kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kaliforniensiska

Kaliforniensiska (Spinus lawrencei) är en nordamerikansk fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Kaliforniensiskan är en liten (10–11,5 cm) och kortnäbbad grå och gul fink med relativt lång kluven stjärt. Den har grått på huvud och rygg, gul anstrykning mitt på bröstet och breda gula eller grågula vingband. Hanen är svart i ansiktet, från toppen av hjässan till strupen. Sången är en utdragen klingande serie som nästan enbart består av härmningar från andra arter. Bland lätena hörs ljusa och klara "ti-too" eller nasala "too-err".

Utbredning 
Kaliforniensiskan är en flyttfågel som häckar i södra Kalifornien och norra Baja California. Den övervintrar så långt västerut som till Texas och så långt söderut som till norra Sonora, i nordvästra Mexiko. I södra Kalifornien och norra Baja California förekommer den året om.

Systematik 
Arten är närmast släkt med guldsiskan (Spinus tristis) och småsiskan (S. psaltria). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Kaliforniensiskan placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför kaliforniensiskan liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus.

Levnadssätt  
Kaliforniensiskan hittas i låglänt öppet skogslandskap med inslag av ek. Den ses nästan alltid i småflockar på jakt efter frön, ofta tillsammans med guldsiska och småsiska. Fågeln häckar i monogamt i kolonier från april till mitten av september. Den lägger endast en kull, tillfälligtvis två.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn tillika engelska trivialnamn Lawrence's Goldfinch hedrar George Newbold Lawrence (1806-1895), amerikansk affärsman, ornitolog och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar

¨
 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i nearktiska regionen
Teppic

Teppic, eller Teppicymon XXVIII, är en litterär figur skapad av Terry Pratchett. Han är huvudperson i boken Pyramidfeber.

Kuriosa

Teppic föddes i Djelibeybi, men flyttade hemifrån för att lära upp sig till lönnmördare i Ankh-Morpork. Teppic klarade inträdesprovet på akademin och är medlem i Lönnmördargillet. Hans familj bestod av hans far och hans mor. Hans far var farao tills han dog i början av boken. Han ärver sedan sin fars rang som farao.

Källor

Litterära figurer av Terry Pratchett
Robert Henriques

Robert Martin Henriques, född 14 december 1858 i Köpenhamn, död där 29 december 1914, var en dansk cellist och tonsättare.

Henriques var i cellospel lärjunge till Fritz Bendix, Friedrich Grützmacher, Franz Neruda och David Popper samt i komposition till Edmund Kretschmer. Han tilldelades Anckerska legatet 1887. Han komponerade bland annat ouvertyrerna Olaf Trygvason och Akvareller för orkester, svit för oboe, cello- och pianostycken samt sånger. Han var dirigent för Akademisk Orkester 1902–03, musikkritiker i "Dannebrog" 1892–96, därefter vid "Vort Land" och medredaktör för samma tidning 1898. Han var medförfattare till de under pseudonymen "Swift & Co." utkomna köpenhamnsskildringarna.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Danska cellister
Danska dirigenter
Danska musikkritiker
Danska redaktörer
Födda 1858
Avlidna 1914
Män
Personer från Köpenhamn
Hispaniolasiska

Hispaniolasiska (Spinus dominicensis) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hane hispaniolasiska är unikt färgad med grön ovansida, gul undersida, svart på huvudet och en tjock ljus näbb. Honan liknar hona och icke-häckande hane av byvävare, en introducerad art på Hispaniola, men denna är tydligt större, har tydligt ljust ögonbrynsstreck, mörk näbb och skära ben. Bland lätena hörs ett "jut-jut", ett gällt och strävt "zzhhreeeee" samt ett insektsliknande stigande "zzzzzzzzzt".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i tallskogar i bergstrakter på Hispaniola. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Hispaniolasiskan placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför hispaniolasiskan liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus.

Levnadssätt 
Hispaniolasiskan är en flocklevande, fröätande fågel som hittas i torra och buskrika tallskogar. Den kan också besöka odlingsbygd.

Status 
Hispaniolasiskan har ett begränsat utbredningsområde. Beståndet anses dock vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Hispaniola
Svartkronad siska

Svartkronad siska (Spinus atriceps) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar. Arten förekommer endast i bergstrakter i Guatemala och närliggande Mexiko.

Utseende och läte 
Svartkronad siska är en liten till medelstor (11–13 cm) gröngul fink med tunn näbb och grunt kluven stjärt. Fjäderdräkten är övervägande grönaktig, med svart hjässa och gula vingkanter. Den streckade ungfågeln liknar tallsiska, men har mörk olikt denna hjässa och spetsigare skäraktig näbb. Sången är dåligt känd, en blandning av gnissliga toner, kvitter, sträva elektriska ljud och drillar, påminnande om tallsiskans. Bland lätena hörs nasala "zwee", stigande sträva "zree-ee-ee" och torra "ch-ch-cht".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i barrskogar i södra Mexiko (Chiapas) och västra Guatemala. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln är nära släkt med tallsiskan (S. pinus) och hybridiserar där utbredningsområdena möts. Genetiskt står tallsiskans underart perplexus närmare svartkronad siska än övriga underarter, men det kan vara ett utslag av hybridiseringen snarare än att de är egentliga systertaxon.

Släktestillhörighet 
Svartkronad siska placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför svartkronad siska liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus.

Levnadssätt 
Svartkronad siska är sparsamt och lokalt förekommande i bergstrakter, vanligen ovan 2000 meters höjd, men ibland ner till 1500 meter över havet. Den föredrar skogar med tall, ek och al och tilliggande öppnare marker. Fågeln ses vanligen i småflockar, födosökande i träd på alkottar och andra träd som bär frukt, ibland även lågt i ogräsmarker, framför allt bland tistlar.

Status och hot 
Svartkronad siska har en rätt liten världspopulation bestående av mellan 20 000 och 50 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal, dock inte tillräckligt för att anses vara hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Grönlands nationalmuseum och arkiv

Grönlands nationalmuseum och arkiv (Grönländska: Nunatta Katersugaasivia Allagaateqarfialu) är beläget i Nuuk och grundades 1991 genom sammanslagning av Landsmuseet och Landsarkivet. Sedan dess har museets samlingar vuxit genom insamlingar, utgrävningar och återföring av material från Danmarks Nationalmuseum. 

Till museets arbetsuppgifter hör bland annat arkeologi, nyare tids historia, konst och konsthantverk. Det innebär att museet, utöver att ställa ut material och förmedla information, också genomför arkeologiska och etnologiska undersökningar, och samlar in samtidsdata och arkivalier. Museet rymmer även registren över fredade byggnader och fornminnen, och är en aktiv deltagare i naturvård och stadsplanering. 

Arkivet samlar in och tillgängliggör både privata och offentliga dokument. Många av Sydgrönlands gamla arkiv gick förlorade när M/S Hans Hedtoft gick under 1959.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Referenser 

Kultur på Grönland
Sydsiska

Sydsiska (Spinus barbatus) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hane sydsiska är gul med en suddigt avgränsad svart hjässa och svart haklapp. Honan är rätt färglöst grå- eller gulaktig, med tydliga gula vingfläckar. Sången är bubblande och utdragen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från centrala Chile och södra Argentina till Eldslandet och Falklandsöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i Carduelis, men förs numera till Spinus efter genetiska studier, tillsammans med övriga amerikanska siskor samt grönsiska och himalayasiska.

Levnadssätt 
Sydsiskan är en vanlig fågel i låglänta områden och lägre bergstrakter, endast sällan högre upp. Den hittas i stadsparker, trädgårdar, matorral, skogslandskap samt i öppna och halvöppna områden med buskar. Liksom andra siskor uppträder den ofta i flock, framför allt utanför häckningstid.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Haitam Aleesami

Haitam Aleesami, född 31 juli 1991 i Oslo, är en norsk fotbollsspelare av marockansk härkomst. Han har tidigare spelat i Skeid, Fredrikstad FK, IFK Göteborg, Palermo, Amiens, Rostov och Apollon Limassol.

Karriär
Den 8 juli 2019 värvades Aleesami av franska Amiens. Efter att Amiens blivit nedflyttade från Ligue 1 under säsongen 2019/2020 så valde Aleesami att lämna klubben. Den 18 oktober 2020 blev Aleesami klar för ryska Rostov.

Den 16 augusti 2021 värvades Aleesami av cypriotiska Apollon Limassol, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Norska fotbollsspelare
Norska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Skeid Fotball
Spelare i Fredrikstad FK
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i SSD Palermo
Spelare i Amiens SC
Spelare i FK Rostov
Spelare i Apollon Limassol FC
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Adeccoligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i Cyperns förstadivision i fotboll
Födda 1991
Levande personer
Män
Idrottare från Oslo
Helen Parkhurst

Helen Parkhurst, född den 3 januari 1887 i Durand i Wisconsin, död den 1 juni 1959 i New Milford i Connecticut, var en amerikansk pedagog, författare, upphovsman till Daltonplanen och skapare av Daltonskolan.

Biografi
Parkhurst utexaminerades från Wisconsin State Teachers College 1907. Hon tog sin fil.dr-examen vid Barnard College i New York 1917 och var sedan vid detta lärosäte biträdande professor 1924-31, associerad professor 1931–44 och från det senare året ordinarie professor i filosofi. Hon studerade senare vid universiteten i Rom och München samt för Maria Montessori 1913–1915. År 1943 tog hon en mastersexamen vid Yale university.

Med sin påverkan från Maria Montessori utvecklade Parkhurst i början av 1900-talet ett nytt undervisningssystem inom den s.k. Daltonplanen. Hon började 1919 tillämpa sin filosofi vid Barnens universitet i Dalton i Massachusetts och 1922 flyttade hon till New York och skolans namn ändrades till The Dalton School.

Daltonplanen för utbildning blev modell för undervisningen i otaliga skolor i hela världen och Parkhurst utsågs till en av de 100 främsta pedagogerna genom tiderna.

Citat
Om sin syn på undervisning sade Parkhurst bl.a:

"Jag är av den åsikten att påverkan av en lärares samtal med ett enskilt barn om ett vanligt akademiskt ämne är mycket mer potent än vad som sägs under en klasslektion. De av oss som är äldre får ofta höra predikningar eller föreläsningar som inspirerar oss, och om vi har förmånen att prata över punkter med predikanten eller föreläsaren efteråt, är effekten mycket mer empatisk och permanent. Men hur många klasslektioner, som är tråkiga och värdelösa, har barn att lyssna på, och andra där de inte är tillräckligt intresserade av att ställa en fråga? Om vi använder klassen undervisning och individuellt arbete på sina rätta ställen kommr de bästa resultaten att följa."

Bibliografi i urval
Ur Parkhursts författarskap kan nämnas
 Education on the Dalton Plan, 1922,
 Beauty, an interpretation of art and imaginative life, 1930,
 Cathedral, a gotic pilgrimage, 1946,
 Studies in the history of ideas, 1925 (delförfattare).

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978
 http://www.littledalton.com/helen-parkhurst/

Se även
Daltonplanen

Amerikanska pedagoger
Personer från Pepin County
Födda 1887
Avlidna 1959
Kvinnor
Alumner från Yale University
Victor Schiøler

Victor Schiøler, född 7 april 1899 i Köpenhamn, död där 17 februari 1967, var en dansk pianist. Han var son till Victor Bendix.

Schiøler var elev till sin mor, pianisten Augusta Schiøler, och senare av Ignaz Friedman och Artur Schnabel i Berlin. Han debuterade som konsertmusiker 1914 och kom snabbt i första ledet bland danska konsertpianister. Från 1919 företog han talrika konsertresor i utlandet (bland annat Tyskland, Paris och London) samt var från 1930 anställd som ledare för operan och baletten vid Det Kongelige Teater.

Källor

Danska klassiska pianister
Pianister under 1900-talet
Danska musiker under 1900-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1899
Avlidna 1967
Män
Salmonsens
Busksiska

Busksiska (Spinus uropygialis) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar. Den förekommer i Anderna i Sydamerika.

Utseende och läten 
Busksiskan är en distinkt tecknad fink, med svartaktigt huvud och bröst, mörk rygg och lysande gul undersida. Den gula övergumpen syns väl i flykten men är vanligen dold på sittande fågel. Könen är lika, men hanen är igenomsnitt svartare ovan. Ungfågeln är mycket avvikande, grönaktig på huvud och ovansida samt orangeaktig näbb.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna från centrala Peru till nordvästra Argentina och norra Chile. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Busksiskan placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför busksiskan liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus

Levnadssätt 
Busksiskan hittas lokalt i bergstrakter, ofta nära myrar eller andra vattendrag. Den ses ofta i flock, födosökande på marken eller i låga buskar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Svartsiska

Svartsiska (Spinus atratus) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartsiskan är en praktfull fink med unikt svart huvud och kropp. På vingar och stjärt syns gula fläckar som ofta är dolda på sittande fågel, men syns tydligt i flykten. Könen är lika, men ungfågeln har orangefärgad näbb och beigefärgade vingband.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna från centrala Peru till norra Chile och Argentina och norra. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Svartsiskan placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför svartsiska liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus.

Levnadssätt 
Svartsiskan hittas i höga bergstrakter, där den föredrar gräsmarker med buskar, klippiga sluttningar och myrar. Den födosöker lågt i buskage och på marken, ibland med andra små fröätande arter men också i smågrupper för sig.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Olivsiska

Olivsiska (Spinus olivaceus) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Olivsiskan är en liten gul fink med gula fläckar i vingarna och stjärten. Hanen har en svart huva. Den är svår att skilja från kapuschongsiskan, men olivsiskan hittas vanligen på lägre höjder och i mer högvuxen skog. Hane olivsiska ger också ett mer gyllene intryck. Honan är alltid gul under, till skillnad från de flesta honor kapuschongsiska i området där båda arter förekommer som är gråaktiga.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Andernas östra sluttningar från sydöstra Ecuador till Peru och västra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i Carduelis, men förs numera till Spinus efter genetiska studier, tillsammans med övriga amerikanska siskor samt grönsiska och himalayasiska.

Levnadssätt 
Olivsiskan hittas i molnskog, i fuktigare och mer högväxt skog än liknande kapuschongsiskan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Thomas Mikkelsen

Thomas Mikkelsen, född 19 januari 1990 i Tønder, är en dansk fotbollsspelare som spelar som anfallare i Breiðablik.

Externa länkar
 Thomas Mikkelsen på elitefootball.com
 

Danska fotbollsspelare
Spelare i Vejle BK
Spelare i FC Fredericia
Spelare i Odense BK
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Dundee United FC
Spelare i Ross County FC
Spelare i Breiðablik UBK
Spelare i Superligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Scottish Professional Football League
Spelare i Úrvalsdeild
Danska idrottare under 2000-talet
Födda 1990
Levande personer
Män
Oskar Nedbal

Oskar Nedbal, född 26 mars 1874 i Tábor, död 24 december 1930 i Zagreb, var en tjeckisk tonsättare. 

Nedbal studerade vid Prags musikkonservatorium bland annat under Antonín Dvořák, blev som altviolinist medlem av "Böhmiska kvartetten", och var därefter dirigent i Prag och Wien. Nedbal var en nationellt präglad tonsättare och skrev främst en rad baletter (varav en med titeln Andersen), sångspel och operetter (Polenblut 1913) men även talangfull piano- och orkestermusik samt sånger.

Källor

Tjeckiska klassiska kompositörer
Tjeckiska dirigenter
Födda 1874
Avlidna 1930
Män
Salmonsens
Personer från Tábor
Saffranssiska

Saffranssiska (Spinus siemiradzkii) är en sydamerikansk fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar. Den förekommer i delar av Ecuador och Peru. Artens bestånd är litet och utbredningsområdet begränsat, men kategoriseras som livskraftig av IUCN.

Utseende och läte 
Saffranssiskan är en liten (11 cm), färgglad gulsvart fink. Hanen är gul med svart huvud, stjärt och vingar samt gula kanter på täckarna och gult vid handpennornas bas. Honan är mattare färgad och saknar det svarta på huvudet. Liknande kapuschongsiskan (S. magellanica) har olivfärgad istället för gul mantel med svarta inslag och båda könen har mycket mindre gult generellt. Flyktlätet är ett ljust kvitter.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydvästra Ecuador, på Isla Puná och i nordvästligaste Peru (Tumbes). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Saffranssiskan placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför saffranssiska liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus.

Status 
Saffranssiskan har en liten och fragmenterad världspopulation bestående av uppskattningsvis 2 500 till 10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Trots det kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Prof. Józef Siemiradzki (1858–1933), polsk paleontolog, geolog och upptäcktsresande i tropiska Sydamerika 1882-1883, 1892 och 1895.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Salomon Olembé

René Salomon Olembé-Olembé, född 8 december 1980 i Yaoundé, är en kamerunsk före detta fotbollsspelare.

Klubbkarriär
Salomon Olembé startade sin karriär i FC Nantes innan han såldes till Marseille 2002. Under sina fem år i klubben så blev han utlånad till både Leeds United och Al Rayyan under en säsong vardera.

2007 lämnade han Marseille och provtränade under sommaren med Derby County, innan han den 4 september skrev på för Wigan Athletic. Han var tänkt som en ersättare för Leighton Baines som sålts till Everton, men gjorde bara åtta matcher för klubben.

I april 2008 blev det klart att Olembé skrivit på för turkiska Kayserispor. I januari 2010 gick Olembé vidare till grekiska AEL 1964, där han dock bara var några få månader utan att spela en match.

Landslaget
Olembé gjorde debut för Kamerun 1997 och gjorde 64 landskamper. Han representerade landet under både VM 1998 och VM 2002. Han var även med när Kamerun vann Afrikanska mästerskapet 2000 och 2002.

Referenser

Externa länkar
Salomon Olembé på National-Football-Teams.com
Salomon Olembé på transfermarkt.co.uk

Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Nantes Atlantique
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Leeds United FC
Spelare i Al Rayyan SC
Spelare i Wigan Athletic FC
Spelare i Kayserispor
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1998
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2000
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2002
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2004
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i Fifa Confederations Cup 2001
Kamerunska idrottare under 1900-talet
Kamerunska idrottare under 2000-talet
Personer från Yaoundé
Födda 1980
Levande personer
Män