kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wally O'Connor

James Wallace "Wally" O'Connor, född 25 augusti 1903 i Madera i Kalifornien, död 11 oktober 1950 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk vattenpolospelare och frisimmare.

O'Connor tog två medaljer vid olympiska sommarspelen 1924 i Paris. Han ingick USA:s lag som tog OS-guld på 4 x 200 meter frisim och dessutom i USA:s herrlandslag i vattenpolo som tog brons i vattenpoloturneringen. Han gjorde ett mål i matchen mot Frankrike i matchen som USA förlorade med 3–1. I vattenpoloturneringen vid olympiska sommarspelen 1928 i Amsterdam gjorde han tre mål. OS-brons tog O'Connor på nytt som vattenpolospelare i OS-turneringen 1932. Hans målsaldo i Los Angeles var fyra mål. Det året tog Ungern guld och Tyskland silver.

O'Connor valdes in i The International Swimming Hall of Fame 1966.

Referenser

Amerikanska vattenpolospelare
Amerikanska simmare
Frisimmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Olympiska bronsmedaljörer 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från USA
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från USA
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1932
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Personer från Madera, Kalifornien
Födda 1903
Avlidna 1950
Män
Idrottare i Stanford Cardinal
Alumner från Stanford University
Richard Billinger

Richard Billinger, född 20 juli 1890 i Sankt Marienkirchen bei Schärding, död 7 juni 1965 i Linz, var en österrikisk poet och dramatiker.

Billinger härstammade från en gammal bondesläkt och skrev såväl lyrik, dramatik och epik, ofta med landsbygdsmotiv. Han språk var fyllt av dialektala ord och påverkat av hans katolska tro. Bland Billingers verk märks diktsamlingarna Über die Äcker (1923, ny utvidgad upplaga 1929 under titeln Gedichte, en tredje utvidgad upplaga 1931 under titeln Sichel am Himmel), Der Pfeil im Wappen (1933), Die Nachtwache (1935) och Holder Morgen (1942), skådespelen Reise nach Ursprung (1932), Lob des Landes (1933), Stille Gäste (1934), Die Häxe von Passau (1935), Der Gigant (1937), Am hohen Meer (1939), Melusinne (1942) och Die Fuchsfalle (1942), romanerna Das Schutzengelhaus (1934), Lehen aus Gottes Hand (1935), Das verschenkte Leben (1937) och Triumph des Gottes (1940).

1932 fick Richard Billinger Kleistpriset tillsammans med Else Lasker-Schüler. Han fick det för dramat Rauhnacht (1931; Vildnatt, 1951).

På svenska 
 Marmor och törne, bidrag till en diktantologi i tolkning av Johannes Edfelt (Bonniers, 1949)
 Vildnatt, en radioversion av pjäsen Rauhnacht i svensk bearbetning av Bertil Malmberg med inledning av Ragnar Oldberg (Radiotjänsts teaterbibliotek, 1951)

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Externa länkar 
 Böcker av och om Richard Billinger på svenska bibliotek. libris.kb.se

Österrikiska författare
Tyskspråkiga författare
Österrikiska dramatiker
Tyskspråkiga dramatiker
Österrikiska poeter
Tyskspråkiga poeter
Födda 1890
Avlidna 1965
Män
Svensk uppslagsbok
California Blue

California Blue är en sång skriven av Roy Orbison, Jeff Lynne och Tom Petty, och inspelad av Roy Orbison på albumet Mystery Girl, utgivet 1989.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Amerikanska sånger
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1989
Erik Gnupsson

Erik Gnupsson eller Eiríkr Gnúpsson, också känd som (latin) Henricus (1000-, 1100-talen), född på Island, var en isländsk kyrkoman som senare utnämndes till biskop av Grönland, med säte i Garðar.

Han anses som Amerikas förste biskop, utnämnd av påve Paschalis II, 400 år innan Christopher Columbus första resa över Atlanten, eftersom Gnupsson gavs ansvar för provinsen Grönland och Vinland. Den senare tolkas som motsvarande Newfoundland.

Se även
Leif Eriksson

Källhänvisningar 

Romersk-katolska biskopar
Romersk-katolska kyrkan på Island
Romersk-katolska kyrkan i Kanada
Kings & Queens of the Underground

Kings & Queens of the Underground är Billy Idols sjunde fullängdsalbum, utgivet 21 oktober 2014. Det gjordes musikvideos åt låtarna "Can't Break Me Down" och "Save Me Now".

Låtlista
"Bitter Pill" (Billy Idol, Eric Bazilian, Glen Goss) – 3:58
"Can't Break Me Down" (Billy Idol, Greg Kurstin, Dan Nigro) – 3:42
"Save Me Now" (Billy Idol, George William Lewis, Greg Kurstin) – 4:31
"One Breath Away" (Billy Idol, Steve Stevens, Billy Morrison) – 4:10
"Postcards from the Past" (Billy Idol, Steve Stevens, Billy Morrison) – 4:20
"Kings & Queens of the Underground" (Billy Idol, Steve Stevens, Billy Morrison) – 4:53
"Eyes Wide Shut" (Billy Idol, Steve Stevens, Billy Morrison) – 4:29
"Ghosts in My Guitar" (Billy Idol, Steve Stevens) – 4:47
"Nothing to Fear" (Billy Idol, Steve Stevens, Billy Morrison) – 4:39
"Love and Glory" (Billy Idol, Steve Stevens, Billy Morrison) – 4:28
"Whiskey and Pills" (Billy Idol, Brian Tichy) – 3:43

musikalbum 2014
Album producerade av Greg Kurstin
Daniel Berntsen

Daniel Mikal Aas Berntsen, född 4 april 1993 i Bodø, är en norsk fotbollsspelare som spelar för IK Junkeren.

Karriär
I november 2014 skrev Berntsen på ett treårskontrakt för Djurgårdens IF. Han gick till Vålerenga från Djurgården som Bosman, för att kort tid efter signera kontrakt med Tromsø Idrettslag till och med 2020-säsongen och har senare förlängt till årsskiftet 2021/2022.

I mars 2022 gick Berntsen till 3. divisjon-klubben IK Junkeren. I maj samma år blev han anställd som spelarutvecklare i Bodø/Glimts akademi.

Källor

Daniel Berntsen på Norges fotbollsförbunds webbplats

Noter

Norska fotbollsspelare
Spelare i FK Bodø/Glimt
Spelare i Rosenborg BK
Spelare i Fredrikstad FK
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Vålerenga IF Fotball
Spelare i Tromsø IL
Spelare i Adeccoligaen
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Norska idrottare under 2000-talet
Personer från Bodø kommun
Födda 1993
Levande personer
Män
Joel Enarsson

Joel Erling Enarsson, född 27 juni 1993, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IFK Karlshamn. Han har tidigare spelat för IFK Norrköping och GIF Sundsvall i Allsvenskan.

Karriär
I december 2014 skrev Enarsson på ett ettårskontrakt för IFK Norrköping. Redan i mars 2015 förlängdes kontraktet med ytterligare ett år.

Inför säsongen 2017 skrev han på för Mjällby AIF. I november 2017 värvades Enarsson av FK Karlskrona, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I januari 2021 värvades Enarsson av IFK Karlshamn.

Källor

Joel Enarsson på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Asarums IF
Spelare i Mjällby AIF
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Fotbollsspelare i FK Karlskrona
Fotbollsspelare i IFK Karlshamn
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Karlshamn
LFO (film)

LFO är en svensk-dansk-amerikansk science fiction- och dramafilm, med manus och regi av Antonio Tublén. Filmen premiärvisades den 21 september 2013 på Austin Fantastic Fest i USA.

Handling 
Robert upptäcker att han besitter förmågan att hypnotisera folk med ljud. Han börjar experimentera med sina grannar, men lider också samvetskval över hur långt han är beredd att gå. Sakta växer ett behov av att förändra världen fram. När han till slut iscensätter sin plan får den extrema konsekvenser för mänskligheten.

Rollista 

 Patrik Karlson – Robert
 Izabella Jo Tschig – Linn
 Per Löfberg – Simon
 Ahnna Rasch – Clara
 Lukas Loughran – utredare
 Erik Börén – Sinus-San
 Björn Löfberg Egner – Sebastian
 Agneta Nordin	– svensk radioröst
 Daniel Engman – telefonförsäljare, röst
 Kjetil Mörk – norsk radioröst
 Fabian Maugeais – fransk radioröst
 Thomas Chaanhing – kinesisk radioröst
 Adam Elk – amerikansk radioröst
 Josh Record – brittisk radioröst
 Pierre Malmqvist – radioprogramledare
 Sara Kennedy – röst
 Cecilia Nordlund – röst
 Peter Wirén – gäst i radioprogram
 Thomas Lunderquist – röst
 Thomas Romlöv	– röst
 Tua Broderick	– röst
 Torben Stampe	– röst
 Kenneth Wahlberg	
 Tola Lorentzson	
 Emelie Ekdahl	
 Liza Stroganova	
 Hilla Karlsson	
 Fredric Ollerstam	
 Caroline Drab

Om filmen 

LFO producerades av Alexander Brøndsted, Fredric Ollerstam och Antonio Tublén för Pingpongfilm HB. Filmen samproducerades av Film i Skåne med stöd från Boosthbg och Filmcentrum Syd. Den spelades in i Mölle i Skåne med Brøndsted och Linus Eklund som fotografer. Den klipptes sedan samman av Tublén som även komponerade musiken.

Filmen hade sin officiella premiär den 21 september 2013 på Austin Fantastic Fest i USA. Därefter visades den på en rad filmfestivaler i Nordamerika, Asien och Europa. Den hade svensk biopremiär den 4 december 2014 på biografen Zita i Stockholm.

Filmens mottagande i pressen 
Svenska Dagbladets Jan Lumholdt kallade LFO för en "Atmosfärrik skånsk sci fi-pärla" och gav den betyget fyra (av sex möjliga)i sin recension publicerad den 4 december 2014. Sydsvenskan gav filmen en fyra (av fem möjliga) i sin recension publicerad den 27 februari 2015.

Priser och nomineringar

Festivalvisningar

Officiella releaser 
LFO släpptes i Sverige och andra länder på iTunes och i andra länder även på Amazon Instant Video  och andra digitala plattformar den 23 oktober 2014. Filmen släpptes på Netflix  i över 25 länder den 27 december 2014. Den släpptes i Turkiet med turkisk dubbning på Digiturk den 7 juli 2015och på DVD i Australien 22 juli 2015, via Monster Pictures. Den 9 november 2015 är filmen planerad att ges ut på DVD i Storbritannien och Italien.

Referenser 

Svenska filmer 2013
Svenskspråkiga filmer
Skåne på film
Svenska dramafilmer
Amerikanska dramafilmer
Danska dramafilmer
Svenska science fiction-filmer
Amerikanska science fiction-filmer
Danska science fiction-filmer
Svartnäbbad mås

Svartnäbbad mås (Chroicocephalus bulleri) är en fågel i familjen måsar inom ordningen vadarfåglar. Den förekommer endast i Nya Zeeland. Naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Utseende 
Svartnäbbad mås är en relativt blek mås, 37 cm, med silvergrå rygg och vingar och diagnostisk tunn och lång svart näbb. Ögonen är vita och benen svarta eller rödsvarta. Vingspetsarna är inramade av svart, mer utbrett hos ungfågeln. Liknande silvermåsen (Chroicocephalus novaehollandiae) har kortare och tjockare röd näbb, vingarna är mörkare grå och det svarta på vingspetsarna mer utbrett.

Utbredning och ekologi 
Fågeln häckar enbart på Nya Zeeland. 2016–2017 identifierades 60256 bon, av dessa häckade 55,9 % på Sydön, 34,3 % i Canterbury, 4,6 % i Otago, 2,6 % på West Coast, 1,6 % på Nordön, 0,6 % i Marlborough och 0,3 % i Tasman. På Nordön återfinns den vid sandtag, sjökanter och flodslätter. Den rastar och födosöker ofta i jordbruksområden, men söker också föda i städer. Häckning sker först vid två års ålder, men många börjar inte förrän de är sex år gamla. Honan lägger 1-4 spräckliga olivgröna ägg i september-januari. Både hanen och honan ruvar äggen i 20–24 dagar. Fågeln kan bli mer än 30 år gammal.

Systematik 
Länge placerades merparten av måsarna och trutarna i släktet Larus. Genetiska studier visar dock att arterna i Larus inte är varandras närmaste släktingar. Pons m.fl. (2005) föreslog att Larus bryts upp i ett antal mindre släkten, varvid svartnäbbad mås placerades i Chroicocephalus. Brittiska British Ornithologists’s Union (BOU) följde efter 2007, amerikanska  American Ornithologists' Union (AOU) i juli 2007 och Sveriges ornitologiska förening 2010. Även de världsledande auktoriteterna Clements m.fl. och International Ornithological Congress IOU har implementerat rekommendationerna in sin taxonomi, dock ännu ej BirdLife International.

Status 
Beståndet uppskattas idag till mellan 90 000 och 121 000 vuxna individer. Tidigare undersökningar visar att arten minskat mycket kraftigt. Orsakerna tros vara flera: predation från brunråtta av ungar och ägg på Nordön, på Sydön vesslor och katter; störningar från friluftslivet och industrin vid häckningsplatserna och utbredning av invasiva växtarter. Senare studier visar dock på en större osäkerhet kring populationsutvecklingen, där arten i nuläget antingen har en stabil population eller minskar svagt. Från att tidigare ha betraktat svartnäbbad mås som starkt hotad kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN numera arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Walter Lawry Buller (1838-1906), nyzeeländsk advokat, ornitolog och samlare av specimen. På svenska har den även kallats maorimås.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Måsar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Christian Schmidt

Ej att förväxla med den danske konstnären Christian Schmidt-Rasmussen.

Hans Christian Friedrich Schmidt, född 26 augusti 1957 i Obernzenn i Landkreis Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim, är en tysk advokat och politiker (CSU) som sedan den 17 februari 2014 är Tysklands livsmedels- och jordbruksminister. Från 2005 till 2013 var han statssekreterare i försvarsministeriet och efter förbundsdagsvalet 2013 fram till att han utnämndes till minister var han statssekreterare i ministeriet för ekonomiskt samarbete och utveckling.

Se även 
 Regeringen Merkel III

Referenser

Externa länkar 

 Christian Schmidts webbplats
 Biografi på tyska förbundsdagens webbplats
 Christian Schmidt – cducsu.de
 Christian Schmidt (CSU) – abgeordnetenwatch.de

Tysklands jordbruksministrar
Personer från Franken
CSU-politiker
Tyska förbundsdagsledamöter
Tyska statssekreterare
Riddare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Tyska advokater
Födda 1957
Levande personer
Män
Ridsport vid olympiska sommarspelen 1932

Ridsport vid olympiska sommarspelen 1932 arrangerades mellan 10 augusti och 14 augusti i Los Angeles. 35 deltagare från sex nationer gjorde upp om medaljerna i de fem grenarna.

Medaljtabell

Medaljsammanfattning

Fotnoter

Externa länkar
Rudolf Kolmodin

Karl Rudolf Kolmodin, född 17 januari 1896 i Bromma församling, Stockholm, död 29 augusti 1978 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk militär (generallöjtnant).

Biografi
Kolmodin avlade officersexamen 1916. Han blev löjtnant 1918, kapten 1929, major 1936, överstelöjtnant 1941, överste 1942, generalmajor 1953 samt generallöjtnant i marinen 1961. Kolmodin studerade vid Kungliga Sjökrigshögskolan 1922 och Artilleri- och ingenjörhögskolan 1924. Han var adjutant i chefen för kustartilleriets stab 1925–1928, lärare vid Kungliga Sjökrigshögskolan 1927–1937 och stabschef i fästningsstaben vid Vaxholms fästning 1937. Kolmodin var luftförsvarschef vid Karlskrona fästning 1941, kommendant i Älvsborgs fästning 1941 samt chef för Älvsborgs kustartilleriregemente (KA 4) och Göteborgs kustartilleriförsvar 1942. Han var chef för Stockholms kustartilleriförsvar och Stockholms skärgårds försvarsområde 1946 och inspektör för kustartilleriet från 1953.

Han var sakkunnig i 1930 års försvarskommission 1930–1935, ordförande i 1958 års försvarsledningskommission och sakkunnig i 1960 års försvarsledningsutredning. Kolmodin blev ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1939 och hedersledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 1953. Han var även militärvetenskaplig författare.

Rudolf Kolmodin var son till professor Adolf Kolmodin och Nelly von Post samt bror till bland andra Gustaf och Johannes Kolmodin. Han gifte sig 1934 med friherrinnan Christina Leijonhufvud (1902–1994), dotter till generalmajoren, friherre Gösta Leijonhufvud och Sigrid Lagercrantz. Kolmodin avled 1978 och gravsattes på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Utmärkelser
Kolmodins utmärkelser:
Kommendör med stora korset av Svärdsorden (KmstkSO)
Riddare av Vasaorden (RVO)
Kommendör av 1. graden av Danska Dannebrogsorden (KDDO1gr)
Hemvärnets förtjänstmedalj i guld (HvGM)
Riksförbundet Sveriges lottakårers guldmedalj (SLKGM)
(SmifbGM)
2 x sjövärnsflottiljens guldmedalj (SVF2GM)
(Sthlmsförsv:KGM)
Centralförbundet för befälsutbildnings silvermedalj (CFBSM)
Stockholms befälsförbunds silvermedalj (SthlmsbfbSM)
Kustartilleriets reservofficerares hederstecken (KARoffHt)

Referenser

Noter 

Män
Födda 1896
Avlidna 1978
Svenska militärer under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska marinen
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Militärer från Stockholm
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Personer från Bromma socken, Uppland
Försvarsområdesbefälhavare
Rickard Persson

Joe Rickard Persson, född 4 december 1959 i Helsingborg (Maria), är en svensk politiker (miljöpartist), som var ordinarie riksdagsledamot 2014–2018, invald för Skåne läns västra valkrets.

I riksdagen var han ledamot i socialförsäkringsutskottet (2015–2018). Han var även suppleant i arbetsmarknadsutskottet och socialförsäkringsutskottet samt kvittningsman.

2011 valdes han till språkrör för Miljöpartiet i Helsingborgs kommun.  Från 1 januari 2019 är han ledamot av miljönämnden i Helsingborgs kommun.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Helsingborg
Födda 1959
Levande personer
Män
Rådstugans brandstation

Rådhusstugans brandstation var en brandstation som låg i Bondeska palatset vid Riddarhustorget i Stockholm. Brandstationen var en av Stockholm fem nyinrättade understationer och existerade mellan 1876 och 1914.

Bakgrund

Innan 1875 fanns det i Stockholm ett ”eldsläckningsmanskap”, men det var frivilliga som ställde upp vid bränder. År 1875 utkom en ny brandordning för Stockholm, som då för första gången fick en yrkesbrandkår, föregångaren till dagens Storstockholms brandförsvar. Stockholm skulle ha sju brandstationer, varav två huvudstationer, en på Norrmalm (Johannes brandstation, invigd 1878) och en på Södermalm (Katarina brandstation, invigd 1876) samt fem understationer eller vaktstationer i olika stadsdelar:
 Maria brandstation på västra Södermalm
 Kungsholmens brandstation på Kungsholmen
 Östermalms brandstation på Ladugårdslandet
 Djurgårdens brandstation på Djurgården och
 Rådstugans brandstation i Staden mellan broarna

Brandstationen

Stockholms rådhusrätt låg  från 1732 till 1915 i Bondeska palatset och 1876 byggdes rådhusvaktens gamla lokal om till en av stadens nya brandstationer.  1878 fanns här en korpral, en vicekorpral och fyra brandmän men man saknade boningsrum för vaktbefäl och hästar, som annars var vanliga i Stockholms övriga stationer.

När Stockholms övriga brandstationer 1910 skaffade automobilmotorsprutor uttryckte man från Rådstugans brandstation fortfarande med handdragen kärra. Det innebar att automobilsprutan, som inkallades vid behov från Johannes brandstation, ibland var snabbare på plats än Rådstugans manskap. I augusti 1914 insåg man stationens begränsningar och verksamheten drogs in. Sedan dess har det inte funnits någon brandstation i Gamla stan.

Se även
 Storstockholms brandförsvar
 Historiska bränder i Stockholm

Referenser

Noter

Tryckta källor

Brandstationer i Stockholm
Gamla stan
Filfola

Filfola, även kallad Filfla och Filfia är en liten obebodd ö 5 kilometer söder om huvudön Malta. Den domineras av en hög kalkstensplatå. Ön är tillsammans med grann-ön Filfoletta (100 m sydväst om Filfola) den sydligaste delen av nationen Malta.

Historia 
Den enda kända byggnaden på ön var ett kapell som byggdes i en grotta på ön 1343. Kapellet förstördes vid en jordbävning 1856, då också en del av ön försvann i havet. Fram till 1971 använde  Royal Air Force (RAF) ön som mål vid bombövningar. 1980 blev ön fågelreservat.

Filfola blev på 1980-talet del i en gränsdispyt mellan Libyen och Malta kring kontinentalsockeln. Tvisten avgjordes vid Internationella domstolen i Haag 1985, genom att helt enkelt bortse från ö-frågan.

Etymologi 
Namnet Filfola tros komma från filfel, arabiska för svartpeppar.

Referenser

Externa länkar 

Maltas öar
Kretas kyrka

Kretas kyrka () är ett ortodoxt samfund på den grekiska ön Kreta i Medelhavet. Samfund är sedan osmansk tid självstyrande, men lyder under Ekumeniska Konstantinopelpatriarkatet. Samfundets status regleras i grekisk lag.

Källor

Fotnoter

Kreta
Kristendom i Grekland
Ortodoxa kyrkor
Gråhuvad mås

Gråhuvad mås (Chroicocephalus cirrocephalus) är en måsfågel som förekommer dels i Afrika söder om Sahara, dels i Sydamerika. Några enstaka fynd finns i södra Europa. Den ökar i antal och beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Gråhuvad mås är med en längd på 39–43 centimeter och vingbredd på 100–115 centimeter något större än skrattmåsen som den annars liknar. Adult i sommardräkt har dock grått huvud istället för chokladbrunt, ögat är vitaktigt och runt ögat syns en röd orbitalring och vit ögonring. Vingarna är bredare och trubbigare, vingundersidan mörk och på vingspetsarna syns mer svart, vari det syns två vita fläckar. Näbben är längre och pannan flackare som hos långnäbbad mås. 

Lätena består av olika kacklande och skrattande ljud, liknande skrattmåsens men djupare och hesare.

Utbredning och systematik 
Gråhuvad mås har en för måsfåglar ovanlig utbredning i att den förekommer både i Sydamerika och Afrika söder om Sahara, inklusive Madagaskar. Den delas in i två underarter:
 Chroicocephalus cirrocephalus cirrocephalus – förekommer i Ecuador, Peru och kustnära områden i centrala Brasilien till Argentina
 Chroicocephalus cirrocephalus poiocephalus – förekommer i Afrika söder om Sahara och på Madagaskar

Resultat från DNA-studier visar de två underarterna möjligen utgör egna arter, där underarten poiocephalus genetiskt står närmare kapmås (C. hartlaubii). Författarna till studien noterar dock att hybridisering mellan gråhuvad mås och kapmås i södra Afrika kan ligga bakom detta resultat, men de presenterar inga bevis för detta.

Arten är en mycket sällsynt gäst i södra Europa, med fynd från Italien och Spanien.

Släktestillhörighet 
Länge placerades merparten av måsarna och trutarna i släktet Larus. Genetiska studier visar dock att arterna i Larus inte är varandras närmaste släktingar. Pons m.fl. (2005) föreslog att Larus bryts upp i ett antal mindre släkten, varvid gråhuvad mås placerades i Chroicocephalus. Brittiska British Ornithologists’s Union (BOU) följde efter 2007, amerikanska  American Ornithologists' Union (AOU) i juli 2007 och Sveriges ornitologiska förening 2010. Även de världsledande auktoriteterna eBird/Clements och International Ornithological Congress IOU har implementerat rekommendationerna in sin taxonomi, dock ännu ej BirdLife International.

Ekologi 
Gråhuvad mås påträffas utmed tropiska och subtropiska kuster, i Afrika även vid stora inlandssjöar och våtmarker i Sydamerika. Den lever huvudsakligen av fisk, men även ryggradslösa djur, häger- och skarvägg samt död fisk och avfall. Fågeln häckar i kolonier från april–maj i Afrika innan regnperioden och från början av maj i Sydamerika. Boet placeras på marken, på flytande vegetation eller i vass eller papyrus.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Måsar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Peace (sång)

Peace är en låt av den brittiska gruppen Depeche Mode. Det är gruppens fyrtiosjunde singel och den första från studioalbumet Sounds of the Universe. Singeln släpptes den 15 juni 2009 och nådde som bäst 57:e plats på den brittiska singellistan.

Musikvideon till "Peace" regisserades av Jonas & François och filmades i Rumänien. Den rumänska skådespelerskan Maria Dinulescu spelar huvudrollen.

Utgåvor och låtförteckning 

7": Mute / BONG 41

CD: Mute / CDBONG 41

CD: Mute / LCDBONG 41

Referenser

Noter 

Musiksinglar 2009
Singlar av Depeche Mode