kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bahrains Grand Prix 2015

Bahrains Grand Prix , officiellt 2015 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix, var en Formel 1-tävling som hölls den 19 april 2015 på Bahrain International Circuit i Bahrain. Det var den fjärde tävlingen av Formel 1-säsongen  och kördes över 57 varv. Vinnare av loppet blev Lewis Hamilton för Mercedes, tvåa blev Kimi Räikkönen för Ferrari, och trea blev Nico Rosberg för Mercedes.

Svenske Marcus Ericsson gjorde en mycket bra start då han gick från 13:e startposition till en 9:e plats efter att ha rundat fyra bilar redan i första kurvan. Han fortsatte att köra bra och låg på 8:e plats när han kom in för ett depåstopp på varv 26. Ett problem med en hjulmutter på främre vänstra hjulet gjorde att stoppet tog 27 sekunder och Ericsson föll ner till 17:e plats. Trots en ny fin körning slutade han utanför poängplats som 13:e i mål.

Kvalet 

Noteringar:
  — Jenson Button satte ingen varvtid i kvalet och misslyckades därmed att nå gränsen på 107 procent av det snabbaste varvet i Q1. Han fick starta loppet efter att han fått dispens från domarna.

Loppet

Ställning efter loppet 

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 

 

2015 i Bahrain
Bahrains Grand Prix
Värmansnäs naturreservat

Värmansnäs är ett naturreservat i Ronneby kommun i Blekinge län.

Området är naturskyddat sedan 1961 och omfattar 3 hektar. Det är beläget nordöst om Ronneby och består av en skogbevuxen udde i Listersjön. Redan 1961 fridlystes Värmansnäs som naturminne. Nytt beslut om nytt syfte och nya föreskrifter fattades 2006.

Ädellövskog dominerad av ek och bok täcker västra delen av halvön. Gran dominerar den östra delen.
I naturskogen finns rikligt med död ved både i levande träd och i högstubbar, torrakor och lågor.

Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk, Natura 2000.

Referenser 
Länsstyrelsen, naturreservat Värmansnäs

Naturreservat i Ronneby kommun
Natura 2000-områden i Blekinge län
Naturskyddsområden bildade 1961
The Number of the Beast (roman)

The Number of the Beast är en sciencefictionroman av den amerikanske författaren Robert A. Heinlein utgiven 1980 som ().

I romanen visar sig det mytiska talet inte vara 666, utan , ett otroligt stort tal som motsvarar 1·1036306.

Om boken 
Boken utspelar sig i en ikke-fjärran framtid i ett parallelluniversum till vårt, men med starka likhetsdrag.
Bilen har bytts  ut mot en datorstyrd flygmaskin med atommotor. Datorn är specialgjord, bland annat med koppling som möjliggör fria associationer. Hjälten möter den store kärleken på en universitetsfest. Hon är dotter till en av matematikkprofessor som visar sig ha uppfunnit ett instrument som låter dem resa utan energitillförsel både från plats till plats och mellan alternativa universa, som finns i just antalet . De tre plus hjältens tant Hilda, som är både rik och innehar en akademisk doktorsgrad. Den hade hon fått för en avhandling, som satte opponenten att gå bet på att helt förstå, vad hon hade skrivit må fly för en okänd fiende som försöker spränga professorn i luften.

Det händer inom åtskillga universa som har författare har hittat på, att man bland annat ser Alice försvinna till underlandet, besöka den snälla häxan i Trollkarlen från Oz och Edgar Rice Burroughs röda planet på jakt efter den mystiske motståndaren. På vägen får de problem med ledarskap och disciplin och slutar med Hilda som kaptenen som klarar av att hålla ordning på de tre andre individualisterna. De gifter sig efterhand bokstavligt sagt med varandra.

Boken är en av Heinleins World as a Myth-romaner och historien fullbordas med att bokens personer möter och slår sig ihop med ien  tusenåringens Lazarus Long storfamilj, som hjälper dem med att arrangera en fälla i form av en parodiskt hållen författarkongress.

Utgåvor 
12 juli, 1980, Ballantine Books, paperback, 511 sidor. 
12 december, 1980, Ballantine Books, paperback. 
12 maj, 1982, Fawcett, paperback. 
12 september, 1986, Fawcett, paperback (omtryck), 512 sidor. 

Amerikanska romaner
Science fiction-böcker
Skönlitteratur 1980
Pan (film, 1922)

Pan är en norsk svartvit stumfilm (drama) från 1922. Filmen regisserades av Harald Schwenzen och i huvudrollen som löjtnant Thomas Glahn ses Hjalmar Fries.

Handling 
Den unge löjtnanten Thomas Glahn befinner sig en sommar i Nordland. Den egendomliga och stämningsfulla naturen gör ett överväldigande intryck på honom. Han är bunden till skogen och ensamheten och strövar omkring med sin hund Æsop som enda följeslagare. På en tur möter han handelsmannen Mack och hans dotter Edvarda. Senare träffar han henne igen om upplever en hektisk tid tillsammans med henne. Det hela varar inte länge för den förunderliga och impulsiva Edvarda är nära att driva Thomas till vanvett. När Edvarda lämnar honom söker han tröst hos smedens fru Eva, som även Mack har ett gott öga för. Av svartsjuka arrangerar Mack ett olyckstillfälle och Eva omkommer. Glahn reser till staden där han kastar sig ut i ett vilt liv fyllt av drickande och skandaler. Han söker också avsked från det militära.

Åren går och Thomas befinner sig på en jakttur tillsammans med en kamrat. Minnet av Edvarda förföljer honom ännu och han ser ingen annan utväg än att dö. Han ber jaktkamraten att "skjuta fel" och sätta en kula i strupen på honom. Till slut får Thomas sin önskan uppfylld när kamraten en dag skjuter ihjäl honom.

Rollista 
 Gerd Egede-Nissen – Edvarda, Macks dotter
 Hjalmar Fries – Thomas Glahn, löjtnant
 Lillebil Ibsen – Eva
 Hans Bille – Mack, handelsmannen
 Rolf Christensen – doktorn
 Falhi – Maggie
 Harald Schwenzen – Glahns jaktkamrat

Om filmen 
Filmen bygger på Knut Hamsuns roman Pan från 1894. Filmen regisserades av Harald Schwenzen som också omarbetade romanen till filmmanus. Filmen är Schwenzens enda filmregi. Den producerades och distribuerades av bolaget Kommunenes filmcentral med Schwenzen som produktionsledare. Filmen spelades in i Algeriet och i Melbu i Vesterålen, Norge. I Norge fotades den av Johan Ankerstjerne och i Algeriet av Thorleif Tønsberg. Filmen klipptes av Schwenzen. Premiären ägde rum den 16 oktober 1922 i Norge. Den 19 januari 1923 hade filmen dansk premiär.

Referenser 

Norska dramafilmer
Norska stumfilmer
Filmer 1922
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på romaner
Knut Hamsun-filmatiseringar
Norska 1920-talsfilmer
Ravinsparv

Ravinsparv (Arremon castaneiceps) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar. Den förekommer lokalt i Anderna. Fågeln tros minska i antal på grund av Amazonas avskogning, så pass att IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Utseende och läte 
Ravinsparv är en kraftig 15,5–16,5 cm sparv med rostfärgad panna, hjässa och nacke samt mörkt skiffergrått ansikte. Resten av fjäderdräkten är olivgrön. Brunkronad sparv har ett tydligt vitt mustaschstreck. Sången består av en över tio sekunder lång snabb och ljus serie med tunna visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i Anderna från Colombia till Ecuador och sydöstra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Ravinsparven hittas i lägre liggande fuktiga bergsskogar på mellan 750 och 1 800 meters höjd. Där ses den i tät undervegetation och bland snåriga klängväxter i raviner (därav namnet) och skogsbryn. Fågeln födosöker på eller nära marken. I Napo i Evuador häckar den mestadels mellan mars och april. Boet är ett stort grön klot bestående av mossa, små rötter och färska ormbunksblad som vanligen placeras i en klängväxt. Däri lägger den två ägg.

Status 
Arten tros missgynnas av den pågående avskogningen av Amazonas. Under kommande tre generationer tros den minska med 25–30 %. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Bombus proavus

Bombus proavus (saknar svenskt namn) är en utdöd insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus).

Arten är en utdöd humla, som levde under Miocen, mellan 12,1 och 21,3 miljoner år före nutid. Den återfanns 1931 i Latah Formation, en samling fossilliserade sjöbottnar i Washington i USA.

Beskrivning 
En kraftigt byggd humla med lång, svart behåring, i alla fall i ansiktet. Kroppen är i för dåligt skick för att man ska kunna avgöra om även den var svarthårig. De välbevarade framvingarna är 15 mm långa.

Källor 

Humlor
Bombus
Brunkronad sparv

Brunkronad sparv (Arremon crassirostris) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Brunkronad sparv är en medelstor medlem av familjen. Fjäderdräkten är olivgrön med kontrasterande gul buk, vitt mustaschstreck, mörkgrått ansikte och rostbrun hjässa. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga bergsskogar i Costa Rica och västra Panama. Ett bestånd på Cerro Tacarcuna i östligaste Panama och närliggande Colombia brukar behandlas som en del av denna art, men står genetiskt närmare ravinsparven. Detta har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Brunkronad sparv ses vanligen i par eller små familjegrupper, ofta när den söker genom torra löv på marken efter föda, eller lågt i ett svår kring ett skogskantat vattendrag. Fågeln tenderar att vara rätt skygg.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN. Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Hjalmar Fries

Hjalmar Fries, född 16 april 1891 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där 14 december 1973, var en norsk skådespelare, regissör och teaterchef. Han var bror till skådespelaren Harald Schwenzen och manusförfattaren Per Schwenzen och far till skådespelaren Gretelill Fries.

Fries var engagerad vid Den Nationale Scene på 1920-talet och verkade även vid Det Nye Teater. Han var teaterchef på Det Nye Teater 1934–1935 och 1939–1945. Under dessa år verkade han också som skådespelare och regissör vid samma teater. På 1950-talet var han engagerad som skådespelare vid Trøndelag Teater, Det Nye Teater och Folketeatret.

Vid sidan av teatern verkade Fries som filmskådespelare. Han filmdebuterade 1922 i Harald Schwenzens Knut Hamsun-filmatiseringen Pan. Han medverkade i tio filmroller 1922–1966 och gjorde sin sista roll i TV-filmen Nederlaget.

Filmografi 

 (TV-film)

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska teaterchefer
Norska teaterregissörer
Födda 1891
Avlidna 1973
Män
Skådespelare från Oslo
The Magic Whip

The Magic Whip det åttonde studioalbumet av den engelska rockgruppen Blur, utgivet den 27 april 2015 på skivbolaget Parlophone. Det är gruppens första studioalbum sedan Think Tank från 2003.

Låtlista

Medverkande 
Damon Albarn – sång, keyboard, synthesizer, akustisk gitarr
Graham Coxon – elgitarr, keyboard, bakgrundssång
Alex James – elbas, bakgrundssång
Dave Rowntree – trummor, trummaskin, percussion, bakgrundssång

Referenser 

Album av Blur
Album utgivna på Parlophone
Musikalbum 2015
Vitstrupig snårsparv

Vitstrupig snårsparv (Melozone albicollis) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitstrupig snårsparv är en stor och rätt enfärgat brunaktig sparv med vitt på hakan. Den har vidare ett rostrött band över strupen och rostrött även på undergumpen.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig snårsparv delas upp i två underarter:
 M. a. marshalli – förekommer i den arida ek- och tallzonen i sydöstra Mexiko (Puebla)
 M. a. albicollis – förekommer i ek- och tallzonen i södra Mexiko (från södra Puebla och östra Guerrero till centrala Oaxaca)

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pipilo, men DNA-studier visar att den står närmare rostnackad snårsparv (Melozone kieneri) och förs numera därför till Melozone, alternativt att dessa två (tillsammans med några andra före detta Pipilo-arter) lyfts ut till det egna släktet Kieneria.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Vitstrupig snårsparv är en rätt vanlig och lättsedd fågelart i torra höglänta inlandsområden. Den ses i buskiga skogslandskap, trädgårdar och odlingsbygd med häckar, ofta i par eller i små sociala flockar. Fågeln födosöker huvudsakligen på marken, men även lågt till medelhögt i buskar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Arterna i släktet Melozone kallades tidigare busksparvar, men har döpts om till snårsparvar för att undvika förväxling med de ej närbesläktade busksparvarna i Chlorospingus och för att betona det nära släktskapet med snårsparvarna i Atlapetes.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Kent Harrskog

Kent Holger Harrskog, född 11 november 1944 i Finspångs köping i Risinge församling, Östergötlands län, är en svensk militär och generallöjtnant i svenska Flygvapnet och chef för Flygvapnet åren 1994–1998.

Biografi
År 1967 blev Kent Harrskog fänrik och år 1969 löjtnant vid Skaraborgs flygflottilj (F 7). År 1969 övergick Harrskog till FMV som provflygare vid Försökscentralen. År 1976 till 1978 studerade han vid Militärhögskolan (MHS). År 1981 tillträdde han tjänsten som flygchef vid Bråvalla flygflottilj (F 13). År 1983 lämnade han F 13 och tjänstgjorde på Flygstaben till 1987. Åren 1987 och 1988 studerade han vid Air War College i USA och Försvarshögskolan (FHS). År 1988 tillträdde Harrskog tjänsten som ställföreträdande sektorflottiljchef och tillika flottiljchef för Norrbottens flygflottilj (F 21/Se ÖN) och år 1991 tillträdde han tjänsten som sektorflottiljchef vid F 21. År 1993 lämnade han F 21 för att tillträdda som chef för Norra flygkommandot, och 1994 blev han Chefen för Flygvapnet. År 1998 till 2000 var han chef för Södra militärområdet (Milo S). År 2000 lämnade Harrskog Försvarsmakten, och var fram till år 2005 militärsakkunnig vid försvarsdepartementet. 

Kent Harrskog har varit gift med Rose-Marie Harrskog (född 1947), Inger Amft Harrskog (född 1943) och är numera gift med Inger Sterling Harrskog (född 1951).

Referenser

Noter

Tryckta källor

 
Generallöjtnanter i svenska flygvapnet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Personer från Risinge socken
Födda 1944
Levande personer
Män
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Skaraborgs flygflottilj
Personer verksamma vid Bråvalla flygflottilj
Personer verksamma vid Norrbottens flygflottilj
Alexander Fällström

Alexander Fällström, född 15 september 1990, är en svensk professionell ishockeyspelare. Han spelar för närvarande för Djurgården Hockey i Svenska Hockeyligan. Fällström spelade tidigare för Providence Bruins i American Hockey League. Fällström spelade i juniorhockeylaget i Djurgården innan han flyttade till USA för att spela för Harvard i NCAA.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska ishockeyspelare
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i Providence Bruins
Svenska idrottare under 2000-talet
Födda 1990
Levande personer
Män
Ishockeyspelare i Harvard Crimson (herrar)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2009
Spelare valda av Minnesota Wild i NHL Entry Draft
Richard Johansson

Richard Johansson kan avse:

Richard Johansson (konståkare) 1882-1952, konståkare
Richard Johansson (konstnär), född 1966, skulptör och målare
Richard Johansson (konstnär)

Richard Johansson, folkbokförd Rickard Hans Joakim Johansson, född 21 juli 1966 i Vrigstads församling i Jönköpings län, är en svensk skulptör och målare.

Richard Johansson utbildade sig på Konstskolan Forum i Malmö i skulptur och måleri, 1989–1994. Han undervisar i skulptur och teckning på Österlenskolan för konst och design i Simrishamn.

Johansson växte upp i Vrigstad i Sävsjö kommun. Han är gift med skulptören Mette Björnberg.

Offentliga verk i urval
 Naturens under, textil, 5,6 meter x 2,7 meter, 2014, Linnésalen, Älmhult (i samarbete med Mette Björnberg)
 Gråt inte över spilld mjölk, 2013, skola i Gävle
 Här och där, textilier med mera, 2012, Glasberga i Södertälje kommun (i samarbete med Mette Björnberg)
 Juvelerna i Jordbro, 2011, Sandstensvägen 110, invid Höglundaparken i Jordbro (i samarbete med Mette Björnberg)
 1+1=11, bemålade aluminiumreliefer, 2013, Änggårdskolan i Linköping
Kunskapsfabriken, skulptur i granit, tegel och brons, 2009, Brunnsåkerskolan i Halmstad (i samarbete med Mette Björnberg)
 Salut, skulptur i tegel, koppar och brons, 2006, Nya Boulevarden/Tivolibadsgatan i Kristianstad (i samarbete med Mette Björnberg)
 Utpost, tegel, koppar och brons, 2004, Mem, vid Göta kanals inlopp
 Hunden Jack och Jonas resa, reliefer och målningar, 2004, den postoperativa avdelningen för barn på Skånes universitetssjukhus i Malmö
 Skoghall för alltid, ridå, 2003, Folkets hus i Skoghall

Referenser 
Krognoshuset, Lund

Noter

Externa länkar 
Richard Johanssons webbplats
Videointervju med Richard Johansson
Thomas Lissing: Kärlekens slagfält, om utställningen "Tillsammans" med Mette Björnberg och Richard Johansson i Växjö Konsthall 2009, på OmKonst

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Svenska målare under 2000-talet
Personer från Vrigstads socken
Födda 1966
Levande personer
Män
Prince Albert Raiders

Prince Albert Raiders är ett kanadensiskt proffsjuniorishockeylag i Prince Albert, Saskatchewan och har spelat i den nordamerikanska proffsjuniorligan Western Hockey League (WHL) sedan 1982. Laget grundades dock redan 1971 men spelade då i den regionala juniorligan Saskatchewan Junior Hockey League (SJHL) fram tills de anslöts sig till WHL. Raiders spelar sina hemmamatcher i Art Hauser Centre som har en publikkapacitet på 3 366 åskådare. De vann både Memorial Cup och WHL för säsong 1984-1985.

De har fostrat spelare som Ken Baumgartner, Curtis Brown, Kyle Chipchura, Byron Dafoe, Leon Draisaitl, Pat Elynuik, Todd Fedoruk, Scott Hartnell, Shane Hnidy, Dave Manson, Dean McAmmond, Brad McCrimmon, Mike Modano, Greg Paslawski, James Patrick, Denis Pederson, Chris Phillips, Rich Pilon, Nick Schultz, Dave Tippett, Roman Vopat och Wes Walz som alla tillhör alternativt tillhörde olika medlemsorganisationer i den nordamerikanska proffsligan National Hockey League (NHL).

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Prince Albert Raiders Statistics and History (WHL)
Eliteprospects.com – Prince Albert Raiders
Walter af Jochnick

Carl Henrik Walter af Jochnick, född den 7 december 1825 på Skålltorp, Vings socken, Skaraborgs län, död den 16 augusti 1899 på Karlberg, var en svensk matematiker och läroboksförfattare. Han var bror till Anton af Jochnick och farbror till Adolf af Jochnick.

af Jochnick utnämndes till underlöjtnant vid Göta artilleriregemente 1846, lämnade krigstjänsten som löjtnant 1854 och promoverades till filosofie magister (ultimus) 1857. Han var 1858–1874 lektor i matematik vid Krigsakademien (Karlberg) och 1874 lärare i matematik och mekanik vid Artilleri- och ingenjörhögskolan. Hans många läroböcker, av vilka kan nämnas de, som framställer de första grunderna till Analytiska geometrien (1860), Theoretiska mekaniken (1861), Fysiken (1867), Kemien och geologien (samma år), vidare Geometriska teoremer och konstruktionsproblemer (1865), Det vigtigaste af eqvationsläran (1878), Det vigtigaste af differential- och integralräkningen (1879; 2:a upplagan 1900), Les formes principales des lignes du troisième degré (1887), Grunderna för sannolikhetsräkningen (1888), Matematiska formler (1896) och Lärobok i matematik vid Kongl. krigsskolan (samma år), vann stor spridning.

Källor 
 

Svenska matematiker under 1800-talet
Svenska lektorer
Svenska läroboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska författare under 1800-talet
Personer från Norra Vings socken
Födda 1825
Avlidna 1899
Män
Ugglan
August Giacomo Jochmus

August Giacomo Jochmus von Cotignola, född den 27 februari 1808 i Hamburg, död den 14 september 1881 i Bamberg, var en tysk friherre och militär.

Jochmus ägnade sig först åt handel, men gav sig 1827 som filhellen i grekisk tjänst, där han blev kapten. År 1835 ingick han i den främlingslegion, som England sände till drottning Isabellas hjälp. I Spanien avancerade han (1837) till brigadgeneral och generalstabschef vid kantabriska armén. Åren 1840–1841 deltog han i syriska kriget, först som generalstabschef vid den förenade turkisk-engelsk-österrikiska hären, sedan som överbefälhavare för den turkiska operationsarmén. Jochmus beklädde därefter en tjänst inom turkiska krigsministeriet, men återvände efter marsrevolutionens utbrott i Tyskland 1848 till sitt hemland. Från maj till december 1849 var han utrikes- och marinminister i riksföreståndaren ärkehertig Johans riksministär. År 1859 utnämndes han till österrikisk fältmarskalklöjtnant och 1860 till friherre von Cotignola. Jochmus författade bland annat Der syrische Krieg und der Verfall des Osmanenreichs seit 1840 (1856). Hans Gesammelte Schriften utgavs av Georg Martin Thomas (4 band, 1883–1884).

Källor 
 

Tyska friherrar
Tyska militärer under 1800-talet
Personer från Hamburg
Födda 1808
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Armand Félix Marie Jobbé-Duval

Armand Félix Marie Jobbé-Duval, född 17 juli 1821 i Carhaix-Plouguer, död 2 april 1889 i Paris, var en fransk målare.

Jobbé-Duval var lärjunge till Paul Delaroche, målade kyrkotavlor, Pesten i Milano i Saint-Séverin i Paris (1853), med fler, motiv ur diktverk: Margareta i trädgården, Bruden från Korint samt porträtt. Jobbé-Duval var 1870–1871 mär i 15:e arrondissemanget och utmärkte sig för sina strävanden mot kommunarderna samt var sedan flera gånger ledamot av Conseil municipal.

Källor 
 

Kyrkomålare
Franska målare under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1889
Män
Ugglan
Personer från Carhaix-Plouguer