kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den nye lægen

Den nye lægen är en norsk svartvit dramafilm från 1943 i regi av Rasmus Breistein. I huvudrollerna som de tre doktorerna ses Hans Bille, Tryggve Larssen och Jon Lennart Mjøen.

Handling 
Doktor Ulrick är en omtyckt distriktsläkare i en mindre stad. Han fyller 60 år och gratulationerna strömmar in. Förutom honom finns även den något försoffade läkaren Pallesen på orten. Ulrick har sett till att orten fått ett sjukhus och den unge doktor Bugge anställs som ny läkare. Han har ett gott öga till Ulricks dotter Rigmor som också är förtjust i honom. Sjukhuset ska invigas samma dag som Ulrick firar 30-årsjubileum som läkare på orten. Meningen är att en målning av honom ska avtäckas, men det hela går inte som planerat. Flera av de äldre läkarnas patienter har undersökts av Bugge som upptäckt en rad felaktiga diagnoser. Det hela kulminerar med direktör Hoffmanns dotter Sonja som Ulrick behandlat för en allvarlig höftskada, men som i själva verket haft en stoppnål i hälen.

Historien om stoppnålen vandrar från mun till mun och festligheterna ställs in. Kort därefter insjuknar Ulrick och Bugge och Pallesen ordinerar operation. Ulrick vill inte alls opereras av dem utan tillkallar i stället kvacksalvaren madam Anders. Hon brygger en stark dryck och ger honom varma omslag. När Bugge och Pallesen kommer för att hämta honom för operation blir de mycket förbryllade: Han har fått mässlingen. De tre enas om att en läkares tystnadsplikt kommer att komma väl till pass. Senare samma dag infinner sig fylkesmannen och överlämnar en förtjänstmedalj i guld till Ulrick.

Rollista 
 Hans Bille – Ulrick, doktor
 Tryggve Larssen	 – Pallsen, doktor
 Jon Lennart Mjøen – Kåre Bugge, doktor
 Eva Lunde – Rigmor, Ulricks dotter
 Erna Schøyen – Klara, Ulricks fru
 Carl Struve	– Øyvind, Ulricks yngre bror
 Folkmann Schaanning – Pastor Reimers
 Ellen Isefiær – fru Hoffmann
 Thorleif Reiss – Mørch, ingenjör
 Einar Vaage – ordföranden
 Jorunn Groth – Victoria, Mørchs dotter
 Erling Hanson – Hoffmann, direktör
 Kirsten Bødtker – Sonja Hoffmann
 Sofie Bernhoft – Madam Anders
 Oscar Amundsen – Fylkesmannen
 Haakon Arnold – Antonsen
 Ester Tellander – Anna Antonsen
 Oscar Egede-Nissen – Jentoft
 Thorleif Mikkelsen – Knatten
 Tulla Hauge – tjänsteflicka
 Harald Aimarsen – urmakaren
 Bjarne Bø – Pedersen
 Arthur Barking – byggmästaren
 Lillemor Grimsgaard – en kvinna
 Bergljot Breistein – en sjuksyster

Om filmen 
Den nye lægen regisserades av Rasmus Breistein och är hans sista spelfilmsregi. Den bygger på Bjarne Viggo Holbæk-Hanssens pjäs Augurerne som hade urpremiär på Den Nationale Scene 1933. Breistein omarbetade pjäsen till filmmanus. Filmen producerades av Triangel Produksjon AS. Den fotades av Reidar Lund och klipptes av Titus Vibe-Müller. Premiären ägde rum den 26 december 1943 i Norge.

Referenser 

Norska dramafilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1943
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Rasmus Breistein
Ridge Racer-serien

är en serie racingspel utvecklade av Namco som arkadspel och till olika hemkonsoler, utgivna från 1993 och framåt.

Spel

Arkadspel

Konsolspel

Bärbara spel

Mobilspel

Källor

Fotnoter

Datorspelsserier lanserade 1993
Racingspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Carl Gustaf Carlsson

Carl Gustaf Carlsson, född 18 juni 1774 i Maria Magdalena församling, Stockholm, död 31 december 1854 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, var en svensk organist och harpist i Stockholm.

Biografi
Carl Gustaf Carlsson föddes 18 juni 1774 i Maria Magdalena församling, Stockholm. Han var son till dödgrävaren Carl Carlsson och Ulrica Öman. Carlsson var elev till Johan Wikmanson. Han var engagerad som harpist i Kungliga Hovkapellet  1811–1821 och tjänstgjorde även som organist i Adolf Fredriks kyrka.  Han var orgellärare vid Kungliga Musikaliska Akademiens undervisningsverk 1824–1848. Carlsson var även kammarskrivare vid Nummerlotteriet. Han invaldes som ledamot nummer 271 vid Musikaliska Akademien den 17 juni 1834. Carlsson avled 31 december 1854 i Adolf Fredriks församling, Stockholm.

Carlsson var bror till organisten Johan Henrik Carlsson i Täby församling.

Referenser

Noter 

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska harpister
Svenska organister under 1700-talet
Svenska organister under 1800-talet
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Födda 1774
Avlidna 1854
Män
Per Wilhelm Grubb

Per Wilhelm Grubb, född 26 juni 1793, död 1 augusti 1868 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Grubb tjänstgjorde som ämbetsman i Generaltullstyrelsen 1829–1850. Han var intendent vid Kungliga Museet 1850–1862. År 1838 var Grubb konsertarrangör åt Ole Bull. Han var även amatörviolast och en av stiftarna av Harmoniska Sällskapet 1820 och dess direktör 1838. Grubb spelade med Johan Mazer från 1824 i det så kallade Djurgårdsbolaget. Han invaldes som ledamot nummer 276 i Kungliga Musikaliska Akademien den 25 november 1837. Grubb är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.
 Dagens Nyheter, 7 augusti 1868, sid. 1
 Grubb, P.W. på SvenskaGravar.se

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1793
Avlidna 1868
Män
Magnus Stenman

Magnus Stenman, född 29 mars 1779 i Borås, död 17 juni 1842 var en svensk organist.

Stenman var verksam som kyrkomusiker i Stockholm. Han var organist i Maria kyrka 1805-1817, i Nicolai kyrka 1817, åter i Maria 1818 och slutligen Katarina kyrka 1829-1842. Han var även pianolärare åt kronprins Oscar. Stenman invaldes som ledamot nummer 284 i Kungliga Musikaliska Akademien den 29 januari 1840.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.

Noter

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1700-talet
Svenska organister under 1800-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Personer från Uddevalla
Födda 1779
Avlidna 1842
Män
1:a vitryska fronten

1:a vitryska fronten var en front i Röda armén under andra världskriget.

Berlin

Organisation 
Frontens organisation den 16 april 1945:
 61:a armén
 1:a polska armén
 47:e armén
 3:e stötarmén
 5:e stötarmén
 8:e gardesarmén
 69:e armén
 33:e armén
 1:a gardesstridsvagnsarmén
 2:a gardesstridsvagnsarmén
 16:e flygarmén
 18:e flygarmén
 3:e armén

Referenser

Noter 

Sovjetiska militära enheter under andra världskriget
Svante Gustaf Waennerberg

Svante Gustaf Waennerberg, född 10 december 1790 i Linköping, Östergötlands län, död 6 maj 1857 i Rogslösa socken, Östergötlands län, var en svensk präst i Rogslösa församling och ledamot i Kungliga Musikaliska Akademien.

Biografi
Waennerberg föddes 10 december 1790 i Linköping. Han var son till kyrkoherden i Virserums socken. Waennerberg blev höstterminen 1811 student vid Uppsala universitet, Uppsala och tog 1817 filosofie kandidat. Han tog 14 juni 1818 filosofie magister och prästvigdes 13 september samma år. Waennerberg tog 16 december 1818 pastoralexamen och blev 10 oktober 1818 brukspredikant vid Finspångs bruk, tillträde direkt. Han blev 16 februari 1819 regementspastor vid Upplands regemente och 27 september 1828 kyrkoherde i Rogslösa församling, Rogslösa pastorat, tillträde 1831. Waennerberg blev 28 december 1844 prost. Han avled 6 maj 1857 i Rogslösa socken.

Han var även amatörviolinist och blev 1817 ledamot i Filharmoniska sällskapet i Karlstad och Filharmoniska sällskapet i Karlskrona. År 1832 blev han ledamot Filharmoniska sällskapet i Motala. Waennerberg invaldes som ledamot nummer 285 i Kungliga Musikaliska Akademien den 29 januari 1840. Han upptecknade också folkvisor.

Familj
Waennerberg gifte sig 20 augusti 1821 med Juliana Adolphina Charlotta Berndes (1796–1863). Hon var dotter till kronofogden Johan Adolph Berndes och Charlotta von Rothstein i Västra Ny socken. De fick tillsammans barnen Johan Svante Gerhard (1823–1823), Malvina Aurora (1824–1845), Mathilda Josephina Charlotta (född 1825), Svante Hjalmar Julius (1826–1829), Conrad Svante Theodor (127–1870), Marcus Svante Rudolf (1826–1847), Knut Svante Agathon (1830–1885), Agnes Paulina Charlotta (1831–1832), Antoinetta Eleonora Charlotta (1833–1834), Otto Svante Leopold (född 1835) och Ebba Adelina Charlotta (född 1838).

Bibliografi
De systematibus vegetabilium qua ratione Oeconomiæ Scientiæ profuerint. T. I., Uppsala 1815.
De fatis Messenici populi. P. I., Uppsala 1817.
Pindari Nemeorum Ode VIII Svetice reddita, Uppsala 1818.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska präster under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1857
Män
Svenska teologer under 1800-talet
Präster från Linköping
Svenska musiker under 1800-talet
Perubalsam

Perubalsam, också känd och marknadsförd under många andra namn, är en balsam som kommer från det 20-25 m höga trädet Myroxylon balsamum, som odlas i Centralamerika (huvudsakligen i El Salvador) och Sydamerika.

Egenskaper
Den naturliga hartsbalsamen som kommer från trädstammen är tjockflytande, mörkbrun och innehåller en blandning av ett antal ämnen som generellt är relaterade till dofter och aromer av kanel, vanilj och kryddnejlika. 

Perubalsam innehåller ett 25-tal olika ämnen såsom - cinnamein, kanelsyra, kanelcinnamat, bensylbensoat, bensoesyra, och vanillin. Den innehåller också kanelsyraalkohol och -aldehyd, farnesol och nerolidol. En mindre del, cirka 30-40%, innehåller hartser eller estrar av okänd sammansättning. Den innehåller också eteriska oljor som liknar dem i citrusfruktskal. Dessa är alla potentiella allergener.

Ett antal undersökningar har identifierat perubalsam som en "topp fem"-allergen oftast i lapptestreaktioner hos människor enligt dermatologikliniker. Den kan orsaka inflammation, rodnad, svullnad, ömhet, klåda och blåsor, inklusive allergisk kontaktdermatit, stomatit (inflammation och ömhet i munnen eller tungan), keilit (inflammation, utslag, eller smärtsam erosion av läppar, svalgslemhinna, eller munvinklar), klåda, handeksem, generaliserad eller resistent plantardermatit, rinit, och konjunktivit.

Utvinning
Perubalsam erhålls att skära V-formade sår på barken av trädstammen som avger en oljig, hartsliknande, aromatisk vätska, som är avsedd att läka trädets skador. Den utrunna vätskan samlas upp och en eterisk olja destilleras från balsamen.

Perubalsam är en missvisande benämning från den tidiga perioden av spanskt herravälde i Central- och Sydamerika då balsam samlades i Centralamerika och levereras till Callao och Lima i Peru, där den sedan skeppades vidare till Europa. Den fick namnet peru eftersom det skeppades därifrån. Export till Europa skedde första gången på 1600-talet i det tyska Pharmacopedia. Idag extraheras perubalsam i en hantverksprocess, och exporteras främst från El Salvador.

Användning
Perubalsam används i mat och dryck för smaksättning, i parfymer och toalettartiklar för doft, och inom medicin och farmaceutiska artiklar med läkande egenskaper. Den har en söt doft. I vissa fall är perubalsam noterad på ingrediensmärkningen på en produkt med något av dess olika namn, men det är inte obligatoriskt att substansen listas efter sitt namn enligt gällande märkningskonventioner.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978

Hartser
Allergi
Inflammation
Powiat lwówecki

Powiat lwówecki är ett politiskt och administrativt distrikt (powiat) i sydvästra Polen, tillhörande Nedre Schlesiens vojvodskap. Distriktet hade 47 106 invånare i juni 2010. Huvudort och största stad är Lwówek Śląski.

Kommunindelning 
Distriktet indelas i fem stads- och landskommuner. Invånarantal 2009 anges inom parentes.

 Gryfów Śląski (9 959)
 Lubomierz (5 956)
 Lwówek Śląski (17 854), huvudort
 Mirsk (8 914)
 Wleń (4 511)

Källor

Externa länkar 

lwowecki, powiat
Björkö, Haninge kommun

Björkö är en ö i Haninge kommun. Björkö ligger omedelbart väster om Ornö och ungefär 5 kilometer söder om Gålö.

Björkö omtalas första gången 1409 då vid ett räfsteting dömde torpet på ön att förbli frälse under Tyresö slott. 1494 anges torpet årlige ränta 10 öre, 1 pund smör och 1 "klova" fisk. Vid Björkösunds fiskeläge på Edvarsudde har fiskrökeri funnits sedan 1909. Numera är stora delar av ön bebyggd med fritidshus. Dag Wirén lät uppföra ett sommarhus på ön på 1940-talet.

Här ligger Björkö gård som 2012 köptes av Cristina Stenbeck.

Referenser 

Öar i Haninge kommuns skärgård
Sangiano

Sangiano är en norditaliensk kommun i provinsen Varese i Lombardiet cirka 20 km nordväst om Varese och cirka 2,5 km öster om Lago Maggiores östra strand. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Varese
Oborniki Śląskie

Artikeln handlar om staden i Nedre Schlesiens vojvodskap. För staden i Storpolens vojvodskap norr om Poznań, se Oborniki.
Oborniki Śląskie , tyska: Obernigk, är en stad och kurort i sydvästra Polen, belägen i distriktet Powiat trzebnicki i Nedre Schlesiens vojvodskap, 26 kilometer norr om Wrocław. Tätorten hade  invånare i juni 2014 och utgör centralort i en stads- och landskommun med totalt 19 760 invånare samma år.

Geografi 
Orten ligger i Wzgórza Trzebnickie (Katzengebirge), en höjdrygg i Nedre Schlesien norr om floden Oder. Avståndet till distriktets huvudort Trzebnica är omkring 10 kilometer österut och vojvodskapets huvudstad Wrocław ligger 26 kilometer söderut.

Historia 
I området finns kurganer från förhistorisk tid och spår av bosättningar tillhörande Lausitzkulturen. Ortnamnet är av slaviskt ursprung. Orten omnämns första gången 1305 som en by lydande under biskopsdömet Breslau, men kom snart därefter under hertigdömet Oels kontroll. Området blev under senare medeltid del av kungariket Böhmen, från 1526 därmed även som del av den österrikiska Habsburgmonarkins kronländer.  1742 blev orten tillsammans med Schlesien del av kungariket Preussen, från början av 1800-talet som del av provinsen Schlesien och efter 1871 även som del av Tyskland. Poeten Karl von Holtei (1798-1880) levde i Obernigk några år omkring 1820, och skildrade orten i flera av sina dikter. På grund av byns fördelaktiga klimat lät den lokale godsägaren Carl Wolfgang Schaubert anlägga ett kurbad i byn 1835. Järnvägen mellan Posen och Breslau drogs genom orten 1856, då orten fick en järnvägsstation. Vid den stora koleraepidemin 1866 i Breslau flydde många av stadens invånare till Obernigk. Från mitten av 1800-talet fram till 1945 var orten en välbesökt kurort.

Den tysktalande befolkningen fördrevs i samband med krigsslutet 1945, då orten blev polsk under den polska namnformen Oborniki Śląskie. Tillnamnet Śląskie lades då till för att skilja orten från den befintliga staden Oborniki i Storpolen. I samband med inrättandet av den polska förvaltningen gavs orten även stadsrättigheter. Orten har även efter 1945 fortsatt vara en välbesökt kurort.

Kommunikationer 
Staden ligger vid landsvägen mellan Wołów och Wrocław. Oborniki Śląskie har en järnvägsstation på linjen Wrocław - Poznań. Vid stationen finns förbindelser med regionaltåg mot Wrocław, Jelenia Góra, Rawicz och Poznań, samt fjärrtåg i riktning söderut mot Wrocław, Katowice och Kraków respektive norrut mot Gdańsk eller Szczecin via Poznań.

Vänorter 
 Rehau, Landkreis Hof, Bayern, Tyskland

Kända invånare 
 Hans Carl von Diebitsch-Zabalkanskij (1785-1831), preussisk-rysk greve och fältmarskalk i ryska armén.
 Bronisław Komorowski (född 1952), politiker för Medborgarplattformen, Polens president 2010-2015.
 Aleksandra Natalli-Świat (1959-2010), konservativ politiker.
 Kurt Wünsche (född 1929), justitieminister i Östtyskland.

Noter

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats: www.oborniki-slaskie.pl

Städer i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kommuner i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kurorter i Polen
Mats Eriksson (konstnär)

Mats Ola Eriksson, född 2 juli 1945 i Stockholm, är en svensk konstnär och skulptör. Han är verksam i Stockholm med ateljé i Vinterviken. Mats är gift med konstnären Lotta Enocsson, som också har sin ateljé i Vinterviken.

Biografi

Mats Eriksson studerade mellan 1965 och 1970 vid Konstfackskolan i Stockholm. I de flesta av sina skulpturer är människan i medelpunkten. 

Ett av hans kända offentliga verk är skulpturgruppen ”Samtal på en parkbänk” i brons, betong och trä som skapades 1994 och finns i Polishögskolans park i Sörentorp, Solna kommun. Den visar tjuvarna Bildsköne Bengtsson och Tumba-Tarzan på en parkbänk med poliskonstapeln Björk i mitten. Björk är en fantasifigur, men tjuvarna har funnits och hette egentligen Bernhard Harald Bengtsson och  Rolf Eskil Johansson. Till kompositionen hör även en klocka på en hög trästolpe och två lediga parkbänkar. Bland andra offentliga märks "Trygg hare" Akademiska sjukhuset Uppsala, "Häst och hare" Hudiksvalls sjukhus och "I sitt lugna bo" Nykyrka skola i Motala.

Utställningar i urval
 Sundsvalls museum
 Härnösands Konsthall
 Konstfrämjandet Stockholm
 Doktor Glas Stockholm
 Galleri Hedlund Stockholm
 Galleri Eva Solvang Stockholm
 Karlskrona museum
 Trelleborgs museum
 Lilla galleriet Umeå
 Härnösands Konsthall

Källor
 Konstnärslexikonett Amanda.
  Mats Erikssons webbplats

Externa länkar
  Mats Erikssons webbplats

Skulptörer under 1900-talet
Skulptörer under 2000-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1945
Levande personer
Män
Trafikreservat

Trafikreservat kan syfta på bland annat:
Järnvägsreservat – ett geografiskt område som reserverats för en planerad järnvägssträcka
Spårvägsreservat, ett geografiskt område som reserverats för en planerad spårvägssträcka
Vägreservat –  ett geografiskt område som reserverats för en planerad vägsträcka
TuKola

TuKola är en Kubansk coladryck. Förutom originalversionen finns den också i en dietversion med vit burk.

 

Cola
Kommer du, Elsa?

Kommer du, Elsa? är en norsk svartvit dramafilm från 1944 i regi av Toralf Sandø. I rollerna ses bland andra Aase Bye, Erling Drangsholt och Harald Schwenzen.

Handling 
Leif Rieber är en berömd dirigent. Han har en ung lovande son som spelar violin och fadern tar med honom som solist i en av hans stora konserter. Sonen har tuberkulos och dör under konserten. Fadern klandrar sig själv för sonens död och tar till flaskan. Senare drabbas han av äktenskapliga problem och sjukdom.

Rollista 
 Aase Bye – Elsa Rieber, Leif Riebers hustru
 Erling Drangsholt – Leif Rieber, musiker
 Harald Schwenzen – Øistein Werner, Riebers vän
 Bjarne Larsen – Harald Rieber, Elsas och Leif Riebers son
 Liv Blom – Kari, Haralds vän
 Oscar Egede-Nissen – landstrykare
 Tore Foss – Smith, doktor, patient
 Gunvor Hall – fru Kramer, patient på sanatoriet
 Erling Hanson – Bjerke, doktor på sanatoriet
 Alfred Helgeby – Jørgensen, vaktmästare på sanatoriet
 Birger Lødner – Borgen, doktor
 Gunnar Olram – professorn, patient på sanatoriet
 Erna Schøyen – Kristine, husa hos Rieber
 Liv Uchermann Selmer – fröken Enger
 Einar Vaage – överläkaren
 Aage Wallin – konsertmästare och violinist i aulan

Om filmen 
Filmen producerades av Capitol Produksjon AS med George Willoughby som produktionsledare. Den bygger på Victor Borgs pjäs Kommer du, Elsa? och Borg skrev även filmens manus tillsammans med regissören Sandø. Den fotades Reidar Lund och klipptes av Olav Engebretsen. Premiären ägde rum 30 mars 1944 i Norge.

Referenser 

Norska dramafilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1944
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Norska 1940-talsfilmer
Torsten Bergenström

Nils Torsten Haraldsson Bergenström, född 4 maj 1893 i Vissefjärda församling i Kalmar län, död 4 maj 1960 i Saltsjöbadens församling i Stockholms län, var en svensk revisor och reservofficer.

Torsten Bergenström var son till majoren Erik Harald Bergenström och Adéle Wahlström. Efter studentexamen i Visby 1911 och kansliexamen i Uppsala 1914 blev han amanuens i Lotsstyrelsen 1918, extra revisor i Kammarrätten 1920, i Riksräkenskapsverket 1921 och ordinarie revisor där 1922. Han blev underlöjtnant i Kalmar regementes reserv 1913, löjtnant 1917, kapten 1928 och gick över till Gotlands infanteriregemente som kapten 1929. Han blev taxeringsnämndsordförande 1927.

Han gifte sig första gången 1923 med Naimi Norén (1895–1933), de fick en dotter: Gunilla Bergenström (född 1925) som blev gymnastikdirektör, gifte sig med civilingenjören Jan Olof Lundberg och är mor till journalisten Camilla Lundberg. Andra gången var han gift 1937–1941 med grevinnan Margit Kalling (1891–1990), dotter till ingenjören, greve Julius Kalling, och tredje gången 1943 med telegrafexpeditören Barbro Nordvik (Bolin) (1896–1986).

Torsten Bergenström är begravd vid Norra kapellet i Stockholm tillsammans med första och tredje hustrun.

Källor

Svenska revisorer
Personer från Vissefjärda socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1893
Avlidna 1960
Män
Pandemonium (album av Cavalera Conspiracy)

Pandemonium är det tredje studioalbumet av Thrash Metal-bandet Cavalera Conspiracy. Albumet släpptes den 30 oktober  i Europa, den 3 november i Storbritannien och den 4 november 2014 i Nordamerika. Detta är också det första albumet inspelat med Nate Newton (Converge, Old Man Gloom) på bas.

Låtlista
"Babylonian Pandemonium" - 3:35
"Bonzai Kamikaze" - 4:04
"Scum" - 2:28
"I, Barbarian" - 3:24
"Cramunhão" - 5:28
"Apex Predator" - 3:45
"Insurrection" - 3:49
"Not Losing the Edge" - 5:10
"Father of Hate" - 3:31
"The Crucible" - 3:27
"Deus Ex Machina" (Bonusspår) - 6:29
"Porra" (Bonusspår) - 5:59

Medverkande
Max Cavalera - sång, gitarr
Igor Cavalera - trummor
Marc Rizzo - gitarr
Nate Newton - bas, sång på "The Crucible"
Musikalbum 2014
Hermann Burte

Hermann Burte tidigare Hermann Strübe, född 15 februari 1879, död 21 mars 1960, var en tysk författare.

Burte skrev diktsamlingarna Patricia (1910), Flügelspielerin (1913), Madlee (1923, på allemannisk dialekt) och Ursula (1930), romanerna Wiltfeber, der ewige Deutsche (1912) med nietzscheanskt motiv och Der besiegte Lurch (1933). Han skrev även dramatik med verk som Hertzog Urz (1913), Katte (1914), Simson (1917), Letzte Zeuge (1917), Apollon und Kassandra (1926), Krist vor Gericht (1930), Promethevs (1932), Warbeck (1935) och Mensch mit uns (1936). Skådespelet Katte hyllar Fredrik II av Preussen och fick stor betydelse för nationalsocialismen, till vilken Burte anslöt sig.

Källor 
  
 Hermann Burte Deutsche Biographie

Noter

Tyska romanförfattare
Tyska poeter under 1900-talet
Tyska dramatiker under 1900-talet
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyskspråkiga poeter
Tyskspråkiga dramatiker
Tyska författare under 1900-talet
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1879
Avlidna 1960
Män
Svensk uppslagsbok
Lundby mekaniska verkstad

AB Lundby mekaniska verkstad var en mekanisk verkstad och ett reparations- och nybyggnadsvarv i Göteborg, vilket i sin nyproduktion tillverkade så gott som enbart bogserbåtar, samt ångmaskiner till bland andra Lindholmens varv. Bogserbåtarna var ofta konstruerade av Henrik Lindfors på Chalmers tekniska högskola.

Varvet grundades 1887 och låg vid Sannegårdshamnen. Den sista båten som levererades var bogserbåten Tor till Röda bolaget 1928, numera M/S Måsen. Varvet lades ned 1933.

Lundby mekaniska verkstad tillverkade drygt 50 fartyg, varav omkring 49 bogserbåtar, omkring 30 av dem för Röda bolaget i Göteborg.

Byggda båtar i urval 
 1899 Tor, ursprungligen bogserbåt i Göteborg, senare ombyggd till passagerarbåt.
 1903 Örnen, bogserbåt, varvsnummer 18.
 1908 Fritz, bogserbåt, varvsnummer 32.
 1928 Måsen, ursprungligen ångbogserbåt i Göteborg med namnet Tor, år 1992 ombyggd till passagerarfartyg, varvsnummer 56.

Källor 
 Bertil Söderberg: Båtarna från Lundby i ''Länspumpen 2005:1, sidorna 22-26

Noter 

Nedlagda svenska skeppsvarv
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Företag i Göteborg