kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bruno Mathsson-priset

Bruno Mathsson-priset är ett svenskt formgivningspris som utdelas årligen sedan 1984.

Priset har sitt namn efter Bruno Mathsson och delas ut av Stiftelsen Karin och Bruno Mathssons fond. Det är på 250 000 svenska kronor.

Pristagare

1984 Design för handikappade
1985 Studenter vid Kungliga tekniska högskolan
1986 Elever vid konstindustriskolor
1987 Odd Thorsen och Kari Virtanen
1989 Annika Heijkenskjöld
1990 Liisa Kiiski
1991 Carl Malmstens verkstadsskola
1992 Rud Thygesen och Johnny Sörensen
1993 Sara Rosenbaum
1994 Konstfack
1995 Åke Axelsson
1996 Ejnar Pedersen
1997 Mats Theselius
1998 Johannes Foersom och Peter Hiort Lorenzen
1999 Simo Heikkilä
2000 Gunilla Allard
2001 Sigurdur Gustafsson
2002 Peter Katpf
2003 Anna von Schewen
2004 Designgruppen Norway Says (Torbjörn Anderssen, Andreas Engesvik och Esben Voll)
2005 Johannes Norlander
2006 Ilkka Suppanen
2007 Louise Campbell
2008 Anna Kraitz
2009 Cecilie Manz
2010 Thomas Bernstrand
2011 Daniel Rybakken
2012 Mika Tolvanen
2013 Staffan Holm
2014 Jonas Bohlin
2015 Claesson Koivisto Rune
2016 Shane Schneck och Clara von Zweigbergk
2017 Gabriella Gustafson och Mattias Ståhlbom
2018 Stine Gamo och Enrico Fraties
2019 Chandra Ahlsell och Anna Lovisa Holmquist
2020 Chris Martin
2021 Monica Förster
2022 Pierre Sindre

Källor
Mathsson-fondens webbplats

Se även
Finn Juhlpriset

Designpriser
Konstpriser och -stipendier i Sverige
Gunnar Beskow (jurist)

Gunnar Wilhelm Beskow, född 11 januari 1879 i Klara församling, Stockholm, död 30 mars 1936 i Sankt Petri församling, Malmö var en svensk jurist. 

Beskow blev student vid Uppsala universitet 1897, juris utriusque kandidat 1903, fiskal i Skånska hovrätten 1912, konstituerad revisionssekreterare 1914, hovrättsråd 1915 och divisionsordförande 1934. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1920 och kommendör av andra klassen av samma orden 1930. 

Gunnar Beskow var son till kanslirådet Wilhelm Bernhard Beskow och Hanna Margareta Fredrika Fallenius samt far till Bo och Hans Beskow. Han vilar på Östra kyrkogården i Malmö.

Källor 
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 34.
 
 
 
 Beskow, Gunnar Wilhelm på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska hovrättslagmän
Svenska revisionssekreterare
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Gunnar
Födda 1879
Avlidna 1936
Män
Anders Piscator

Anders Piscator, född 1736 i Ekshärad, död 1804 i Hammarö socken, var en svensk tonsättare och organist.

Biografi
Anders Piscator föddes 1736. Han var son till pastorsadjunkten Magnus Piscator (1707–1743) och Anna Petersdotter Ekelund (född 1713) i Ekshärads socken. Piscator började 1754 studera vid Karlstads gymnasium, Karlstad och blev 1757 student vid Uppsala universitet, Uppsala. Där han promoverades till filosofie magister 1761. 1772 anställdes han som vikarierande lektor, och ordinarie följande år, vid läroverket i Karlstad. Från 1792 var han verksam som director musices vid läroverket. Han tjänstgjorde även som organist i domkyrkan. En av hans elever var Erik Gustaf Geijer. Han verkade även som kyrkoherde och prost i Hammarö.
Piscator invaldes i Kungliga Musikaliska akademien år  1800 som ledamot nummer 187.

Familj
Piscator gifte sig 13 maj 1781 i Karlstad med Eva Fredrika Gärtner (född 1765). Hon var dotter till domkyrkoorganisten Gabriel Gärtner och Eva Greta Fredriksson i Karlstad. De fick tillsammans barnen Eva Fredrika (1783–1839),  Anna Elisabet (1785–1841), Sara Maria (1786–1788), Sara Johanna  (1788–1849), Magnus Gabriel (1793–1794) och Lovisa (1795–1869).

Verk
 Sinfonia C-dur
 Sinfonia F-dur
 Sonat Ess-dur för två violiner och bas
 Sonat A-dur för två violiner och bas
 Duett C-dur för violin och violoncell
 Duett c-moll för violin och violoncell
 Två tvåstämmiga menuetter

Skrifter
 De Cicerone Mathematico, avhandling pro exercitio, Uppsala, 1759.
 Qua in Specimen Generaliter Solvendi Problematis Mathematici, Explicatur Motus.
 Collidentium Lubricorum Corporum, Non Gravium, avhandling pro gradu, Uppsala, 1761.
 Försök till öfwersättning af danska låfskriften Om Sjöfarten, desz Uprinnelse och werkningar, anonym utgåva (författad av Christian Braunmann Tullin och översatt tills m Johan Christopher Stricker), Stockholm: Peter Hasselberg, 1766.
 Verlds Systemet. I anledning af Sidsta Observationerne På Veneris gång genom Solen. Karlstad, 1774.
 Wid flere bedröflige tillfällen… Program vid Karlstads gymn. till Olof Bjurbäcks parentation öfver Konung Gustaf III'', Karlstad, 1792.

Referenser
 Lennart Hedwall, 
 http://www.levandemusikarv.se/

Noter 

Svenska musiker under 1700-talet
Svenska organister under 1700-talet
Svenska organister under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Director musices
Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska domkyrkoorganister
Födda 1736
Avlidna 1804
Män
Personer från Ekshärads socken
Namaquaspett

Namaquaspett (Chloropicus namaquus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Namaquaspetten är en stor och långnäbbad hackspett. Den har ljusbandad olivgrå buk och tydlig ansiktsteckning, där hjässan är svart hos honan och svart på främre delen av hjässan men röd på den bakre hos honan. Arten liknar gulkronad hackspett, men hittas i andra miljöer samt har tvärbandad, ej fläckad, undersida och röd istället för gul fläck på hjässan hos hanen. Lätet är ett vasst "kwip-kwip-kwip". Den trummar karakteristiskt i fem sekunder, först snabbt och sedan avstannande.

Utbredning och systematik 
Namaquaspett delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Chloropicus namaquus schoensis – Etiopien, Somalia och norra Kenya
 Chloropicus namaquus namaquus – Centralafrikanska republiken till Sydsudan, Kenya, Tanzania, norra Sydafrika och norra Namibia
 Chloropicus namaquus coalescens – södra Moçambique och östra Sydafrika

Släktestillhörighet 
Namaquaspetten tillhör en grupp med afrikanska hackspettar som står nära de europeiska och asiatiska hackspettarna mellanspett, brunpannad hackspett, arabspett och mahrattaspett. Det är dock omstritt i hur många släkten gruppen ska delas in i. International Ornithological Congress (IOC) väljer att urskilja tre arter i Chloropicus, varav namaquaspetten är en, medan övriga förs till Dendropicos. Howard & Moore delar upp släktet ytterligare, utöver IOC:s indelning även askspettarna och olivspett i Mesopicus och brunryggig hackspett som ensam art i släktet Ipophilus. Birdlife International, däremot, placerar alla i Dendropicos, även arabspetten. Här följs indelningen hos IOC.

Levnadssätt 
Namaquaspetten hittas i savann och flodnärra skogar. Där ses den födosöka enstaka eller i par, framför allt på döda och ruttnande trädstammar, på jakt efter skalbaggelarver och andra insekter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn syftar på Namaqualand i Namibia.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i etiopiska regionen
Lycka (mark)

Lycka är en inhägnad bit brukad jordbruksmark, åker eller äng, vilken ligger på något avstånd från huvudgården eller det ställe, där ägaren bor. I Småland har en lycka en långsmal form, till skillnad från en horva som är mer kretslik.

Exempel på lyckor
Kråkelyckan i Lund
Studentlyckan i Lund
Gastelyckan i Lund
Stampelyckan i Lund
Papegojelyckan i Lund
Lyckan, Göteborg
Alelyckan i Göteborg
Tredenborgslyckan i Tredenborg, Sölvesborgs kommun
Ebbalycke, i Sölvesborgs kommun

Se även
Fälad
Landeri
vång (jordbruk)
gärde
horva
teg (jordbruk)

Källor

Jordbruksanläggningar
Agrarhistoria
Barcarena

Barcarena är en stad och kommun i norra Brasilien och ligger i delstaten Pará. Kommunen hade lite mer än 100 000 invånare, medan centralorten hade cirka 30 000 invånare år 2015. Staden är belägen vid Baia de Marajó, där bland annat Tocantinsfloden och Acaráfloden mynnar ut nära Atlanten. Världens största aluminiumraffinaderi, Alunorte, ligger i kommunen.

Administrativ indelning
Kommunen var år 2010 indelad i två distrikt:
Barcarena
Murucupi

Källor

Indelningar i Pará
Orter i Pará
Pilspetsdvärgspett

Pilspetsdvärgspett (Picumnus dorbignyanus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Pilspetsdvärgspetten är en liten och grå dvärgspett. Ovansidan är sotgrå, undersidan vit med svarta fläckar från huvud till buk. Hanen har en scharlakansröd fläck i pannan. Sången består av en mycket ljus fallande serie med metalliska vassa toner.

Utbredning och systematik 
Pilspetsdvärgspett delas in i tre underarter:
 Picumnus dorbignyanus rufiventris – förekommer i Anderna i östra Peru 
 Picumnus dorbignyanus grandis – förekommer i Anderna i Bolivia och i allra nordvästligaste Argentina

Levnadssätt 
Pilspetsdvärgspetten hittas i bergsbelägna fuktiga skogar, högre upp än de flesta andra dvärgspettarna i dess utbredningsområde. Den ses enstaka eller i par, ibland som en del av artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i neotropiska regionen
Krabbkungsfiskare

Krabbkungsfiskare (Todiramphus saurophagus) är en fågel i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Krabbkungsfiskare delas in i två till tre underarter med följande utbredning:
 Todiramphus saurophagus saurophagus – Moluckerna till Bismarckarkipelagen och Salomonöarna
 Todiramphus saurophagus anachoreta (inkluderas ofta i admiralitatis) – Ninigo-, Hermit- och Kanietöarna norr om Nya Guinea
 Todiramphus saurophagus admiralitatis – Amiralitetsöarna

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kungsfiskare
Fåglar i australiska regionen
Slott i Sverige

Slott i Sverige () är en teaterpjäs från 1960 av den franska författarinnan Françoise Sagan. Den handlar om en moraliskt urartad adelsfamilj som lever på ett insnöat svenskt slott, där de hänger sig åt depraverade lekar med varandra och en nyanländ gäst. Det var Sagans första teaterpjäs. Den hade premiär på Théâtre de l'Atelier i Paris i regi av André Barsacq och tilldelades Brigadierpriset. Den sattes upp i Norrköping och Göteborg 1960, och 2010 på Dramaten i regi av Jenny Andreasson.

År 1963 kom en filmatisering med samma titel i regi av Roger Vadim, med Monica Vitti och Jean-Louis Trintignant i huvudrollerna. Huvudpersonerna återkommer i Sagans roman Själens blåmärken från 1972.

Källor

Franska teaterpjäser
Franskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1960
Sverige i skönlitteratur
Teateråret 1960
Verk som blivit film
Uttendorf

Uttendorf är en kommun i det österrikiska förbundslandet Land Salzburg. Uttendorf, som för första gången nämns i ett dokument från år 1160, hade 2 856 invånare år 2014.

Administrativ indelning 
 Hofham
 Köhlbichl
 Litzldorf
 Pölsen
 Quettensberg
 Schwarzenbach
 Stubach
 Tobersbach
 Uggl
 Uttendorf

Referenser

Externa länkar 
 Uttendorfs officiella webbplats

Kommuner i Land Salzburg
Orter i Land Salzburg
Vakna nu, Anneli

Vakna nu, Anneli är en sång från 1990 ur Magnus Johanssons självbetitlade debutalbum som blev hans genombrott. Under året därpå låg låten på Svensktoppen i nio veckor och nådde som högst plats fyra på listan.

I Melodifestivalen 2013 tävlade Joacim Cans med låten "Annelie", vilket var en hyllning till Johanssons låt, som "en fortsättning på det arv som [Johansson] lämnade efter sig". Under Almedalsveckan 2015 använde Sverigedemokraterna låten som pausmusik, vilket Johansson sade i en intervju att han tyckte det var irriterande att hans verk förknippas med partiet.

Referenser

Noter

Externa länkar
Musikvideo på Youtube
Vakna nu, Anneli på Allmusic
Vakna nu, Anneli på Musicbrainz

Svenska sånger
Svensktoppsmelodier 1991
Sånger 1990
Birgit Hellbom

Birgit Sonja Ingeborg Hellbom, ogift Nyman, född 1 juli 1923 i Helsingborgs stadsförsamling i dåvarande Malmöhus län, död 1 september 1993 i Danderyds församling i Stockholms län, var en svensk vittnespsykolog och författare.

Birgit Hellbom var dotter till professor Alf Nyman och Ingeborg Jarl. Efter akademiska studier blev hon filosofie licentiat. 

Åren 1949–1953 var hon gift med bibliotekarien John Tuneld (1904–1982) och 1956–1973 med regissören Olle Hellbom (1925–1982). Hon är mor till bland andra Jan Hellbom (född 1956) och Tove Hellbom (född 1958).

Bibliografi i urval

Referenser

Externa länkar
Birgit Hellbom på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska författare
Svenska psykologer
Författare från Helsingborg
Födda 1923
Avlidna 1993
Kvinnor
Erkki Pitkäranta

Erkki Pitkäranta är en finländsk arkitekt.

Erkki Pitkäranta har sedan 1990 ett eget arkitektkontor i Helsingfors.

Han har i flera projekt, till exempel Masaby kyrka, samarbetat med konstnären Jan-Erik Andersson.

Verk i urval
Sjömanskyrkan i Muuga hamn, Viimsi kommun, Estland, 1996
Ladugården Kummin (finska: Kumina), Östermarks kommun, 1996 (tillsammans med Jan-Erik Andersson med flera)
 Gerbera, 1998, Kiipula trädgårdsmästarskola i Finland (tillsammans med (Jan-Erik Andersson)
Masaby kyrka, 1999 (med interiördekorationerna Floden vid berget tillsammans med Jan-Erik Andersson)
Life on a Leaf, 2009, enfamiljsvilla i Åbo (tillsammans med Jan-Erik Andersson)
Jag är, gestaltning av samlingssal för församlingen i Kouvola i Finland (tillsammans med Jan-Erik Andersson)

Externa länkar
Arkkitehtiryhmä Pitkäranta OY:s webbplats (finska)

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1900-talet
Levande personer
Män
Jeanna Högberg

Jeanna Högberg, född 16 juni 1982, är en svensk dressyrryttare. Hon har tillsammans med hästen Darcia  gjort en  internationell tävlingskarriär under 2014. I deras 3:e start någonsin i Grand Prix red ekipaget ihop en silvermedalj på de Svenska Mästerskapet i Dressyr i maj 2014.Därefter tog Jeanna Högberg klivet upp i den svenska A-truppen och representerade Sverige i Nations Cup i Aachen i juli 2014. Under sensommaren togs de ut till att representera Sverige under VM i Normandie, Frankrike (World Equestrian Games). VM blev den unga hästen Darcias 7:e start någonsin i Grand Prix.

Referenser

kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Svenska dressyrryttare
L'Institut des hautes études en arts plastiques

L'Institut des hautes études en arts plastiques var en exklusiv vidareutbildningsskola för konstnärer i Paris under 1980-talet och början av 1990-talet. Inriktningen var undersökningar i samtidskonst på olika teman. Verksamheten återupptogs 2012.

Staden Paris under borgmästaren Jacques Chirac uppdrog 1985 åt Pontus Hultén att grunda och driva en exklusiv konstnärsskola vid rue du Temple i Marais-kvarteren i Paris. Förebilderna var Bauhaus i Weimar i Tyskland 1919–1933 och Black Mountain College i North Carolina i USA 1933–1957.

Varje år hade skolan ett tema under en huvudlärare, till exempel “Konstens landskap” 1988/89 under Pontus Hultén.

Skolan tog mellan 1988 och 1995 emot omkring 20 franska och utländska elever per år för en vistelse under ett studieår. Sammanlagt hade skolan under sina sju studieår 165 elever. Svenska elever som gått där är Jan Svenungsson 1988–1989, Sophie Tottie 1989–1990 och Anna Selander 1992–1993. Från Danmark var Henrik Plenge Jakobsen elev 1992–1993 och från Finland Marianna Uutinen 1991–1992 och Tiina Ketara 1992–1993. 

Skolan höll till i olika lokaler genom åren: Palais de Tokyo, Musée d’Art Moderne de la Ville de Paris samt i Hôtel de Saint-Aignan på rue du Temple i Maraiskvarteren, numera Musée d'art et histoire du Judaïsme.

Skolans fasta lärare var, förutom Pontus Hultén, kritikern Serge Faugereaux, konstnären Daniel Buren och skulptören Sarkis Zabunyan. Dessutom medverkade ett stort antal andra lärare.

Omstart
Undervisningen i skolan återupptogs 2012 under samma namn, men med en tvåårig kursplan.

Bibliografi
Viveka Rinman: Institut des hautes études en arts plastiques – Pontus Hulténs internationella diskussionsforum i Paris 1988–1995, Stockholms universitet, Konstvetenskapliga institutionen 1998

Källor
Birgitta Rubin: Man måste få ha frihet att irritera i Dagens Nyheter 26 maj 1991

Externa länkar
Webbplats för L'Institut des hautes études en arts plastiques

Utbildning i Paris
Konsthögskolor i Frankrike
Utbildningsinstitutioner bildade 1988
Richard Mutt

Richard Mutt var en påhittad konstnär från Philadelphia, som en krets dadaister i New York, med Marcel Duchamp i spetsen, tillskrev konstverket Fountain, en readymade, det vill säga ett skulpturalt upphittat föremål som presenteras som ett konstverk. Verket Fountain är en urinoar med signaturen "R. Mutt 1917", som lämnades in till den första utställningen med Society of Independent Artists i april-maj 1917 på Grand Central Palace i New York, men som blev refuserad.

I det andra och sista numret av den dadaistiska tidskriften The Blind Man ägnas en stor del åt refuseringen av Fountain.

Fountain har i konsthistorien attribuerats till Marcel Duchamp, framförallt baserat på hans egen utsago flera decennier senare. Det finns indikationer på att verket ursprungliga idé kommer från Elsa von Freytag-Loringhoven, en annan av medlemmarna i gruppen med New York-dadaister.

Det har spekulerats i ursprunget till namnet R. Mutt. Marcel Duchamp hävdar att han inköpt urinoaren på järnvaruaffären J.L. Mott Iron Works på Fifth Avenue, vilken skulle kunna var en förklaring. 

 

En alternativ förklaring är att titeln härstammar från Elsa von Freytag-Loringhoven, och skulle då vara en ordvits på armuth vilket är tyska för armod eller fattigdom.

Noter

Dadaism
Pseudonymer
Fiktiva figurer
Marcel Duchamp
Sund (naturreservat)

Sunds naturreservat är ett naturreservat som bildades 2001. Det ligger på båda sidorna om Sunds kyrkby i Ydre kommun.

Reservatet är 13,5 hektar stort och utgörs av ekhagar. I reservatet finns i form av stensättningar. I det öppna landskapet har ekarna utvecklat stora kronor. 

Här trivs både insekter och flera sällsynta lavar. I de gamla ekarna förekommer den mycket ovanliga läderbaggen, Osmoderma eremita, som är en av Sveriges största skalbaggsarter. Bland övriga insektsarter i reservatet kan nämnas kardinalfärgad rödrock, trägnagare och bålgeting.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Sund

Naturreservat i Ydre kommun
Naturskyddsområden bildade 2001
Hatnuah

Hatnuah är ett liberalt politiskt parti i Israel, grundat 2012 av Tzipi Livni och en rad andra avhoppare från partiet Kadima, de båda tidigare partiledarna för arbetarpartiet Amram Mitzna och Amir Peretz samt Avraham Poraz vars parti Hetz upplöstes och uppgick i Hatnuah. Hatnuah fick överta Hetz registrering för att kunna delta i valet och de kampanjmedel som fortfarande fanns kvar. 

I valet 2013 vann Hatnuah sex platser och fick nästan fem procent av rösterna.

Inför Knessetvalet i Israel 2015 ingick man valalliansen Sionistunionen med Israeliska arbetarpartiet. Unionen erövrade 18,73 % av rösterna och 24 mandat i Knesset.

Inför valet 2019 meddelade man dock att alliansen skulle upplösas.

Källor 

Politiska partier i Israel
Liberala partier
Politiska partier bildade 2012
Guldbaggegalan 1979

Den 15:e Guldbaggegalan, som belönade svenska filmer från 1978 och 1979, hölls den 24 september 1979.

Vinnare

Se även 
 Oscarsgalan 1979

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 1979 på Internet Movie Database

1979
Filmåret 1979
1979 i Sverige
Stockholm under 1970-talet
Luxemburg i olympiska vinterspelen 2014

Luxemburg deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 2014 i Sotji.  Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Källor 
 

2014 i Luxemburg
Nationer i olympiska vinterspelen 2014
2014
Järnvägsreservat

Ett järnvägsreservat är en sträcka mark som är reserverad för ett eventuellt framtida behov av att bygga järnvägsförbindelse eller -bangård på platsen.

Tills ett eventuellt beslut är taget kan marken användas till andra ändamål. Vanligast är gång- cykel- och ridvägar, enklare vägar, markupplag eller liknande. Bygglov beviljas generellt inte.

I område där det bedrivs jord- eller skogsbruk kan den verksamheten oftast fortgå, även om marken är inlöst och upplåts som jordbruksarrende. Uppsägningstiden brukar då vara ett kalenderår, om marken är bebyggd sedan tidigare upp till fem kalenderår, enligt svensk arrendelagstiftning.

Se även
Spårvägsreservat
Vägreservat

Järnväg
Samhällsplanering
Hyltans naturreservat, Tidaholms kommun

Hyltan är ett naturreservat i Tidaholms kommun i Västra Götalands län.

Reservatet är skyddat sedan 2001 och är 20 hektar stort. Det är beläget på Hökensås, 12 kilometer öster om Tidaholm.  

Området är kuperat med åsar, kullar och dödisgropar. Inom reservatet finns flera olika naturtyper, som sjöar, strandkärr, tallmosse, tallskog, barrblandskog, granskog och lövskog. De båda sjöarna Hyltesjön och Vitsjön är de största. I tallskogen mellan sjöarna växer den fridlysta orkidén knärot vilket indikerar skog med lång kontinuitet. Spillkråkan häckar i gamla tallar.

Vandringsleden Västra Vätterleden passerar genom reservatet på en ås mellan sjöarna.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Hyltan

Naturreservat i Tidaholms kommun
Naturskyddsområden bildade 2001
Pacific Airlines

Pacific Airlines (tidigare: Jetstar Pacific Airlines (vietnamesiska: Công ty Cổ phần Hàng không Jetstar)) är ett delvis statligt vietnamesiskt flygbolag grundat 1991. Bolaget är en del av Jetstar group som inkluderar bolaget Jetstar Asia (Singapore), Jetstar Japan (Japan) och Jetstar Airways  (Australien och Nya Zeeland). Bolaget var Vietnamns näst största flygbolag när det omvandlades 2008 till det första vietnamesiska lågbudget-flygbolaget och 2016 trafikerade de 37 in- och utrikes linjer.

Mellan 1991 och 2020 hade bolaget redovisat vinst under totalt fyra år.

Referenser

Externa länkar 
Jetstar Pacific Airlines (officiell webbplats)

Vietnamesiska flygbolag
Flygbolag bildade 1991
Västra Vätterleden

Västra Vätterleden är en vandringsled väster om sjön Vättern i  Västra Götalands län. 

Leden som är 195 km är fördelad på åtta etapper. Den knyter ihop Bergslagsleden i norr med Småland i söder. I norr börjar den vid Stenkällegården och i söder slutar den i Mullsjö där Södra Vätterleden ansluter.  

Den sträcker sig genom ett flertal kommuner såsom Mullsjö kommun, Habo kommun, Tidaholms kommun, Hjo kommun och i norr Karlsborgs kommun.

Källor
Västra Vätterleden - vandring

Vandringsleder i Västra Götalands län
Mickelsbergsvägen

Mickelsbergsvägen är en gata i södra Stockholm, som sträcker sig mellan E4/E20 Södertäljevägen (inklusive motorvägsbron) i norr och Häradsvägen i syd inom Stockholms respektive Huddinge kommuner. Gatan fick sitt nuvarande namn 1934.

Namnet

Mickelsberg var namnet på en backstuga på Hökmossen som tillhörde Västberga gårds ägor. Enligt traditionen var det en man från Livland vid namn Mickel som innehade detta numera försvunna boställe, som "låg tätt intill en bergvägg".

Beskrivning
Den norra delen av Mickelsbergsvägen motsvarar den gamla sträckningen av Södertäljevägen. Där påminner en milstolpe från 1700-talet med markering 1/4 mil (en fjärdingsväg) om vägens långa historia. Ett annat namn för detta vägavsnitt var ”Vattenledningsvägen” (numera namnet på en väg i Midsommarkransen) som härrör från Stockholms huvudvattenledning mellan Norsborgs vattenverk och Nybohovs vattenreservoar som ligger under Mickelsbergsvägen (se Huvudvattenledning Norsborg-Stockholm). 

Inom Stockholms kommun är Mickelsbergsvägen cirka  lång och går nästan fram till Segeltorpsvägen, den sista biten är ett litet parkområde. Mellan Segeltorpsvägen och Häradsvägen är vägen cirka 450 meter lång och en mindre lokalgata inom kommundelen Segeltorp i Huddinge kommun.

Byggnader och anläggningar längs vägen
 Brännkyrka brandstation
 Långbroparken
 Långbro sjukhus, Grindstugan

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Söderort
Gator och torg i Huddinge
Segeltorp (kommundel)
Långbro
Herrängen