kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
IAM Cycling

IAM Cycling (IAM) var ett schweiziskt cykelstall som tillhörde UCI World Tour.

Laget sponsrades av det schweiziska företaget Independent Asset Management SA, och cyklade på cyklar från Scott.

Historia

2013 
Laget grundades 2013 och hade då Professional Continental-status. Man värvade flera starka cyklister som Heinrich Haussler och svenskarna Thomas Löfkvist och Gustav Larsson. Stallets första seger kom när Thomas Löfkvist vann totalen i det franska etapploppet Tour Méditerranéen i februari 2013. Laget hade under året hoppats på wildcards till de tre stora etapploppen, men blev inte inbjudna till någon grand tour.

2014 
Inför 2014 års säsong värvades den rutinerade franska cyklisten Sylvain Chavanel till laget, vilket spelade en avgörande roll till att laget bjöds in till sommarens Tour de France. Laget blev även inbjudet till Vuelta a España, men lyckades inte vinna någon etapp i något av loppen. I slutet av augusti vann Sylvain Chavanel endagsloppet GP Ouest-France.

Externa länkar

Referenser

Cykellag
Sportklubbar i Schweiz
UCI World Tour
Sportklubbar bildade 2013
Talharpa

Talharpa är ett traditionellt musikinstrument från regionen kring Östersjön. Det är en lyra med fyra strängar som spelas med en stråke. Tidigare var talharpan utbredd i Skandinavien. Idag spelas den främst i Estland, främst av människor med svensk härkomst. Instrumentet liknar den finska stråkharpan och den walesiska crwth. Skillnaden är att talharpa inte har en greppbräda. Alternativa namn är tagelharpa och stråkharpa.

Musik i Estland
Stränginstrument
Guldbaggegalan 1990

Den 25:e Guldbaggegalan, som belönade svenska filmer från 1989, hölls den 5 februari 1990.

Vinnare 
Vinnarna listas i fetstil.

Se även
 Oscarsgalan 1990
 Golden Globe-galan 1990
 BAFTA-galan 1990
 Razziegalan 1990

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 1990 på Internet Movie Database

1990
Filmåret 1990
1990 i Sverige
Stockholm under 1990-talet
Peter Sajwani

Peter Prakach Sajwani, född 27 maj 1977, är en svensk dartspelare som spelar inom British Darts Organisation. Han bor i Stockholm.

Karriär
Sajwani vann Torremolinos Open år 2014, genom att slå John Roberts i finalen med 4–1. I juni 2014 tävlade han i PDC World Cup of Darts tillsammans med Magnus Caris. De åkte ut i andra omrgången. Sajwani kvalificerade sig för BDO World Darts Championship år 2015 där han slog Sam Head i kvalomgången med 3–0. I sextondelsfinalen slog han sedan James Wilson som var seedad som nummer 1 med 3–1. Sajwani förlorade i åttondelsfinalen.

Externa länkar
Peter Sajwanis profilsida och statistik på Darts Database

Källor

Svenska dartspelare
Män
Födda 1977
Levande personer
Sibirisk rall

Sibirisk rall (Rallus indicus) är en östasiatisk fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar som tidigare behandlades som underart till vattenrallen.

Kännetecken

Utseende 
Sibirisk rall är en 23–29 cm lång rall, mycket lik dess västliga motsvarighet vattenrallen som den tidigare behandlades som underart till. Sibiriska rallen skiljer sig dock genom ett brett brunt ögonstreck, mer vitt på strupen och vitare ögonbrynsstreck framför ögat och tydligt mörkare brun hjässa. Undersidan är vidare blekare grå med brun anstrykning, framför allt på bröstet, och på undre stjärttäckarna syns tydliga svarta band.

Läten 
Lätena skiljer sig tydligt från vattenrallens. Spellätet som hörs året runt är ett vasst och pipande "kyu", längre och klarare än vattenrallens motsvarande läte. Sången består av en serie metalliska "shrink, shrink" som avges ungefär två gånger per sekund och upprepas efter en kort paus.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Asien från norra Mongoliet och östra Sibirien (övre Jenisej och mellersta Lena) till Manchuriet, Sachalin och norra Japan. Vintertid flyttar den till ett område från östra Bengalen och Assam i Indien, Myanmar, norra Thailand och norra Laos ösgterut till sydöstra Kina (inklusive Hainan), Taiwan, Korea och södra Japan. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Tidigare betraktades sibirisk rall som underart till vattenrall, men de skiljer sig åt i utseende och tydligt i läten. Vid försök där vattenrallen utsätts för den sibiriska rallens läten svarar heller inte den förra. Vidare är de genetiska skillnaderna stora och de båda arterna tros ha skiljts åt för över en halv miljon år sedan.

Levnadssätt 
Sibirisk rall bebor huvudsakligen sötvattensvåtmarker, träsk och fuktiga ängar. Födan består av små insekter, mollusker och maskar, men även vegetabiliskt material som frön. Fågeln lägger ägg från april-maj. Det skålformade boet av löv och växter placeras väl dolt nära eller i vatten.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Bruno Rolf

Bruno Rolf Rolf, ursprungligen Bruno Rolf Peterson, född 25 juni 1885 i Stockholm, död 5 maj 1934, var en svensk meteorolog. 

Rolf, som var son till Ludwig Peterson och Anna, född Möller, blev filosofie licentiat i fysik och mekanik vid Stockholms högskola 1909 och filosofie doktor vid Uppsala universitet 1917. Han var meteorologisk observatör i  vid Vassijaure naturvetenskapliga station 1905–1906, ledare för de geofysiska arbetena vid Abisko naturvetenskapliga station från 1915 och installerade där det jordmagnetiska och seismologiska observatoriet 1919–1922. Han bedrev arkivstudier till jordmagnetismens sekulära variationer i Frankrike, Portugal och Spanien 1910–1912, blev statsmeteorolog 1914 och förste statsmeteorolog 1919. Han var sekreterare i Svenska radioklubbarnas förbund 1923–1932 och ledamot av nationalkommittén för vetenskaplig radiotelegrafi 1931.

Bibliografi
Observations météorologiques à Vassijaure (1905–06)
Observations météorologiques à Abisko (1913–29)
Note sur la condensation et l'évaporation qui se produisent à la surface d'une couche de neige (1914)
Probabilité et pronostics des pluies d'été (doktorsavhandling, 1917)
Numerical Discussion of Prof. Sommerfeld's Attenuation Formula for Radio Waves (1929)
Om radiovågorna som medel till den högre atmosfärens utforskande (1929)
Lancers de ballons sondes d'Abisko (1932)
The Diurnal Ínequalities of Horizontal Force at Abisko and at Sodankylä (1933)

Källor

Noter 

Svenska meteorologer
Födda 1885
Avlidna 1934
Män
Wish I Was Here

Wish I Was Here är en amerikansk dramafilm från 2014 i regi av Zach Braff som även har skrivit filmens manus tillsammans med sin bror Adam Braff. I rollerna finns bland andra Zach Braff, Josh Gad, Ashley Greene, Kate Hudson, Joey King och Mandy Patinkin. Filmen hade premiär 18 januari 2014 på Sundance Film Festival.

För att finansiera filmen startade Braff en insamling på Kickstarter och fick in $3,1 miljoner från 46 520 personer.

Handling
Wish I Was Here handlar om den misslyckade skådespelaren Aidan Bloom (Braff) som är gift och har två barn. När barnen måste lämna sin privatskola går han med på att hemundervisa sina barn och beslutar sig för en ny variant av lärande. Genom att lära sina barn om livet, lär han även känna sidor av sig själv som han inte visste fanns.

Rollista
 Zach Braff – Aidan Bloom
 Kate Hudson – Sarah Bloom
 Joey King – Grace Bloom
 Pierce Gagnon – Tucker Bloom
 Mandy Patinkin – Gabe Bloom
 Josh Gad – Noah Bloom
 Ashley Greene – Janine
 Jim Parsons – Paul
 Donald Faison – Anthony
 Phill Lewis – Nerd
 Leslie David Baker – Skådespelare vid audition
 James Avery – Skådespelare vid audition
 Mark Thudium – Terry
 Bob Clendenin – Försvarsadvokat

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmer 2014
Amerikanska dramafilmer
Kickstarterprojekt
Engelskspråkiga filmer
Guldbaggegalan 1991

Den 26:e Guldbaggegalan, som belönade svenska filmer från 1990, hölls den 11 februari 1991.

Vinnare 
Vinnarna listas i fetstil.

Se även
 Oscarsgalan 1991
 Golden Globe-galan 1991
 BAFTA-galan 1991
 Razziegalan 1991

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 1991 på Internet Movie Database

1991
Filmåret 1991
1991 i Sverige
Stockholm under 1990-talet
Oscar Wester

Oscar Wester, född 21 juni 1995 i Stockholm, är en svensk freestyleskidåkare som ingår i Sveriges slopestylelandslag. Han kom sjua i VM i slopestyle i Voss 2013, och tävlade för Sverige vid Vinter-OS i Sotji där han slutade på 18:e plats.

Tävlingsresultat
2014
1:a Nine Knights, Big Air, Livigno, Italien
1:a Jon Olsson Invitational, Big Air, Åre, Sverige
1:a SFR-touren, slopestyle (totalseger)
1:a SFR-touren, slopestyle, La Clusaz, Frankrike
1:a SFR-touren, slopestyle, Val Thorens, Frankrike
3:a SFR-touren, slopestyle, Vars, Frankrike
Kval X-Games 2015, Aspen, Colorado

2013
1:a Swedish Slopestyle Tour, Lindvallen

Sponsorer 
Oakley, Red Bull och Salomon.

Källor
Freeride.se
fis-ski.com

Svenska freestyleåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Sverige
Tävlande i freestyle vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Sverige
Tävlande i freestyle vid olympiska vinterspelen 2018
Svenska idrottare under 2000-talet
Födda 1995
levande personer
Män
Idrottare från Stockholm
Sveriges slopestylelandslag

Slopestylelandslaget eller Freeskiing Team Sweden är landslaget som representerar Sverige i världscupen och vid internationella tävlingar i freestylegrenarna slopestyle, halfpipe och big air på skidor.

Sedan vintern 2012/2013 finns en nationell tävlingsserie i slopestyle – Swedish Slopestyle Tour som arrangeras av förbundet. Touren består av 5-6 deltävlingar och en final. Slopestyletouren riktar sig i första hand till de åkare som ligger på nivån snäppet under landslaget, alltså nationell elit.

Historia 
Slopestylelandslaget är det yngsta av Svenska Skidförbundets landslag, och bildades under 2011, när det stod klart att slopestyle och halfpipe togs med på det olympiska programmet med debut under Vinter-OS i Sotji 2014. Innan OS hann det arrangeras två världsmästerskap i Internationella Skidförbundets regi, 2011 i Park City Mountain Resort och 2013 i Voss. Oscar Wester blev bäste svensk i Voss 2013 med en sjundeplats i slopestyle.

Säsongen 2014-2015 
Landslaget består säsongen 2014-2015 av fyra åkare: Henrik Harlaut, Jesper Tjäder, Oscar Wester och Emma Dahlström som samtliga tävlar i slopestyle och big air. I dagsläget finns inga svenska halfpipeåkare på internationell elitnivå, mycket beroende på att Sverige nästan helt saknar träningsmöjligheter för halfpipe. Slopestylelandslaget samarbetar till stor del med snowboardlandslaget vad gäller lägerverksamhet och administration. Förbundskapten och tränare för slopestylelandslaget är Patric "Patte" Nyberg och sportchef är Anders "Osten" Norin.

Externa länkar 
 Skidor.com

Svenska snowboardåkare
Svenska landslag
Martin Jansson

Anders Martin Jansson, född 24 december 1868 i Eskilstuna, död 26 april 1953 i Stockholm, var en svensk meteorolog och statistiker. 

Jansson blev filosofie kandidat 1892, filosofie licentiat 1901 och filosofie doktor vid Uppsala universitet 1904. Han var amanuens vid Uppsala meteorologiska observatorium 1897–1902, svensk assistent vid Station Franco-Scandinave de sondages aériens i Danmark 1902–1903, assistent vid Statens meteorologiska centralanstalt 1903–1912, föreståndare för Vassijaure, senare Abisko naturvetenskapliga station 1911–1915, amanuens vid Kommerskollegiums statistiska byrå 1904–1912, aktuarie 1912–1914, förste aktuarie 1914–1921 samt byråchef och kommerseråd 1921–1935.

Jansson var ordförande i Statistiska föreningen 1919–1927, blev hedersledamot där 1928, ordförande i styrelsen för Lyceum för flickor från 1919, ledamot av statistiska tabellkommissionen 1921–1935, av International Statistical Institute i Haag från 1925, representant vid internationella konferensen för ekonomisk statistik i Genève 1928, korresponderande ledamot av Statistiska samfundet i Finland från 1930 och hedersledamot av Societé Hongroise de statistique från 1934. 

Jansson skrev bland annat Sur la trombe de Borås le 3 juillet 1899 (1900) och Om värmeledningsförmågan hos snö (doktorsavhandling 1904). Han blev kommendör av Vasaorden och riddare av Nordstjärneorden. Martin Jansson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

 Dödsannons i Dagens Nyheter, 28 april 1953, sid. 20
 Jansson, Anders Martin på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska kommerseråd
Svenska meteorologer
Svenska statistiker
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Kommendörer av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Eskilstuna
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1868
Avlidna 1953
Män
Per-Olof Åstrand

Karl Per-Olof Åstrand, född 21 oktober 1922 i Svenarums församling, Jönköpings län, död 2 januari 2015 i Täby församling, var en svensk fysiolog och centralgestalt inom svensk och internationell idrotts- och arbetsfysiologi.

Biografi
Per-Olof Åstrand var son till kantorn och folkskolläraren Karl Åstrand och Martha Thunander samt bror till musikskribenten Hans Åstrand och dotterson till industrimannen Johan Wilhelm Thunander. Han växte upp i Bredaryd, Småland.

Åstrand avlade gymnastikdirektörsexamen 1946 och anställdes som amanuens vid Gymnastiska Centralinstitutet (GCI) samma år. Där knöts han till läroanstaltens fysiologiska institution och kom därmed att bli en del av den så kallade Lindhardskolan med rötter i den danska arbetsfysiologiska forskningstraditionen. Han blev medicine kandidat 1948 och disputerade för medicine doktorsgraden 1952 på avhandlingen Experimental studies of physical working capacity in relation to sex and age. I denna utvecklades en metodik för att mäta maximal syreupptagning. Det blev en avgörande variabel att relatera till i hans senare forskning om den cirkulatoriska och respiratoriska anpassningen till fysiskt arbete och träning. 

Åstrand blev docent i arbetsfysiologi vid Karolinska institutet 1953, vid Gymnastiska Centralinstitutet, senare Gymnastik- och idrottshögskolan 1954, var t.f. professor där 1961–64, och laborator 1964–70. Han blev professor i kroppsövningarnas fysiologi vid GIH 1970–1977 samt vid Karolinska institutet 1977–1989. Det submaximala konditionstest som Åstrand och hans blivande hustru Irma Ryhming publicerade 1954, det så kallade Åstrandtestet, bidrog till att göra GCI känt över världen och man skulle kunna betrakta honom som den vetenskapligt baserade konditionsträningens fader. Åstrand var bland annat handledare för fysiologen  Bengt Saltin.

Åstrand visade tidigt intresse för undervisning, och många mötte honom i populärvetenskapliga skrifter såsom Kondition och hälsa och Bättre kondition, men det var genom den omfattande läroboken Textbook of Work Physiology: Physiological Bases for Exercise, skriven tillsammans med Kaare Rodahl, som han blev känd inom internationell arbetsfysiologi.
Han var ledamot i många lärda sällskap och hedersdoktor vid åtta universitet i världen.

Han var sedan 1956 gift med professor Irma Ryhming (1927–2016), dotter till fabrikören Arvid Andersson och Elna Johansson. Deras barn är Elin (född 1960) och Per (född 1963).

Referenser

Noter

Tryckta källor

 Publikationer i DiVA
Schantz, P. 2015. Along paths converging to Bengt Saltin's early contributions in exercise physiology. Scand J Med Sci Sports 25 (Suppl. 4): 7-15

Vidare läsning

Externa länkar 
 GIH om Per-Olof Åstrand

Alumner från Gymnastik- och idrottshögskolan
Svenska professorer i fysiologi
Personer verksamma vid Gymnastik- och idrottshögskolan
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Svenarums socken
Födda 1922
Avlidna 2015
Män
Guldbaggegalan 1992

Den 27:e Guldbaggegalan, som belönade svenska filmer från 1991, sändes från Cirkus, Stockholm den 16 mars 1992.

Vinnare och nominerade 
Vinnarna listas i fetstil.

Se även
 Oscarsgalan 1992

Referenser

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 1992 på Internet Movie Database

1992
Filmåret 1992
1992 i Sverige
Stockholm under 1990-talet
Gontaut

Gontaut är en fransk adelssläkt, som senare upptog namnet Biron efter baroniet Biron i slottet Biron i nuvarande kommunen Biron i Périgord, släktens hemvist från omkring år 1100.

Armand de Gontaut, baron de Biron (1524-1592) var en av de mera betydande militärerna och statsmännen under Henrik III och Henrik IV. Hans son Charles de Gontaut Biron förlänades 1598 hertigvärdighet, som 1602 reducerades till markisvärdighet då han avrättades. 1723 erhöll släkten åter hertiglig värdighet genom Charles Armand de Gontaut, marquis de Biron, en av Ludvig XIV:s främsta generaler, marskalk av Frankrike 1734. Han var farfar till Armand-Louis de Gontaut Biron.

Källor 
 

Franska adelsätter
Sankta Elisabets kyrka

Sankta Elisabets kyrka (estniska: Eliisabeti kirik) är en luthersk kyrka i staden Pärnu i sydvästra Estland. 

1741 gav den ryska kejsarinnan (tsarinnan) Elisabeth Petrovna 8 000 rubel till byggandet av en ny kyrka i Pärnu. Konstruktionen påbörjades 1744 och byggnaden stod färdig 1747, under ledning av den tyska arkitekten Güterbock från Riga. Spiran stod färdig 1750. 

1893 förlängdes barockbyggnaden med ett tvärskepp, designat av en annan arkitekt från Riga, Hauserman. Altartavlan, som skildrar uppståndelsen, kommer från Nederländerna (Rotterdam, 1854). Orgeln dateras tillbaka till 1929. År 1995 gjordes en utvidgning som utökade församlingen, designad av den estniska arkitekten Ra Luhse.

Externa länkar 
 Information i det estniska kulturregistret (Kultuurimälestiste riiklik register)

Kyrkobyggnader i Estland
Pärnu
Kyrkobyggnader invigda 1747
Evangelisk-lutherska kyrkobyggnader
Byggnader och anläggningar i Pärnumaa
Armand de Gontaut

Armand de Gontaut baron de Biron, född 1524, död 26 juli 1592, var en fransk baron, militär och statsman.

Gontaut var en av de mera betydande militärerna och statsmänne under Henrik III och Henrik IV. Han blev chef för artilleriet 1569, marskalk av Frankrike 1576 och stupade 1592 i slaget vid Épernay.

Källor 
 

Marskalkar av Frankrike
Franska ämbetsmän
Födda 1524
Avlidna 1592
Män
Svensk uppslagsbok
Sveriges alpina skidlandslag

Sveriges alpina skidlandslag är landslaget som representerar Sverige i världscupen och vid internationella tävlingar i skidgrenarna slalom, storslalom, Super-G, störtlopp, parallellslalom och alpin kombination på skidor.

Träningsgrupper

2020/2021

2017/2018

2014-2015

Damer 
 Frida Hansdotter
 Jessica Lindell Vikarby
 Maria Pietilä Holmner
 Emelie Wikström
 Sara Hector
 Anna Swenn-Larsson
 Nathalie Eklund
 Magdalena Fjällström
 Kajsa Kling
 Charlotta Säfvenberg

Herrar 
 André Myhrer
 Hans Olsson
 Jens Byggmark
 Markus Larsson
 Mattias Hargin
 Axel Bäck
 Matts Olsson
 Anton Lahdenperä
 Calle Lindh
 Douglas Hedin

Tidigare profiler 
 Ingemar Stenmark
 Anja Pärson
 Pernilla Wiberg
 Stig Strand
 Patrik Järbyn
 Fredrik Nyberg
 Thomas Fogdö

Se även
Svenska världscupsegrar i alpin skidåkning

Externa länkar 
 Skidor.com

Alpin skidsport i Sverige
Svenska landslag
Salaca

Salaca är en flod i den norra delen av landskapet Vidzeme i Lettland. Den är 96 kilometer lång och har sin källa i sjön Burtnieks. Utloppet i Rigabukten är i staden Salacgrīva.

Salacas bredder består flera platser av ljusröda kalkstensskränter, såsom Sarkanās klintis (Röda klint) och Skaņaiskalns (Ljudberget). Floden har på flera platser strömfall och strömvirvlar, de mest betydelsefulla vid Mērnieki. På sensommaren faller vattenståndet, och på de bredaste platserna är den på bara 15 centimeter. Floden har också djupa och långsamma sträckningar. På sommaren är Salacas vatten varmt och gulnäckrosorr blomstrar. I Mazsalaca börjar Salacadalens naturpark, där hela sträckan också befinner sig i Nordvidzemes Biosfära Reservat.

Referenser

Externa länkar 

Vattendrag i Lettland
Peter Frischkorn

Peter Frischkorn, född 28 mars 1903, död 28 mars 1951, var en tysk kriminalsekreterare och SS-Sturmscharführer.

Biografi

Andra världskriget 
År 1942 tillhörde Frischkorn som medlem av Sicherheitsdienst Einsatzgruppe Griechenland under befäl av Ludwig Hahn.

Frischkorn var under senare delen av andra världskriget knuten till Gestapo i Kassel och ställföreträdare för Erich Engels, som ledde Gestapo-filialen i koncentrationslägret Breitenau, beläget i Guxhagen, omkring 15 kilometer söder om Kassel. Engels beordrade den 30 mars 1945 en exekutionspluton under befäl av Frischkorn att arkebusera 28 lägerfångar. Av dessa var 9 ryska krigsfångar, 9 ryska tvångsarbetare, 10 franska motståndskämpar och 2 nederländare.

I februari 1947 utlämnades Frischkorn av amerikanska myndigheter till Polen för att där ställas inför rätta tillsammans med fem andra misstänkta krigsförbrytare: Reinhold Aust, Erich Engels, Kurt Knigge, Hans Lütje och Erich Mamsch. Frischkorn anklagades för massmord i Kassel-Wehlheiden och för att ha tillhört och verkat inom den kriminella organisationen Gestapo, såväl i Tyskland som i ockuperade områden. Frischkorn dömdes till döden i januari 1950 och avrättades året därpå.

De åtalade

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1903
Avlidna 1951
Män
Sicherheitsdienst 
Gestapo
SS-Sturmscharführer
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade av Polen
Lėvuo

Lėvuo är en flod i norra Litauen med en längd på 148 km och en av sidofloderna till Mūša. 1931 byggdes Sanžilėkanalen, mellan Lėvuo och floden Nevėžis. De största sidofloderna till Lėvuo är Mituva, Svalia och Kupa.

Referenser
 

Vattendrag i Litauen
Lielupes avrinningsområde
Lietuvos Energija

Lietuvos Energija (Litauens Energi) är ett litauiskt energiföretag som är helägt av Republiken Litauen.

Det största värmekraftverket i Litauen: Elektrėnai kraftverk, styrs av detta företag. I Lietuvos Energija-gruppen ingår flera dotterbolag, såsom Lietuvos dujos (gas) och AB LESTO (elnätet).

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Litauiska företag
Energiföretag
Elektrėnai kraftverk

Elektrėnai kraftverk (eller Litauens kraftverk) är ett kombinerat gas-/olje- och värmekraftverk för el och fjärrvärme till Elektrėnai, ca 50 km väster om Vilnius i sydöstra Litauen, på 1 800 MWe. Bränslet var tidigare kol, men eldas sedan 2008 med naturgas, tung eldningsolja eller Orimulsion (bitumen importerat från Venezuela). Kraftverket är Litauens största och drivs av Lietuvos Elektrinė, ett dotterbolag till Lietuvos Energija.

Byggnation 
Anläggningen byggdes i etapper mellan 1960 och 1972 för att leverera 10 TWh/år som baskraft. Strėva-floden dämdes upp för att förse kraftverket med kylvatten, vilket skapade Elektrėnai-reservoaren. Efter 1992 ställdes verket om till reservkraft på endast 5 %. År 1992 öppnades Kruonis pumpkraftverk.

I december 2007 meddelade ekonomiministeriets undersekreterare Arturas Dainius att en ny 400 MW kombinerad cykelnhet också skulle byggas på platsen för 252 miljoner euro, där 57 % delfinansieras av EU och 10 % av National Ignalina Decommissioning Fund.

Från 2008 bestod kraftverket av åtta enheter. År 2012 driftsattes den nionde enheten för 377 miljoner euro. Två av de tre EPP-skorstenarna fungerar som elstolpar.

Avsvavlingssystem installeras 
I november 2005 skriver Alstom att de har fått en beställning i två faser från Lietuvos Elektrinė på att installera Flowpac-våtskrubberavsvavling på fem av kraftverkets enheter på vardera 300 MWe för att minska utsläpp av stoft och svaveldioxid. I leveransen ingick också åtta nya elektrofilter, samt uppgradering av ett nionde, för avskiljning av flygaska. Tidigare under 2005 beställdes också flera Låg-NOx-brännare. I september 2008 färdigställdes projekten.

Med ny rökgasrening kan istället högsvavlig olja användas som bränsle. Med uppgraderingen säkerställs Litauens inhemska el- och värmeproduktion som delvis ersätter bortfallet när kärnkraftverket i Ignalina avvecklas vid slutet av år 2009.

Externa länkar 
 IndustCards – "Other Fossil-Fueled Conventional Plants in Northern Europe".
 Bilder på kraftverket

Referenser

Noter 

Gaskraftverk
Oljekraftverk
Kolkraftverk
Kraftverk i Litauen