kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lundahl

Lundahl är ett svenskt efternamn. Den 31 december 2013 var följande antal personer bosatta i Sverige med stavningsvarianterna
 Lundahl 1 993
 Lundal 8
Tillsammans blir detta 2 001 personer. I Finland bars efternamnet Lundahl  den 12 januari 2015 av 199 personer.

Personer med efternamnet Lundahl
 Amélie Lundahl (1850–1914), finlandssvensk bildkonstnär
 Anders Victor Lundahl (1846–1903), orgelbyggare 
 Augusta Lundahl (1811–1891), finlandssvensk poet och översättare
 Bengt Peter Lundahl (1840–1885), missionär
 Bernt Lundahl (1892–1959), arkitekt
 Caroline Lundahl (född 1991), häcklöpare
 Carl Lundahl (bokhandlare) (1865–1944), bokhandlare
 Carl Lundahl (astronom) (1893–1984), astronom
 Christian Lundahl (född 1972), professor i pedagogik 
 Gustaf Lundahl (1783–1846), finländsk affärsman
 Harry Lundahl, flera personer
 Harry Lundahl (fotbollsspelare) (1905–1988), fotbollsspelare och sportjournalist
 Harry Lundahl (musiker) (1896–1961), kompositör och musiker
 Ingegerd Lundahl-Olsson (1926–2004), konstnär och skulptör
 Ivar Lundahl (1894–1985), språkforskare, professor i ortnamnsforskning
 Jacob Lundahl (1844–1915), jurist och politiker, liberal
 Jakob Lundahl (1875–1951), missionär
 Johan Magnus Lundahl (1816–1896), lantbrukare och politiker i bondeståndet
 Johannes Lundahl (1866–1945), byggmästare
 Josef Lundahl (1883–1930), psykiater
 Jöns Lundahl (1821–1875), orgelbyggare och kantor
 Karoliina Lundahl (född 1968), finländsk tyngdlyftare
 Mats Lundahl (född 1946), professor i nationalekonomi
 Nils Lundahl (1858–1940), skolman
 Otto Lundahl (1867–1918), frälsningsofficer, sångdiktare och kompositör
 Selma Lundahl (1853–1934), finländsk skådespelare

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Chroicocephalus

Chroicocephalus är ett släkte i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar. Tidigare placerades släktets arter i det stora mås- och trutsläktet Larus, men efter fylogenetiska studier förs de numera oftast över till Chroicocephalus.

Släktet omfattar tio till elva nu levande arter: 
 Långnäbbad mås (Chroicocephalus genei)
 Trädmås (Chroicocephalus philadelphia)
 Silvermås (Chroicocephalus novaehollandiae)
 Svartnäbbad mås (Chroicocephalus bulleri)
 Andinsk mås (Chroicocephalus serranus)
 Brunhuvad mås (Chroicocephalus brunnicephalus)
 Patagonienmås (Chroicocephalus maculipennis)
 Skrattmås (Chroicocephalus ridibundus)
 Gråhuvad mås (Chroicocephalus cirrocephalus) 
 Kapmås (Chroicocephalus hartlaubii)
 Mingmås (Chroicocephalus saundersi) – placeras ofta i det egna släktet Saundersilarus

Ytterligare en art, utdöd under holocen, finns beskriven:
 Huahinemås (Chroicocephalus utunui)

Referenser

Fågelsläkten
Palangas internationella flygplats

Palangas internationella flygplats  () är en internationell flygplats belägen i närheten av turistorten Palanga i Litauen. Flygplatsen är Litauens tredje största och är huvudsakligen avsedd för korta eller medellånga resor med mål i Europa.

Historia
Palangas internationella flygplats började sin verksamhet år 1937 på en plats 7 kilometer öster dess nuvarande position, nära vägen mellan Palanga och Darbėnai. Flygplatsen användes då till att träna piloter i det Litauiska flygvapnet. År 1939 gjordes Litauens första reguljära flygresa, från Kaunas till Palanga.

Från 1940 till 1941, samt från 1945 till 1963 användes flygplatsen av Sovjetunionens luftvapen. Den nya landningsbanan och övriga anläggningar på flygplatsens nuvarande plats byggdes först efter andra världskriget. År 1963 började flygplatsen användas för civil luftfart. År 1991 registrerades flygplatsen återigen som en nationell flygplats, ägd och driven av staten.

Sedan år 1993 har antalet passagerare som trafikerar flygplatsen ökat för varje år. En renovering av passagerarterminalen gjordes mellan åren 1994 and 1997. Flygplatsens passagerartjänster och hantering av bagage moderniserades för att uppfylla de krav som ställdes av Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO). Mellan åren 1994 och 1995, renoverades flygledningscentralen. Mellan 1996 och 1997 förbättrades landningsbanans yta och år 1998 förbättrades flygplatsens ramp och taxivägar.

Efter det att Litauen blev ett av Europeiska unionens medlemsländer år 2004, ökade antalet passagerare det året med mer än 60% jämfört med år 2003.

Ytterligare förbättringar gjordes år 2007 när den norra terminalen byggdes, vilket innebar en ökning av terminalernas totala area med 2000 m2 och samma år började flygplatsen att följa de krav som följde av Schengensamarbetet innebar. Från juni till oktober 2007 utökades landningsbana 01/19 till 2 280x45 meter och flygplatsbelysningen förbättrades. 

Idag arbetar över tvåhundra personer vid flygplatsanläggningarna.

Terminaler
Palangas internationella flygplats har två intilliggande terminaler, som sammanlänkas av korta gångvägar och ett transitområde:
Södra terminalen byggdes på 1970-talet och moderniserades i slutet av 1990-talet. Där sker incheckning till alla flygavgångar. Här finns även flygbolagens kontor samt caféer och barer,
Norra terminalen som öppnade den 26 oktober 2007, byggdes för att tjäna avgångar och ankomster av flyg till och från länder utanför Schengenområdet.

Destinationer och flygbolag

Referenser

Flygplatser i Litauen
Palanga
Umar Farouk Abdulmutallab

Umar Farouk Abdulmutallab även känd som "kalsongbombaren", född 22 december 1986 i Lagos i Nigeria, är en nigeriansk man som den 25 december 2009 försökte spränga North West Airlines Flight 253 på väg från Amsterdam till Detroit. Sprängämnet var enligt uppgift insytt i hans kalsonger.

Umar Farouk Abdulmutallab växte upp i Kaduna-regionen i norra Nigeria, hans far var tidigare minister och de förmögna föräldrarna gav honom möjlighet att studera utomlands. Studierna gick bra och Michael Rimmer som var hans historielärare har uttalat sig mycket positivt om Umar som en mönsterelev, han hade dock svårt att träffa vänner och blev aktiv i radikala islamistiska webbforum.

Abdulmutallab rekryterades troligtvis först av den svenskirakiske självmordsbombaren Taimour Abdulwahab under sina studier på University College of London, därefter under en resa i Jemen av Anwar al-Awlaki. Umar gjorde ett flertal resor till Jemen, i första hand för att lära sig arabiska. Den 23 juni 2005, under sin andra resa till Jemen uttryckte han sin beundran för huvudstad Sanaa och för bruket av niqab. Det var under denna resa han blev rekryterad av al-Qaida. Det var även i Jemen Al-Qaeda skall ha tränat honom inför självmordsattacken.

Då Abdulmutallab inte hört av sig sedan oktober 2009, blev hans familj, som kände till hans ideologiska ståndpunkt, allt mer oroliga. I november samma år kontaktade därför hans far Alhaji Umaru Mutallab av oro för sin son, såväl amerikanska som nigerianska myndigheter.

Vid efterföljande rättegång i Detroit erkände Umar Abdulmutallab sig skyldig och dömdes till livstids fängelse.

Referenser

Män
Födda 1986
Levande personer
Nigerianska terrorister
Personer från Lagos
Thomas Göthe Sjöström

Thomas Göthe Sjöström, född 19 juni 1953 i Enskede, Stockholm, är en svensk tyngdlyftare och styrkelyftare. Han började inom tyngdlyftning och övergick 1978 till styrkelyft, där han 1980 slog svenskt rekord i knäböj (250 kg). Han fick smeknamnet Yoghurt av Lennart "Hoa-Hoa" Dahlgren.

Karriär
Sjöström började att tävla med tyngdlyftning 1970, där han ingick i den svenska eliten under nästan hela 1970-talet. Han övergick till styrkelyft år 1978 och kom med i svenska landslaget år 1980. Han tävlade som aktiv till 1993.

Sjöströms 250 kg i knäböj 1980 (i klass 67,5 kg) var så sent som 2008 delat sjätte bästa resultat i Sverige genom tiderna. Sjöström tävlade vid det tillfället för klubben Örsundsbro.

Priser och utmärkelser

1980

67,5 kg-klassen 
 Slog svenska rekordet i knäböj i Isabergs Cup, 625 kg totalt.
 Nordisk mästare i Drammen, Norge, 630 kg totalt.
 VM-brons i Arlington, Texas (USA), svenskt och nordisk rekord, 660 kg totalt.

1983

75 kg-klassen 
 SM-guld i Eskilstuna, 672 kg totalt.

1984

75 kg-klassen 
 SM-guld i Nässjö, 705 kg totalt.
 Nordisk mästare i Eskilstuna, 660 kg totalt.

Referenser 

Svenska tyngdlyftare
Svenska styrkelyftare
Män
Födda 1953
Levande personer
Idrottare från Stockholm
Louis Charles Armand Fouquet de Belle-Isle

Louis Charles Armand Fouquet de Belle-Isle, född 19 september 1693 i Agde, död 19 juli 1747, var en fransk greve, bekant under namnet chevalier de Belle-Isle. Han var sonson till Nicolas Fouquet, markis de Belle-Isle och bror till Charles Louis Auguste Fouquet, hertig de Belle-Isle.

Belle-Isle utmärkte sig på slagfältet och i diplomatin. Han stupade som generallöjtnant under ett försök att intränga i Piemonte.

Källor 
  

Franska generaler
Franska diplomater
Franska grevar
Franska militärer under 1700-talet
Födda 1693
Avlidna 1747
Män
Ugglan
Personer från Agde
Simon Templeman

Simon Templeman, även känd som Simon Templeton, är en engelsk skådespelare och röstskådespelare, känd för sina roller som Kain i spelserien Legacy of Kain, Jacob Danik i Dead Space 3 och som Teyrn Loghain Mac Tir i Dragon Age: Origins. Templeman fick också berömmelse för sin roll som Angel of Death i TV-serien Förhäxad. Han är gift med skådespelerskan Rosalind Chao.

Filmografi

Roller inom animerade TV-serier 
 James Bond Junior – Trevor Noseworthy IV
 Loonatics Unleashed – Dr. Dare
 Luftens hjältar – Rick Skye
 Totally Spies – Dr. Gilee
 The Fantastic Four – Säsong 2 – Doctor Doom
 The Incredible Hulk – Doctor Doom
 Prins Valiant – Sir Mordred

TV
 The Neighbors - "Larry Bird" 
 24 - Säsong 3 – Trevor Tomlinson (Episod 17 - 5:00am–6:00am)
 Angel – Säsong 5 (Episod 4 – Hellbound) – Matthias Pavayne
 Förhäxad (Säsong 3, 7, 8) – Angel of Death
 Just Shoot Me! – Säsong 7 - Simon Leeds
 Lois & Clark (Episod 4.01, Episod 4.02) – Lord Nor
 Ned & Stacey (Säsong 1, Episod 3) - Nigel Davies
 Det ljuva livet i Alaska - Caldecott "Cal" E. Ingram
 Star Trek: The Next Generation (Säsong 3, Episod 10) – John Bates (Hans fru Rosalind Chao, spelade som Keiko O'Brien i flera episoder)
 Cityakuten (Säsong 14, Episod 8) - Gareth, the Defender of Cheese

Datorspel

Externa länkar 

Levande personer
Män
Brittiska TV-skådespelare
Brittiska röstskådespelare
Personer från Sussex
François Cavanna

François Cavanna, född 22 februari 1923 i Nogent-sur-Marne, död 29 januari 2014 i Creteil, var en fransk tecknare, journalist och författare.

François Cavanna var enda barnet till muraren Luigi Cavanna från Bettola i Piacenza i Emilia-Romagna i Italien och Marguerite Charvin från Sauvigny-les-Bois i Nièvre. Mellan 1940 och 1945 var han kommenderad till arbetstjänst i Tyskland. Efter återkomsten till Frankrike efter andra världskrigets slut, började han så småningom försörja sig genom att teckna serier, särskilt för barnserietidningen Kim. Från 1949 var han tidningstecknare. 

Han blev i januari 1954 medarbetare i den nyligen startade tidskriften Zéro, som grundades av Jean Novi, och blev 1957 chefredaktör för denna. En av medarbetarna var Georges Bernier (signaturen Professeur Choron). Efter Jean Novis död 1960 startade Cavanna, Bernier och Fred Aristidès månadstidskriften Hara-Kiri och också senare den månatliga serietidningen Charlie Mensuel och den satiriska veckotidskriften Hara-Kiri Hebdo (senare Charlie Hebdo).

Efter det att Charlie Hebdo lades ned 1981, lanserade han tillsammans med Professeur Choron Zéro i en ny version, och från 1991 var han medarbetare i den återlanserade Charlie Hebdo.

Bibliografi i urval

4, rue Choron, 1965
Cavanna, 1968
Je l’ai pas lu, je l’ai pas vu, mais j’en ai entendu causer, 1970
Les aventures de Dieu (1971)
Je l’ai pas lu, je l’ai pas vu, mais j’en ai entendu causer: chroniques de Hara Kiri hebdo I-III, 1969-70, 1975-76
Stop-crève, 1976
Gauche, droite, piège à cons: chroniques de Hara Kiri hebdo de 1969 à 1976, 1978
Les Ritals, 1978
Les Russkoffs, 1979
Louise la Pétroleuse, 1981
Bête et méchant, 1981
Les Écritures - Les Aventures de Dieu et du petit Jésus, 1982
Les yeux plus grands que le ventre, 1983
L'Almanach de Cavanna, 1984
Maria, 1985
Les fosses carolines, 1986
L’Oeil du Lapin, 1987
La couronne d’Irène, 1988
Les Aventures de Napoléon, 1988
Mignonne, allons voir si la rose..., 1989
La belle fille sur le tas d’ordures, 1991
Coups de sang, 1991
Les grands imposteurs, 1991

Nos ancêtres les Gaulois, ou, l’histoire de France redécouverte par Cavanna, 1991 
Cavanna par Cavanna, 1992
Le temps des égorgeurs, 1992
Dieu, Mozart, Le Pen et les autres: les nouveaux imposteurs, 1992
De Coluche à Mitterrand: l’intégrale de Cavanna dans Charlie Hebdo, année 1981, 1993
Tonton, Messaline, Judas et les autres, 1993
Les enfants de Germinal, 1993
Lettre ouverte aux culs-bénits, 1994
Les pensées, 1994
Coeur d'artichaut, 1995
La déesse mère: roman, 1997
Les imposteurs, 2003
Sur les murs de la classe, 2003
Les années Charlie: 1969-2004, 2004
Cavanna à Charlie Hebdo 1969-1981 - Je l'ai pas lu, je l'ai pas vu..., 2005
Plus je regarde les hommes, plus j'aime les femmes..., 2005
Hara-Kiri - Les belles images, 2008
Cavanna raconte Cavanna, 2008
La pub nous prend pour des cons, la pub nous rend cons, 2009
Instants de grâce (Photos de Leloir), 2010
Le pire de Hara Kiri, 2010
Lune de miel, 2010

Källor

Noter

Franska satiriker
Födda 1923
Avlidna 2014
Män
Personer från Nogent-sur-Marne
Alrik Björklund

Alrik Björklund, född 21 november 1888 i Stockholm, död där 21 juli 1976, var en svensk ingenjör.

Efter examen vid Tekniska högskolan 1910 anställdes Björklund vid olika varv och verkstäder i Sverige och utomlands 1910–1923 innan han 1923–1925 blev VD för Bergsunds Mekaniska Verkstad. 1925–1931 var han disponent för AB Lindholmen-Motala och utövade därefter konsulterande verksamhet 1931–1935. Björklund var 1932–1934 tillförordnad professor i maskinlära vid Chalmers tekniska institut 1932–1934 och från 1935 Sveriges maskinindustriförening och ledamot av Sveriges standardiseringskommission.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1976
Män
Svensk uppslagsbok
Ingenjörer från Stockholm
Tom Björklund

Tom Albert Björklund, född 27 juni 1898, död 2 maj 1968, var en svensk reklamman och affärsledare.

Björklund diplomerades från Handelshögskolan i Stockholm 1919. Efter studier i USA blev han reklamchef hos AB Nordiska kompaniet 1922-1929, varunder han genomförde ett pionjärarbete för den kommersiella reklamen i Sverige. 1931-1944 var han försäljningschef hos Nordiska kompaniet och blev därefter vice VD. Björklund utgav bland annat Hur man annonserar med framgång (1924, 8:e upplagan 1938), Hur man gör reklam (1931, båda tillsammans med Yngve Hedvall) och Handbok i försäljning och reklam (1938, tillsammans med Clarence Brockman, 2:a upplagan 1945).

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1968
Män
Svensk uppslagsbok
Société Anonyme

Société Anonyme, Inc. var en organisation som grundades 1920 av Katherine Dreier, Man Ray och Marcel Duchamp. Sällskapet organiserade föreläsningar, konserter, publikationer och utställningar av modern konst, bland annat International Exhibition of Modern Art på Brooklyn Museum i New York 1926. Mellan 1920 och 1940 höll sällskapet 80 utställningar som visade huvudsakligen abstrakt konst.

Man Ray valde namnet Société Anonyme efter att ha sett det i franska tidskrifter, men eftersom han var endast litet kunnig i franska språket, så antog han att det syftade på ett hemligt sällskap. Betydelsen är "aktiebolag", men Marcel Duchamp menade att det var ett bra namn. I samband med att de juridiska procedurerna för registrering gjordes, lades också "Inc." till (förkortning av engelskans "Incorporated", på svenska aktiebolag).

Sällskapets kontor i New Jersey stängdes 1928, men Katherine Dreier fortsatte att organisera event och att skaffa konstverk till Société Anonymes samlingar. Hon donerade dessa till konstmuseet vid Yale University 1941.

På 30-årsdagen av Société Anonymes första konstutställning, den 30 april 1950, höll Katherine Dreier och Marcel Duchamp en middag på New Haven Lawn Club, varvid de formellt upplöste sällskapet.

Litteratur
 Jennifer Gross (redaktör): The Société Anonyme: Modernism for America, Yale University Press, New Haven 2006

Källor

 William Clark: Katherine Dreier and the Société Anonyme i The Variant, läst 2015-01-12

Externa länkar
Katalogförstasida för 1926 års International Exhibition of Modern Art. (Utställningskatalog: 135 sidor, illustrerad, 26 x 19 cm)
Societe Anonyme, utställning i UCLA Hammer Museum, Los Angeles
Katherine S. Dreier Papers/Société Anonyme Archive på Yale University

Modernism
Amerikansk konst
Smiltene

Smiltene (tyska Smilten) är en stad i Livland i Lettland med 5 880 invånare (2008), 150 kilometer nordost om huvudstaden Riga.

Etymologi 
Stadens namn var från början Smiltesele, där ändelsen förmodligen kommer från ryska "selo" – by. Senare förtyskades namnet till Smilten, innan den lettiska ändelsen lades till.

Referenser 

 

Orter i Lettland
Livland
Jean Saubert

Jean Saubert, född 1 maj 1942 i Roseburg, Oregon, död 14 maj 2007 i Bigfork, var en amerikansk alpin skidåkare. 

Saubert blev olympisk silvermedaljör i storslalom vid vinterspelen 1964 i Innsbruck.

Källor 

Amerikanska alpina skidåkare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1964
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1964
Personer från Roseburg, Oregon
Födda 1942
Avlidna 2007
Kvinnor
Hypsugo

Hypsugo är en systematisk grupp av fladdermöss i familjen läderlappar. Enligt Walker's Mammals of the World och IUCN är Hypsugo ett undersläkte till Pipistrellus. Wilson & Reeder (2005) godkänner taxonet som släkte. Tillhörande arter förekommer i Eurasien och Afrika.

IUCN listar 16 arter till gruppen och 2014 blev en ny art beskriven.
 Pipistrellus anchietae
 Pipistrellus anthonyi
 Pipistrellus arabicus
 Pipistrellus ariel
 Pipistrellus cadornae
 Pipistrellus crassulus
 Pipistrellus dolichodon
 Pipistrellus eisentrauti
 Pipistrellus imbricatus
 Pipistrellus joffrei
 Pipistrellus kitcheneri
 Pipistrellus lophurus
 Pipistrellus macrotis
 Pipistrellus musciculus
 Pipistrellus pulveratus
 Alpfladdermus (Pipistrellus savii)
 Pipistrellus vordermanni

Referenser 

Läderlappar
Pipistrellus
Whitmell P. Martin

Whitmell Pugh Martin, född 12 augusti 1867 i Assumption Parish i Louisiana, död 6 april 1929 i Washington, D.C., var en amerikansk  politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus från 1915 fram till sin död. Han företrädde först Progressiva partiet och bytte sedan parti till Demokratiska partiet efter två mandatperioder.

Martin utexaminerades 1888 från Louisiana State University och undervisade sedan kemi vid Kentucky Military Institute. Därefter var han verksam som kemist i Texas, studerade juridik vid University of Virginia och inledde 1892 sin karriär som advokat i Louisiana. Han arbetade som distriktsåklagare 1900–1906 och därefter som domare fram till år 1914 då han blev invald i representanthuset som progressiv. Han omvaldes en gång som progressiv och sex gånger som demokrat. Martin efterträdde Robert F. Broussard som kongressledamot år 1915, avled i ämbetet år 1929 och efterträddes av Numa F. Montet.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Louisiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Assumption Parish
Födda 1867
Avlidna 1929
Män
Alumner från Louisiana State University
Alumner från University of Virginia
Altwarp

Altwarp är en kommun och ort i nordöstra Tyskland, belägen vid inloppet till bukten Neuwarper See i Oderlagunen, 15 km öster om staden Ueckermünde. Administrativt tillhör Altwarp Amt Am Stettiner Haff och Landkreis Vorpommern-Greifswald i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Am Stettiner Haff tillsammans med kommunerna Ahlbeck, Eggesin, Grambin, Hintersee, Leopoldshagen, Liepgarten, Lübs, Luckow, Meiersberg, Mönkebude och Vogelsang-Warsin.

Geografi 
Nationsgränsen mot Polen går mitt i bukten Neuwarper See, som skiljer orten från den östliga grannstaden Nowe Warpno i Polen (före 1945 kallad Neuwarp).

Historia 
Namnet Warp syftar på en ankringsplats. Altwarp är ett gammalt fiskeläge och omnämns första gången i skriftliga källor 1136. Under Nazityskland var orten 1938-1945 militär övningsplats med skjutfält för bland annat enheter ur Afrikakåren. Eftersom Altwarp blev militärt område evakuerades alla invånare utom de som var anställda i Wehrmacht. I orten låg senare även ett fångläger. Efter kriget låg ett flyktingläger i orten 1946-1947, varefter invånarna tilläts återvända. Från 1952 till 1991 hade östtyska armén enheter stationerade i orten.

Näringsliv 
De viktigaste näringarna idag är fiske och turism.

Källor 

Kommuner och städer i Landkreis Vorpommern-Greifswald
Cebuspökuggla

Cebuspökuggla (Ninox rumseyi) är en nyligen beskriven fågel i familjen ugglor inom ordningen ugglefåglar.

Utseende 
Cebuspökugglan är en 25 cm lång rundhuvad uggla med endast korta fintrådiga förlängningar på örontäckarna. Fjäderdräkten är relativt vältecknad och tät på ovansidan medan undersidan har svaga tvärband eller bara vissa mörka fläckar. Undergump och undre stjärttäckare är vitaktiga och strupen vit. Jämfört med romblonspökugglan är den mer konstrastrikt tecknad ovan och på huvudet. Arten är mest lik mindorospökugglan, men är mycket större med mer vida spridda tvärband eller rätt otecknad undersida.

Utbredning och systematik 
Cebuspökuggla återfinns i Filippinerna, på Cebu. Tidigare fördes arten till luzonspökuggla (Ninox philippensis), då under det svenska trivialnamnet filippinsk spökuggla.

Status 
Cebuspökugglan är endast känd från en relativt liten ö med omfattande habitatförlust till förmån för odlings- och betesmarker. Beståndet uppskattas till under 1000 individer men tros dock vara stabilt. Arten är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista för hotade arter, där placerad i kategorin sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Stephen John Raymond Rumsey (född 1950), brittisk affärsman, ornitolog och värnare av naturskydd.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugglor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Cebu
Camiguinspökuggla

Camiguinspökuggla (Ninox leventisi) är en nyligen beskriven fågel i familjen ugglor inom ordningen ugglefåglar. Den förekommer endast på ön Camiguin Sur i Filippinerna, där den anses vara starkt utrotningshotad.

Utseende och läte 
Camiguinspökugglan är en 25 cm lång uggla med runt huvud. Fjäderdräkten är jämnt bandad, med brunt på huvud och ovansida, ett ljust band bakom skuldran och varmare brun undersida. Den har vidare ljusgula ögon och långa borst i ansiktet. Karakteristiskt är också den vita strupen som framför allt syns under sången, en snabb serie med rätt låga "woop", ibland avgivna i duett.

Utbredning och systematik 
Camiguinspökuggla återfinns i Filippinerna, på Camiguin. Tidigare fördes arten till luzonspökuggla (Ninox philippensis), då under det svenska trivialnamnet filippinsk spökuggla.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Levnadssätt 
Arten hittas i skogsområden. I övrigt finns ingen information om vare sig föda eller häckningsbeteende.

Namn 
Fågelns vetenskapliga namn hedrar Anastasios Paul Leventis, cypriotisk affärsman och hedersutnämnd vicepresident i BirdLife International.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugglor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna