kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jungnang-gu

Jungnang-gu är ett av de 25 stadsdistrikten (gu) i Seoul, Sydkoreas huvudstad.  Det ligger på norra sidan av floden Han.

Administrativ indelning 
Jungnang-gu består av 16 stadsdelar (dong):
Junghwa-dong (중화동 中和洞): Junghwa 1-dong, Junghwa 2-dong
Mangu-dong (망우동 忘憂洞): Mangubon-dong, Mangu 3-dong
Muk-dong (묵동 墨洞): Muk 1-dong, Muk 2-dong
Myeonmok-dong (면목동 面牧洞): Myeonmokbon-dong, Myeonmok 2-dong, Myeonmok 3.8-dong, Myeonmok 4-dong, Myeonmok 5-dong, Myeonmok 7-dong
Sangbong-dong (상봉동 上鳳洞): Sangbong 1-dong, Sangbong 2-dong
Sinnae-dong (신내동 新內洞): Sinnae 1-dong, Sinnae 2-dong

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 Officiell hemsida

Stadsdistrikt i Seoul
WP:Projekt Korea
Jung-gu, Seoul

Jung-gu är ett av de 25 stadsdistrikten (gu) i Sydkoreas huvudstad Seoul. Namnet betyder centrala distriktet. Jung ligger på norra sidan av Han floden och, som namnet antyder, är det ett historiskt centrum av staden med palatset Deoksugung och stadsporten Namdaemun. Och något mer moderna sevärdheterna är N Seoul Tower på berget Namsan och parken Cheonggyecheon som invigdes 2008 efter att ha skapat en 10km lång park längs ån med samma namn, som tidigare var nedgrävd under en motorväg.

Administrativ indelning 
Jung-gu är indelat i 15 administrativa stadsdelar:

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Jung-gu Officiell hemsida

Stadsdistrikt i Seoul
WP:Projekt Korea
Vico Magistretti

Vico Magistretti, född 6 oktober 1920 i Milano, död där 19 september 2006, var en italiensk industridesigner, möbeldesigner och arkitekt. Ett av Magistrettis första projekt var en rund kyrka i den experimentella förorten till Milano QT8. Senare designade han massproducerade produkter och möbler för olika företag. Magistretti har vunnit många priser, bland annat en guldmedalj från Chartered Society of Designers 1986. Han var son till en arkitekt. Under andra världskriget lämnade han Italien och flyttade till Schweiz.

Karriär

Efter utbildningen började han arbeta i sin fars firma tillsammans med arkitekten Paolo Chessa. 

Initialt arbetade han med urban design i Milano. Under 1950-talet gick Magistretti över till att designa massproducerade möbler och lampor. Han arbetade för många olika designföretag, bland annat Fritz Hansen.

Enligt tidningen The Guardian blev hans första riktigt stora möbelsuccé stolen Carimate som producerades av Italienska möbelfirman Cassina company. Stolen blev en storsäljare under många år och såldes i England av Habitat. Formgivningen blandade lantlig enkelhet med urban sofistikering. Designen byggde på släta linjer i träramen och benen och kom i olika klara färger rött och grönt. Designen hade även drag av Skandinavisk formgivning.

Magistrettis arbeten har visats på många olika museer runt om i världen. Han verk ingår i permanenta utställningar på till exempel MoMa. och på design- och möbelmuseet Geffrye Museum i London.

Magistretti är representerad vid bland annat Nationalmuseum, Museum of Modern Art, Victoria and Albert Museum, Röhsska museet, Metropolitan Museum, Smithsonian och National Gallery of Victoria.

Priser

Vico Magistretti har vunnit många priser, till exempel guldmedalj vid 1951 Trienniale, Grand Prix vid 1954 Trienniale, två Compasso d'oro-priser 1967 och 1979, samt guldmedalj vid Chartered Society of Designers 1986.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar

 Vico Magistretti Foundation
 Guardian obituary, 18 October 2006
 "Designboom.com",Vico Magistretti

Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Röhsska museet
Representerade vid Victoria and Albert Museum
Representerade vid Museum of Modern Art
Representerade vid Metropolitan Museum of Art
Italienska formgivare
Italienska arkitekter under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2006
Män
Italienska konstnärer under 1900-talet
Eduard Horak

Eduard Horak, född 22 april 1838 i Holitz, Böhmen, död 6 december 1893 i Riva del Garda vid Gardasjön, var en österrikisk pianist.

Horak grundade tillsammans med sin bror Adolph (1850–1921) i Wien de snabbt uppblomstrande Horakska musikskolorna (med avdelningar i stadens olika kretsar). Tillsammans utgav de en pianoskola och Eduard Horak dessutom Der Klavierunterricht in neue natürliche Bahnen gebracht (1892).

Källor

Horak, Eduard i Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 2, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1959, S. 417.

Österrikiska klassiska pianister
Österrikiska musikpedagoger
Österrikiska musiker under 1800-talet
Personer från Böhmen
Födda 1838
Avlidna 1893
Män
Salmonsens
Ugglan
KFUK-KFUM:s studieförbund

KFUK-KFUM:s studieförbund var ett studieförbund som grundades 1929 av KFUK och KFUM. 1978 gick man samman med EFSS, Evangeliska Fosterlands-Stiftelsens Studieförbund, som bildats 1948. 2002 gick man ihop med SKS, Sveriges Kyrkliga Studieförbund (grundat 1930 som Sveriges Kyrkliga Bildningsförbund) och bildade Sensus studieförbund.

Ordförande
1947–1952 Birger-Magnus Hellerstedt 
1952–1971: Paul Terning 
1972–1978: Åke Lundell 
1979–1997: Dick Samuelsson
1997–2000: Östen Eriksson
2001–2002: Ragnar Smittberg

Rektorer
1947–1952: Paul Terning
1952–1963: Gunnar Jansson
1963–1964: Revelyne Chesneau (tillförordnad)
1965–1971: Åke Lundell
1972–1975: Göran Adrian
1975–1979: Mårten Persson
1979: Barbro Blomkvist (tillförordnad)
1979–1999: Åke Josefsson
2000–2002: Lena Lönnqvist

Källor 

Tidigare studieförbund
Moldenhawer

Moldenhawer är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Daniel Gotthilf Moldenhawer (1753–1823), tysk evangelisk teolog och filolog
 Johann Heinrich Daniel Moldenhawer (1709–1790), tysk evangelisk teolog
 Johann Jacob Paul Moldenhawer (1766–1827), tysk botaniker
 Johannes Moldenhawer (1829–1908), dansk blindpedagog

Se även 

 Moldenhauer

Tyska efternamn
Fredrik Anton Ulrik, furste av Waldeck-Pyrmont

Fredrik Anton Ulrik, furste av Waldeck-Pyrmont (tyska: Friedrich Anton Ulrich Fürst zu Waldeck und Pyrmont), född 27 november 1676 i Landau, död 1 januari 1728 i Pyrmont, var den första regerande fursten av Waldeck-Pyrmont från 1712 till 1728.

Han var son till Christian Ludwig, Greve av Waldeck och Grevinna Anna Elisabet av Rappoltstein.

Från 1706 till 1712 var han greve av Waldeck-Pyrmont. Den 6 januari 1712 upphöjdes han till riksfurste av kejsar Karl VI.

Äktenskap och barn 
Han gifte sig med Louise av Zweibrücken-Birkenfeld, dotter till Kristian II av Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld och Grevinnan Katarina Agatha av Rappoltstein, i Hanau den 22 oktober 1700. De fick 5 söner och 6 döttrar:
 Prins Christian av Waldeck-Pyrmont (13 oktober 1701 – 17 maj 1728)
 Prinsessan Fredrika av Waldeck-Pyrmont (10 november 1702 – 4 december 1713)
 Prinsessan Henrietta av Waldeck-Pyrmont (17 oktober 1703 – 29 augusti 1785)
 Karl August, Prins av Waldeck-Pyrmont (24 september 1704 – 29 augusti 1763), gifte sig med Grevinnan Katarina Agatha av Rappoltsteinna von Zweibrücken-Birkenfeld, fick barn.
 Prinsessan Ernestina av Waldeck-Pyrmont (6 november 1705 – 26 maj 1782), gifte sig med Fredrik Bernard, Greve av Gelnhausen, fick barn.
 Prins Ludwig av Waldeck-Pyrmont (5 maj 1707 – 24 juli 1739)
 Prins Johann av Waldeck-Pyrmont (9 juni 1708 – 30 november 1713)
 Prinsessan Sofia av Waldeck-Pyrmont (4 januari 1711 – 10 augusti 1775), gifte sig med Fredrik August Vogelsang, fick inga barn.
 Prinsessan Franziska av Waldeck-Pyrmont (19 maj 1712 – 6 januari 1782)
 Prinsessan Louise av Waldeck-Pyrmont (12 juni 1714 – 17 mars 1794)
 Prins Josef av Waldeck-Pyrmont (14 augusti 1715 – 19 februari 1719)

Referenser

Noter

Externa länkar

Huset Waldeck
Män
Födda 1676
Avlidna 1728
Moldenhauer

Moldenhauer är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Moldenhauer (1846–1901), tysk kemist och företagare, grundare av DEGUSSA Deutsche Gold- und Silberscheideanstalt
 Friedrich Moldenhauer (1797–1866), tysk kemist
 Hans Erhardt Moldenhauer (1906–1987), tysk samlare och musikhistoriker och grundare av The Moldenhauer Archives at the Library of Congress
 Hans Moldenhauer (1901–1929), tysk tennismästare och Davis Cup vinnare
 Henriette Moldenhauer (1807–1876), tysk forskare, gift med Justus von Liebig, med barnbarnen Agnes von Zahn-Harnack och Max Delbrück 
 Paul Moldenhauer (1876–1947), tysk jurist, ekonom och politiker, Tysklands Finansminister och Ekonomiminister i regeringarna Hermann Müller II och Heinrich Brüning
 Wilhelm Moldenhauer (1845–1898), tysk medicinare

Se även 

 Moldenhawer
 Mollenhauer

Tyska efternamn
Jungfernheide

Jungfernheide är ett skogsområde i stadsdelen Charlottenburg-Nord i nordvästra Berlin. Området var fram till 1800-talet kungliga jaktmarker och blev sedermera militärt övningsområde. På 1920-talet gjordes området om till stadspark. Delar av området förstördes under andra världskriget och efter kriget bebyggdes delar av parken, bland annat genom anläggandet av motorvägen A111, medan andra delar av parken har återställts till mellankrigstidens skick.

Källor

Externa länkar 

Parker i Berlin
Charlottenburg-Wilmersdorf
Eldbuksspett

Eldbuksspett (Chloropicus pyrrhogaster) är en afrikansk fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Den förekommer i låglänta skogspartier i Västafrika, från Sierra Leone till Kamerun. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Eldbuksspett är en stor och långnäbbad hackspett. Den har olivgrön rygg, röd övergump och kraftigt tecknad undersida med en tydlig röd strimma nerför buken. Huvudet är vältecknat, med rött på hjässa och nacke hos hanen och svart hos honan. Bland lätena hörs vassa "kwip", en serie med liknande toner och ett snabbt gnäggande. Den trummar distinkt i cirka två sekunder.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Sierra Leone och södra Guinea till södra Nigeria och sydvästra Kamerun. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Eldbuksspett tillhör en grupp med afrikanska hackspettar som står nära de europeiska och asiatiska hackspettarna mellanspett, brunpannad hackspett, arabspett och mahrattaspett. Det är dock omstritt i hur många släkten gruppen ska delas in i. International Ornithological Congress (IOC) väljer att urskilja tre arter i Chloropicus, varav eldbuksspett är en, medan övriga förs till Dendropicos. Howard & Moore delar upp släktet ytterligare, utöver IOC:s indelning även askspettarna och olivspett i Mesopicus och brunryggig hackspett som ensam art i släktet Ipophilus. Birdlife International, däremot, placerar alla i Dendropicos, även arabspetten. Här följs indelningen hos IOC.

Levnadssätt 
Eldbuksspetten hittas i låglänta områden i regnskog, galleriskog och plantage. Den födosöker enstaka eller i par, framför allt på döda trädstammar där den hackar efter skalbaggelarver och andra insekter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i etiopiska regionen
Olivspett

Olivspett (Dendropicos griseocephalus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Olivspetten är en ovanligt tecknad hackspett som saknar alla former av tvärband, fläckar eller streck. Huvudet är grått och kroppen är olivgrön. Hanen har röd hjässa och båda könen uppvisar en röd övergump som är mycket tydlig i flykten. Vissa bestånd har en röd fläck på buken. Lätet består av en serie högljudda gnäggande ljud.

Utbredning och systematik 
Olivspett delas in i tre distinkta underarter med följande utbredning:
 ruwenzori (inkl. persimilis) – Namibia till Demokratiska republiken Kongo, Uganda, Tanzania, Zimbabwe och Malawi
 kilimensis – fuktiga bergsskogar i Tanzania
 griseocephalus – allra sydligaste Moçambique, östra och södra Sydafrika (östra Limpopo till södra Western Cape)

Släktestillhörighet 
Gulbukig askspett tillhör en grupp med afrikanska hackspettar som står nära de europeiska och asiatiska hackspettarna mellanspett, brunpannad hackspett, arabspett och mahrattaspett. Den placeras vanligen i Dendropicos. Vissa bryter dock ut askspettarna och olivspett i Mesopicus.

Levnadssätt 
Olivspett hittas i skogsområden, på medelhög och hög höjd i större delen av utbredningsområdet, men ner till havsnivå i Sydafrika.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i etiopiska regionen
Aprilia Gresini Racing

Aprilia Gresini Racing är motorcykeltillverkaren Aprilias fabriksstall i MotoGP från comebacken Roadracing-VM 2015. Istället för att skapa ett eget team använder Aprilia sig av det erfarna stallet Gresini Racing. Förare debutårert 2015 var inledningsvis Álvaro Bautista som körde i MotoGP-klassen på en fabrikshonda för Gresini 2014 och Marco Melandri som körde för Aprilias fabriksteam i Superbike-VM 2014. Melandri lämnade teamet efter halva säsongen och ersattes av Stefan Bradl. Bautista och Bradl fortsätter 2016.

Säsonger i sammanfattning

Källor 
 http://www.autosport.com/news/report.php/id/115827

MotoGP-stall
Sten-Inge Petersson

Nils Sten-Inge Petersson, född 13 november 1963 i Karlshamns församling i Blekinge län, är en svensk organist, dirigent, körledare och kompositör.

Sten-Inge Petersson har varit organist i Nässjö församling och i Nybro-S:t Sigfrids församling. Han är domkyrkoorganist i Växjö stads- och domkyrkoförsamling. och dirigent för Växjö domkyrkas Oratoriekör.

Tillsammans med Johan Thelin har han komponerat "Guds Andes skål av Glas", en mässa för kör, musikkår och församling.

Sten-Inge Petersson gifte sig 1987 med Linnea Andersson (född 1969).

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

 

män
personer från Karlshamn
Födda 1963
Levande personer
Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Doug Kershaw

Douglas James "Doug" Kershaw, född 24 januari 1936 i Cameron Parish i Louisiana, är en amerikansk cajunmusiker, låtskrivare, countrysångare och violinist. Han har även spelat spelman i George Englunds musikfilm Zachariah (1971) och i Terrence Malicks drama Himmelska dagar (1978).

Diskografi 
Album

Referenser

Externa länkar 

 
 

Amerikanska countrymusiker
Amerikanska låtskrivare
Personer från Cameron Parish
Födda 1936
Levande personer
Män
Bill Walker

Bill Walker kan syfta på:

Bill Walker (amerikansk politiker) (född 1951), amerikansk politiker
Bill Walker (brittisk politiker) (1929–2017), brittisk politiker
Lokalt acyklisk morfism

Inom matematiken säges en morfism  av scheman vara lokalt acyklisk om, ungefärligt sagt, kärve på S och dess restriktion till X genom f har lokalt samma étalekohomologi. Exempelvis är en slät morfism universellt lokalt acyklisk.

Källor

.

Morfier
Schemateori
Josef Řebíček

Josef Řebíček, född 7 februari 1844 i Prag, Böhmen, Kejsardömet Österrike, död 24 mars 1904 i Berlin, var en tjeckisk musiker.

Řebíček utbildades vid Prags musikkonservatorium till violinist, var därefter konsertmästare och kapellmästare vid teatrar i Weimar, Prag, Wiesbaden, Warszawa och Budapest samt 1897–1903 dirigent för Berlinerfilharmonikerna. Han komponerade bland annat en symfoni i H-moll.

Källor

Tjeckiska violinister
Tjeckiska klassiska kompositörer
Tjeckiska dirigenter
Personer i Böhmen under 1800-talet
Personer från Prag
Födda 1844
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Bill Walker (brittisk politiker)

William Charles "Bill" Walker, född 20 februari 1929 i Dundee, död 6 juni 2017, var en brittisk (skotsk) politiker. Han var brittisk parlamentsledamot för Konservativa partiet från valet 1979 till valet 1997. Under den första mandatperioden representerade han valkretsen Perth & East Perthshire och sedan från och med valet 1983 North Tayside. Walker efterträddes 1997 av John Swinney från Scottish National Party. Walker var vice ordförande för Konservativa partiet i Skottland 2000–2008. Han besegrade sittande vice ordföranden Kim Donald i juni 2000 i valet av vice ordförande. I underhuset var Walker känd som euroskeptiker.

Referenser

Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1929
Män
Avlidna 2017
Brunryggig hackspett

Brunryggig hackspett (Dendropicos obsoletus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Brunryggig hackspett är en liten och kortstjärtad hackspett med brun rygg. I ansiktet ramar vita streck in den mörka kinden. Hanen har rött på hjässans bakre del, honan helmörk hjässa. Arten är mest lik kardinalspetten, men urskiljs genom den mörka kinden och den enfärgat bruna ryggen. Bland lätena hörs serier med ylande toner och dämpande skallrande ljud.

Utbredning och systematik  
Brunryggig hackspett förekommer i Afrika söder om Sahara och delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 obsoletus – Senegal och Gambia till södra Kamerun, nordöstra Demokratiska republiken Kongo, västra Sudan och Uganda
 heuglini – östra Sudan till norra Etiopien och Eritrea
 ingens – centrala och södra Etiopien till nordöstra Uganda, Kenya och allra nordligaste Tanzania
 crateri – norra Tanzania (Crater Highlands söderut till Nou-skogen)

Släktestillhörighet 
På grund av sitt liknande utseende har arten tidigare placerats bland brokspettarna i Dendrocopos eller i Picoides när det förra släktet inkluderas i det senare. Genetiska studier visar dock att den tillhör en grupp med andra afrikanska hackspettar som står närmast de europeiska och asiatiska hackspettarna mellanspett, brunpannad hackspett, arabspett och mahrattaspett. Vissa placerar den som ensam art i släktet Ipophilus.

Levnadssätt 
Brunryggig hackspett hittas i en rad olika öppna miljöer, som savann, skogslandskap, buskmarker och skogsbryn.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i etiopiska regionen
Hallonbomb

Hallonbomb är en svensk musikgrupp bildad i Ljusdal 1986, av Christer Nilsson (gitarr & sång), Kenneth Forssell (bas & sång) samt Håkan Nilsson (trummor). Bandets scedebut skedde i november samma år i en lokal rockbandstävling. )

1989 släpptes bandets debutplatta, en självbetitlad LP. På skivan spelade Pär Åström (se Peer Åström) trummor, på ett antal av låtarna. Detta då Håkan Nilsson tillbringade ett år som utbytesstudent i Reno, Nevada. Under inspelningarna av skivan tillkom gitarristen Ulf Hagberg som medlem i bandet.

Musikalisk inriktning
Hallonbomb inledde som ett bluesorienterat pop/rockband. När cd:n Tung Medicin släpptes 1994 hade musiken utvecklats till hårdare rock. Med undantag för låten Long Gone på samlingsplattan Sniffing Glue/Curb, så har alla bandets låtar texter på svenska.

Live-spelningar
Mellan scendebuten 1986 och 1999 gjorde Hallonbomb ett 80-tal spelningar.I början oftast på fritidsgårdar, men så småningom även på pubar och andra nöjesställen. Bland annat medverkade man i Rock-SM 1988, i den deltävling som arrangerades i Gävle.
På sina skivor hade Hallonbomb enbart egna kompositioner. Bandets live-repertoar innehöll dock även blues- och rocklåtar av till exempel John Mayall, Muddy Waters, Creedence Clearwater Revival och J.J. Cale.

Efter Hallonbomb har ett flertal av de musiker som medverkat i bandet, fortsatt att spela tillsammans i olika upplagor av bandet Hion Martell.

Diskografi

Album
Hallonbomb (LP, 1989)
Tung Medicin (CD, 1994)
Fattiga Riddare & Skarpa Skor (download album, 2013)

Singel / EP
Månda' Igen (EP, 1991)
Hallonbomb (CD-singel, 1996)

Samlingsskivor
Ljudet Från Ljusdal (CD, 1994)
Sniffing Glue/Curb (CD, 1997)

Källor
Janne Stark. The encyclopedia of Swedish hard rock and heavy metal 1970-1996. Första upplagan. Kristianstad: Premium Publishing, 1996, 147
Anders Sundin & Peter Alzén. Vi lever - när rocken kom från Gävle. Första upplagan. Gävle: Sundin sport & kultur, 2014, 255
Svenska musikgrupper
Prickbröstad hackspett

Prickbröstad hackspett (Dendrocopos analis) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende 
Prickbröstad hackspett är en 16–18 cm lång, huvudsakligen svartvit hackspett. Den är mycket lik nära släktingen isabellaspett (D. macei), som den tidigare behandlades som underart till, med röd hjässa hos hanen, rödrosa undergump, vitbandad svart rygg och streckad beigefärgad undersida. Denna har dock tydligare röd undergump, mindre vit bandning på stjärten, mer utbredd streckning (ej prickar) på bröstet, större storlek och mörkare näbb.

Utbredning och systematik 
Prickbröstad hackspett delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Dendrocopos analis longipennis – södra Myanmar till Thailand, Laos, Annam, Kambodja och Kochinkina
 Dendrocopos analis andamanensis – Andamanöarna
 Dendrocopos analis analis – södra Sumatra, Java och Bali

Tidigare betraktades den som underart till isabellaspett, (D. macei) och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Hans Sitt

Hans Sitt, född 21 september 1850 i Prag, död 10 mars 1922 i Leipzig, var en österrikisk tonsättare och dirigent.

Sitt utbildades vid Prags musikkonservatorium, verkade som violinist och kapellmästare i olika städer, blev 1883 lärare vid Leipzigs musikkonservatorium och dirigerade 1885–1903 Bachföreningen där. Han komponerade konserter både för violin, altviolin och cello samt bland annat orkesterverk, kantater, pianostycken och sånger.
 
Brodern Anton Sitt (1847–1929), var konsertmästare på skilda orter, från 1882 i Helsingfors, där han även blev dirigent vid Filharmoniska sällskapet.

Källor

Österrikiska klassiska kompositörer
Österrikiska violinister
Österrikiska dirigenter
Österrikiska musiker under 1800-talet
Österrikiska musiker under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Johannes Moldenhawer

Johannes Moldenhawer, född den 14 juli 1829 i Köpenhamn, död där den 22 mars 1908, var en dansk blindpedagog. Han var sonson till Daniel Gotthilf Moldenhawer.

Moldenhawer ägnade sig först åt studiet av sinnesslöa, men kallades 1858 till föreståndare för statens blindinstitut i Köpenhamn, vilket han fullständigt omorganiserade och 1898 utvidgade med en förskola vid Kalundborg. År 1862 bildade han "Foreningen til at fremme blindes selvvirksomhed", i vilken han till sin död förblev den ledande kraften. Från föreståndarbefattningen fick han avsked 1905. För 
hela det nordiska blindväsendet har Moldenhawer haft stor betydelse dels genom att han tagit en ledande del i alla nordiska abnormsakskongresser 1872–1903, dels som en av grundläggarna och redaktörerna av "Nordisk Tidsskrift for Blinde-, Døvstumme- og Idiotskolen" (1872–84) och "Nyt Tidsskrift for Abnormvæsenet" (1899–1908). Institutet i Köpenhamn och Moldenhawers sätt att meddela hjälp åt vuxna blinda ansågs länge som mönstergilla. Hans uppsatser finns spridda i kongressförhandlingar och tidskrifter. Särskilt utgivna är bland annat Zweck und Aufgabe der Blindenanstalten (1858; svensk översättning med tillägg av Gustaf Åstrand samma år) och Det kongelige Blindeinstituts Historie (1905).

Källor 

  

Födda 1829
Avlidna 1908

Danska pedagoger
Män
Ugglan
Blindpedagoger
Huangshigang

Huangshigang, tidigare romaniserat Hwangshihkang, är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Huangshis stad på prefekturnivå  i Hubei-provinsen i centrala Kina. Det ligger omkring 85 kilometer öster om provinshuvudstaden Wuhan.

Källa

WP:Projekt Kina
Tieshan

Tieshan är ett stadsdistrikt i Huangshis stad på prefekturnivå  i Hubei-provinsen i centrala Kina. Den ligger omkring 73 kilometer sydost om provinshuvudstaden Wuhan.

WP:Projekt Kina
Xialu

Xialu är ett stadsdistrikt i Huangshis stad på prefekturnivå i Hubei-provinsen i centrala Kina. Det ligger omkring 80 kilometer sydost om provinshuvudstaden Wuhan.

WP:Projekt Kina