kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richairo Živković

Richairo Juliano Živković, född 5 september 1996, är en nederländsk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Guangzhou R&F, på lån från Changchun Yatai.

Klubbkarriär

FC Groningen
Živković började spela fotboll i FVV Foxhol. Som 11-åring lämnade han klubben för FC Groningens ungdomsakademi. I slutet av 2012 skrev han på ett treårskontrakt med A-laget. Den 2 december 2012 debuterade Živković för FC Groningen i en 2–0-vinst över Heracles Almelo. Han byttes in i den 84:e minuten och blev då den yngsta debutanten i klubbens historia. I öppningsomgången av Eredivisie 2013/2014 gjorde Živković sitt första ligamål och gick samtidigt om Arjen Robben som den yngste målgöraren i Groningen.

Ajax
Den 17 mars 2014 blev det klart att Živković skrivit på ett treårskontrakt för Ajax som började gälla den 1 juli 2014. Den 5 juni 2014 debuterade Živković för Ajax i en träningsmatch mot Wacker Innsbruck under klubbens försäsongsläger i Österrike. Han gjorde i den 46:e minuten det sista målet i en 5–1-vinst. Han gjorde sin tävlingsdebut för reservlaget, Jong Ajax, i öppningsmatchen av Eerste Divisie-säsongen – en match som slutade med en 3–0-hemmavinst över SC Telstar. Živković första mål kom i hans andra match för reservlaget – en straffspark i den 55:e minuten i en 2–0-vinst över Fortuna Sittard.

Den 28 oktober 2014 tävlingsdebuterade Živković för A-laget i en bortamatch mot SV Urk i KNVB Cup. Han byttes in i den 46:e minuten mot Arkadiusz Milik och gjorde matchens avslutande mål i den 89:e minuten i en match som slutade med en 4–0-vinst för Ajax. Han blev den 50:e Ajax-spelaren att göra mål i sin tävlingsdebut. Den 14 december 2014 gjorde han sin Eredivisie-debut i Ajax, när han i den 85:e minuten byttes in mot Arkadiusz Milik i en 3–1-vinst över FC Utrecht.

Sheffield United
Den 31 januari 2020 lånades Živković ut till Sheffield United på ett låneavtal över resten av säsongen 2019/2020.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i FC Groningen
Spelare i Jong Ajax
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Willem II Tilburg
Spelare i FC Utrecht
Spelare i KV Oostende
Spelare i Changchun Yatai
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i Guangzhou R&F FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Jupiler League
Spelare i Chinese Super League
Födda 1996
Levande personer
Män
Stegastein

Stegastein är en utsiktspunkt i Aurlands kommun i Norge.

Stegastein ligger vid fylkesväg 243, Snøvegen, i Sogn og Fjordane, som är en norsk nationell turistväg som går mellan Lærdal och Aurland över Aurlandfjellet. Där finns en 3,3 meter bred och 31 meter lång utskjutande utsiktsbrygga i trä, glas och stål på en höjd av 640 meter över havet. Den 13 meter höga konstruktion har bärande element i stål och är klädd med impregnerat massivt furuträ. Utsiktsbryggan avslutas med en glasskärm mot ett stup mot Aurlandsfjorden nedanför. 

Vid rastplatsen finns också en toalettbyggnad i mörk betong. Rastplatsen invigdes 2006 och är en del av norska statens satsning på turistattraktioner utmed ett antal utvalda nationella turistvägar.

Stegastein är ritad av Todd Saunders och Tommie Wilhelmsen. Den nominerades 2006 av Norges Arkitektförbund till Mies van der Rohe-priset. Det fick samma år Norges konstruktionspris.

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Steigasten på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Aurlands kommun
Turistvägar i Norge
Filip Dagerstål

Per Filip Dagerstål, född 1 februari 1997, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Lech Poznań, på lån från FK Chimki. Han har spelat på flera olika positioner bland annat mittback, innermittfältare och yttermittfältare.

Klubbkarriär
Dagerstål började spela fotboll i IFK Norrköping som fyraåring. I februari 2013 var han och provspelade med engelska West Bromwich Albion. Efter provspelet skrev han på ett lärlingskontrakt med Norrköping.

Han debuterade i Allsvenskan den 5 oktober 2014 mot IFK Göteborg. Matchen slutade med en 3–0-hemmavinst för Norrköping och Dagerstål byttes in i den 90:e minuten mot Alhaji Kamara. I december 2014 skrev han på ett fyraårskontrakt för IFK Norrköping. I september 2016 förlängdes kontraktet fram över säsongen 2020.

Det första allsvenska målet för IFK Norrköping gjorde Dagerstål i matchen mot Halmstads BK 9 april 2015, samma år spelade han ytterligare fem allsvenska matcher under en säsong där IFK till sist blev svenska mästare. Dagerstål själv blev dock utlånad till samarbetsklubben IF Sylvia under slutdelen av säsongen.

Efter den allsvenska säsongen 2020 meddelade Dagerstål att han ville söka en ny utmaning, och den 23 januari 2021 presenterades han av den ryska klubben FK Chimki.

I samband med Rysslands invasion av Ukraina under våren 2022 tilläts spelare i den ryska ligan att pausa sina kontrakt fram till den 30 juni, vilket gjorde att Dagerstål återvände till IFK Norrköping på ett korttidskontrakt. Den 26 juli 2022 blev Dagerstål klar för Lech Poznań, där han skrev på ett ettårskontrakt.

Karriärstatistik

Landslagskarriär
Dagerstål har representerat Sverige på samtliga landslagsnivåer, och var bland annat del av det  landslag som representerade Sverige i U21-EM 2017.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska mästare i fotboll
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Spelare i FK Chimki
Spelare i Lech Poznań
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Premjer-Liga
Födda 1997
Levande personer
Män
Idrottare från Norrköping
Svenska idrottare under 2000-talet
Djurgårdens besökscentrum

Djurgårdens besökscentrum (Royal Djurgården) är en informationspaviljong vid Djurgårdsvägen 2 på Södra Djurgården i Stockholm. Byggnaden uppfördes år 2013 på initiativ av Kungliga Djurgårdsförvaltningen (KDF) och fungerar som entré till Evenemangsparken Södra Djurgården och Kungliga nationalstadsparken. Årligen passerar här omkring 10 miljoner besökare.

Bakgrund
På våren 2009 antog Stockholms kommunfullmäktige en fördjupad översiktsplan för Stockholms del av Kungliga nationalstadsparken. I planen fick västra delen av Södra Djurgården beteckningen ”Evenemangspark”. I översiktsplanen konstateras att ”verksamheter ska kunna förnyas och att området bedöms tåla viss komplettering och förändring”. Som exempel för ”viss komplettering och förändring” föreslogs en ny entré- och informationsbyggnad vid Djurgårdsbron.

Byggnad

KDF fungerade tillsammans med Djurgårdsbrons Sjöcafé som uppdragsgivare och byggherre. Till arkitekt anlitades Ettelva Arkitekter genom Michael Klingemann som var ansvarig för projektet. Huset består av två delar: en informationsdel och en restaurangdel. Två tredjedelar av byggnaden, som innehåller teknikutrymmen, offentliga toaletter och ett sommarkök, ligger under mark. Arkitekterna formgav huset som en lätt paviljong med svängt tak som fick sin inspiration av Hagaparkens Koppartält. 

Fasaden öppnar sig mot Djurgårdsvägen och Djurgårdsbron med stora glaspartier medan de slutna fasaddelarna mot väst är spånklädda och skall påminna om Djurgårdens spånklädda byggnader, exempelvis Biologiska museet. Även yttertaket är täckt med spån. Dominerande i interiören är en stor öppen spis som placerades centralt på entréplanet. Djurgårdens besökscentrum har 250 m² uppvärmd byggyta ovan mark och en souterrängvåning på 630 m² med kök, personalrum, förråd. Till huset hör även en parkterrass som sträcker sig ner till Djurgårdsbrunnsviken. Här finns informationstavlor, blomsterrabatter och sittplatser samt båt- och cykeluthyrning. Landskapsarkitekt Sture Koinberg var ansvarig för gestaltningen av landskapet kring byggnaderna och anpassningen till parklandskapet.

Besökscentret har varit öppet för allmänheten sedan i juni 2013. Den officiella invigningen ägde rum den 23 september 2013. Besökscentret Visit Djurgården är ett samarbete mellan Kungliga Djurgårdens Intressenter, Kungliga Djurgårdens Förvaltning, Länsstyrelsen i Stockholm, Förbundet Ekoparken och Världsnaturfonden. Besökscentrumet lanseras sedan 2017 som Royal Djurgården Visitor Center.

Interiörbilder

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Djurgården
Sigurd Schartau

Knut Sigurd Schartau, född 23 oktober 1878 i Östra Strö församling i Malmöhus län, död 23 juni 1940 i Malmö Sankt Petri församling, var en svensk skolman och bibliotekarie.
 
Schartau blev filosofie kandidat i Lund 1899, filosofie licentiat 1903 och filosofie doktor 1905. Han blev adjunkt vid Nyköpings högre allmänna läroverk 1907, lektor vid Jönköpings högre allmänna läroverk 1911 och lektor vid Malmö högre allmänna läroverk 1926.

Schartau var läroverksbibliotekarie i Jönköping 1912–1926, i Malmö från 1929 och stadsbibliotekarie i Jönköping 1916–1926. Han var ordförande i Jönköpings läns folkhögskolekursförening 1921–1926 och inspektor vid kommunala mellanskolan i Huskvarna 1926. 

Schartau invaldes som ledamot av Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1929. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1926.

Sigurd Schartau var son till kyrkoherde Ernst Schartau, brorson till Alarik Schartau och svärfar till Sture Arnell. Han är begraven i sin familjegrav på Skarhults kyrkogård.

Bibliografi
Sverige-Hannover 1709–1715 (1905)
Sveriges inre tillstånd under Karl XII (1918)
Jönköping 1697–1865 (1921)
Malmö högre allmänna läroverk under den danska tiden (1929)

Källor

 Schartau, Knut Sigurd på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska lektorer
Svenska bibliotekarier
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska historiker under 1900-talet
Personer från Östra Strö socken
Födda 1878
Avlidna 1940
Män
Hans Falck



Biografi
Hans Sigurd Falck, född 7 september 1891 i Kristianstads församling, dåvarande Kristianstads län, död 27 augusti 1972 i Slottsstadens församling i Malmö, var en svensk jurist och ämbetsman, under många år verksam vid Rådhusrätten i Malmö.

Hans Falck var son till fältläkaren Torsten Falck och Louise Åkerblom. Efter studentexamen i Kristianstad 1910 läste han juridik, blev juris kandidat i Lund 1917 och gjorde sin tingstjänstgöring i Västra Göinge domsaga 1917–1919. Han blev fiskal i Skånska hovrätten 1919, assessor vid Rådhusrätten i Malmö 1922, extra rådman 1935 samt rådman där 1947–1958. Han satt i ett flertal olika bolagsstyrelser, bland annat som ordförande. 

Han var författare till publikationerna Från Göta hovrätt till Skånska hovrätten (1921) och Malmö hantverksförening 1826–1926 (1927). 

Hans Falck gifte sig 1917 med Maria "Ia" Hagander (1896–1967), dotter till häradshövdingen Axel Hagander och Ellen Hammar. Tillsammans fick de sönerna Carl-Axel (född 1918), Torsten (född 1922) och Bengt Falck (född 1927). Makarna Falck är begravda på Hörups kyrkogård.

Utmärkelser
  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen
  Riddare av Nordstjärneorden
  Riddare av Vasaorden
  Kungliga Sällskapet Pro Patrias stora guldmedalj
  Sveriges hantverks- och småindustriorganisations guldmedalj
  Finska minnesmedaljen Pro benignitate humana

Referenser

Svenska rådmän
Svenska jurister under 1900-talet
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen 
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Jurister från Kristianstad
Ämbetsmän från Kristianstad
Födda 1891
Avlidna 1972
Män
Inte OK

Inte OK var ett svenskt humorprogram som sändes mellan 2014 och 2015 på TV3 med programtiden 21:00 på tisdagar, sedan torsdagar i andra säsongen. Programledare var Felix Herngren och Brita Zackari. Sedan i följande säsong fortsatte Herngren som programledare, men fick nytt sällskap vid sin sida av Emma Knyckare som tog över Zackaris programledarroll.

I Inte OK besvarades frågor om vett och etikett, om vad som var okej och inte okej inom olika sociala situationer, som agerades ut i inspelade sketcher och i diskussioner mellan programledarna samt stundtals med inbjudna gäster.

Återkommande skådespelare i programmet var bland annat David Sundin, Rikard Ulvshammar, Annie Lundin, Sanna Sundqvist, Ida Wahlund, Emma Molin, Linus Eklund Adolphson, Veronica Bergström Carlsten och Fredrik Hallgren.

Lista över avsnitt

Säsong 1
I första säsongens avsnitt gästades programmet av historiken Bengt Liljegren och etnologen Ida Hult.

Säsong 2
I den andra säsongen gästade Fredrik Lindström, Carolina Klüft, Carolina Gynning eller Henrik Schyffert som diskuterade ämnet tillsammans med Herngren.

Källhänvisningar

Externa länkar
Inte OKs webbplats

TV-seriestarter 2014
Humorprogram på TV
TV-program i TV3
Svenska TV-serier från 2010-talet
Bobby Farnham

Robert T. "Bobby" Farnham, född 21 januari 1989, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som spelar för Belfast Giants i Elite Ice Hockey League. Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Montreal Canadiens, Pittsburgh Penguins och New Jersey Devils och på lägre nivåer för Providence Bruins, Worcester Sharks och Wilkes-Barre/Scranton Penguins i American Hockey League (AHL), Wheeling Nailers i ECHL och Brown Bears (Brown University) i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Farnham blev aldrig draftad av någon NHL-organisation.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Bobby Farnham NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Bobby Farnham hockey statistics and profile at hockeydb.com
Bobby Farnham – Player profile at The Hockey News

Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Pittsburgh Penguins
Ishockeyspelare i Brown Bears (herrar)
Spelare i Providence Bruins
Spelare i Wheeling Nailers
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Spelare i Worcester Sharks
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Massachusetts
Personer från North Andover
Födda 1989
Levande personer
Män
Alumner från Brown University
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Galgbacken, Vårgårda

I Vårgårda fanns det två galgbackar. Den ena låg ungefär på den plats där det nuvarande vattentornet finns idag och platsen har kallats för Hägnen. Ordet ska vara ett gammalt uttryck på den plats där man hängde personer. Den andra låg nordväst om nuvarande Orregatan på Kåkakullen, som är den bäst bevarade avrättningsplatsen. Det finns berättelser om att de personer som avrättades på platsen inte fördes bort efter avrättningen utan de läts hänga kvar för allmänbeskådan, vilket skapade en fruktansvärd stank på sommaren. Efter flera klagomål från boende och från prästen bestämdes det att avrättningsplatserna skulle tas bort.

Den 12 maj 1859 halshöggs den sista personen, vid namn Karlsson-Pelur. Karlsson var dömd för att ha genomfört tre rån och ett mord. Avrättningarna lockade alltid många personer och speciellt när den nybyggda järnvägen som två år tidigare stod klar. Många personer reste även med häst och vagn för att beskåda avrättningen.

Det finns bevarat en uppsats om avrättningen där det går att läsa "Han gick lägga tjoka på ett bräe". Detta menades att mannen fick lägga sin haka på en bräda så blodet kunde samlas upp i en skål. Blodet skulle sedan användas till för att bota sjukdomar, det sades nämligen att blod kunde bota de flesta sjukdomar.

I Göteborgs-Posten gick det att läsa en notis om avrättningen, där stod det att "Han gick lugnt mot sitt öde" vilket skulle kunna förklaras med att han innan avrättningen fick både mat och en hel del brännvin för att inte  mannen skulle kunna fly. Det bildades även en ring av betrodda män runt avrättningsplatsen om han mot all förmodan skulle försöka fly.

På Kåkakullen finns även flera gravhögar från järn- eller bronsåldern.

Referenser 
 Informationsskylt vid Kåkakullen uppsatt av Vårgårda kommun.
Avrättningsplatser
Vårgårda kommun
Ediktet i Thessaloniki

Ediktet i Thessaloniki, även känt som Cunctos populos, utfärdades den 27 februari 380 av kejsar Theodosius I, Gratianus och Valentinianus II. Ediktet markerar slutet på den nominella religionsfriheten under 300-talet e.Kr. och utgjorde ett stort steg på vägen mot att anta kristendomen som romersk statsreligion.

Referenser 

380
Europa under 300-talet
Kristendomens historia
Thessaloníki
Religionsedikt
Romersk rätt
Förföljelse av hedningar
Bryan Rust

Bryan Peter Rust, född 11 maj 1992, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som spelar för Pittsburgh Penguins i NHL. 

Han har tidigare spelat på lägre nivå för Wilkes-Barre/Scranton Penguins i AHL och Notre Dame Fighting Irish (University of Notre Dame) i NCAA.

Rust draftades i tredje rundan i 2010 års draft av Pittsburgh Penguins som 80:e spelaren totalt.

Den 26 juni 2018 skrev han på en fyraårig kontraktsförlängning med Penguins till ett värde av 14 miljoner dollar.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Bryan Rust, Penguins – Stats – NHL.com
Bryan Rust NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Bryan Rust hockey statistics and profile at hockeydb.com

Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Spelare med anknytning till USA Hockey National Team Development Program
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Michigan
Personer från Pontiac, Michigan
Födda 1992
Levande personer
Män
Ishockeyspelare i Notre Dame Fighting Irish
Stanley Cup-mästare 2016
Alumner från University of Notre Dame
Stanley Cup-mästare 2017
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare i Team USA (NAHL)
Spelare i Team USA (USHL)
Spelare valda av Pittsburgh Penguins i NHL Entry Draft
Branden i Varaždin 1776

Branden i Varaždin 1776 (), även kallad den Stora branden i Varaždin (Veliki požar u Varaždinu), var en omfattande brand som ägde rum den 25 april 1776 i Varaždin i den dåvarande Habsburgska monarkin (nuvarande Kroatien). Det Kroatiska kungliga rådet hade sedan 1767 på kejsarinnan Maria Teresias anstiftan sammanträtt i Varaždin. Staden var därmed den kroatiska provinsens huvudstad. Branden 1776 var den värsta som drabbat Varaždin och skulle leda till att det kroatiska regeringen permanent flyttade till Zagreb.

Händelseförlopp 
Branden uppstod hos det lokala renhållningsbolaget där stadens livegna släkte kalk. En av dessa var en yngling från den närliggande byn Sračinec. Den unge mannen hade trots gällande rökförbud tänt en cigarett som gav upphov till branden. I den kraftiga vinden spred sig branden från den dåvarande gatan Dugi konec (dagens Zagrebačka ulica) mot stadens centrum och den norra förorten. 

Innan branden fanns det 113 hus innanför stadsmurarna, 256 hus i den norra och 245 i de södra förorten. Innanför stadsmurarna totalförstördes 70 bostäder medan 11 hus skadades delvis. 32 hus förblev oskadda. I den norra förorten totalförstördes 111 hus och i den södra förorten 135 hus. Av Varaždins och dess förorters 614 bostäder förstördes 316 hus.

Efterspel 
Efter branden dömdes ynglingen som orsakat branden till tolv slag på huvudtorget i Varaždin och till tolv slag i hembyn Sračinec. 

Kejsarinnan Maria Teresia gav staden skattelättnader under tre år och flera mästare anlitades för att återuppbygga den svårt sargade ditintills kroatiska provinshuvudstaden. Den 17 juni 1864, som en konsekvens av denna och tidigare bränder, grundades den första frivilliga brandkåren i Kroatien i Varaždin.

Referenser

Noter 
  

Kroatien under 1700-talet
Bränder 1776
Kroatien i Habsburgska monarkin
Varaždins historia
Bränder i Kroatien
1776 i Europa
Julikuppen

Julikuppen (tyska Juliputsch) var ett misslyckat nazistiskt kuppförsök i Österrike som ägde rum mellan den 25 och den 30 juli 1934.

Kuppförsöket inleddes med att 154 SS-män, förklädda till österrikiska soldater och polismän, anföll Förbundskanslerämbetet i Wien den 25 juli 1934. Förbundskansler Engelbert Dollfuss sköts ihjäl av Otto Planetta. Samtidigt stormade en grupp kuppmakare RAVAG:s radiostation och sände ut ett falskt meddelande om att förbundskansler Dollfuss hade överlämnat regeringsmakten åt guvernören i Steiermark, Anton Rintelen. Detta meddelande var startskottet för nazister runtom i Österrike att ta till vapen mot staten.

Under de följande dagarna pågick strider i Kärnten, Steiermark och Oberösterreich samt till viss del i Salzburg. I Kärnten koncentrerades striderna till Unterkärnten och Sankt Paul im Lavanttal, medan det i Steiermark rasade blodiga strider i Schladming och Leoben. I Oberösterreich förekom sammandrabbningar i Pyhrnpasset och Mühlviertel.

Regeringstrogen polis och militär krossade kuppförsöket den 30 juli. Tretton kuppmakare avrättades för sin inblandning. Kurt von Schuschnigg efterträdde Engelbert Dollfuss som förbundskansler.

Referenser

Vidare läsning 
 
 

1934 i Österrike
Nazism
Sereno Watson

Sereno Watson, född den 1 december 1826 i East Windsor Hill, Connecticut, död den 9 mars 1892 i Cambridge, Massachusetts, var en amerikansk botaniker.

Han tog en examen i biologi vid Yale University 1847 och tog därefter en rad olika arbeten i Kalifornien innan han anslöt till Clarence Kings expedition och blev så småningom dess botaniker. 1873 utsåg Asa Gray honom till assistent vid Gray Herbarium vid Harvard University och blev senare dess kurator fram till sin död.

Referenser

Amerikanska botaniker
Personer verksamma vid Harvard University
Alumner från Yale University
Personer från Hartford County
Män
Födda 1826
Avlidna 1892
Sti for øye

Sti for öye är ett privat skulpturstråk i Fossnes i Sandefjords kommun i Vestfold i Norge.

Sti for öye är en omkring två kilometer lång stig i skogen, med konst som ansluter till naturen. Initiativtagare till skulpturstråket, som har anlagts från 2003, är Grethe Meyer Iversen. Landskapsarkitekten Rainer Stange har svarat för utformningen av kulturstigen, som blev klar 2010.

Byggherre har varit Fossnes A/S och Stokke kommun och finansiärer har varit bland andra Stokke kommun, Vestfold fylkeskommun och Norsk kulturråd. Stiftelsen Sti for öye bildades 2013 för att förvalta skulpturstråket.

Konstobjekt i urval
Himmeltrappen, cortenstål och ek, 2012, av Todd Saunders (i samarbete med Attila Bénes och Ken Beheim-Schwartzbach)
Morpheus, bohusgranit, av Lars Widenfalk
Villsvinet, jord och lim och kvistar, av Sally Matthews (under sakta nedbrytning)
Ulvene av Sally Matthews
Kulespill, av Hilde Eirin Dramstad (född 1965) och Tor Jørgensen
Blåbær, keramik, av Sverre Tveito Holmen
Fabelhus, av Ingerid P. Kuiters (född 1939)
Fremmed fugl, lärkträ, av Morten Juvet (född 1953)
Stein hus foss, larvikit, labrador, porfyr med flera stenmaterial, av Jørn Rønnau (född 1944)

Källor
Sti for øye - utendørs galleri i skogen på Norske Landskapsarkitekters Forenings webbplats, läst 2014-12-14

Noter

Externa länkar
Sti for öyes webbplats
Bilder från kulturstråket på Sti for øyes Facebook-sida

Skulpturparker i Norge
Sandefjords kommun
Krafty

Krafty är en singel av bandet New Order från 2005. Det är den första singeln från albumet Waiting for the Sirens' Call

Låtlista
Krafty (Single Edit)
Krafty (Album Version)

Externa länkar
 New Orders diskografi

Källor

Musiksinglar 2005
Singlar av New Order