kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maj Lindman

Mary Hultén, känd som Maj Lindman, född 17 augusti 1886 i Örebro församling, död 6 augusti 1972 i Grödinge församling i Stockholms län, var en svensk illustratör, bildkonstnär, författare och skulptör. Hon har även kallats Maj Lindman-Jan och Maj Lindman-Hultén.

Maj Lindman var dotter till civilingenjören Christian Lindman och Edla Löfquist samt sondotter till Christian Fredrik Lindman.

Hon studerade vid Kerstin Cardons målarskola 1905–1906 och vid Konstakademien 1907–1908. Hon har skrivit och illustrerat boken Rufsi, Tufsi, Tott och den lilla hunden med det gula örat samt ett hundratal andra verk. Ett flertal av dem översatta och utgivna i USA, bland annat tidigare nämnda serie om Rufsi, Tufsi och Tott (om tre små flickor) och Snipp Snapp Snurr (om tre pojkar) som av New York Times beskrevs som "popular with the little children". 

Lindman har även illustrerat ett flertal utgåvor av svenska skolplanscher. 

Maj Lindman var 1908–1921 gift med Gustaf Jansson (1885–1946), känd som konstnären Gustaf Jansson-Jan. De fick barnen Åke (1909–1991), Brita Hamilton (1913–1999) och Karin Lindman (1914–2002). Därefter var hon från 1925 till makens död gift med fondchefen Bengt Hultén (1894–1972). Hon använde ibland dubbelnamn men var folkbokförd Jansson och sedan Hultén i respektive äktenskap.

Hon är begravd på Bromma kyrkogård.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 554-555 Allhems Förlag, Malmö

Födda 1886
Avlidna 1972
Kvinnor
Svenska illustratörer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska skulptörer under 1900-talet
Konstnärer från Örebro
Svenska tecknare under 1900-talet
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Filippinerna i olympiska sommarspelen 1928

Filippinerna deltog med fyra deltagare vid de olympiska sommarspelen 1928 i Amsterdam. Totalt vann de en bronsmedalj.

Medalj

Brons
 Teófilo Yldefonso - Simning, 200 meter bröstsim .

Källor 
 

1928 i Filippinerna
Nationer i olympiska sommarspelen 1928
1928
Hundegäddevattnet

Hundegäddevattnet kan syfta på:
Hundegäddevattnet (Herrestads socken, Bohuslän), sjö i Uddevalla kommun, 
Hundegäddevattnet (Hjärtums socken, Bohuslän), sjö i Lilla Edets kommun, 

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
James Connolly (olika betydelser)

James Connolly kan syfta på:

 James Connolly – irländsk revolutionär socialist som kämpade för Irlands självständighet från Storbritannien, ledare för Påskupproret 1916.
 James Connolly (olympier) – amerikansk friidrottare och senare författare, journalist och krigskorrespondent.

Se även 
 James Connelly (ishockeyspelare)
Dobrowolski (forskningsstation)

Dobrowolski, polska: Stacja im. Antoniego Bolesława Dobrowolskiego, är en före detta polsk forskningsstation i Antarktis. Den var tidigare en sovjetisk forskningsstation, Oazis som byggdes 1956. Den togs över av Polen 1959 och de namngav den efter den polska polarforskaren Antoni Bolesław Dobrowolski som deltog i Belgiska Antarktisexpeditionen i slutet av 1800-talet. Den är belägen vid sjön Algae Lake i den delvis isfria området Bungerbergen i Queen Mary Land. Kostnaderna för att bemanna stationen var dyra och den har varit obemannad sedan 1970-talet.

Oazis  
Det öppnade den 15 oktober 1956, och bestod av två byggnader och anppassad för en personalstyrka på åtta personer. Basen var i bruk fram till slutet av 1958. Stationen ligger 360 kilometer öster om en annan sovjetisk forskningsstation,  Mirny.

Oazis togs över av Polen i januari 1959 och döptes till Stacja im. Antoniego Bolesława Dobrowolskiego.

Ett magnetiskt observatorium med en plakett till minne av öppnandet av Oazis är uppsatt på Antarktisfördragets lista över historiska platser och kulturminnen i Antarktis med nummer HSM-10.

Dobrowolski   
Stationen uppkallade efter den polska geofysikern, meteorologen och polarforskaren Antoni Bolesław Dobrowolski. Basen består av två byggnader och är anpassad för en personalstyrka på åtta personer. På grund av otillgängligheten har den bara använts kortare perioder. I februari 1979 gjordes ett försök att bemanna stationen. Personalen misslyckades att övervintra och evakuerades till den sovjetiska forskningsstationen Mirny.

Omkring sju kilometer väster om Dobrowolski har Australien sedan 1986 drivit forskningsstationen Edgeworth David Base på somrarna.

En betongpelare som uppfördes av den första polska Antarktisexpedition för att genomföra gravitationsmätningar i januari 1959 är uppsatt på Antarktisfördragets lista över historiska platser och kulturminnen i Antarktis med nummer HSM-49.

Källor

Forskningsstationer i Östantarktis
Ingemar Larsson

Helge Ingemar Larsson, född 24 mars 1926 i Karlskoga, död 8 november 2016 i Kristinehamn, var en svensk grafiker, skulptör, färjekapten och verkstadsarbetare.

Biografi 
Larsson studerade vid Otte Skölds målarskola 1947–1948 och arbetade huvudsakligen med grafik och skulptur. Han medverkade i Värmlands konstförenings utställning Höstsalonger på Värmlands museum och på Liljevalchs vårsalong. Tillsammans med sex andra Kristinehamnskonstnärer ställde han ut i Kristinehamns konsthall. Vid sidan av sitt eget skapande var han kursledare i krokiteckning.

Referenser 
Kristinehamnskonstnärer, Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 12-13

Noter 

 
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Karlskoga
Födda 1926
Avlidna 2016
Män
Kymmenegårds lätta infanteribataljon

Kymmenegårds lätta infanteribataljon ursprungligen Viborgs läns infanteriregemente var ett infanteriförband inom svenska armén som verkade i olika former åren 1630–1791. Förbandet var förlagd till Viborgs län, Finland.

Historia
Regementet har sitt ursprung ur det Finska storregementet och blev uppsatt som Västra Viborgs regemente 1625 och Östra Viborgs regemente 1630 av Gustav II Adolf inför trettioåriga kriget. I 1634 års regeringsform fastställdes den svenska regementetsindelningen, där det angavs att armén skulle bestå av 28 regementen till häst och fot, med fördelningen av åtta till häst och 20 till fot. De indelta och roterande regementena namngavs efter län eller landskap, medan de värvade regementena uppkallades efter sin chef. Regeringsformen angav Viborgs regemente som det trettonde i ordningen. Dock blev det ett nummer som aldrig användes, annat än för att ange regementets plats, enligt den då gällande rangordning.

År 1696 sammanslogs Västra Viborgs regemente med Östra Viborgs regemente och bildade de indelta regementet Viborgs läns infanteriregemente, vilket då bestod av 1.025 man. Regementet var i Livland år 1700. Det blev tillfångataget 1710 i Riga varvid det fick sättas upp på nytt. Efter freden i Nystad 1721 då Sverige förlorat stora delar av Karelen till Ryssland, kom regementet att kallas Kymmenegårds läns infanteriregemente. 431 rotar försvann och kvarvarande 569 knektar organiserades på fem kompanier. År 1735 reducerades regementet till en bataljon och blev underställd Nylands läns infanteriregemente. År 1775 antogs namnet Kymmenegårds lätta infanteribataljon och ingår i Savolaxbrigaden. År 1780 underställdes bataljonen åter Nylands infanteriregemente. År 1791 upplöstes Kymmenegårds lätta infanteribataljon.

Ingående enheter

Förbandschefer
Förbandschefer åren 1625–1721. Åren 1625–1696 fanns det två regementen i Viborgs län, dessa förenades som ett regemente 1696.

Namn, beteckning och förläggningsort

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

 

Mankell Julius, Anteckningar rörande finska arméens och Finlands krigshistoria. Särskildt med afseende på krigen emellan Sverige och Ryssland 1788-1790 samt 1808-1809, Stockholm 1870

Ej längre existerande svenska infanteriregementen
Svenska militära enheter bildade 1630
Svenska militära enheter upplösta 1710
Svenska militära enheter bildade 1710
Svenska militära enheter upplösta 1791
Viborgs län
Kåre Kolberg

Kåre Kolberg, född 24 april 1936 i Birkenes, död 19 augusti 2014 i Holmestrand, var en norsk kompositör, organist och musikkritiker.

Kolberg utbildade sig vid Musikkonservatoriet i Oslo och vid Oslo universitet med magisterexamen i musikvetenskap. 1961 blev han organist i Groruds kyrka i Oslo. Han har arbetat för NRK och varit musikkritiker i Dagbladet.

Flera av hans verk karakteriseras som konkret musik.
Ett av hans verk, Plym-Plym (1966), är ett musikaliskt-språkligt collage i vilket ingår sång, speakerröst, fonetiska nonsensljud m.m.

Han var en pionjär i Norge inom elektroakustisk musik bland annat med Keiserens nye slips (1973) som var det första norska verket inom denna musikgren. Verket tillkom i Elektronmusikstudion EMS i Stockholm. 1974 skrev han musiken till Norges första TV-opera, Tivoli.

Kolberg ägnade sig också åt musikorganisatoriska frågor som i Foreningen Ny Musikk. Han deltog i Kunstneraksjonen -74 och var ordförande i Norsk Komponistforening 1979–85.
Han erhöll Arne Nordheims komponistpris 2002.

Verk
1962 – Ludus, för orgel
1964 – Quartetto per archi, kammarmusik
1965 – Alexander, kammaropera
1966 – Plym-Plym, för soli/vokalkvartett, blandad kör, speaker
1966 – Invocatio, för 8 solostämmor
1968 – Jaba, för jazztrio eller ad. lib.
1970 – Agathe, konkret musik
1972 – En plass i solen, konkret musik, balett
1972 – Nova, audiovisuell miljö för Henie Onstad Kunstsenter
1973 – Keiserens nye slips, elektroakustisk musik
1974 – Tivoli, TV-opera
1985 – For the time being, vokalkvartett (utnämnd till årets verk av Norsk Komponistforening)
1994 – Bozza per orchestra, orkesterverk

Referenser

Norska kompositörer
Födda 1936
Avlidna 2014
Män
Alumner från universitetet i Oslo
Damien Chazelle

Damien Sayre Chazelle, född 19 januari 1985 i Providence, Rhode Island, är en amerikansk regissör och manusförfattare. 

Chazelle regisserade och författade den femfaldigt Oscar-nominerade dramafilmen Whiplash från 2014, för vilken han nominerades till en Oscar för bästa manus efter förlaga. Vid Golden Globe-galan 2017 vann han pris för såväl regi som manus för La La Land.

Chazelle blev 2017 den genom tiderna yngste Oscar-vinnaren för bästa regi med filmen La La Land.

Filmografi

Långfilmer 
 - regi, manus, produktion, filmfoto, filmklippning
 - manus
 - manus
 - regi, manus
 - manus
 - regi, manus
 - regi, produktion
 - regi, manus

Kortfilmer 
  –  regi, manus

TV-serier

Referenser

Externa länkar 

Födda 1985
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska manusförfattare
Personer från Providence
Oscar för bästa regi
Levande personer
Män
Kibbeh

Kibbeh, kibbe, kebbé (med fler varianter som kubbeh, kubbah, kubbi) (uttal varierar över regionen) (; ) är maträtt från Levanten baserad på bulgur, hackad lök, och mald köttfärs på nötkött, lamm, get eller kamel med kryddning från Mellanöstern (kanel, muskotnöt, kryddnejlika och kryddpeppar). Den mest spridda varianten är en torpedformad stekt krokett med fyllning av nötfärs eller lammfärs med lök och sauterade pinjenötter.

Andra slags kibbeh kan formas till bollar eller avlånga varianter, och antingen bakas, kokas i buljong eller serveras råa. Kibbeh anses vara nationalrätt i många länder i Mellanöstern.

Sägs även vara den första maträtten i historian.

Spridning 
Kibbeh är en populär rätt i Mellanöstern och Nordafrika. Inom dessa regioner finner vi rätten i Armenien (ltsonvats kololak),  Jordanien, och Egypten  (kubbeh, kebbah, or koubeiba), Irak, Iran, Libanon, Syrien, Israel,, Palestina, Cypern (koupa, plural koupes), den Arabiska halvön, Turkiet (içli köfte eller bulgur koftesi).

Rätten tillagas även i Latinamerika dit många flyktingar från Levanten kom under 1800- och tidigt 1900-tal, bland andra till Argentina, Brasilien, Colombia, Kuba,  Dominikanska republiken, Ecuador, Haiti, Honduras och Mexiko.

Etymologi
Ordet kommer från arabiskans kubbah eller kibbeh, vilket betder "boll".  Andra namn på maträtten kommer bland annat från persiska ordet کوفته kofteh (se köfte).

Källor

Jordanska maträtter
Libanesiska maträtter
Syriska maträtter
Egyptiska maträtter
Armeniska maträtter
Iranska maträtter
Irakiska maträtter
Kurdiska maträtter
Turkiska maträtter
Israeliska maträtter
Förrätter
Quincy Promes

Quincy Anton Promes, född 4 januari 1992, är en nederländsk fotbollsspelare (ytter) som spelar för Spartak Moskva. Han har även representerat Nederländernas landslag.

Karriär
Den 24 juni 2019 värvades Promes av Ajax, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 24 februari 2021 blev Promes klar en återkomst i ryska Spartak Moskva.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Twente
Spelare i Go Ahead Eagles
Spelare i FK Spartak Moskva
Spelare i Sevilla FC
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i La Liga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1992
Levande personer
Män
Idrottare från Amsterdam
Nederländska idrottare under 2000-talet
Carl Dischler

Carl Johan Dischler, även Disler, född 8 juli 1874 i Trondheim, död den 10 februari 1951 i Kristinehamn, var en svensk-norsk målare, frisör och fotograf. 

Dischler studerade vid olika kvällskurser vid målarskolor i Stockholm. 

Dischler flyttade från Ålesund till Arvika runt sekelskiftet 1900. Dä arbetade han som frisör och på ledig tid målade han tavlor. För att kunna studera vid en målarskola flyttade han till Stockholm och arbetade dagtid som frisör och kvällarna var upptagna för studier i målarskolornas kvällskurser. Han flyttade till Kristinehamn 1902 och bosatte sig i den numera rivna Gamla Blindskolan. I Kristinehamn var han verksam som fotograf och målare.

För Kristinehamns stad målade han porträtt av flera fullmäktigeordförande dessa hänger i Stadshotellets solennitetsvåning där fullmäktige har sina sammanträden. För Kristinehamns tingsrätt målade han 1929 ett porträtt av häradshövding L.J. von Knorring. För ordenssällskapet Par Bricole i Göteborg utförde han ett 10-tal porträtt av styrelseledamöterna.

Hans konst består förutom porträtt av landskap, Kristinehamnsmotiv samt kopior av Schultzberg och Fjæstad. Vid sidan av sitt skapande ställde han ofta upp som konferencier och trollkarl i välgörenhetssammanhang. 

En stor del av hans fotografier och glasplåtar skänktes av Karin Dischler till Kristinehamns hembygdsförening efter hans död.

Han var gift med Karin Lagerqvist.

Källor
Kristinehamnskonstnärer, Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 22-23
C. Dischler i Fotografregistret.se

 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska fotografer under 1900-talet
Konstnärer från Trondheim
Födda 1874
Avlidna 1951
Män
Toivo Kärki

Toivo Pietari Johannes Kärki, född 3 december 1915 i Birkala, död 30 april 1992 i Helsingfors, var en finländsk kompositör, musikproducent, dirigent, pianist, dragspelare och vibrafonist.

Biografi
Kärki föddes som son till evangelistprästen Frans Kärki och Ester (född Kurvinen). Kärki började spela piano som 4-åring och fiol som 12-åring. Han studerade musik vid Tammerfors klassiska lyceum, men fadern önskade att Kärki skulle gå i hans fotspår gällande yrkesvalet. Kärki blev dock intresserad av jazzmusik, då denne 1928 lyssnade till en Louis Armstrong-skiva i Tammerfors. Sin musikaliska karriär inledde Kärki redan i skolan, då han deltog i skolans orkester. Han agerade pianist i orkestern Carambo från Tammerfors och innehade samma roll i orkestern Roxy i Helsingfors. Åren 1935-38 var Kärki pianist i Ramblers. 1936 gifte sig Kärki med Tuulikki Leikas. Dottern Anna-Liisa föddes 1937 och sönerna Pekka och Kullervo föddes 1940 respektive 1945.

Redan under 1930-talet gjordes skivinspelningar med Kärkis komponerade musik. 1939 deltog han i tidningen Melody Makers kompositionstävling med bidraget Things happen that way och vann året därpå sitt första pris. Åren 1940-44 var Kärki pianist och arrangör i Erkki Ahos orkester. 1946 grundade han sin egen orkester, som turnerade runt Finland fram till 1955. I orkestern var Kärki aktiv som dirigent, dragspelare och vibrafonist. Turnéerna ägde rum upp till 200-250 dagar om året. Orkesterns solistsångare var dåtidens stora stjärnor, Henry Theel, Matti Louhivuori och Metro-tytöt. Under slutet av 1940-talet inledde Kärki samarbete med Reino Helismaa och duetten gjorde sånger tillsammans fram till Helismaas död 1965. Flera av dessa sånger framfördes på skiva av gruppens tredje medlem; Tapio Rautavaara.

1955 slutade Kärki turnera och började istället engagera sig i Finlands största skivföretag Musiikki-Fazer. Kärki blev sedan företagets produktionschef och var verksam som detta fram till 1978. Kärki stannade vid företaget fram till 1980. Tillsammans med Helismaa gjorde Kärki över 550 sånger, som spelades in på skiva. Kärki inledde sedan samarbete med Juha Vainio och Vexi Salmi.

Toivo Kärki avled den 30 april 1992 och under sin karriär hade han komponerat över 1350 sånger och gjort 50 filmer. Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Referenser

Externa länkar 
 

Män
Födda 1915
Avlidna 1992
Personer från Birkala
Finländska kompositörer
Finländska dragspelare
Finländska pianister
Finländska orkesterledare
Finländska musiker
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Danilo Pereira

Danilo Luís Hélio Pereira (född 9 september 1991), mer känd som Danilo Pereira, är en portugisisk fotbollsspelare som spelar defensiv mittfältare för Paris Saint-Germain. Han spelar även för det portugisiska landslaget.

Karriär
Den 5 oktober 2020 lånades Pereira ut av FC Porto till Paris Saint-Germain på ett låneavtal över säsongen 2020/2021. Låneavtalet hade en köpoption som PSG utnyttjade och Pereira skrev på ett kontrakt fram till 2025 med klubben.

Statistik

Klubb

Landslag

Källor

Noter

Portugisiska fotbollsspelare
Bissauguineanska fotbollsspelare
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Parma FC
Spelare i Aris FC
Spelare i Roda JC
Spelare i CS Marítimo
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i Serie A
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Eredivisie
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i Fifa Confederations Cup 2017
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Bissau
Jacob Schiff

Jacob Henry Schiff (ursprungligen Jakob Heinrich Schiff), född 10 januari 1847 i Frankfurt am Main, död 25 september 1920 i New York, var en amerikansk bankir och affärsman. Han är känd för sitt engagemang på den världspolitiska arenan. Bland annat hjälpte han till med att finansiera den japanska sidan i rysk-japanska kriget.

Referenser

Födda 1847
Avlidna 1920
Män
Personer från Frankfurt am Main
Personer inom amerikanskt bankväsen
Suzuki Splash

Suzuki Splash är en småbil från Suzuki. Bilen utvecklades i samarbete med Opel, som också saluförde sin version som Opel Agila. Första konceptbilen Splash premiärvisades 2006. Den färdiga bilen premiärvisades 2007 och började säljas 2008. Suzuki Splash tillverkas i Ungern. I Indien tillverkas den av Maruti Suzuki för den indiska marknaden under namnet Maruti Suzuki Ritz. 

Splash
Framhjulsdrivna fordon
Giovanni Battista Gisleni

Giovanni Battista Gisleni, född 1600 i Rom, död där 3 maj 1672, var en italiensk arkitekt, scenograf, teaterregissör och musiker. Han var medlem av Accademia di San Luca och Påvliga akademin för de sköna konsterna och litteratur.

Biografi
Gisleni tjänade vid tre polska konungars hov: Sigismund III, Vladislav IV och Johan II Kasimir. Han ritade bland annat De oskodda karmeliternas kyrka i Lwów, Kartusianklostret i Bjaroza, högaltaret i Wawelkatedralen, Karmelitkyrkan i Warszawa och altaret i katedralen i Chełmża.

Gravmonument
Gisleni har fått sitt sista vilorum i basilikan Santa Maria del Popolo vid Piazza del Popolo i Rom. Gravmonumentet, som är ritat av honom själv, uppvisar ett porträtt av konstnären och längre ner ett skelett i halvfigur, bakom galler. Under porträttet står det NEQVE HIC VIVVS (”Varken levande här”) och under skelettet NEQVE ILLIC MORTVVS (”eller död där”). Alldeles ovanför skelettet har Gisleni utformat två medaljonger: den ena med en larv i en puppa, den andra med en fjäril som frigör sig från puppan. Medaljongerna bär inskriptionerna: IN ⋅ NIDVLO ⋅ MEO ⋅ MORIAR (”Jag skall dö i mitt eget bo”) och VT ⋅ PHŒNIX ⋅ MVLTIPLICABO ⋅ DIES (”likt en Fenix skall jag mångfaldiga mina dagar”).

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Italienska barockarkitekter
Italienska scenografer
Italienska teaterregissörer
Italienska musiker
Personer från Rom
Födda 1600
Avlidna 1672
Män
Gravsatta i Santa Maria del Popolo
Paul Kvick

Paul Kvick, född 10 maj 1895 i Skövde, död 4 december 1976, var en svensk skulptör och målare. Han var bror till författaren Hjalmar Wallander.

Kvick flyttade till Kristinehamn 1918 och var under ett flertal år anställd vid Industriaktiebolaget Furuplywood. Under ett besök i Stockholm råkade han se en del djurskulpturer i ett konsthandlarfönster vid Brunkebergstorg; detta väckte lusten hos honom att modellera fram djurskulpturer i lera. Några år senare kom han underfund med att trä var det rätta materialet för honom. Han arbetade som konstnär på heltid från årsskiftet 1946-1947.

Kvick var autodidakt som träsnidare. Han medverkade i Värmlands konstförenings utställningar på Värmlands museum 1942-1948 och ett flertal gånger på Liljevalchs konsthall. Separat har han ställt ut i Kristinehamn 1954 och 1974.

Han tilldelades Konstakademins pensionärsstipendium 1973.

Hans skulpturer består huvudsakligen av djur utförda i trä. De tidiga föremålen har en större och råare uttryckskraft medan den senare produktionen har blivit mer överarbetad och polerad. Hans bildkonst består av akvareller med motiv från myrar och skogsbryn.

Kvick är representerad vid Värmlands museum.

En minnesutställning med Kvicks skulpturer visades på nämndhuset i Kristinehamn 1977.

Källor
Kristinehamnskonstnärer, Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 52-55, 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 426 Allhems Förlag, Malmö, 
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 280, , 

 
Personer från Skövde
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1895
Avlidna 1976
Män
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska träsnidare
Suzuki Kizashi

Suzuki Kizashi var en bilmodell från Suzuki som introducerades 2009 (årsmodell 2010). Kizashi var en fyrdörrars sedan och fanns med framhjulsdrift eller fyrhjulsdrift. Kizashi var ingen storsäljare och produktionen upphörde 2014 och modellen fick ingen efterträdare. 

Kizashi
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Statens aftonskola för real- och studentexamen

Statens aftonskola för real- och studentexamen var ett läroverk på Kungsholmen verksamt från 1938 till 1965.

Historia
Skolan startade 1938 och verkade i samma byggnad som Kungsholmens högre allmänna läroverk. Skolan kommunaliserade 1964 och upphörde som egen enhet 1968 

Studentexamen gavs från 1939 till 1968 och realexamen från 1939 till 1967.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Kungsholmen
Statens kompletteringsgymnasium

Statens kompletteringsgymnasium var ett "virtuellt" läroverk verksamt från 1955 till 1964. Skolan som inte fanns fysiskt var till för att ge vuxna stipendier för studier vid kvällsgymnasierna och svara för examination och där undervisningen föregick vid kvällgymnasier var placerade vid studieförbund och universitet/högskolor.

Historia
Organisationen startade 1954  Verksamheten överfördes till kommunerna 1964 och upphörde helt som egen enhet 1970 

Studentexamen gavs från 1955 till 1964.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Pakistan i olympiska sommarspelen 1948

Pakistan deltog med 35 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1948 i London. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1948 i Pakistan
Nationer i olympiska sommarspelen 1948
1948