kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Sténson

Carl "Calle" Sténson, född 17 mars 1993, är en svensk friidrottare (stavhopp) som tävlar för Hellas FK. Han vann SM-guld utomhus i stavhopp år 2013 och inomhus 2015 och 2016. På SM inomhus 2014 tog han brons.

Vid junior-EM i Tallinn, Estland år 2011 blev Sténson utslagen i stavhoppskvalet med 4,70.

Utomhus 2015 var han Sveriges representant i stavhopp på Lag-EM i Tjeboksary, Ryssland, där han kom på en elfteplats. År 2015 deltog han även vid U23-EM i Tallinn men slogs ut i kvalet med 4,80 m. Han har deltagit i Finnkampen två gånger, 2013 och 2015; båda gångerna slutade han på fjärde plats. Han har även deltagit i Nordenkampen två gånger, 2013 och 2015, där han slutat trea (2013) respektive fyra (2015).

Personliga rekord 

Utomhus 
100 meter – 11,49 (Danderyd, Sverige 13 maj 2012)
200 meter – 23,47 (Sollentuna, Sverige 21 maj 2011)
400 meter – 53,43 (Huddinge, Sverige 15 september 2012)
1 500 meter – 5:02,48 (Huddinge, Sverige 16 september 2012)
Höjdhopp – 1,78 (Huddinge, Sverige 15 september 2012)
Stavhopp – 5,30 (Gräfelfing, Tyskland 28 maj 2017)
Längdhopp – 6,57 (Huddinge, Sverige 15 september 2012)
Längdhopp – 6,83 (medvind 3,0 m/s) (Uppsala, Sverige 29 maj 2014)
Spjut – 45.91 (Huddinge, Sverige 16 september 2012)

Inomhus 
60 meter – 7,54 (Norrköping, Sverige 6 januari 2011)
Stavhopp – 5,31 (Sätra, Sverige 31 januari 2015)
Längdhopp – 6,79 (Örebro, Sverige 11 januari 2015)

Källor

Noter

Födda 1993
Män
Levande personer
Svenska mästare i stavhopp
Friidrottare i SoIK Hellas
Guy Hocquenghem

Guy Hocquenghem, född 3 december 1946 i Paris, Frankrike, död där 28 augusti 1988, var en fransk författare, filosof, queerteoretiker och HBTQ-aktivist. 1971 var han den första mannen att bli delaktig i Front homosexuel d'action révolutionnaire, som tidigare hade grundats av lesbiska HBTQ-aktivister. Som filosof och teoretiker författade han skrifter om polymorfa begär, kritiserade samhällets kontroll av sexualitet och förespråkade pedofili 

Efter upproren i maj 1968 gick han med i det kommunistiska partiet, som dock kom att utesluta honom på grund av hans homosexualitet. Under 1980-talet började han författa experimentella romaner, och gjorde även en dokumentär om HBTQ-historia, Race d'Ep!. Han undervisade i filosofi vid Université de Vincennes à Saint-Denis och skrev flera teoretiska verk. Han hade stor påverkan på vänsterns ideologiska utveckling i Frankrike, men hans rykte har inte spritts internationellt och få översättningar har gjorts av hans romaner och teoretiska verk. 

Det har hävdats att hans Le Désir homosexuel från 1972, med en engelsk översättning från 1978, utgör det första queerteoretiska verket. Med termer från Gilles Deleuze och Félix Guattari kritiserade Hocquenghem inflytelserika modeller för själen och sexuella begär som utvecklats av Jacques Lacan och Sigmund Freud. Han lyfte också fram relationen mellan kapitalism och sexualitet, begärets dynamik och gruppidentiteter hos HBTQ-personer och de politiska effekterna av detta. Han förkastade också möjligheterna till en ny politisk "samhällsorganisation" av HBTQ-karaktär, och föreskrifterna att offra sig själv för framtida generationers skull.

Han dog 1988 i sviterna av Aids.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 

Franska författare
Franska filosofer
HBTQ-aktivister
HBTQ i Frankrike
Queerteori
Kontinental filosofi
Författare från Paris
Franska HBTQ-aktivister
Födda 1946
Avlidna 1988
Män
Alumner från École normale supérieure
Dnister lyman

Dnistrovskyj lyman (ukrainska: Дністровський лиман, rumänska: Limanul Nistrului) är en lagun med delvis bräckt vatten i Odessa oblast i Ukraina, och en avgränsning av Svarta havet. Staden Bilhorod-Dnistrovskyj ligger på västbredden och Ovidiopol på ostbredden. Sjabo, som ligger nedanför Bilhorod-Dnistrovskyj, är känd för sin vinproduktion. 

Dnistrovskyj lyman är landets största sjö, och ytan varierar mellan 360 och 408 km². Den är 42,5 kilometer lång och som mest 12 km bred. Medeldjupet är 1,8 meter och det största djupet 2,7 meter. Norra delen är ett Ramsar-område.

Dnistrovskyj lyman har kontakt med Svarta havet genom ett 300 brett sund vid den smala landremsan vid Zatoka.

Källor

Externa länkar 

Odessa oblast
Insjöar i Ukraina
Solängen, Mölndal

Solängen är en stadsdel i nordöstra delen av kommundelen Västra Mölndal (motsvarande Fässbergs distrikt) i Västra Götalands län. Området i centrala Mölndal avgränsas av Frejagatan i norr, Bifrostgatan i väster och Frölundagatan i söder.

Historia 
Åby Frälsegård inköptes år 1907 av Martin Johansson, som år 1915 avsöndrade lägenheten Solängen från delar av Åby Kronogården. Lägenheten var belägen väster om Frölundagatan. År 1917 återfinns namnet Heden, som namn på ett område avsöndrat från Åby Kronogården och Åby Mellangården. Lägenheterna styckades upp i tomter, vilka såldes.

Namnet Solängen myntades av Martin Johansson. Under åren 1916–1927 förekom lägenhetsnamnen Heden och Solängen i Fässbergs församlings fastighetslängd, men Heden kom att ersättas med Solängen.

Området började bebyggas omkring år 1913. I november 1914 flyttade familjen Olof Johansson från Göteborg till Åby Nordgård. Adressen ändrades senare till Heden 7 (nuvarande Solhemsgatan 22). De första säkert belagda inflyttningarna skedde till Solhemsgatan år 1915. Under de följande åren skedde inflyttningar till Österängsgatan, Mellanängsgatan och Västerängsgatan. Flest hus uppfördes under åren 1920–1922.

På var sin sida om Frölundagatan låg två fattiga ställen, Kakelösa och Brölösa, där invånarna ofta saknade brödkakor. Kakelösa låg mellan mynningarna av nuvarande Västerängsgatan och Lammevallsgatan.

Området låg i begynnelsen på slättland och tomterna var stora. År 1924 anlades två trädgårdsmästerier – Mölndals Plantskola på Åbygatan och Svanlinds Handelsgård på Frejagatan.

1950- och 1960-talen 
Området kring Videbogatan, som tillhört Åby Mellangård, förvärvades av Papyrus, vars tjänstemän köpte tomter och byggde villor där under slutet av 1950-talet och början av 1960-talet. Då bebyggdes Lammevallsgatan, Kakelösagatan, Flygelgatan och Ständergatan. Radhusen vid Lammevallsgatan var inflyttningsklara under perioden december 1958 till februari 1959.

Referenser

Noter

Källor 
 

Mölndal
Carnie Wilson

Carnie "Carn" Wilson, född 29 april 1968 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk musiker, sångerska och skådespelerska. Hon är en av originalmedlemmarna i popgruppen Wilson Phillips tillsammans med sin syster Wendy och Chynna Phillips (dotter till John och Michelle Phillips från The Mamas and the Papas). 

Carnie Wilson är dotter till Brian Wilson (från The Beach Boys) och hans dåvarande fru Marilyn. Sedan år 2000 har Carnie varit gift med Blush-gitarristen Rob Bonfiglio som hon har två barn med. Hon har även släppt en självbiografi med titeln Gut Feeling: From Fear and Despair to Health and Hope.

Diskografi
Studioalbum (solo)

Filmografi i urval 
 1998 – Silk Stalkings (gästroll i TV-serie)
 1999 – The '60s
 2001 – That 70's show (gästroll i TV-serie)
 2002 – Sabrina tonårshäxan (gästroll i TV-serie)
 2007 – American Dad! (gästroll i TV-serie)
 2011 – Bridesmaids
 2015 – Glee (gästroll i TV-serie)

Källor

Externa länkar 

 

Amerikanska sångare

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Kalifornien
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Robert Barkström

Robert Olof Gustaf Barkström, tidigare Gustafsson, född 10 oktober 1929 i Grangärde församling, är en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Robert Barkström, tidigare Gustafsson, antogs 1949 som fältflygarelev vid Flygvapnet. Han genomgick FÖFS, Förberedande fältflygarskola,
vid F2 1949-1950, och fick sin flygutbildning vid F5 i Ljungbyhed 1950-1951. Han placerades därefter på F9 utanför Göteborg. Flottiljen hade då utrustats med J28 Vampire. Åren 1952 till 1954 genomgick han Försvarets Läroverk i Uppsala och tog studentexamen där 1954. 1955-1956 genomgick han F20, Flygkadettskolan.
Barkström blev fänrik i Flygvapnet 1956. Han befordrades till löjtnant 1958, till kapten 1964, till major 1969, till överstelöjtnant 1972 och till överste 1980.

Barkström inledde sin militära karriär som officer i Flygvapnet vid Svea Flygflottilj,F8,Barkarby 1956 och senare vid F18 Tullinge. Han tjänstgjorde med FN:s fredsbevarande styrkor i Kongo 1960. Han genomgick Militärhögskolans allmänna och högre kurser åren 1962-1966. 1966-68 tjänstgjorde han på den luftoperativa avdelningen vid Milostab NN i Östersund. 1969–1972 tjänstgjorde han som lärare i flygtaktik på Flyglinjen vid Militärhögskolan i Stockholm. 1969 - 1971 var han flygchef vid F10 i Ängelholm och 1972–1973 var han lärare vid Flygvapnets bomb- och skjutskola (FBS). Parallellt med sin tjänst vid Flygvapnets bomb- och skjutskola, var han åren 1973–1975 chef för Luftoperativa avdelningen vid Östra militärområdesstaben i Strängnäs. Åren 1975 till 1980 var han lärare i strategi vid Militärhögskolan, de sista åren som huvudlärare i ämnet. 1980–1982 var han ställföreträdande flottiljchef för Jämtlands flygflottilj (F 4/Se N3). 1982–1983 var han ställföreträdande sektorflottiljchef och tillika flottiljchef för Jämtlands flygflottilj (F 4/Se NN). 1984–1988 var han chef för Flyglinjen vid Militärhögskolan. Barkström lämnade Flygvapnet 1990 efter 40 års aktiv flygtjänst och tjänstgjorde därefter till 1992 som konsult vid FörsvarsData.

Han var från 1950 till hustruns död gift med Inga-Britt Viktoria född Engström (1932–1992). Han har på äldre dagar antagit namnet Barkström.

Utmärkelser 

  Riddare av Svärdsorden, 6 juni 1974.

Referenser

Noter

Tryckta källor

 
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Födda 1929
Levande personer
Män
Militärer från Ludvika
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Personer från Grangärde socken
Jungfruplatsen

Jungfruplatsen är ett torg och ett område i Mölndal.

Namnet Jungfruplatsen, efter stjärnbilden Jungfrun, antogs den 17 juni 1958. Jungfruplatsen invigdes den 6 december 1959. Platsen och de omkringliggande byggnaderna ritades av Johannes Olivegren och uppfördes av Byggnads AB Lennart Wallenstam och var Mölndals första egentliga butikscentrum. Samtidigt var 120 lägenheter i området färdiga. Området byggdes ut av Wallenstam och HSB under åren 1959–1961.

På Jungfruplatsen finns Mölndals första utekonstverk, Bossanova, av Bertil  Lundgren, vilket invigdes den 6 december 1964.

Postkontoret på Jungfruplatsen, vilket öppnades 1959, stängdes den 1 april 1996.

Delar av Jungfruplatsen ligger på Åby Frälsegårdens tidigare inägor.

Referenser

Noter

Källor 
, s. 156-157
 

Mölndal
Sagnarigu

Sagnarigu är en ort i norra Ghana, belägen strax nordväst om Tamale. Den är huvudort för distriktet Sagnarigu, och folkmängden uppgick till 8 328 invånare vid folkräkningen 2010. Sagnarigu med omgivande distrikt ingick i staden Tamale fram till 24 juni 2012, då detta område bröts ur.

Källor

Orter i Ghana
Johan Gustaf Edelfelt

Johan Gustaf Edelfelt, född 3 september 1734 på Distorp i Rystads socken, död 19 januari 1791 på bergmästarbostället i Norbergs socken, var en svensk bergmästare.

Johan Gustaf Edelfelt var son till ryttmästaren Johan Gustaf Edelfelt. Han blev student vid Uppsala universitet 1749 och tog bergsexamen 1753. 1754 blev han auskultant i Bergskollegium, extraordinarie kanslist där 1757 och vice notarie 1759. 1764 blev han ämnessven vid masmästeriet. 1765 blev Edelfelt geschworner i Jämtland och företog under sin tjänst där omfattande resor i Jämtland, Härjedalen, Medelpad och Ångermanland under vilka han studerade geologin i områdena, vilka 1784 publicerades i Vetenskapsakademins handlingar. Han erhöll 1777 bergmästares titel. 1780 utsågs Edelfelt till bergmästare över Öster- och Västerbergslagen

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Män
Födda 1734
Avlidna 1791
Svenska bergmästare
Personer från Rystads socken
Savelugu

Savelugu är en ort i norra Ghana. Den är huvudort för distriktet Savelugu-Nanton, och folkmängden uppgick till 31 704 invånare vid folkräkningen 2010.

Källor

Orter i Ghana
Michael von Rosen

Adolf Göran Michael Alexander von Rosen, född 23 maj 1939 i Östersund, är en svensk greve och pensionerad officer i flygvapnet.

Biografi
von Rosen blev fänrik i flygvapnet 1961. Han befordrades till löjtnant 1963, till kapten 1969, till major 1972, till överstelöjtnant 1975, till överste 1984 och till överste av 1:a graden 1987.

von Rosen inledde sin militära karriär i flygvapnet 1958–1959, då han utbildade sig till flygförare. 1960–1961 utbildade han sig till officers vid Flygkadettskolan (F 20). 1963 tjänstgjorde han som flygförare i 22 U.N. Fighter Squadron (F 22) i Kongo. När han återkom till Sverige senare delen av 1963, kom han att tjänstgöra vid Skånska flygflottiljen (F 10). Där han 1966–1968 kom att tjänstgöra som divisionschef. 1968–1970 utbildade han sig vid Flyglinjen på Militärhögskolan. 1970–1972 tjänstgjorde han som lärare vid Flygvapnets Krigsskola (F 20). 1972–1976 tjänstgjorde han på Operationsavdelningen vid Försvarsstaben. 1976–1977 var han flygchef vid Skånska flygflottiljen (F 10). 1977–1981 var han chef för Flygvapnets bomb- och skjutskola (FBS). 1981–1984 var han chef för Utbildningsavdelningen vid Flygstaben. 1984 genomgick han chefskursen vid Militärhögskolan. 1984–1987 var han ställföreträdande sektorflottiljchef och tillika flottiljchef för Jämtlands flygflottilj (F 4/Se NN). 1987–1990 var han chef för Försvarets flygsäkerhetsinspektion. 1991–1994 var han flygattaché i Washington DC. von Rosen lämnade Försvarsmakten 1994.

Michael von Rosen tillhär ätten von Rosen. Han är son till Adolf von Rosen.

Källor

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska attachéer
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Svenska grevar
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Östersund
Michael
Födda 1939
Levande personer
Män
John Davies (ishockeyspelare)

John Francis "Jack" Davies, född 14 juli 1928 i Edmonton, död 19 januari 2009 i Edmonton, var en kanadensisk ishockeyspelare.
Davies blev olympisk guldmedaljör i ishockey vid vinterspelen 1952 i Oslo.

Källor

Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
Olympiska guldmedaljörer 1952
Idrottare från Edmonton
Födda 1928
Avlidna 2009
Män
Gerda Pirch

Gerda Pirch (gift Pinski), född 6 december 1910, död 22 september 1967, var en tysk friidrottare  med löpning som huvudgren. Pirch var en pionjär inom damidrott, hon blev silvermedaljör vid den tredje damolympiaden 1930.

Biografi
Gerda Pirch föddes 1910 i mellersta Tyskland. När hon började med friidrott gick hon med i idrottsföreningen Sport-Club Charlottenburg eV i stadsdelen Charlottenburg i Berlin. Hon tävlade för klubben under hela sin aktiva tid och hon tävlade främst i häcklöpning men även i kortdistanslöpning och stafettlöpning. 

Pirch deltog i flera tyska mästerskap. 1930 blev hon mästare i häcklöpning vid tävlingar i Lennep 2–3 augusti. Hon försvarade sin titel 1931 vid mästerskapen i Magdeburg 1–2 augusti. 1929 och 1934 kom hon på silverplats och 1932 tog hon bronsmedalj.

Segertiden på 60 meter häcklöpning i Magdeburg den 2 augusti blev 12,3 sekunder och var även tyskt rekord.

Pirch deltog vid den tredje damolympiaden 6–8 september 1930 i Prag. Under idrottsspelen vann hon bronsmedaljen i häcklöpning 80 meter. Pirch deltog även vid den fjärde  damolympiaden 9–11 augusti 1934 i London, dock utan att ta medalj.

Referenser

Externa länkar
 Teckning Gerda Pirch
 Bild Gerda Pirch (längre ned på sidan)

Idrottare från Berlin
Tyska idrottare under 1900-talet
Tyska friidrottare
Tyska häcklöpare
Tyska kortdistanslöpare
Födda 1910
Avlidna 1967
Kvinnor
Åke Porne

Gustaf Åke Porne, född 16 juli 1905 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död 18 januari 2007 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Porne studerade vid Tekniska skolan 1924–1925 och vid Kungliga Tekniska Högskolan 1927–1932. Han gick därutöver i Filip Månssons målarskola.

Han var anställd hos Gunnar Asplund 1932–1936 och hos Georg Scherman 1936–1938. Från 1938 drev han egen verksamhet och parallellt med denna arbetade han på länsarkitektkontoret i Stockholms län 1941–1942, vid Statens byggnadslånebyrå 1943–1944 och vid Kungliga Fortifikationsförvaltningen 1944.

Han har ritat en mängd begravningskapell och krematorier i Sverige och ledde restaureringen av Uppsala domkyrka 1963–1977.

Verk (urval)

Krematorium, Östra kyrkogården, Karlskoga 1944-1946.
Förslag till skyttepaviljong vid Stora Skuggan 1946.
Ombyggnad av gamla polishuset i Karlskoga till konsthall 1946.
Hyreshus samt ombyggnadsförslag till gamla värdshuset, Rotsundaområdet i Rotebro 1946.
Utvidgning av S:t Eskils kyrkogård i Eskilstuna.
Kapellkrematorium i Eskilstuna 1970-talet.
Ny kyrkogård, urnlund och kapell i Hällby, Eskilstuna.
Telebyggnad i Helsingborg 1953.
Kyrkogård och bårhus i Åmål 1953.
Ny kyrkogård i Nora 1954.
Församlingskyrka för pingstförsamling i Karlskoga 1955.
Kapellkrematorium i Trollhättan 1955.
Kapell och kyrkogård i Falköping 1956.
Restaurering av Ockelbo kyrka 1957.
Ombyggnad av Akademikvarnen i Uppsala till Upplandsmuseet 1959.
Ny kyrkogård i Alingsås 1960.
Restaurering av kyrkor på Gotland, Lau 1960, Vamlingbo 1961, Lummelunda 1962 och Martebo 1963.
Trons kapell, Filipstad 1963.
Tillbyggnad och restaurering av kapellkrematorium i Sundsvall 1963.
Restaurering av Alingsås stadskyrka 1963.
Begravningskapell i Hällby, Eskilstuna 1965.
Kapellkrematorium i Alingsås 1966.
Restaurering och inre ombyggnad av Uppsala rådhus 1966.
Begravningskapell i Orsa 1968.
Restaurering av Jäders kyrka 1970.
Kapellkrematorium i Arvika 1972.
Tillbyggnad till kapellkrematorium i Karlskoga 1973.
Restaurering av Uppsala domkyrka 1963-1977.
Ombyggnad av Ärkebiskopsgården i Uppsala till kansli 1978.
Om- och nybyggnad av hyreshus i Stockholmsområdet samt i Rotsunda, Karlskoga, Örebro, Saltsjöbaden och Lidingö.
Villor i Saltsjöbaden och Nacka.

Referenser

Noter

Källor

Vem är vem? (1945)

Externa länkar

Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Arkitekter från Stockholm
Födda 1905
Avlidna 2007
Män
Svenska hundraåringar
Axel Edelstam (jurist)

Axel Edelstam, född 16 augusti 1873 i Stockholm, död där 26 mars 1943, var en svensk jurist.

Biografi
Edelstam avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1892 och blev samma år student vid Uppsala universitet, där han avlade juridisk preliminärexamen 1893, juris utriusque kandidatexamen 1899 och därefter blev extraordinarie notarie i Svea hovrätt samma år. Edelstam var tillförordnad domhavande i Mellansysslets domsaga 1900–1902 och tillförordnad fiskal i Svea hovrätt 1904, samt adjungerad ledamot i hovrätten 1906 innan han 1908 blev fiskal. 1909 blev han tillförordnad revisionssekreterare, 1910 hovrättsråd och samma år ledamot av styrelsen för Sveriges allmänna konstförening, där han 1901–1913 var vice ordförande och 1913–1943 ordförande.

Edelstam blev förordnad revisionssekreterare 1911, konstituerad revisionssekreterare samma år och 1914 ordinarie revisionssekreterare. Han var ledamot av Stockholms stads brandförsäkringskontor 1912–1916 och av dess överstyrelse från 1917. 1916 utsågs han till justitieråd. Edelstam var även ledamot av överstyrelsen för Stockholms stads brandstodsbolag från 1923 och från 1913 medarbetare i, 1926–1934 medutgivare och från 1935 ansvarig utgivare av Nytt juridiskt arkiv. Han var 1939 vice preses och 1930–1943 preses i Konstakademien.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1926.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1919.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1915.
Hedersledamot av franska konstakademin, 1927.
 Illis Quorum i 12:e storleken i guld, 1935.

Familj 
Edelstam var son till regementsskrivaren Carl Fabian Edelstam av adelsätten Edelstam och statsfrun Anna Edelstam, född Hierta, samt sonson till lagmannen Fabian Edelstam och dotterson till Carl Gustaf Hierta. 

Edelstam gifte sig 1922 med Ruth Moll (1886–1969), dotter till bankofullmäktigen och riksbankschefen Victor Moll och Louise Catharina Klingström. 

Axel och Ruth Edelstam hade tillsammans barnen Anna och Carl Edelstam. Makarna Edelstam är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 Nils Alexandersson: 
 Nils Alexandersson i Svensk Juristtidning 1943 s. 417–420
 https://www.adelsvapen.com/genealogi/Edelstam_nr_2195
 Edelstam, Axel på SvenskaGravar.se

Noter

Män
Födda 1873
Avlidna 1943
Svenska jurister
Mottagare av Illis Quorum
Ledamöter av Académie des beaux-arts
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Ledamöter av Stockholms stads brandförsäkringskontor
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Axel
Paraguays president

Paraguays president (spanskspråkig titel: Presidente de la República del Paraguay) är titeln på Paraguays stats- och regeringschef. Titeln President har använts i Paraguay sedan 1844 då den antogs av Carlos Antonio López. Före 1844 användes främst titeln Konsul, José Gaspar Rodríguez de Francia antog under åren 1814-1840 titlarna Diktator och El Supremo.  

Santiago Peña är landets nuvarande president, han tillträdde den 15 augusti 2018 och företräder Coloradopartiet.

Paraguays presidenter

Källor 

Listor med anknytning till Paraguay
Listor över regeringschefer
Bert Darby

Bert Olov Darby, född 6 februari 1941 i Stockholm, är en svensk tidigare officer i Flygvapnet.

Biografi
Darby blev fänrik i Flygvapnet 1964. Han befordrades till löjtnant 1966, till kapten 1972, till major 1975, till överstelöjtnant 1980 och till överste 1989.

Darby inledde sin militära karriär i Flygvapnet vid Svea flygkår (F 8). År 1976 tillträdde han som detaljchef för Bas- och materielutbildningen vid Flygstaben. År 1980–1983 var han baschef vid Upplands flygflottilj (F 16). År 1984–1989 var han chef för Bas- och materielutbildningen vid Flygstaben. 1989–1993 var han ställföreträdande sektorflottiljchef och tillika flottiljchef för Jämtlands flygflottilj (F 4/Se NN). År 1993–1996 var han chef för Flygmaterielledningen (BAS) vid Försvarets materielverk (FMV). År 1996–1997 var han chefsutvecklare på Flygvapenledningen vid Högkvarteret. Darby lämnade Försvarsmakten 1997.

Källor

 

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Födda 1941
Levande personer
Män
Frunzik Mkrttjan

Frunze (Frunzik) Musjegovitj Mkrttjan (armeniska: Ֆրունզիկ (Մհեր) Մուշեղի Մկրտչյան; ryska: Фру́нзе (Фрунзик, Мгер) Муше́гович Мкртчян), född 4 juli 1930 i Gjumri, död 29 december 1993 i Jerevan, var en sovjetisk och armenisk skådespelare. 

Filmroller 1955–1989. Mkrttjan anses vara en av de största armeniska skådespelarma under andra hälften av 1900-talet. Enlevering på kaukasiska är ett exempel i hans filmografi. Han utsågs 1984 till den åtråvärda titeln folkets artist i Sovjetunionen.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Övriga källor 
 
 

Armeniska skådespelare
Sovjetiska skådespelare
Personer från Gjumri
Män
Födda 1930
Avlidna 1993