kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hedesunda landsfiskalsdistrikt

Hedesunda landsfiskalsdistrikt var 1918–1951 ett landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) upplöstes landsfiskalsdistriktet och Årsunda landskommun införlivades i Sandvikens landsfiskalsdistrikt medan kommunerna Hedesunda och Österfärnebo införlivades i Valbo landsfiskalsdistrikt (som innan beslutet hette Gävle landsfiskalsdistrikt).

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Gävleborgs län.

Ingående områden
Distriktet bestod ursprungligen av kommunerna Hedesunda och Österfärnebo. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 oktober 1941 (enligt kungörelsen den 28 juni 1941) tillfördes Årsunda landskommun från Högbo landsfiskalsdistrikt, som samtidigt bytte namn till Sandvikens landsfiskalsdistrikt.

Från 1918
Hedesunda landskommun
Österfärnebo landskommun

Från 1 oktober 1941
Hedesunda landskommun
Årsunda landskommun
Österfärnebo landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Externa länkar
Riksarkivet: Nationell Arkivdatabas (NAD): Landsfiskalens i Hedesunda distrikt arkiv

Landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län
Hofors landsfiskalsdistrikt

Hofors landsfiskalsdistrikt var 1918–1964 ett landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län, bildat som Torsåkers landsfiskalsdistrikt när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) ändrades distriktets namn till Hofors men lämnades i övrigt oförändrat. Den 1 januari 1965 avskaffades i Sverige samtliga landsfiskaler och landsfiskalsdistrikt, och deras arbetsuppgifter delades upp på de nyskapade indelningarna polisdistrikt, åklagardistrikt och kronofogdedistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Gävleborgs län.

Ingående områden
Distriktet bestod ursprungligen av kommunen Torsåker, som 1 januari 1925 delades på två delar genom utbrytningen av Hofors kommun.

Från 1918
Torsåkers landskommun

Från 1925
Hofors landskommun
Torsåkers landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Externa länkar
Riksarkivet: Nationell Arkivdatabas (NAD): Landsfiskalens i Hofors distrikt arkiv

Landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län
Storviks landsfiskalsdistrikt

Storviks landsfiskalsdistrikt var 1918–1964 ett landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län, bildat som Ovansjö landsfiskalsdistrikt när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) ändrades distriktets namn till Storviks landsfiskalsdistrikt. Den 1 januari 1965 avskaffades i Sverige samtliga landsfiskaler och landsfiskalsdistrikt, och deras arbetsuppgifter delades upp på de nyskapade indelningarna polisdistrikt, åklagardistrikt och kronofogdedistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Gävleborgs län.

Ingående områden
Distriktet bestod ursprungligen av kommunerna Järbo och Ovansjö. 1 januari 1924 tillkom Storviks köping som utbröts ur Ovansjö kommun. 1 januari 1952 överfördes Järbo kommun till Ockelbo landsfiskalsdistrikt.

Från 1918
Järbo landskommun
Ovansjö landskommun

Från 1924
Järbo landskommun
Ovansjö landskommun
Storviks köping

Från 1952
Ovansjö landskommun
Storviks köping

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Externa länkar
Riksarkivet: Nationell Arkivdatabas (NAD): Landsfiskalens i Storviks distrikt arkiv
Riksarkivet: Nationell Arkivdatabas (NAD): Landsfiskalens i Ovansjö distrikt arkiv

Landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län
Ockelbo landsfiskalsdistrikt

Ockelbo landsfiskalsdistrikt var 1918–1964 ett landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. Den 1 januari 1965 avskaffades i Sverige samtliga landsfiskaler och landsfiskalsdistrikt, och deras arbetsuppgifter delades upp på de nyskapade indelningarna polisdistrikt, åklagardistrikt och kronofogdedistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Gävleborgs län.

Ingående områden
Distriktet bestod ursprungligen av kommunen Ockelbo. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) tillfördes kommunen Järbo från Storviks landsfiskalsdistrikt (som före beslutet hette Ovansjö).

Från 1918
Ockelbo landskommun

Från 1952
Järbo landskommun
Ockelbo landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Externa länkar
Riksarkivet: Nationell Arkivdatabas (NAD): Landsfiskalens i Ockelbo distrikt arkiv

Landsfiskalsdistrikt i Gävleborgs län
Noah Hanifin

Noah Hanifin, född 25 januari 1997, är en amerikansk professionell ishockeyback som spelar för Calgary Flames i NHL.

Han har tidigare spelat för Carolina Hurricanes i NHL, Boston College Eagles i NCAA och Team USA i USHL.

Klubblagskarriär

NHL

Carolina Hurricanes 
Hanifin draftades av Carolina Hurricanes i första rundan i 2015 års draft som femte spelare totalt.

Calgary Flames 
Den 23 juni, under NHL-draften 2018, blev han tillsammans med Elias Lindholm tradad till Calgary Flames, i utbyte mot Dougie Hamilton, Micheal Ferland och Adam Fox.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Noah Hanifin NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Noah Hanifin hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1997
Levande personer
Idrottare från Boston
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Team USA (USHL)
Spelare med anknytning till USA Hockey National Team Development Program
Ishockeyspelare i Boston College Eagles (herrar)
Alumner från Boston College
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare i Carolina Hurricanes
Spelare i Calgary Flames
Spelare valda av Carolina Hurricanes i NHL Entry Draft
Hermann Reutter

Hermann Reutter, född 17 juni 1900 i Stuttgart, Tyskland, död 1 januari 1985 i Heidenheim an der Brenz, var en tysk kompositör och pianist.

Biografi
Reutter var son till en fabrikör och växte upp i en musikalisk familj: Han tog musiklektioner i Stuttgart och fortsatte efter sin flytt till München 1920 med utbildning under Karl Erler. Fram till 1925 studerade han vid Musikhögskolan i München med Walter Courvoisier (komposition), med Franz Dorfmüller (piano) och Ludwig Mayer (orgel). Redan 1923 blev han känd som konsertpianist och visackompanjatör.

På 1920-talet var han representerad på samtida musikfestivaler i Donaueschingen och Baden-Baden (1923, 1926, 1927 och 1928) som kompositör, där han också knöt nära kontakt till Paul Hindemith. Från 1929 arbetade han främst som pianist och ackompanjatör och framträdde med framstående dirigenter och artister av hans tid. Under åren 1930-36 företog han sju turnéer i Amerika tillsammans med Sigrid Onegin.

År 1932 blev Reutter lärare i komposition vid Württembergischen Hochschule für Musik i Stuttgart och var 1936-45 chef för Hoch Conservatory (1938-42 "Musikhögskolan i Frankfurt am Main – Dr. Hochs Conservatory"). Trots att han sedan 1933 var medlem i NSDAP, underkändes hans musik av nazisterna, men ändå hade hans opera Odysseus premiär på Frankfurtoperan den 7 september 1942, och andra verk av honom spelades.

Från 1945 var Reutter återigen professor i komposition och sång tolkning vid Hochschule für Musik i Stuttgart och 1956 blev han dess chef. Under denna tid åtföljdes han av sådana berömda sångare som Karl Erb, Hans Hotter, Elisabeth Schwarzkopf, Dietrich Fischer-Dieskau och Nicolai Gedda. Efter sin pensionering ledde han 1966-74 en master class för vistolkning vid Münchener Musikhochschule.  År 1968 grundade han med Carl Orff i Stuttgart, Hugo Wolf Gesellschaft Stuttgart och var dess ordförande fram till sin död. 

Reutters kompositioner påverkades inledningsvis av Hans Pfitzner och Anton Bruckner och senare av Paul Hindemith, Igor Stravinsky, Béla Bartók och Arthur Honegger. Efter 1945 fjärmade han sig ifrån nutida musik. 

Reutter komponerade operor, konserter för piano och stråkar, kör och kammarmusik, balett, symfoniska verk och mer än 200 sånger. Förbundspresidenten Theodor Heuss uppdrog 1949  åt Reutter att tonsätta en text av Rudolf Alexander Schröder som en ny nationalsång under titeln Hymne an Deutschland.

Utmärkelser
 1937: Medlem i Preußischen Akademie der Künste
 1943: Schwäbischer Komponistenpreis i staden Stuttgart
 1953: Ludwig-Spohr-Preis i staden Braunschweig
 1955: Medlem i|Akademie der Künste Berlin
 1955: Medlem i Bayerischen Akademie der Schönen Künste
 1959: Großes Bundesverdienstkreuz
 1975: Großes Bundesverdienstkreuz mit Stern
 1976: Hedersdoktor vid Music and Arts Institute San Francisco
 1980: Jubileumsmedalj av Landes Baden-Württemberg
 Hugo-Wolf-Medaille der Internationalen Hugo-Wolf-Gesellschaft

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979

Födda 1900
Avlidna 1985
Män
Tyska kompositörer
Personer från Stuttgart
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Carlo Salvioni

Carlo Salvioni,  född den 3 mars 1858 i Bellinzona, död den 20 oktober 1920 i Milano, var en italiensk språkforskare.

Salvioni studerade i Leipzig 1879–1882, i synnerhet romanska språk. År 1885 började han i Turin föreläsa jämförande språkvetenskap, blev 1890 professor i Pavia, 1902 i Milano. Salvioni var specialist i fråga om italienska dialekter. Bland annat har skrev han Fonetica del dialetto moderno della città di Milano (1884). Åren 1902–1907 redigerade han "Archivio glottologico italiano" (upprättat av Ascoli). Tillsammans med Cian utgav Salvioni Rime di Bartolommeo Cavassico, notaio bellunese del secolo XVI (2 band, 1903).

Källor 

 

Italienska filologer
Romanister
Dialektologer
Personer verksamma vid universitetet i Pavia
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Italienska forskare under 1900-talet
Personer från kantonen Ticino
Födda 1858
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Mikko Rantanen

Mikko Rantanen, född 29 oktober 1996, är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar för Colorado Avalanche i NHL. Han draftades i första rundan som 10:e spelare totalt av Avalanche i NHL Entry Draft 2015. Rantanen vann Stanley Cup med Avalanche 2022.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Externa länkar

Mikko Rantanen, Avalanche – Stats – NHL.com
Mikko Rantanen NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Mikko Rantanen hockey statistics and profile at hockeydb.com

Finländska ishockeyspelare
Spelare i San Antonio Rampage
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i HC TPS
Finländska idrottare under 2000-talet
Personer från Nousis
Levande personer
Födda 1996
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare valda av Colorado Avalanche i NHL Entry Draft
Stanley Cup-mästare 2022
Arsena Marabdeli

Arsena Marabdeli (georgiska: არსენა მარაბდელი) är en roman från 1933 av Micheil Dzjavachisjvili. Romanen beskriver rånare Arsena Marabdelis liv i Marabda 1800-talet.

Externa länkar 
 Arsena Marabdeli - Goodreads.com

Skönlitteratur 1933
Georgiska romaner
Gråörad fulvetta

Gråörad fulvetta (Fulvetta manipurensis) är en asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergsskogar från nordöstra Indien till södra Kina och norra Vietnam. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende 
Gråörad fulvetta är en 11–13 cm lång fågel. Den är gråbrun på rygg och stjärt, rostbrun på vingarna med handpennorna kantade i vitt, svart och rostbrunt. Huvudet är grått med bruna längsgående linjer på hjässan, vit strupe med sotstrimmad strupe och gula ögon. Även buken är grå.

Utbredning och systematik 
Gråörad fulvetta delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Fulvetta manipurensis manipurensis – bergsskogar från nordöstra Indien till nordöstra Myanmar och nordvästra Yunnan
 Fulvetta manipurensis tonkinensis – södra Kina (sydöstra Yunnan) till nordvästra Tonkin och nordöstra Laos

Gråörad fulvetta behandlas ibland som underart till gråhuvad fulvetta (Fulvetta cinereiceps).

Släktes- och familjetillhörighet 
Tidigare behandlades fulvettorna som timalior och placerades i släktet Alcippe, men DNA-studier visar att arterna i Alcippe endast är avlägset släkt med varandra, så pass att de numera placeras i flera olika familjer. Fulvettorna är en del av en grupp i övrigt bestående av papegojnäbbarna, den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt sparsam till sällsynt, dock lokalt vanlig i Kina och Vietnam.

Namn 
Fulvetta är diminutiv av latinska fulvus, "gulbrun", det vill säga "den lilla gulbruna".

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Frank Faylen

Frank Faylen, född 8 december 1905 i Saint Louis i Missouri, död 2 augusti 1985 i Burbank i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Faylen började filma 1936 och gjorde fram till 1945 obetydliga småroller, oftast rena statistroller. 1946 började han få större roller i filmer som Livet är underbart och Förspillda dagar. Han blev sedan en flitigt anlitad birollsaktör i varierande roller. Från 1959-1963 hade han en fast roll i tv-serien The Many Loves of Dobie Gillis.

Frank Faylen har en stjärna på Hollywood Walk of Fame för television vid adressen 6201 Hollywood Blvd.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Missouri
Födda 1905
Avlidna 1985
Män
Clarence Kolb

Clarence William Kolb, född 31 juli 1874 i Cleveland, Ohio, död 25 november 1964 i Hollywood, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Kolb var under sin tidiga karriär tillsammans med Max Dill med i komediduon Kolb and Dill. De gjorde några kortfilmer tillsammans 1916-1917 men var främst scenskådespelare. Kolb återvände till filmen på 1930-talet, och medverkade i biroller i olika filmer fram till 1957. I sin sista filmroll spelade han sig själv.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Ohio
Födda 1874
Avlidna 1964
Män
Lieuwe de Boer

Lieuwe de Boer, född 26 juni 1951 i Ureterp i Friesland, är en nederländsk före detta skridskoåkare.
Boer blev olympisk bronsmedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1980 i Lake Placid.

Källor 

Nederländska skridskoåkare
Nederländska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Nederländerna
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1980
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Personer från Friesland
Födda 1951
Levande personer
Män
Daniel Dencik

Daniel Dencik, född 9 maj 1972 i Stockholm, är en dansk författare och filmregissör.

Han är son till Lars Dencik och Kerstin Allroth samt bror till David Dencik. Han växte upp i Danmark och studerade filosofi vid Stockholms universitet. Senare utbildade han sig som filmklippare på Den Danske Filmskole. Han är numera bosatt på ögruppen Samoa i Söderhavet.

Debuterade som poet 1998 och ägnar sig åt filmverksamhet och litteratur parallellt.

Han har skrivit essäer för dansk press och för dagbladet Politiken, skrivit reportageserier från Tour de France och hans första film - Moon Rider - handlar även om detta ämne. Den är fotograferad på Super8-film. Essäsamlingen Sportshjerte utspelar sig likaså kring den professionella cykelsporten.

Filmen Expedition To The End of The World spelades in i de oupptäckta fjordarna i Norra Grönland. Filmen vann en rad internationella priser och  visades på över 100 filmfestivaler runt omkring i världen. Den fick även amerikansk biodistribution.

Han har tilldelats det största danska talangpriset Nordisk Film Prisen. Dokumentärfilmen Tal R: The Virgin vann en Robert, motsvarande svenska Guldbaggen, 2014. Diktsamlingen Via katastroferne nominerades till Politikens Litteraturpris 2012 och novellerna i Grand Danois nominerades till Læsernes Bogpris 2017. Den senare boken översattes även til svenska och publicerades av Norstedts Förlag 2018. Från samma samling har novellen Labrador publicerats i amerikanska World Literature Today. Romanen Anden person ental finns på svenska med titlen Jag väntar i snön. 

Hans senaste och tionde bok är romanen Første person flertal från 2022.

Bibliografi i urval 
 Lyn på en motorvej, lyrik, Gyldendal 1998, 
 Chihuahua, noveller, Gyldendal 1999, 
 Solvinden, lyrik, Gyldendal 2005
 Via katastroferne, lyrik, Gyldendal 2012
Anden person ental, roman, Gyldendal 2014, 
Grand Danois, noveller, Gyldendal 2016, 
Sportshjerte, Gyldendal 2017, 
Nordisk vildt, Politikens Forlag 2018, 
Snask, Politikens Forlag
Første person flertal, Politikens Forlag

Filmer i urval
Moon Rider, dokumentärfilm om den danske tävlingscyklisten Rasmus Quaade, 2012 
Ekspeditionen til verdens ende , dokumentärfilm från Grönland, 2013
Tal R: The Virgin, dokumentärfilm, 2013
Guldkysten, spelfilm, 2015
Miss Osaka, spelfilm, 2021

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Daniel Dencik på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Danska författare under 2000-talet
Födda 1972
Levande personer
Män
Författare från Stockholm
Danska filmregissörer
Regissörer från Stockholm
Svenska filmregissörer
Svenska dokumentärfilmare
Kvinnan utan nåd

Kvinnan utan nåd (originaltitel: The Little Foxes) är en amerikansk dramafilm från 1941 i regi av William Wyler. Det är en filmatisering av Lillian Hellmans pjäs The Little Foxes, som 1939 sattes upp på Broadway med Tallulah Bankhead i huvudrollen. Hellman skrev även filmmanuset. Från filmbolagets sida insisterade man på att Bette Davis skulle göra huvudrollen i filmversionen. Några av birollerna görs dock av samma skådespelare som i pjäsen. Filmen nominerades till nio Oscars, men vann inte i någon kategori. Bland nomineringarna kan nämnas bästa film, och bästa kvinnliga huvudroll (Bette Davis).

Handling 
Historien utspelar sig under tidigt 1900-tal i den amerikanska södern. Aristokraten Regina Hubbard Giddens (Bette Davis) är fast besluten att med alla medel ta del av både sin makes och sina två bröders förmögenheter.

Rollista 
 Bette Davis – Regina Giddens
 Herbert Marshall – Horace Giddens
 Teresa Wright – Alexandra Giddens
 Richard Carlson – David Hewitt
 Dan Duryea – Leo Hubbard
 Patricia Collinge – Birdie Hubbard
 Charles Dingle – Ben Hubbard
 Carl Benton Reid – Oscar Hubbard

Externa länkar 

Filmer 1941
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av William Wyler
Svartvita filmer
Micheil Dzjavachisjvili

Micheil Dzjavachisjvili, född 1880, död 1937, var en georgisk författare.

Bibliografi

Romaner 
 Kvatji Kvatjantiradze (1924)
 Jaqo's Dispossessed (1925)
 The White Collar (1926)
 Giwi Shaduri (1928)
 Arsena Marabdeli (1933) 
 A Woman's Burden (1936)

Referenser 

Födda 1880
Avlidna 1937
Män
Georgiska författare
Frode Rønning

Frode Rønning, född 7 juli 1959 i Trondheim, är en norsk före detta skridskoåkare.
Rønning blev olympisk bronsmedaljör på 1 000 meter vid vinterspelen 1980 i Lake Placid.

Källor 

Norska skridskoåkare
Norska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Norge
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Norge
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Norge
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Idrottare från Trondheim
Födda 1959
Levande personer
Män
Nya Zeelands territoriella myndigheter

Territoriella myndigheter (engelska: territorial authority) är den andra nivån av administrativ indelning på Nya Zeeland, under regionerna. 

Det finns 67 territoriella myndigheter, varav 12 styr städer (city councils), 53 styr distrikt (district councils) samt Auckland Council och Chathamöarna.

Sex av de territoriella myndigheterna är unitära myndigheter (unitary authorities), och fungerar också som regionala myndigheter. Dessa är Auckland Council, Gisborne, Marlborough, Nelson, Tasman och Chathamöarna.

Territoriella myndigheter ligger oftast inom en region men vissa ligger i flera regioner. Regionala myndigheter är oftast indelade efter avrinningsområden och har hand om miljö- och kollektivtrafikfrågor, medan de territoriella är indelade efter "intressegemenskaper" och ansvarar för många olika lokala tjänster, exempelvis vägar, avlopp, sophämtning, bibliotek, parker och stadsplanering.

Territoriella myndigheter

Nordön

Sydön

Övriga

Källor 

Nya Zeelands geografi
Administrativa indelningar av länder i Oceanien
Jag ger mig aldrig!

Jag ger mig aldrig! (engelska: Lady on a Train) är en amerikansk kriminalfilm från 1945 i regi av Charles David.

Handling 
På väg till New York bevittnar Nikki Collins ett mord i en byggnad när hon sitter på tåget. Hos polisen tror ingen på henne och tar det hela som fantasier. Nikki börjar då göra egna efterforskningar tillsammans med en deckarförfattare. Hon blir ordentligt inblandad sedan hon misstas för en släkting till den mördade mannen.

Rollista

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1945
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Universal Studios
Filmer som utspelar sig ombord på tåg
Svartvita filmer