kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rudolf Nissen

Johan Rudolf Emanuel Nissen, född 28 september 1841 i Göteborg, död 26 mars 1896 i Stockholm, var en svensk sjöofficer inom Kungliga Flottan.

Rudolf Nissen var son till hamnkaptenen Johan Eric Nissen (1802–1874), som på 1840-talet var befälhavare på emigrantskepp till Amerika. Efter sjökaptensexamen 1860 och sjöofficersexamen 1862 var Nissen så småningom lärare vid den nyinrättade Sjökrigsskolan 1868–1891. Han deltog i fregatten Vanadis världsomsegling 1883–1885, blev till kommendörkapten av andra graden 1890 och av första graden 1894. Nissen var inspektör för landets navigationsskolor från 1891. Han var riddare av Svärdsorden (RSO) och riddare av Nordstjärneorden (RNO).

Han var från 1868 gift med Sophie Psilanderhjelm (1844–1920) från egendomen Värkö, Lösens socken i Blekinge, dotter till löjtnanten Fredrik Psilanderhjelm och Emilie Gyllenskepp. De fick barnen Knut Arvid (1869–1909), kommendörkaptenen Thorsten Nissen (1870–1941), advokaten Baltzar Johan Henry (1872–1940), tvillingarna Johan Fredrik Rudolf (1875–1937) och Ragnhild Emilie Sophie (1875–1969) samt Thyra Vanadis Gustafva (1884–1960).

Rudolf Nissen är begravd i familjegrav på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Mer läsning

Källor

Svenska sjöofficerare
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Göteborg
Födda 1841
Avlidna 1896
Män
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Televerkets hus, Uppsala

Televerkets hus är ett byggnadsminne i Uppsala. Huset uppfördes 1917 i korsningen mellan Bangårdsgatan och Kungsängsgatan i nationalromantisk stil efter ritningar av arkitekten Aron Johansson. Byggnaden användes av Televerket från att den uppfördes fram till 1977. Huset hade då kapacitet för ca 10 000 abonnenter. Idag ägs byggnaden av Uppsala Akademiförvaltning.

Televerkets hus utsågs 1993 till statligt byggnadsminne och 1995 som byggnadsminne enligt kulturmiljölagen på grund av sin välbevarade nationalromantiska fasad, för att berika stadsdelens arkitektoniska mångfald, samt för att berätta om telefonens och teknikens historia.

Referenser

Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Byggnader och anläggningar i Uppsala
Byggnader ritade av Aron Johansson
Vice pastorshuset

Vice Pastorshuset är ett byggnadsminne i centrala Uppsala. Byggnaden är en av flera hus med medeltida anor på Domberget vid Uppsala domkyrka, med husets andra sida riktad mot S:t Eriks torg. Under medeltiden användes byggnaden som kanikhus och bostad för klockaren. Vice Pastorshuset var en av de många byggnader som allvarligt skadades under stadsbranden i Uppsala 1702. Huset restaurerades och gavs sin nuvarande form 1730, troligtvis efter ritningar av arkitekten Carl Hårleman. Byggnaden fick därefter sitt namn efter att ha bebotts av en vice pastor. Idag ägs byggnaden av Uppsala kyrkliga samfällighet.

1935 utsågs Vice pastorshuset till statligt byggnadsminne och 2002 till byggnadsminne enligt kulturmiljölagen. Motiveringen till detta är att bevara den typiska stilen för tiden och arkitekten, för att bevara den historiska miljön kring domkyrkoberget, dess kontinuerliga funktionalitet samt det faktum att småskalig bebyggelse inpå domkyrkor idag är mycket ovanligt.

Referenser

Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Byggnader och anläggningar i Uppsala
Byggnader ritade av Carl Hårleman
Patientsäkerhet

Patientsäkerhet handlar om patienters skydd mot att bli fysiskt eller psykiskt skadade av hälso- och sjukvården och att vården inte ska leda till dödsfall.

WHO uppger att en av tio patienter i i-länderna skadas i vårdsituationer, samt att vårdrelaterade infektioner drabbar 7 respektive 10 procent av alla inlagda patienter i i-, respektive u-länder. I Sverige är den som ger hälso- och sjukvård skyldig att ge patienten god vård, enligt Patientsäkerhetslagen. Vården är skyldig att göra en så kallad Lex Maria-anmälan av händelse som medfört uppkomst av, eller risk för, allvarlig skada som varit möjlig att  undvika.

Patientsäkerhet handlar exempelvis om avvägningar när en behandling har bieffekter, huruvida vården skulle orsaka mer skada än tillståndet som ska behandlas (jämför primum non nocere). Så kan vara fallet vid övervägning om huruvida ett tillstånd kräver kirurgiska operationer. Bristande patientsäkerhet innefattar också fall av vårdskada som hade kunnat undvikas.

God vård kan definieras som att den är kunskapsbaserad, effektiv, säker, patientfokuserad, jämlik och sker i rätt tid. Frågor för patientsäkerheten är därmed frågor om hygien och vårdrelaterade infektioner, felaktiga läkemedelsbehandlingar, fallskador, liggsår, felaktig kost och medföljande näringsrubbningar, patientmedverkan för patient och anhöriga, frågor om vårdplatser och överbeläggningar, patienintegritet, tystnadsplikt, informationssäkerhet, väntetider och vårdköer, vårdpersonalens arbetstider, antibiotikaresistens, förlossningsvård, tillgång till medicin-tekniska hjälpmedel, säkra blodtransfusioner, samt geografisk och ekonomisk tillgänglighet. Felaktiga läkemedelsbehandlingar kan vara mediciner av dålig kvalitet och bluffmediciner, bero på feldiagnostisering, bestå av interaktioner med andra läkemedel, eller handla om förväxling av två läkemedel eller verksamma substanser med snarlika namn.

En av de viktigaste frågorna inom patientsäkerheten är problem med feldiagnostisering, då hela vårdkedjan därmed förfelas. I USA talas om en epidemi av feldiagnostisering och felbehandling, med flera dödsfall till följd. Åtgärder mot feldiagnostisering och felbehandling innefattar rapporter om sådana, utveckling av system och informationsmetoder, samt identifiering av den mänskliga faktorn och rent kognitiva, lätt igenkännbara, felslut. Nära liggande denna fråga ligger frågor om vårdpersonalens utbildning och yrkeslegitimation och regler för indragning av sådan legitimation.

Vidare kan säkerheten äventyras vid situationer och tillfällen då patientens identitet är okänd eller förväxlas med en annan, och kommunikationen och vården kan brista när patienter överförs från en vårdinrättning till en annan, dels kan hjälpmedel saknas under själva färden, dels kunskapsöverföringen brista mellan vårdpersonalen.

Se även
 Hippokrates ed
 Evidensbaserad medicin
 Kvacksalveri

Referenser
FK Chimki

Fotbollsklubben Chimki () är en rysk fotbollsklubb baserad i Chimki som grundades 1996 i Chimki.

Placering tidigare säsonger

Spelare

Spelartrupp 
Uppdaterad: 28 januari 2022

Not: Spelare i kursiv stil är inlånade.

Kända spelare 
  Martin Jakubko
  Tsimafej Kalatjoŭ
  Maksim Ramasjtjanka
  Admir Ćatović

Källor

Externa länkar 
 Officiella hemsida 

Fotbollsklubbar i Ryssland
Sportklubbar bildade 1996
Kvarteret Munken

Kvarteret Munken är ett kvarter och byggnadsminne i centrala Uppsala. Kvarteret gränsar i norr mot Slottsgränden, i öst mot Västra Strandgatan och Fyrisån, i söder mot Munkgatan och i väster mot Trädgårdsgatan. Byggnaderna i kvarteret är uppförda mellan 1700- och tidigt 1900-tal och har alla använts inom den medicinska forskningen vid Uppsala universitet. Byggnaderna ägs idag av Uppsala Akademiförvaltning.

Kvarteret har utsetts till byggnadsminne på grund av sina varierande arkitektoniska stilar, att det ger en helhetsbild av stadens förändringar under 200 år, att det är en av Uppsala universitets äldsta miljöer, samt för sina kopplingar till de historiskt framträdande vetenskapsmännen Carl Wilhelm Scheele och Torbern Bergman.

Byggnaderna har tidigare använts av Psykologiska institutionen vid Uppsala universitet. Sedan 2016 huserar Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet i Histologen och gamla Chemicum. I lokalerna verkar också Institutet för  bostads- och urbanforskning.

Byggnader
Byggnaderna i kvarteret är:
 Laboratorium Chemicum, uppfört 1753. 
 Anatomicum, uppfört 1850. 
 Patologen, uppfört 1867. 
 Histologen, uppfört 1932.

Referenser

Munken
Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Padla I av Kakheti

Padla I av Kakheti född okänt år, död 893, av den Arevmaneli klanen, var en prins i östra Georgien från 881 till 893.

Referenser 

Födda okänt år
Avlidna 893
Georgiska prinsar
Män
Varahamihira

Varahamihira, född 505, död 587 var en indisk astronom, matematiker och astrolog som bodde i Ujjain.

Varahamihiras huvudsakliga arbete är boken Pañcasiddhāntikā (eller Pancha-Siddhantika), som är en avhandling om matematisk astronomi och sammanfattar fem tidigare astronomiska avhandlingar.

Födda 505
Avlidna 587
Indiska matematiker
Indiska astronomer
Astrologer
Män
Astronomer under 500-talet
Forsman

Forsman är ett svenskt efternamn, som är vanligare i Finland än i Sverige. Offentlig statistik tillgänglig i oktober 2015 ger följande antal personer i de nordiska länderna med namnvarianterna

 Forsman: Sverige 1887, Finland 2987, Danmark 47, Norge 37
 Forssman: Sverige 196, Finland, Danmark och Norge under spärrgränsen (25 personer)
För Sverige blir det totala antalet 2083 personer. I Tyskland är formen Forsmann vanligast. Antalet personer med detta namn uppskattas till omkring 152.

Personer med efternamnet Forsman eller med varianter av detta namn
 Alina Forsman (1845–1899), finländsk skulptör
 Axel Forssman (1877–1942), advokat
 Birgitta Forsman (född 1943), vetenskapsteoretiker, idéhistoriker och författare
 Björn Forsman (1917–1990), konstnär
 Carl August Forssman (1846–1916), präst och kördirigent
 Christer Forsman (1957–2001), företagare inom karamellbranschen
 Cleopatra Forsman Goga (född 1991), basketspelare
 Edith Forssman (1856–1928), finländsk författare med pseudonymen Aina
 Eino Forsman (1879–1958), finländsk arkitekt
 Erik Forssman (1915–2011), konsthistoriker och museichef
 Felix Forsman (1917–2005), finländsk filmfotograf
 Fritz Forsman (1869–1929), elektroingenjör
 Georg Forssman (1858–1907), tandläkare
 Georg Zacharias Forsman, senare Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen (1830–1903), finländsk historiker och politiker
 Gottfried Forssman  (1759–1823), ämbetsman
 Gudmund Forssman (1926–1992), civilingenjör och konstnär
 Hans Forssman (1912–1994), psykiater och kommunalpolitiker
 Harry Forsman (1906–1988), spjutkastare
 Charlotte Forsman (1838–1907), skådespelare, också känd som Hedvig Winterhjelm
 Hilding Forssman (1886–1964), jurist
 Ingela Forsman (född 1950), musiker och låtskrivare
 Jakob Oskar Forsman (1839–1899), finländsk rättslärd och politiker
 Johan Forsman (född 1968), skivproducent och musiker
 John Forssman (1868–1947), läkare, professor i patologi
 Johnny Forsman (1926–2007), musiker och orkesterledare
 Josephine Forsman (född 1981), trumslagare
 Juho Rudolf Forsman, senare Koskimies (1859–1936), finländsk kyrkohistoriker och biskop
 Kristina Forsman (född 1970), tonsättare och trombonist
 Lars Forssman (1842–1890), ämbetsman och politiker
 Lars Erik Forssman (1875–1971), affärsman
 Lennart Forsman (1925–2018), svensk sjöofficer och översättare
 Mari Forsman (född 1969), sångerska och skådespelare
 Michael Forsman (född 1958), företagsledare i finansbranschen
 Per Forssman (1861–1928), disponent och politiker, högerman
 Petri Forsman (född 1968), finländsk orienterare
 Philip Forsman (född 1988), racerförare
 Sven Forsman (1882–1919), gymnast
 Sven Forssman (1911–1990), läkare och professor i yrkeshygien
 Villehad Forssman (1884–1944), ingenjör och flygplanskonstruktör
 Werner Forssmann (1904–1979), tysk läkare och nobelpristagare

Se även
 Forsman & Bodenfors, reklambyrå

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Danska efternamn
Norska efternamn
Höglandssolfågel

Höglandssolfågel (Cinnyris mediocris) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Höglandssolfågeln är en medelstor solfågel med färgglad dräkt hos hanen i rött och grönt, medan honan är färglöst brunaktig. Hanen har vidare gula fjädertofsar vid skuldrorna som dock oftast hålls dolda. Arten är mycket lik preussolfågeln och olivbukig solfågel, men hanen urskiljs genom en blå kant ovan det röda bröstbandet. Honan är mycket svår att skilja från hona preussolfågel, men saknar det ljusa ögonstrecket hos olivbukig solfågel. Lätet är ett rent "tseet" som ofta följs av en snabb serie med ljusa toner.

Utbredning och systematik 
Höglandssolfågeln förekommer i västra och centrala Kenya samt norra Tanzania. Tidigare inkluderades både usambarasolfågeln (Cinnyris usambaricus) och füllebornsolfågeln (C. fuelleborni) i höglandssolfågeln.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Skogsglasögonfågel

Skogsglasögonfågel (Zosterops stenocricotus) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Afrika från sydöstra Nigeria till sydvästra Centralafrikanska republiken och norra Gabon samt på ön Bioko. Tidigare behandlades den som underart till afrikansk glasögonfågel och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN erkänner den inte som art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Noter

Externa länkar 

Glasögonfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Planernaja

Planernaja (ryska: Пла́нерная) är den nordvästra slutstationen på Tagansko–Krasnopresnenskajalinjen i Moskvas tunnelbana. 

Stationen öppnades den 30 december 1975, tillsammans med tre andra stationer som förlängde linjen norrut bortom den tidigare slutstationen Oktiabrskoje Pole. Stationen Spartak skulle också ingått i förlängningen och var nästan färdigbyggd, men kom inte att öppnas förrän 2014.

Arkitekten Trenin har beklätt stationens pelare med vit marmor och golvet med grå och svart granit. Väggarna dekoreras av ett geometriskt mönster av trianglar i vita, blågrå och gula toner som ger stationen ett ljust intryck.

Se även
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1975
1975 i Sovjetunionen
Sörbyakyrkan

Sörbyakyrkan är en kyrka i Nederluleå församling, Luleå stift, vilken är en samarbetskyrka där EFS och Svenska kyrkan samverkar. Kyrkan ligger i orten Antnäs, Luleå kommun.

Inventarier
Altartavlan kommer från EFS bönhus i Antnäs och är en målning av H Hofman och M Hammarström. Dopfunten är gjord i bok med dopskål i glas. Kyrkklockan väger 200 kg och har tonen D2.

Källor 

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Luleå kommun
Kyrkobyggnader invigda 1995
Samarbetskyrkor
1995 i Sverige
Mullinkoski bro

Mullinkoski bro (finska: Mullinkosken silta) är en 1949 byggd balkbro av armerad betong i Fredrikshamn i Finland. Den är den första bron i Norden som förspänts enligt Gustave Magnels metod.

Användningen av spännarmerad betong utvecklades snabbt i samband med återuppbyggnaden efter andra världskriget. Den belgiska Magnel-metoden blev känd 1948 och prövades i Finland i Mullinkoski bro. Bristen på erfarenheter kring den nya metoden ledde till att spänningen delvis misslyckades, och intresset för metoden svalnade. Bron byggdes av Silta ja Satama Oy enligt svenska planer och öppnades för trafik 1950.

Mullinkoski bro blev museibro 1982 och finns även med i Museiverkets inventering av Byggda kulturmiljöer av riksintresse.

Källor

Broar i Finland
Fredrikshamn
Broar invigda 1949
1949 i Finland
Gadelius Holding Ltd.

Gadelius Holding Ltd. är ett handelshus i Japan. I koncernen ingår Gadelius Industry K.K. (grundat 1890), Gadelius Medical K.K. (grundat 1977) och Gadelius Europe AB. Gadelius Holding Ltd. bildades 2006. Gadelius var den första svenska handelsfirman som etablerade sig i Japan.

År 1896 grundade Knut Gadelius firman Gadelius & Co i Göteborg, vilken startade handelsförbindelser med Fjärran Östern, särskilt Japan, och 1904 öppnade nämnda firma ett kontor i Singapore, varifrån de asiatiska affärerna bedrevs. Efter att den japanska marknaden blivit allt viktigare, flyttade han 1907 över till Japan, där ett avdelningskontor öppnades. Verksamheten i Göteborg flyttades 1910 till Stockholm (där den fortlevde även efter hans död). År 1913 koncentrerades all verksamhet på den östasiatiska marknaden till Japankontoret, vilket 1917 ombildades till ett japanskt bolag. Under 1920-talet fram till slutet av andra världskriget var bergsingenjören Erik Brauns (son till Wilhelm Brauns) verkställande direktör för Gadelius Industry K.K. Efter atombomberna över Hiroshima och Nagasaki flyttades delar av verksamheten tillbaka till Stockholm. 

Ursprungligen var handelsverksamheten inriktad på svenskt järn och stål, papper och pappersmassa. Senare kom han att representera ett stort antal svenska företag inom den svenska stål- och maskinindustrin och han blev representant för en rad svenska företag inom stål- och maskinindustrin, däribland AB Vaporackumulator, AB Ljungströms Ångturbin, ASEA och Atlas-Diesel. 

Under Taro Gadelius ledning växte bolaget under efterkrigstiden. Gadelius avancerade till att vara ett av tio största utländska bolagen. Bland bolagets projekt hörde Agafyrar längs Japans kuster och tillverkning av förvärmare.

Gadelius såldes till Svenska Fläktfabriken 1974.

Litteratur
Knut Gadelius: a swedish trader in the Far East, Sven  A. Hansson, 2010
Gadelius 1890-1990: en familj och ett företag, Britt Bass, 1990

Källor
Svenska män och kvinnor, band 3 (1946), sid. 6.

Noter

Japanska företag
Lapijoki bro

Lapijoki bro (finska: Lapijoen silta) är en bro i Euraåminne i Finland byggd av natursten och tätad med kilstenar. Bron byggdes 1882–1883, har tre brovalv och är försedd med ett järnräcke. På samma plats fanns tidigare en bro från 1600-talet. Fram till 1950-talet gick riksväg 8 över bron.

Lapijoki bro blev museibro 1982 med motiveringen att bron är ett gott exempel på gammal stenbyggnadskonst och bildar en vacker helhet tillsammans med den omgivande växtligheten och bebyggelsen. 2009 ingick Lapijoki bro i Museiverkets inventering av Byggda kulturmiljöer av riksintresse.

Källor

Broar i Finland
Euraåminne
Broar invigda 1883
1883 i Finland
Haarajoki bro

Haarajoki bro (finska: Haarajoen silta) är en konsolbalkbro av armerad betong i Joensuu i Finland. Den är 31 meter lång.

Källor
Museibron på Museiverkets sidor

Broar i Finland
Joensuu
Broar invigda 1926
1926 i Finland
Viheri bro

Viheri bro (finska: Viherin silta) är en 29,5 meter lång spännverksbro av trä i Joutsa i Finland.

Källor
Museibron på Museiverkets sidor

Broar i Finland
Joutsa
Broar invigda 1887
1887 i Finland
Steve Thomas

Stephen Anthony "Steve" Thomas, född 15 juli 1963, är en kanadensisk-brittisk före detta professionell ishockeyspelare som tillbringade 20 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Toronto Maple Leafs, Chicago Blackhawks, New York Islanders, New Jersey Devils, Mighty Ducks of Anaheim och Detroit Red Wings. Han producerade 933 poäng (421 mål och 418 assists) samt drog på sig 1 306 utvisningsminuter på 1 235 grundspelsmatcher. Han spelade också för St. Catharines Saints i American Hockey League (AHL) och Toronto Marlboros i Ontario Hockey League (OHL).

Thomas blev aldrig NHL-draftad.

Han är far till ishockeyspelaren Christian Thomas, som spelade i NHL mellan 2012 och 2016.

Thomas var anställd hos Tampa Bay Lightning mellan 2010 och 2016, där han hade olika sysslor inom organisationen. Säsongen 2016–2017 var han assisterande tränare för St. Louis Blues.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Steve Thomas – Stats – NHL.com
Steve Thomas NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Steve Thomas (b.1963) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Befattningshavare i Tampa Bay Lightning
Kanadensiska ishockeyspelare
Brittiska ishockeyspelare
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i New York Islanders
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i St. Catharines Saints
Spelare i Toronto Marlboros
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Brittiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Brittiska idrottare under 1900-talet
Personer från Stockport
Födda 1963
Män
Levande personer
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Markham Waxers
Hymedesmia lindstroemae

Hymedesmia lindstroemae är en svampdjursart som först beskrevs av Paco Cárdenas och Mikael Thollesson 2015. Hymedesmia lindstroemae ingår i släktet Hymedesmia och familjen Hymedesmiidae.

Källor 

lindstroemae
Horn- och kiselsvampar
Intighet

Intighet, ibland kallad intigheten, är ett offentligt konstverk rest 1984 av Uardaakademien på Krafts torg i Lund. Verket bestod från början bara av en metallplatta med titel fastskruvad i marken framför Intighet. Verket var en humoristisk kommentar i den lundensiska spextraditionen till stadens oförmåga att ta beslut. Det hade bland annat länge diskuterats kring hur torget skulle utsmyckas, exempelvis fanns förslag på en ryttarstaty av Knut den Store. 

Vid ett tillfälle stals metallskylten och ytterligare en skylt placerades på torget som förklarade att den första var stulen. När sedan den första skylten återbördades, fick den andra skylten sitta kvar.

Källor 
 "Intigheten" - www.kulturportallund.se

Konceptkonstverk
Spex
Konstverk i Lunds kommun
Konstverk 1984
Rödvingad prinia

Rödvingad prinia (Prinia erythroptera) är en fågel i familjen cistikolor inom ordningen tättingar. Den förekommer i gräsrika skogar i delar av västra och östra Afrika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Rödvingad prinia är en långstjärtad sångare med ljus undersida och roströda vingar. Färgen på huvud och rygg är gråaktig i häckningsdräkt och brun resten av året. Arten liknar ockrasidig prinia, men skiljs på avsaknad av ögonbrynsstreck och de roströda vingarna. Sången består av en serie visslingar som hörs från en fågel, ofta åtföljt av "tik"-toner från en annan.

Utbredning och systematik 
Rödvingad prinia delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Prinia erythroptera erythroptera – Senegal till södra Mali och norra Kamerun
 Prinia erythroptera jodoptera – centrala och södra Kamerun till södra Sydsudan
 Prinia erythroptera major – Etiopien
 Prinia erythroptera rhodoptera – Kenya till Moçambique

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den som ensam art i släktet Heliolais, men DNA-studier visar att arten är en del av Prinia.

Familjetillhörighet 
Cistikolorna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Cisticolidae.

Levnadssätt 
Rödvingad prinia hittas i områden med frodigt skogslandskap med inslag av högväxt gräs. Den håller vanligen till i undervegetationen, men kan ibland ses sitta högre upp, som under sången.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Prinia kommer av Prinya, det javanesiska namnet för bandvingad prinia (Prinia familiaris).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Cistikolor
Fåglar i etiopiska regionen
Derek Forbort

Derek Forbort, född 4 mars 1992, är en amerikansk professionell ishockeyback som spelar för Boston Bruins i NHL. 

Han har tidigare spelat för Los Angeles Kings, Calgary Flames och Winnipeg Jets i NHL; Manchester Monarchs och Ontario Reign i AHL; North Dakota Fighting Sioux/Varsity Athletics i NCAA samt Team USA i USHL och NAHL.

Forbort draftades av Los Angeles Kings i första rundan i 2010 års draft som 15:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Derek Forbort NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Derek Forbort hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1992
Levande personer
Personer från Duluth, Minnesota
Idrottare från Minnesota
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Team USA (NAHL)
Spelare med anknytning till USA Hockey National Team Development Program
Spelare i Team USA (USHL)
Ishockeyspelare i North Dakota Fighting Hawks (herrar)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare valda av Los Angeles Kings i NHL Entry Draft
Alumner från University of North Dakota
Spelare i Manchester Monarchs (2001–2015)
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Ontario Reign (2015–)
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Winnipeg Jets
Spelare i Boston Bruins