kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heikki Toppila

Heikki Toppila, född 4 juli 1885 i Paavola, död 5 april 1963 i Kuusankoski, var en finsk lärare, författare, journalist.

Biografi
Toppilas föräldrar var bönder och han var gift från 1927 med folkskolläraren Anna Salminen. Toppila tog examen vid lärarseminariet i Kajana 1907. Han arbetade som lärare först i Vihanti Korpi by och sedan i Viborg och slutligen i Oulu Laanila åren 1909-1924. Han arbetade också som bonde och journalist. Under Finska inbördeskriget var Toppila i Helsingfors, där han anslöt sig till civilgardet och deltog i invasionen. År 1924 började han som frilansskribent. Som författare bodde Toppila på 1920-talet Vihanti, Limingo, Vichtis, Nummela, samt i Esbo, och Raumo. På 1930-talet bodde han med sin fru i Nummela och Borgå landskommun Hindhår. De sista åren av sitt liv bodde Toppila i Kuusankoski.

Författarskap
Toppila grundade 1925 den så kallade,Toukokuun ryhmää, en grupp som bestod av bland annat L. Onerva, Einari Vuorela, Uuno Kailas och Arvi Kivimaa. Han deltog också i  Tulenkantajiens sammankomster, trots att han inte var medlem av gruppen. Toppila arbetade med norra Österbottens byalag och böckerna domineras ofta av människors föreställningar, rädsla för döden och arktisk hysteri baserad på mardrömmar.

Toppila finns representerad i Sven Karléns Sju finska novellister (1939).

Bibliografi
Toppilas litterära produktion omfattar romaner och noveller baserade på folklore, som främst publicerades av WSOY:

 Helvetin koira ynnä muita kertomuksia, novellsamling. WSOY 1920,
 Valkolan vaarin jouluviinat, novellsamling. Kirja, Helsinki 1923,
 Auringon nousun maahan, roman. WSOY 1926,
 Kuoleman Siiveri ynnä muita kertomuksia, novellsamling. WSOY 1928,
 Päästä meitä pahasta, roman. WSOY 1931,
 Tulisilla vaunuilla, roman. WSOY 1935,
 Siernaporin kuningas, roman. WSOY 1937,
 Onnen kultamoukari, roman. WSOY 1941,
 Ja niin tuli kevät taas, roman. WSOY 1945,
 Nuoruuden kujanjuoksu, roman. WSOY 1949,
 Tarinat. WSOY 1950.

Utmärkelser
Toppila tilldelades

 Nationell litteraturpriset 1920, 1926, 1928 och 1935,
 SKS-priset 1933,
 Aleksis Kivipriset 1951.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1980.

Externa länkar
http://www.kirjastovirma.fi/henkilogalleria/Toppila_Heikki

Födda 1885
Avlidna 1963
Män
Finländska författare
Länsväg N 886

Länsväg N 886 är en övrig länsväg i Hylte kommun i Hallands län (Småland) som går mellan byarna Vare och Hässlehult i Södra Unnaryds distrikt (Södra Unnaryds socken). Vägen är 4,5 kilometer lång, asfalterad och passerar bland annat byn Ringshult. Hastighetsgränsen är 70 km/h förutom en kortare sträcka genom byn Vare där den är sänkt till 50 km/h.

Vägen ansluter till:

 Länsväg N 870 (vid Vare) 
 Länsväg N 876 (vid Hässlehult)

Se även 
 Lista över länsvägar i Hallands län

Referenser

N 886
Länsvägar i Hallands län
Bobbi Gibb

Roberta Louise "Bobbi" Gibb, född den 2 november 1942 i  Cambridge i Massachusetts, är den första kvinnan att fullfölja Boston Marathon 1966.

Bobbi Gibb deltog förklädd till man. Kvinnor tilläts inte ställa upp på sträckor över 1,5 engelska mil, eftersom de inte ansågs klara långdistanssträckorna.

Hennes deltagande rönte stort intresse och stöd bland de manliga deltagarna i tävlingen, och hon kunde släppa förklädnaden. I slutet av tävlingen rapporterade media om henne på ett sätt som i efterhand fått loppet att framstå som historiskt. Gibb blev senare inofficiell segrare i Boston Marathons damklass tre år på raken (1966-1968), när Boston Athletic Association 1996 ändrade reglerna med retroaktivitet.

Referenser

Noter 

Amerikanska maratonlöpare
Kvinnor
Födda 1942
Levande personer
Idrottare från Massachusetts
Hakenfelde

Hakenfelde, på tyska officiellt Berlin-Hakenfelde, är en stadsdel (Ortsteil) i västra Berlin, belägen i norra delen av stadsdelsområdet Spandau. Stadsdelen hade 27 395 invånare i juni 2015.

Geografi 
Hakenfelde ligger i Havels floddal i östra utkanten av det historiska kulturlandskapet Havelland. Den södra gränsen för stadsdelen löper längs Radelandstrasse – Hohenzollernring – Neuendorfer Strasse till Schultheiss-Quartier, och skiljer stadsdelen från stadsdelarna Falkenhagener Feld och Spandau. Floden Havel utgör i öster gränsen mot stadsdelarna Haselhorst, Konradshöhe och Tegel.

I norr och väster gränsar Hakenfelde till Hennigsdorf, Schönwalde-Glien och Falkensee i förbundslandet Brandenburg, och längs Berlins stadsgräns här gick mellan 1961 och 1989 Berlinmuren.

Källor

Externa länkar 

Stadsdelar i Berlin
Spandau (stadsdelsområde)
Torpeddepartementet

Torpeddepartementet (även Torpedverkstaden) är en byggnad vid Slupskjulsvägen 30 på Östra Brobänken på Skeppsholmen i Stockholm.

Historia
Byggnaden uppfördes 1879–1880 på platsen för den gamla Tyggården, bredvid Mindepartementet, på Skeppsholmen som förråd till flottans varv i Stockholm efter ritningar av civilingenjören Albin Ferdinand Medberg. Den innehöll fyra vattentäta källare, ett hemligt rum som omfattade en hel våning och ett magasin för 200 torpeder. År 1895 inrättades två kabelkällare. Torpeddepartementet flyttade in vid sekelskiftet och en låg tillbyggnad tillkom 1940 åt söder med tvätt- och omklädningsrum.

Ny verksamhet
Efter nedläggningen av Stockholms örlogsvarv 1969, övertog Sjöfartsverket verkstäderna och från 1980-talet har byggnaden använts av olika kulturverksamheter, idag av Moderna dansteatern och Teater Galeasen. Karaktären av verkstad har bevarats. En av verkstäderna är restaurang.

Övrigt
För att påminna om byggnadens historia har ägaren, Statens fastighetsverk, deponerat tre torpeder från 1940-talet på gården framför byggnaden. Närmast kajen ligger en Torped 25:5 (53 centimeter) avsedd att bestycka motortorpedbåtar. Den har mekanisk styrning och drivs av en 9-cylindrisk ventilångmaskin. Vikten är 1 600 kilogram och längden är 7 meter.

Intill ligger en Torped 25:6 (53 centimeter) som var avsedd för ubåtar, speciellt för ubåten Vargen. Vikten är 1 600 kilogram och längden är 7 meter. Den tredje torpeden är mindre, 2,6 meter lång och kallas Torped 422 (40 centimeter). Den hade batteridrift och användes bland annat på ubåtar för självförsvar.

Bilder

Källor
Om Torpedverkstaden på Statens fastighetsverks webbplats
Staffan Nilsson: Brobänkens departement i Kulturvärden 2005:3, sidorna 3–11
Informationsskylt uppsatt av Statens fastighetsverk.

Externa länkar

Stockholm under 1800-talet
Skeppsholmen
Pepita de Oliva

Pepita de Oliva, även kallad Josefa de la Oliva som artistnamn, född Josefa Durán y Ortega 1830 i Madrid, avliden 1 mars 1871 i Turin, var en spansk balettdansare, främst verksam i Tyskland.

Biografi 

Pepita de Oliva, "olivkärnan", är hennes smeknamn: som artist gick hon ofta under namnet Josefa de la Oliva, som hon fick genom ett kortare äktenskap i ungdomen, men hon föddes som Josefa Durán y Ortega.
 
Hon blev medlem av Madrids balettkompani och flyttade 1852 till Tyskland, där hon först gjorde succé i Stuttgart. Genom följande succéer i Leipzig och i Berlin 1853 etablerade hon sig i Tyskland, och gjorde bejublade framträdanden på alla de större tyska dansscenerna. Under sin tid i Berlin bodde hon i en herrgård i Hakenfelde väster om staden.

I München gjorde hon i februari 1856 sitt första framträdande som Fenella i Daniel-François-Esprit Aubers Den stumma från Portici.

Pepitamarschen av Carl Neumann, Pepita-Polka av Johann Strauss den yngre och textilmönstret pepitarutor är uppkallade efter henne.

Familj 
I ungdomen ingick hon ett kortare äktenskap med Jean Antonio Gabriel de Oliva, men paret separerade efter endast något år.

Pepita hade ett i samtiden uppmärksammat förhållande och flera utomäktenskapliga barn med den brittiske diplomaten Lionel Sackville-West, 2:e baron Sackville; hennes son Ernest Henri Jean Baptiste Sackville-West, gjorde anspråk på arvsrätten till barontiteln med hänvisning till att föräldrarna skulle ha ingått ett hemligt äktenskap under 1860-talet. Anspråket tillbakavisades av en brittisk domstol 1910 efter en mycket omskriven rättsprocess, med hänvisning till att Jean Antonio Gabriel de Oliva, Pepitas förste make, fortfarande levde vid sonens födelse. Hennes dotter Victoria ingick äktenskap med baronens arvinge, den 3:e baronen, som var hennes kusin. Pepita blev därmed mormor till författaren och poeten Vita Sackville-West, Victorias dotter, som bland annat författade en biografi över Pepita. Även den nuvarande baronen, Robert Sackville-West, 7:e baron Sackville, har författat en biografi över sin föregångares kärlekshistoria och dess följder för familjen.

Referenser

Noter

Allmänna källor 
 Pierer's Universal-Lexikon 1861, band 12, s. 275.
 Stephan Kekule von Stradonitz: "Über Pepitas Ruh und die Pepita", i: Mitteilungen des Vereins für die Geschichte Berlins 42 (1925), s. 17-19.

Externa länkar 

Födda 1830
Personer från Madrid
Avlidna 1871
Kvinnor
Spanska balettdansare under 1800-talet
Ragnar Söderquist

Bengt Ragnar Emanuel Söderquist, född 28 april 1893 i Växjö, död 22 mars 1976, var en svensk kemist och industriman. 

Söderquist blev filosofie doktor i Lund 1924, var e.o. amanuens vid Lunds universitet 1918–1920, assistent vid Kungliga Tekniska högskolan 1920–1923, och studerade i USA 1924–1925. Han var anställd vid Stora Kopparbergs Bergslags AB 1925–1957, som kemist vid Skutskär cellulosafabrik 1925–1928, vid centrallaboratoriet i Falun 1928–1935, driftsingenjör i Skutskär 1935–1941, direktör och chef för Kvarnsvedens pappersbruk 1941–1946, i Skutskär 1945–1957 och verkställande direktör för Sandwell AB 1959–1962. 

Söderquist var ordförande i Svenska pappers- och cellulosaingenjörsföreningen 1946–1953 (hedersledamot 1954, Pappersmasse- och sågverksförbundets utbildningsavdelning 1954–1960, Svenska Arbetsgivareföreningens delegation för arbetsledareutbildning 1957–1964, samarbetskommittén för industrins säkerhetstjänst 1957–1964, vice ordförande Pappersmasseförbundet 1954–1958 (ordförande i dess förhandlingsdelegation 1954–1958), ledamot av Civilförsvarsstyrelsen 1954–1963, vice ordförande i Industrins försvarsråd 1956–1963, ordförande i fullmäktige för Riksförbundet för Sveriges försvar 1959–1964, i Civilförsvarsförbundets ekonomiska utskott 1959–1964, vice ordförande i dess arbetsutskott 1959–1964, ordförande i stiftelsen Isotoptekniska laboratoriet från 1960 och i AB Isotopteknik från 1966. 

Söderquist invaldes som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien 1946, som hedersledamot av Papirindustriens tekniske forening i Norge 1953, Uppsala läns hushållningssällskap 1954, Finska pappersingenjörsföreningen 1963. 1958 tilldelades han Ekmansmedaljen av Svenska Pappers- och Cellulosaingenjörsföreningen. Han författade skrifter i organisk kemi och cellulosakemi, arbetarskydd och utbildningsfrågor.

Källor

Svenska kemister under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1893
Avlidna 1976
Män
Personer från Växjö
Albert Tumenov

Albert Tumenov, (), född 26 december 1991, är en rysk MMA-utövare som tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Albert Tumenov – UFC.com
Albert Tumenov – Sherdog.com

Ryska utövare av mixed martial arts
Födda 1991
Män
Levande personer
Personer från Naltjik
Ali Bagautinov

Ali Bagautinov, (), född 12 juni 1985 i Kizljar, är en rysk MMA-utövare som 2013–2016 tävlade i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Ali Bagautinov – UFC.com
Ali Bagautinov – Sherdog.com

Ryska utövare av mixed martial arts
Födda 1985
Män
Levande personer
Personer från Kizljar
Liv Derkert

Liv Derkert, (folkbokförd Liv Lybeck) född 2 april 1918 i Köpenhamn, död 25 november 1938 i Lidingö församling, var en svensk konstnär.

Hon var dotter till Bertil Lybeck och Siri Derkert.

Derkert studerade för Marcel Gromaire och André Lhote i Paris 1936–1937. Hon uppnådde tidigt en konstnärlig mognad med djärva färg- och formexperiment. Bland annat i en serie pasteller med motiv från H.C. Andersen sagor under åren 1934–1936. Dekert avled i sviterna av tuberkulos 1938.

Derkert är representerad vid Kalmar konstmuseum och Moderna museet. 1948 genomfördes en postum utställning med Derkerts konst på Nutida konst i Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 46-47 Allhems Förlag, MalmöSvenska konstnärer, Biografiskt handbok'', Väbo förlag, 1987, sid 110,

Noter

 
Konstnärer från Köpenhamn
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 1938
Kvinnor
Assemblin

Assemblin är ett företag inom installationsteknik med huvudsaklig verksamhet i Sverige, Norge och Finland. Assemblin är ett av Nordens ledande installationsbolag med kompetens inom främst el, värme & sanitet, ventilation och automation, men också inom kylteknik, säkerhet, sprinkler, fjärrvärme, data & telecom, industrirör samt instrumentteknik. Assemblins vision är att skapa smarta och hållbara installationslösningar och bolaget har en särskild inriktning mot grön teknik och energieffektiviseringstjänster. Moderbolaget i koncernen heter Assemblin Group AB. Bolaget ägs av Triton.

Namnbyte 

Assemblin är en sammanslagning av ett antal installationsbolag, bland annat Imtechs nordiska verksamhet, Skanska Installation, Nordiska Värme Sana (NVS) och NEA, som sedan april 2016 verkar under det gemensamma varumärket Assemblin. Namnet Assemblin är en sammansättning av orden assembly och installation.

Verksamhet 

Verksamheten är indelad i fem affärsområden varav tre i Sverige (Assemblin El, Assemblin VS respektive Assemblin Ventilation) ett i Norge och ett i Finland (som består av Assemblin Oy, Fidelix och TomAllenSenera).

Referenser 

Svenska tjänsteföretag
Lamar

Lamar kan syfta på:

Personer
 Kendrick Lamar (1987–), en amerikansk rappare
 Mirabeau B. Lamar (1798–1859), republiken Texas tredje president
 Lamar Alexander (1940–), en republikansk senator
 Lamar Jeffers (1888–1983), en demokratisk kongressledamot
 Lamar Odom (1979–), en amerikansk basketspelare

Geografi

Usa
 Lamar, Arkansas
 Lamar, Colorado
 Lamar, Missouri

Se även 
 Lamar County
Furstendömet Lucca och Piombino

Furstendömet Lucca och Piombino var ett furstendöme som skapades av Republiken Lucca och Furstendömet Piombino i juli 1805 av Napoleon åt sin älskade syster Elisa Bonaparte. Staten låg i den centrala delen av apenninska halvön. Furstendömet splittrades 1814 vid Wienkongressen. Furstendömet Piombino tillföll Storhertigdömet Toscana och Lucca blev Hertigdömet Lucca.

Historia 
Staten bildades vid annekteringen av Furstendömet Lucca, forna Republiken Lucca som ockuperats av Napoleons Frankrike sedan 1799, samt det gamla Furstendömet Piombino, där Elisa hade varit prinsessa sedan mars 1805. De kombinerade furstendömena styrdes som en enda monarki och Elisa var den regerande prinsessan av Piombino och Lucca. Hennes make Felice Pasquale Bacciochi blev titulärt prins av Piombino.

Furstendömets konstitution skrevs av Napoleon den 22 juni 1805. Han inrättade bland annat ett statsråd som skulle assistera prinsessan, och en lagstiftande senat.

Furstendömet antog den franska francen som sin valuta, även om några speciella lokala mynt präglades.

År 1814 ockuperade den kejserliga österrikiska armén Lucca och den franska kontrollen över hertigdömet upphörde. Under Wienkongressen 1815 gavs Furstendömet Piombino till Storhertigdömet Toscana och Elba som exil till Napoleon.

Lucca återställdes som Hertigdömet Lucca (1815–1847). Wienkongressen gav hertigdömet till Maria Luisa av Spanien som blev hertiginna av Lucca.

Källor

Externa länkar 

 Luccas konstitution 

Napoleon
Historiska italienska stater
Stater och territorier bildade 1805
Stater och territorier upplösta 1814
Historiska monarkier
Historiska furstendömen
Per Theodor Haugen

Per Theodor Haugen, född 8 oktober 1932 i Kongsberg, Buskerud, död 14 oktober 2018 i Oslo, var en norsk skådespelare, regissör och teaterchef.

Haugen var i realskolan aktiv i skolteaterverksamheten i Kongsberg. Som 16-åring blev han elev vid Rogaland Teater i Stavanger och var fast anställd där 1949–1952. Han debuterade som Charley i Brandon Thomas fars Charleys tante. Åren 1952–1959 var han vid Folketeatret, 1959–1964 vid Den Nationale Scene, 1964–1967 vid Det norske teatret, 1967–1975 vid Oslo Nye Teater och 1975–1984 vid Nationaltheatret. Därefter var han teaterchef vid Oslo Nye Teater 1985–1988, följt av en säsongs frilans som skådespelare 1989–1990. Från 1990 var han engagerad vid Nationaltheatret.

Han var mest känd som fars- och komediskådespelare, men spelade även i tragedier och dramer. Han medverkade också i ett 30-tal film- och TV-produktioner.

Familj 
Per Theodor Haugen var son till elektrikern Trygve Haugen (1897–1943) och Hjørdis Wissestad (1904–1960). Han var från 1953 till hennes död gift med skådespelaren Sidsel Sellæg (1928–2014). Han är far till skådespelaren Kim Haugen.

Filmografi (urval)

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Norska teaterregissörer
Norska teaterchefer
Födda 1932
Avlidna 2018
Män
Personer från Kongsbergs kommun
Jack Garratt

Jack Robert Garratt, född 11 oktober 1991 i High Wycombe i Buckinghamshire, är en brittisk singer-songwriter och multiinstrumentalist.

Han släppte sitt debutalbum Phase 19 februari 2016. Han har uppgett att bland hans musikaliska influenser finns Stevie Wonder, David Bowie, Justin Timberlake, Keb' Mo', Stevie Ray Vaughan och Weather Report.

2016 toppade Garratt BBC:s Sound of 2016-lista som utser kommande års mest lovande nya artist.

Källor

Externa länkar 

Levande personer
Män
Födda 1991
Personer från High Wycombe
Brittiska pop- och rockmusiker
Brittiska electronicamusiker
Alberta Midget Hockey League



Alberta Midget Hockey League (AMHL) är en juniorishockeyliga för pojkar upp till 18 år och som är baserat i den kanadensiska provinsen Alberta.

Ligan grundades 1984 och är sanktionerad av både Hockey Alberta och Hockey Canada.

Lagen
Källa:

Mästare
Samtliga lag som har vunnit AMHL sedan starten av ligan.

Spelare

Ett urval av ishockeyspelare som har spelat en del av sina ungdomsår i AMHL och har spelat/spelar i den nordamerikanska proffsligan National Hockey League (NHL).

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Ishockeyserier i Kanada
Sport i Alberta
Återkommande sportevenemang med premiär 1984
Sportevenemang i Kanada
Kommunalvalen i Sverige 1973

Kommunalvalen i Sverige 1973 genomfördes söndagen den 16 september 1973. Vid detta val valdes kommunfullmäktige för mandatperioden 1973–1976 i samtliga 278 kommuner. I början av nästa år skedde många kommunsammanslagningar och kommunreformen 1971 var alltså nästan färdig.

Valresultat

Övriga partier
(Som fick mandat i flera kommuner)
Frihetliga Kommunalfolket, 14 platser

Källor 
 Kommunfullmäktigevalen 1973 Statistiska centralbyrån

1973
Val 1973
1973 i Sverige
Amparo Poch y Gascón

Amparo Poch y Gascón, född 1902, död 1968, var en spansk anarkist,  
pacifist, doktor, och aktivist före och under den spanska revolutionen.
Poch y Gascón var född i Zaragoza.

Amparo Poch y Gascón var en av grundarna till Mujeres Libres och var ansvarig för att organisera Mujeres Libres i Barcelona. Hon var även tjänsteman på hälsoministeriet och använde sin position där för att starta befrielsehem för prostiterade (liberatorios de prostitución) där de kunde få hälsovård, psykoterapi och utbildning för att undslippa prostitutionen. 

Hon arbetade för att höja medvetandet om kvinnors sexualitet och kämpade för sexuell frigörelse och mot monogami. Till skillnad från de andra medgrundarna av Mujeres Libres, Lucía Sánchez Saornil och Mercedes Comaposada, hade hon varit medlem i den reformistiska strömningen treintista inom CNT innan kriget.  Hon hade också en mer essentialistisk syn på kvinnans natur och såg kvinnans roll som moder en naturlig och viktig del av kvinnligheten. Hon skrev mycket om moderskap och framförde vikten av en anarkistisk barnuppfostran. 

Poch y Gascón dog i exil i Toulouse 1968.

Se även
Anarkafeminism

Mujeres Libres

Referenser

kvinnor
födda 1902
avlidna 1968
Spanska anarkister
Kvarteret Narcissus

Kvarteret Narcissus är ett kvarter i södra delen av Gamla stan i Stockholm. Kvarteret omges av Södra Bankogränd i norr, Skeppsbron i öster, Norra Dryckesgränd i söder och Järntorgsgatan i väster. Kvarteret består idag av två fastigheter: Narcissus 1 och 4.

Namnet
Nästan samtliga kvartersnamn i Gamla stan tillkom under 1600-talets senare del och är uppkallade efter begrepp (främst gudar) ur den grekiska och romerska mytologin. Narcissus är det latiniserade namnet för Narcissos som i den grekiska mytologin var en vacker yngling. Han blev dömd att förälska sig i sin egen spegelbild efter att inte ha besvarat den unga flickan Echos kärlek.

Kvarteret

Kvarteret Narcissus är det norra av tre långsmala kvarter som ligger längst i söder i Gamla stan. Söder om Narcissus återfinns kvarteren Cadmus och Achilles. Narcissus bestod ursprungligen av tre fastigheter, där 2 och 3 slogs ihop till 4.

I Narcissus 1 (Skeppsbron 44) uppfördes 1622 en fyravåningsbyggnad för brukspatron Antoni Boijs. Redan på 1840-talet etablerade sig restaurangen Zum Franziskaner i husets bottenvåning.  Stället skyltade ”Bierhalle” och man serverade ”äkta tyskt Bier från München”. Åren 1909–1910 ersattes denna byggnad av att nytt affärshus i sex våningar plus vindsvåning med kontorslokaler för rederier och skeppsklarerare. Beställare var direktör Carl Smith och arkitekt var Fredrik Dahlberg. I bottenvåningen flyttade Zum Franziskaner in igen. Ovanför entrén finns en maskaron, Hanrejen på Skeppsbron 44, och där under något som ser ut som ett kvinnosköte.

Huset i kvarterets nordvästra hörn, nuvarande Narcissus 4 (tidigare 3), finns avbildat på Jean Le Pautres kopparstick efter en teckning av Erik Dahlbergh från Karl X Gustavs begravningståg i Stockholm 1660. Byggnaden återges där i något idealiserad form, men den två fönsteraxlar breda mittrisaliten mot Järntorget känns igen. 

Från 1600-talets mitt till 1700-talets mitt fanns här apoteket Engelen som drevs av Christopher Molitor den äldste och dennes släkt i över 100 år. År 1832 öppnade ryttmästare Leonard Groll sin första arbetarbod, kallad ”L.Grolls Lärftshandel” i husets bottenvåning. Yrkesbutiken Grolls arbetskläder fanns kvar på denna adress till långt in på 1980-talet då lokalen byggdes om för restaurangverksamhet.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 

Narcissus
Byggnader och anläggningar i Gamla stan
Romy Kermer

Romy Kermer, född 28 juni 1956 i Karl-Marx-Stadt, är en tysk före detta konståkare.

Kermer blev olympisk silvermedaljör i konståkning vid vinterspelen 1976 i Innsbruck.

Källor 

Tyska konståkare
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i konståkning vid olympiska vinterspelen 1976
Födda 1956
Levande personer
Personer från Chemnitz
Kvinnor