kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulkindad siska

Gulkindad siska (Spinus yarrellii) är en hotad fågel i familjen finkar som enbart förekommer naturligt i nordöstra Brasilien.

Utseende och läten 
Gulkindad siska är en liten (10 cm) och bjärt gulfärgad fink. Hanen har svart hjässa som kontrasterar mot gult på ansiktet, halssidorna och undersidan. Ovansidan är ljust olivgul med korta mörkt olivfärgade streck. Vingarna är svarta med olivgula kanter på vingtäckarna, bjärt gult vingband, gul vingfläck och gula tertialkanter. Övergumpen är också gul, medan stjärten är svart med gul stjärtrot. Honan är olivgul på hjässa och undersida med gulare övergump. Sången är ljus, varierad och skärande.

Utbredning och systematik 
Gulkindad förekommer i nordöstra Brasilien, idag begränsad till ett område från Piauí, Rio Grande do Norte, Pernambuco och Alagoas söderut till nordcentrala. Den är även införd till norra Venezuela, i Carabobo, och även tillfälligt observerad vid ett tillfälle i Colombia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i Carduelis, men förs numera till Spinus efter genetiska studier, tillsammans med övriga amerikanska siskor samt grönsiska och himalayasiska.

Status 
Gulkindad har en liten världspopulation uppskattad till mellan 6000 och 15000 individer. Den minskar kraftit dessutom i antal till följd av illegal fångst för burfågelindustrin. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den därför vara hotad och kategoriserar den som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar William Yarrell (1784–1856), engelsk ornitolog och bokhandlare.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Tjocknäbbad siska

Tjocknäbbad siska (Spinus barbatus) är en sydamerikansk fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende
Tjocknäbbad siska är en medelstor (12,5–14 cm) gröngul fink som gör skäl för sitt namn med en ovanligt stor näbb. Hanen liknar kapuschongsiskan med svart på huvud och hals, gröngul ovansida (ibland mörkstreckad) och bjärt gul undersida. Den skiljer sig genom att vara gråvit mitt på buken. Honan saknar den svarta huvan och är mer olivgrå i färgerna, undertill ljusare. Båda könen har gult inslag i vingen och något kluven stjärt.

Utbredning och systematik 
Tjocknäbbad siska delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Spinus crassirostris amadoni – förekommer i Anderna i sydöstra Peru (Tacna och Puno)
 Spinus crassirostris crassirostris – förekommer i Anderna från södra Bolivia till centrala Chile och nordvästra Argentina

Släktestillhörighet 
Tjocknäbbad siska placerades tidigare i det stora släktet Carduelis, men genetiska studier visar att det är kraftigt parafyletiskt och att typarten steglitsen snarare är närmare släkt med vissa arter i Serinus. Numera bryts därför tjocknäbbad siska liksom övriga amerikanska siskor samt den europeiska och asiatiska grönsiskan ut ur Carduelis och placeras tillsammans med den asiatiska himalayasiskan (tidigare i Serinus) istället till släktet Spinus.

Levnadssätt 
Fågeln hittas på 3000–4000 meters höjd i norr, längre söderut ner till 2100, i Polylepis-skogar och öppet busklandskap.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Gulbukig siska

Gulbukig siska (Spinus xanthogastrus) är en huvudsakligen sydamerikansk fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulbukig siska är en liten fink, endast 10,5 centimeter lång. Den har svartaktiga vingar med gula vingfläckar och gula stjärtsidor. Hanen är helsvart förutom lysande gult på buk. Honan är mörkt olivgrön ovan och blekgul under, mer färgstarkt på buken. Ungfågeln liknar honan, men har sotfärgade spetsar på ovansidans fjädrar samt mindre gula fläckar på vingarna och stjärten. Sången är ett trivsamt tjattrande kvitter medan lätet är ett vasst pyee.

Utbredning och systematik 
Gulbukig siska delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Spinus xanthogastrus stejnegeri – förekommer i sydöstra Peru (Puno) och nordvästra Bolivia (La Paz och Santa Cruz)
 Spinus xanthogastrus xanthogastrus – förekommer lokalt i bergstrakter från Costa Rica till Colombia, Ecuador och Venezuela

Utanför häckningstid vandrar arten vida omkring inom utbredningsområdet.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i Carduelis, men förs numera till Spinus efter genetiska studier, tillsammans med övriga amerikanska siskor samt grönsiska och himalayasiska.

Levnadssätt 
Gulbukig siska häckar i bergsskogar med ek på 800-3000 meters höjd. Den ses födosöka i flockar med upp till 30 fåglar i trädtopparna på jakt efter småinsekter och ekblommor, eller på marken i gläntor efter frön. Boet, en grund skål gjord av bark, rötter och lavar, placeras 2,4-3,7 meter upp i tätt lövverk i ett litet träd i en glänta. Den lägger två till tre grönvtia ägg mellan april och maj som ruvas av honan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer. Den beskrivs som ganska vanlig men fläckvist utbredd.

Referenser 
Artikeln bygger delvis på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Yellow-bellied siskin, läst 2018-10-03 som anger följande källor: 
 Clement, Harris and Davis, Finches and Sparrows  
 Hilty,  Birds of Venezuela,  
 Stiles and Skutch,  A guide to the birds of Costa Rica

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i neotropiska regionen
Erik Brevner

Erik Alfred Johannes Brevner, född 10 mars 1902, död 22 februari 1969, var ett svenskt undervisningsråd.

Brevner tog en folkskollärarexamen 1922, var 1923-1924 ämneslärare vid Solbacka läroverk, 1926 folkskollärare i Örebro och 1926-1931 i Stockholm. Han var 1928-1932 ämneslärare vid Stockholms stads högre folkskola för handelsundervisning och Stockholms stads tekniska mellanskola 1932-1943. 1943-1946 var Brevner rektor vid folkskoleseminariet i Karlstad. Han blev 1946 undervisningråd och ledamot Skolöverstyrelsen. Brevner blev 1942 filosofie doktor med avhandlingen Sydöstra Närkes sjönamn och docent i nordisk ortnamnsforskning i Uppsala. Han biträdde 1934 års lärobokssakkunniga och 1939-1943 Statens läroboksnämnd med granskning av böcker i modersmålet.

Källor

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Svenska pedagoger
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1902
Avlidna 1969
Män
Svensk uppslagsbok
Döden (Skivvärlden)

Döden är en fiktiv person skapad av Terry Pratchett. Han har varit med i alla Skivvärlden-böcker utom Små blå män och Snuff, och alltså var hans första framträdande i Magins färg 1983.

Kuriosa

Döden liknar liemannen och har en svart kappa. I hans ögonhålor lyser ett blått sken, som övergår i rött när han blir arg. Han talar alltid i <small versales>SMÅ VERSALER</small versales>, utan citattecken. Han förekommer i många böcker om Skivvärlden, och är huvudperson i Döden ligger lågt. Han är nästan äldst i universum eftersom något var tvunget att dö först. Döden har en adoptivdotter som heter Ysabelle och en vit häst som heter Binky. Hans betjänt heter Albert. Han har ett barnbarn som heter Susan, och är dotter till Ysabelle. Det finns också en Råttornas Död, som är mycket mindre men ser likadan ut.

Döden bor i en trädgård, och har bin. Bina kan inte sticka honom, men Döden har i alla fall skydd; om de surrar in i huvudet på honom, leder det till huvudvärk. Han har också helt svarta äppelträd i trädgården.

Citat

Se även

Skivvärlden, en bokserie
Skivvärlden, en värld
Döden
Liemannen

Referenser

Noter

Tryckta källor

Döden
Litterära figurer av Terry Pratchett
Fiktiva figurer introducerade 1983
Melissa Rauch

Melissa Ivy Rauch, född 23 juni 1980 i Marlboro i New Jersey är en amerikansk skådespelare, mest känd för sin roll som Dr. Bernadette Rostenkowski-Wolowitz i den amerikanska sitcomen The Big Bang Theory.

Asteroiden 8626 Melissarauch är uppkallad efter henne.

Filmografi

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från New Jersey
Personer från Monmouth County
Födda 1980
Levande personer
Kvinnor
Brézé (adelsätt)

Brézé är en gammal fransk adelsätt från Anjou, efter vars gods i Brézé i Saumur namnet antogs, och 1618 blev ättens markisat.

Bland släktens medlemmar märks Pierre de Brézé (1410–1488), en av kung Karl VII:s tappraste krigare och mest framstående statsmän och Henri Évrard, marquis de Dreux-Brézé (1762–1829), ceremonimästare hos Ludvig XVI 1781–1789, vilken företrädde kungen vid mötet med nationalförsamlingen 1789.

Källor 
 

Franska adelsätter
Solanum baretiae

Solanum baretiae är en art som tillhör familjen potatisväxter. Den beskrevs först av den amerikanske botanikern Eric J Tepe 2012. Arten är snarlik Solanum chimborazense, men har fler och större blommor. Fynd av den nya arten har hittills endast gjorts i området Amotape-Huancabamba, i norra Peru och södra Ecuador, där den verkar vara endemisk.

S. baretiae har uppkallats efter den franska amatörbotanikern Jeanne Baret.

Referenser 

Potatis
Po Växtindex
Giftiga växter
Ernst Kunwald

Ernst Kunwald, född 14 april 1868 i Wien, död där 12 december 1939, var en österrikisk dirigent.

Kunwald studerade juridik vid Wiens universitet och blev juris doktor 1891. Han inriktade sig därefter på musik och var lärjunge till bland Hermann Graedener i Wien och till Salomon Jadassohn vid Leipzigs musikkonservatorium. Han var körrepetitör i Leipzig 1893–95, teaterkapellmästare i Rostock 1895–97, i Sondershausen, Essen, Halle an der Saale och Madrid (1901/02), Frankfurt am Main (1901–05), Berlin (1905/06) och Nürnberg (1906/07).
  
Åren 1907–12 var Kunwald andredirigent vid Berlinfilharmonikerna och 1912–17 dirigent vid Cincinnati Symphony Orchestra i Ohio. På grund av sina sympatier för centralmakterna under första världskriget internerades han i USA och blev därefter utvisad. År 1920 blev han generalmusikdirektor i Königsberg och var 1928–32 dirigent för Konzerthausorchester i Berlin. Från 1933 var han bosatt i Wien.

Källor
Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950, Bd. 4 (Lfg. 19, 1968), S. 354

Österrikiska dirigenter
Österrikiska musiker under 1800-talet
Österrikiska musiker under 1900-talet
Musiker från Wien
Födda 1868
Avlidna 1939
Män
Arctic Circle Race

Arctic Circle Race är ett årligt långlopp på längdskidor i närheten av Sisimiut i Grönland. Loppet är på 160 kilometer i klassisk stil, och fördelat på tre dagar. Under de två nätterna sover deltagarna i tillfälliga tältläger som arrangörerna sätter upp i bergen. 

I anslutning till tävlingen anordnas även ett kortare lopp på 100 kilometer, samt ett lopp för barn. 

2016 års tävling blir den tjugonde, och äger rum 1-3 april.

Referenser

Externa länkar 
Tävlingens officiella webbplats
Arctic Circle Race 1997 i SVT:s öppna arkiv 

Långlopp
Internationella sportevenemang på Grönland
Blåstjärna

Blåstjärna kan avse:
Blåstjärnesläktet – ett släkte i familjen sparrisväxter
Tidig blåstjärna – en växtart i familjen hyacintväxter
Rysk blåstjärna – en art i familjen hyacintväxter
Italiensk blåstjärna – en växtart i familjen hyacintväxter
Nikolaj Masalov

Nikolaj Ivanovitj Masalov (ryska: Никола́й Ива́нович Маса́лов), född den 10 december 1922, död den 20 december 2001, var en sovjetisk militär.

År 1945 deltog han i befrielsen av Berlin. Han blev hedersmedborgare där 1965, men fråntogs utmärkelsen 1992, efter murens fall.

Referenser 
 

Sovjetiska militärer
Personer i Sovjetunionen under andra världskriget
Födda 1922
Avlidna 2001
Män
Nikolaj Mosolov

Nikolaj Semjonovitj Mosolov (ryska: Николай Семёнович Мосолов), född 1845 i Moskva, död 1914, var en rysk raderare.

Mosolov studerade i Dresden 1861–1867 och i Paris under Flameng. Hans främsta verk är 40 raderingar efter Rembrandt (i Eremitaget i Sankt Petersburg), Jakobs dröm, efter Bol (i Dresden), Judit, efter Moretto, samt ytterligare efter Rembrandt 10 raderingar, de flesta i museum i Kassel, Nattvakten (i Amsterdam) och Simsons bröllop (i Dresden).

Referenser

Externa länkar 
 

Ryska grafiker
Ryska konstnärer under 1800-talet
Ryska konstnärer under 1900-talet
Konstnärer från Moskva
Födda 1845
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Tullo Massarani

Tullo Massarani, född den 3 februari 1826 i Mantua, död den 3 augusti 1905 i Milano, var en italiensk skriftställare.

Massarani idkade juridiska och litterära studier, varjämte han ägnade sig åt målarkonsten. Han deltog med iver i 1848 års nationella rörelse och var 1852 invecklad i Mazzinis sammansvärjning. Åren 1860–1867 satt han i parlamentet och var länge medlem av Milanos municipalråd. Vid världsutställningen i Paris 1878 var han ordförande i den internationella juryn för konstavdelningen. I åtskilliga skrifter sökte Massarani främja ett gott förstånd mellan Italien och Tyskland i avseende på politik, litteratur och konst. Skriften Enrico Heine ed il movimento letterario in Germania (1857) gav upphov åt den Heinebeundran, som sedan blev så stark i Italien. Bland Massaranis övriga arbeten kan anföras L'idea italiana attraverso i tempi (1850), Studii di letteratura e d'arte (1873), Studii di politica e di storia (1875), L'arte a Parigi (1879), Sermoni e rime (1880), Carlo Tenca e il pensiero civile (1886) och ett stort arbete om den satiriska diktningen, Storia e fisiologia dell'arte di ridere (1900–1902).

Källor 
 

Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga fackboksförfattare
Italienska författare under 1800-talet
Personer från Mantua
Födda 1826
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Hans-Pavia Rosing

Hans-Pavia Rosing, född 22 juni 1948 i Nuuk, död 9 juli 2018, var en grönländsk politiker och ämbetsman. Han hade både partipolitiskt obundna uppdrag och politiska uppdrag för partiet Siumut. Han var son till Peter Lars Nikolaj Rosing, som satt i Folketinget i flera perioder.

Uppdrag 
Ordförande för Inuit Circumpolar Conference 1980–1986
Folketingsmedlem för Grönland 1987–2001
Ordförande för for Grønlandsgarveriet 1988–1992
Styrelseledamot i World Conservation Union 1988–1991
Medlem av Grönlands landsting 1983–1984
Ordförande för Landstingets finansutskott 1983–1984
Landsstyremedlem (minister) för ekonomi 1986–1987
Ordförande i Folketingets utskott för Grönlandslagarna
Medlem av den danska delegationen till FN:s generalförsamlingar 1991–1993

Han hade därutöver en lång rad uppdrag i organisationer med anknytning till Grönland, grönländsk kultur, politik, miljöskydd och näringsliv. 

Rosing tilldelades Grönlands fredspris 1985.

Referenser

Noter

Grönländska ämbetsmän
Ämbetsmän under 1900-talet
Grönländska politiker under 1900-talet
Personer från Nuuk
Födda 1948
Avlidna 2018
Män
Konstgjord gravitation

Konstgjord gravitation eller artificiell gravitation är en teoretisk ökning eller minskning av skenbar vikt (g-kraft) på konstgjort sätt. Konstgjord gravitation kan praktiskt uppnås med hjälp av olika krafter, särskilt centripetalkraften och linjär acceleration.

Skapandet av konstgjord gravitation
Skapandet av konstgjord gravitation är önskvärt för långa rymdresor eller bosättning i rymden, vilket underlättar rörligheten och förhindrar negativa långsiktiga hälsoeffekter av tyngdlöshet.

Ett antal metoder för att skapa konstgjord gravitation har föreslagits under många år. I många sciencefictionberättelser omnämns både verkliga och fiktiva krafter. Praktiska tillämpningar av artificiell gravitation för människor i yttre rymden har ännu inte byggts och flugits. Främsta orsaken är att stora konstruktioner i rymden skulle krävas för att möjliggöra centripetalacceleration.

Se även
 Antigravitation
 Corioliseffekten
 Centrifugalkraft
 Fiktiv kraft
 Rymdkoloni

Externa länkar
Lista över artiklar om konstgjord gravitation

Referenser

Noter

Fiktiv vetenskap
Rymdkolonisering
Gravitation
Fürstenstein

Fürstenstein kan syfta på:

 Fürstenstein – tyska namnet på ett slott i Schlesien i Polen, se Książ
 Fürstenstein, Bayern – en kommun i Bayern i Tyskland
 Fürstenstein (adelsätt) – en tysk adelsätt uppkallad efter borgen Fürstenstein i Eschwege i dåvarande Kungariket Westfalen
Svarta Aliss

Svarta Aliss är en fiktiv häxa i Skivvärlden-böckerna skapad av Terry Pratchett.

Historia

Svarta Aliss är en grym häxa. Hon har ett vanvettigt galet skratt som hörs på flera kilometers avstånd, och bor i ett hus byggt av grodor. Hon förvandlar människor till pepparkakor och terroriserar Rammtopparna tills hon blir inknuffad i sin egen ugn av två barn från Überwald. Det tog flera veckor att rengöra ugnen. Hon är en tydlig parallell till Hans och Greta-historien. Hon förekommer som en bakgrundsfigur i Masker. Hon var otroligt kraftfull medan hon levde, och var endast överträffad av Mormor Vädervax.

Källor

Litterära figurer av Terry Pratchett
Fiktiva häxor
Åke Milles

Åke Stigsson Milles, född 18 februari 1914 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 21 april 1984 i Saltsjöbadens församling i Stockholms län, var en svensk lärare och författare.

Åke Milles var son till direktören Stig Milles och Evy Björkman. Fadern var bror till Ruth, Carl och Evert Milles. Efter studentexamen 1933 och akademiska studier tog han en fil. kand. i Stockholm 1938, avlade folkskollärarexamen 1941 samt tog en fil. mag. 1952. Han blev folkskollärare i Vaxholm 1943, var skolpsykolog i Nacka skoldistrikt 1951–1955 samt adjunkt vid enhetsskolan där från 1957. Åke Milles gav ut flera böcker: Sjöpelle (1952), Tåget går (1953), Titta vi flyger (1954), Svirr kommer till stan (1955) och Flykten utan mål (1981) men medverkade också i läseböcker.

Han gifte sig 1942 med Ingvor Person (1918–2010) och makarna fick barnen Marianne (född 1944, svärmor till Karin Milles) och Staffan (född 1950). Hustrun Ingvor Milles illustrerade flera av ovannämnda böcker. Paret Milles är begravda på Lidingö kyrkogård.

Källor

Externa länkar
Åke Milles på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Stockholm
Födda 1914
Avlidna 1984
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Lärare från Stockholm
Esmeralda Vädervax

Esmeralda "Mormor" Vädervax var en fiktiv häxa i böckerna om Skivvärlden, skapad av Terry Pratchett.

Kuriosa
Esmeralda var först med i boken Trollkarlens stav år 1987. Hon bor i en stuga i Lanker. Där har hon har en biodling och några getter. Trots hennes otroliga krafter så nöjer hon sig mest med att använda "huvudologi" som går ut på att man lurar folk till att tro det man vill att de ska tro. Hon är god vän med Gytha Ogg, och kallas av sina närmaste vänner Esme.

Hon är ganska gammal men trots det mycket kraftfull.

Se även
Skivvärlden, en bokserie
Skivvärlden, en värld
Terry Pratchett
Gytha Ogg
Agnes Nitt

Litterära figurer av Terry Pratchett
Fiktiva figurer introducerade 1987
Fiktiva häxor
Gytha Ogg

Gytha "Nanna" Ogg är en fiktiv häxa i Terry Pratchetts böcker om Skivvärlden.

Kuriosa

Gytha har skrivit en bok som heter Fru-Kostens fröjder som handlar om matlagning, och har också ett hembränneri uppe på en kulle där hon bor i Lanker. Visserligen är det olagligt, men det är hon fullt på det klara med, eftersom hon då blir den enda på marknaden. Hon har gift sig tre gånger och fått femton barn, och tycker om att sjunga Igelkottavisan och andra oanständiga sånger. Hon har en katt som heter Gråbo, som på grund av problem med sitt morfogenetiska fält kan förvandlas till människa och är en ondskefull pälsboll.

Se även

Terry Pratchett
Skivvärlden, en bokserie
Skivvärlden, en värld
Gråbo (katt)
Esmeralda Vädervax
Agnes Nitt

Källor

Noter

Tryckta källor

Litterära figurer av Terry Pratchett
Fiktiva häxor
Gråbo (katt)

Gråbo är en fiktiv katt skapad av Terry Pratchett.

Kuriosa

Gråbo är en katt som tillhör Gytha Ogg. På grund av förändringar i hans morfogenetiska fält kan han förvandlas till människa vid sådana tillfällen som saknar flyktväg. Han har bara ett öga och beskrivs i Masker som en ärrad boll av ondska.

Se även

Gytha Ogg
Skivvärlden, en bokserie
Skivvärlden, en värld
Terry Pratchett

Källor

Litterära figurer av Terry Pratchett
Fiktiva katter
Rolf Milles

Rolf Axel Emil Milles, född 15 januari 1915 i Kungsholms församling i Stockholm, död 30 maj 2001 i Lidingö församling i Stockholms län, var en svensk ingenjör.

Rolf Milles var son till direktören Tage Milles och Thora Rutensköld. Fadern var bror till Ruth, Carl och Evert Milles. Efter civilingenjörsexamen 1938 vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) i Stockholm anställdes han 1939 vid AB Hg Relay pat, blev därefter avdelningschef Svenska AB Philips varpå han kom till Elektronikbololagen AB. Han blev sedan verkställande direktör för firma Johan Lagercrantz innan han 1959 blev försäljningschef vid Ingenjörsaktiebolaget Elenik. Milles var styrelseledamot i Granit AB Kullgrens Enka. Han gav ut jubileumsskriften Lidingö Hemvärn 40 år (1981).

Milles är begravd på Djursholms begravningsplats. Han var från 1944 till sin död gift med hushållsläraren och journalisten Ulla Wernstedt (1914–2002), dotter till överste Ludvig Wernstedt och Lotty Lagercrantz. De fick barnen Pia (född 1949) och Arvid (född 1954).

Källor 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska direktörer
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1915
Avlidna 2001
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Män
Ingenjörer från Stockholm
Gustav Adolph Lembcke

Gustav Adolph Peter Lembcke, född 29 augusti 1844 i Köpenhamn, död där 17 september 1899, var en dansk violinist.
 
Redan vid elva års ålder framträdde Lembcke som violinist på Casino i Köpenhamn tillsammans med sin lärare G. Spars. Senare undervisades han av bland andra Valdemar Tofte (i violin) och Niels W. Gade (i piano) samt studerade musikteori under Ernst Richter i Leipzig och företog med det Anckerska legatet en studieresa till Italien. 

År 1859 anställdes Lembcke som aspirant i Det Kongelige Kapel, 1868 fick han fast anställning, 1882 utnämndes han till kammarmusiker, blev 1884 operarepetitör och 1888 körsångmästare vid Det Kongelige Teater. I Köpenhamns konsertliv utvecklade han en mycket betydande verksamhet, dels som kammarmusiker, men särskilt som ackompanjatör.
 
Från Lembckes hand föreligger bland annat flera häften sånger, en ballad, Hertug Abel, för baryton och orkester, en sorgmarsch för orgel och basuner samt några tillfällighetskantater.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Danska violinister
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Violinister under 1800-talet
Danska musiker under 1800-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1844
Avlidna 1899
Män
Salmonsens
Alfredo Morales

Alfredo Morales, född 12 maj 1990 i Berlin, Tyskland, är en amerikansk-tysk fotbollsspelare som spelar för New York City. Han har även representerat USA:s landslag.

Morales debuterade för USA:s landslag den 29 januari 2013 i en vänskapslandskamp mot Kanada (0–0), där han blev inbytt i den 74:e minuten mot Kyle Beckerman.

Källor

Amerikanska fotbollsspelare
Amerikanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i FC Ingolstadt 04
Spelare i Fortuna Düsseldorf
Spelare i New York City FC
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Major League Soccer
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Berlin
Födda 1990
Levande personer
Män