kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Civilization: Beyond Earth

Civilization: Beyond Earth är ett turordningsbaserat 4X-datorspel, utvecklat av Firaxis Games och utgivet av 2K Games och släpptes den 24 oktober 2014 till Windows-system.
 Sedan dess har också OS X- och Linux-versioner också släppts. Det är en del av Civilization-serien, och en andlig uppföljare till Alpha Centauri från 1999. Spelet har fått ett expansionspaket, Rising Tide. Sid Meier's Starships knyter samman sin berättelse med berättelsen i Beyond Earth.

Handling
Spelet utspelar sig några hundra år framåt i tiden där en följd av händelser som kallas The Great Mistake (det stora misstaget) har gjort Jorden till en mycket dålig plats. Trots att utvecklarna har internt skrivit exakt vad dessa händelser är lämnas enbart vaga ledtrådar kring vad som kan ha hänt, och låter spelarens fantasi fylla i det som fattas. Jordens tillstånd tvingar människan  att utforska rymden efter en ny planet att bosätta sig på, vilket är det som sker i spelets början.

Enheter och strid
Det finns ett antal enheter i strid. De flesta av dessa har en alienmotsvarighet. Den första enheten är Explorer, en enhet som det hörs på namnet är gjord för att utforska. Den har ingen alienmotsvarighet. Enheten kan slåss, men är inte särskilt stark. En starkare enhet är Soldier, vars alienmotsvarighet är Wolf Beetle. Denna enhet kan enklare besegra fientliga enheter. Vissa enheter är så kallade "Ranged units", som kan skada fiender på ett stort avstånd. Arbetarenheten kan inte slåss, men kan istället bygga så kallade Improvements. Havsenheterna är inte lika många. Den första vattengående enheten är en så kallad Gunboat, som har en Ranged attack. Dess alienmotsvarighet är Sea Dragon.

Spelbara civilisationer
Man kan spela som ett antal olika personer och länder i spelet:

Samatar Jama Barre (the Peoples African Union)
CEO Susanne Fielding (ARC, American Reclamation Corporation)
Daoming Sochua (Pan-Asian Cooperative)
Élodie (Franco-Iberia)
Vadim Kozlov (Slavic Federation)
Hutama (Polystralia)
Reinjaldo de Alencar (Brasilia)
Kavitha Thakur (Kavithan Protectorate)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Beyond Earth
Datorspel 2014
Science fiction-datorspel
Windows-spel
OS X-spel
Linuxspel
Turordningsbaserade strategispel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Scone, New South Wales

Scone  är en småstad i kommunen Upper Hunter Shire i delstaten New South Wales i Australien, belägen 153 kilometer nordväst om Newcastle. Staden hade 4 624 invånare vid 2006 års folkräkning  och är känd som ett viktigt centrum för uppfödning av fullblodshästar.

Platsen döptes till Scone 1831 av Jason Kent Toth, en australiensare av skotskt ursprung, efter orten Scone i Skottland. Ortnamnen uttalas dock olika, i Australien uttalas Scone med samma engelska o-ljud som i bone och i Skottland med samma o-ljud som i moon. Sedan 2004 ingår orten i den då nybildade kommunen Upper Hunter Shire. 

Staden ligger vid New England Highway och järnvägslinjen mellan Sydney och Armidala.

Referenser

Externa länkar 

Orter i New South Wales
Rum 301

Rum 301 är en svensk kortfilm från 2013 i regi av Karin Fahlén. I rollerna ses bland andra Vera Vitali, Simon J. Berger och Niklas Falk.

Handling 
Olika personer tvingas mötas på ett hotellrum i London. De har alla viktiga uppdrag att utföra i staden, men det är inte uppdragen i sig som blir det centrala för dem utan mötet med varandra och därigenom sig själva.

Rollista 
 Vera Vitali – Anna
 Simon J. Berger – David
 Niklas Falk – mannen med nejlikan
 Marie Richardson – Angelica
 Peter Carlberg – Johan
 Sara Huss – receptionist 1
 Shane McCullagh – receptionist 2
 Emil Spanos – taxichaufför

Om filmen 
Rum 301 producerades av Martina Stöhr för Chamdin & Stöhr Film AB. Den samproducerades av The Chimney Pot AB, Kameraten AB och Karin Fahlen och mottog produktionsstöd från Stiftelsen Svenska Filminstitutet. Den spelades in efter ett manus av Fahlén med Erik Molberg Hansen som fotograf. Klippare var Lars Gustafson och scenograf Kajsa Severin. Musiken komponerades av Magnus Frykberg.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell sida

Svenska kortfilmer
Svenska dramafilmer
Svenska filmer 2013
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Karin Fahlén
London på film
Alexander Pfänder

Alexander Pfänder, född 7 februari 1870 i Iserlohn, död 18 mars 1941 i München, var en tysk filosof och psykolog. 

Pfänder var extra ordinarie professor i filosofi med särskilt läraruppdrag för pedagogikens system och historia vid Münchens universitet från 1908. Han började som psykolog i Theodor Lipps anda men övergick senare till logiska och karakterologiska frågor efter Edmund Husserl och fenomenologins linjer. I fråga om förhållandet mellan kropp och själ intog Pfänder en dualistisk ståndpunkt. Bland hans skrifter märks Phänomenologie des Willens (1900), Einführung in die Psychologie (1904, 2:a upplagan 1920) och Logik (1921).

Källor

 

Tyska filosofer
Tyska psykologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Iserlohn
Födda 1870
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Yongqing

Yongqing, tidigare romaniserat Yungtsing, är ett härad som lyder under Langfangs stad på prefekturnivå i Hebei-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 65 kilometer söder om huvudstaden Peking.

Källor

WP:Projekt Kina
Göttingische Gelehrte Anzeigen

Göttingische Gelehrte Anzeigen (tyska för "Göttingens lärda underrättelser") är en tysk tidskrift.

Göttingische Gelehrte Anzeigen, den äldsta av Tysklands kritiskt vetenskapliga tidskrifter, uppsattes 1739 under ett delvis annat namn och har sedan stiftandet av Gesellschaft der Wissenschaften zu Göttingen utgivits under dettas hägn. Bland dess redaktörer märks Albrecht von Haller, Christian Gottlob Heyne, Johann Gottfried Eichhorn och Arnold Hermann Ludwig Heeren. Tidskriften utkommer numera två gånger om året och lämnar omfattande granskningar av arbeten inom skilda vetenskaper. Tidskriftens historia har behandlats av Oppermann (1844), Wüstenfeld (1887) och Roethe (1903).

Källor 

 

Tyska tidskrifter
Akademiska tidskrifter
Litteraturtidskrifter
Ugglan
Kastner

Kastner är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Bruno Kastner  (1890–1932), tysk skådespelare
 Elliott Kastner (1930–2010), amerikansk filmproducent
 Emerich Kastner (1847–1916), österrikisk musikolog
 Fabian Kastner (född 1977), svensk författare och kulturskribent
 Frédéric Kastner (1852–1882), fransk fysiker
 Jean-Georges Kastner (1810–1867), fransk komponist och musikskriftställare
 Karl Wilhelm Gottlob Kastner (1783–1857), tysk kemist
 Rudolf Kasztner (1906–1957), ungersk journalist

Tyska efternamn
Ernst Meumann

Ernst Friedrich Wilhelm Meumann,  född 29 augusti 1862 i Uerdingen, död 26 april 1915 i Hamburg, var en tysk psykolog och pedagog.

Meumann var lärjunge till Wilhelm Wundt och assistent på hans psykologiska laboratorium i Leipzig. Han utnämndes till professor efter vartannat i Zürich, Königsberg, Münster, Halle an der Saale, Leipzig och slutligen i Hamburg, där han planlade ett institut, som var ämnat att bli centralställe för den tyska forskningen rörande barn och ungdom och de därpå grundade pedagogiska reformsträvandena. Dessa planer presenterade han i programskriften Über Institute für Jugendkunde (1912). 

Meumann började sin vetenskapliga produktion som experimentell psykolog och publicerade efter avhandlingen Untersuchungen zur Psychologie und Ästhetik des Rhythmus (1894) flera undersökningar, särskilt rörande tidsuppfattningen, i Wundts "Philosophische Studien" och Emil Kraepelins "Psychologische Arbeiten". Han skrev även de språkpsykologiska undersökningarna Die Entstehung der ersten Wortbedeutungen beim Kinde (1902; andra upplagan 1908) och Die Sprache des Kindes (1903) och två mindre estetiska arbeten (1908 och 1910). Till den allmänna psykologin hör Intelligenz und Wille (1908). 

Meumann kan betraktas som den experimentella pedagogikens främste vetenskaplige grundläggare i Tyskland. Tillsammans med Wilhelm August Lay uppsatte han 1905 och redigerade 1907–1910 ensam tidskriften "Die experimentelle Pedagogik", som därefter sammanslogs med "Zeitschrift für pädagogische Psychologie" till "Zeitschrift für pädagogische Psychologie und experimentelle Pädagogik", från 1911 utgiven av Meumann i samarbete med Otto Scheibner, Aloys Fischer och Hugo Gaudig.

Övriga skrifter i urval
Über Ökonomie und Technik des Lernens (1903)
Ökonomie und Technik des Gedächtnisses (1908)
Vorlesungen zur Einführung in die experimentelle Pädagogik (två band 1907; andra upplagan i tre band 1912 och senare)
System der Ästhetik (1914)
Abriss der experimentellen Pädagogik (1914)

Källor

Tyska psykologer
Tyska pedagoger
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid universitetet i Königsberg
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1862
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Thibaut Pinot

Thibaut Pinot, född 29 maj 1990, är en fransk professionell cyklist. Sedan säsongen 2010 tävlar han för UCI Pro Tour-laget FDJ.fr.

I juli 2012 tog Pinot som tävlingens yngsta cyklist hem etapp 8 av Tour de France. I totaltävlingen slutade han tia när Bradley Wiggins vann. Han slutade sjua i 2013 års Vuelta a España. 2014 ställde Pinot upp som ledare för FDJ.fr i Tour de France, där han slutade trea totalt. Han vann den vita tröjan som tävlingens bästa cyklist under 26 år, medan Vincenzo Nibali segrade i totaltävlingen.

Under 2015 års Tour de France klev Pinot in i tävlingen som en av de stora favoriterna. Fransmannen tappade dock mycket tid redan under de inledande etapperna, och det stod tidigt klart att en topplacering var utom räckhåll. Under den näst sista etappen till Alpe d'Huez attackerade Pinot tidigt och lyckades hålla undan för Nairo Quintana, för att ta sin finaste seger i karriären.

Referenser

Externa länkar
Thibaut Pinot Profile på Equipe Cycliste FDJ.fr

Franska tävlingscyklister
Franska idrottare under 2000-talet
Födda 1990
Levande personer
Män
Xianghe

Xianghe, tidigare romaniserat Siangho, är ett härad som lyder under Langfangs stad på prefekturnivå i Hebei-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Dacheng

Dacheng, tidigare romaniserat Tacheng, är ett härad som lyder under Langfangs stad på prefekturnivå i Hebei-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Wen'an

Wen'an är ett härad som lyder under Langfangs stad på prefekturnivå i Hebei-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Belägringen av Weissenstein

Belägringen av Weissenstein ägde rum från den 31 maj till den 30 september 1602 under det Andra polska kriget. Två veckor efter erövringen av Fellin ledde hetmanen Jan Zamoyski den polsk-litauiska armén på 2 000 man för att belägra och intaga Weissenstein (numera känt som Paide i Estland). Weissenstein, en viktig knutpunkt i Estland, var ett område av strategisk betydelse för både Polen och Sverige. Slottet ligger bland träskmarker och byggdes under den tyska ordenstiden, hade starkt artilleri och försvarades av 700 soldater, lokala bönder och stadsbor. Weissenstein var en muromgärdad stad med 30-meterstorn i hörnen och med höga bastioner.

Befästningen återtogs 1607 av svenskarna.

Referenser

Litteratur 
 Leszek Podhorodecki, "Rapier i koncerz", Warszawa 1985, 

1602 i Europa
Weissenstein
Weissenstein
Weissenstein
Weissenstein
Dachang

Dachang är ett autonomt härad för huikineser som lyder under Langfangs stad på prefekturnivå i Hebei-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Benkol

Benkol är kol framställt genom förkolning av ben utan syretillträde.

Ben som skall förkolas befrias först från fett och krossas i ärtstorlek och förkolas därefter vanligen i retort. Under processen ger 100 kilo ben omkring 60 kilo benkol, 8,2 kilo ammoniakvatten (10 % ammoniak i vatten), 1,5-2 kilo tjära och 8,8 kubikmeter oxidationsgaser. Benkol innehåller 6-12 % rent kol, 75-80 % kalciumfosfat, 6-8 % kalciumkarbonat och mindre mängder gips, alkalisalter, järnoxid och bundet kväve. Tidigare förkolades främst benkol för att tillvarata hjorthornssalt och oljor. 1811 upptäckte Figuier benkolets avfärgningsförmåga och 1828 införde Dumont benkol för rening av sockersaften inom sockerindustrin. Benmjöl har även tagits i bruk för rening och klarning även av andra lösningar. På grund av ett högt pris har benkol ofta regenererats genom att avlägsna de ämnen benkolet genom adsorption tagit upp.

Benkol av sämre kvalitet har malts till ett fint pulver och använts som färg, bensvärta och som tillsats i skosvärta.

Källor 
 

Blandningar
Oppermann

Oppermann är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adolf Oppermann (1861–1931), dansk skogsman
 Ewald Oppermann (1896–1965), tysk nzistisk officer
 Heinrich Albert Oppermann (1812–1870), tysk skriftställare
 Johann Carl Vincentz Oppermann (1784–1861), dansk skogsman
 Ludvig Henrik Ferdinand Oppermann (1817–1883), dansk matematiker och språkman
 Theodor Oppermann (1862–1940), dansk museiman

Danska efternamn
Tyska efternamn
Jan Jacob Rochussen

Jan Jacob Rochussen, född den 23 oktober 1797 i Etten, Brabant, död den 21 januari 1871 i Haag, var en nederländsk statsman. Han var far till Willem Frederik Rochussen, svärfar till Jacob van Zuylen van Nijevelt i dennes tredje gifte och morfar till Herman Adriaan van Karnebeek.

Rochussen var en typisk företrädare för Amsterdams affärskretsar och stod Vilhelm II nära, liksom senare dennes son Vilhelm III. Som finansminister tillhörde han 1843 de första ministrar, som av generalstaternas andra kammare tvangs begära avsked. Åren 1845–1851 var han generalguvernör över Nederländska Indien. Han blev 1858 kolonialminister och ministerpresident, vilket han förblev till 1860. Trots att han 1859 avskaffade slaveriet i Nederländska Indien blev han på grund av sin konservativa ämbetsutövning starkt kritiserad för sin kolonialpolitik.

Källor

Noter

Nederländernas regeringschefer
Nederländernas finansministrar
Nederländska guvernörer
Generalguvernörer
Nederländska politiker under 1800-talet
Födda 1797
Avlidna 1871
Män
Scott Darling



Scott Darling, född 22 december 1988, är en amerikansk professionell ishockeymålvakt som är free agent och klubblös.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Carolina Hurricanes och Chicago Blackhawks och på lägre nivåer för Charlotte Checkers, Rockford Icehogs, Milwaukee Admirals och Hamilton Bulldogs i AHL, Florida Everblades, Wheeling Nailers och Cincinnati Cyclones i ECHL, Wichita Thunder i CHL och Maine Black Bears (University of Maine) i NCAA.

Darling draftades i sjätte rundan i 2007 års draft av Phoenix Coyotes som 153:e spelare totalt.

Han vann Stanley Cup med Blackhawks säsongen 2014-2015.

Statistik
M = Matcher, V = Vinster, F = Förluster, O = Oavgjorda, ÖF = Förluster på övertid eller straffar, MIN = Spelade minuter, IM = Insläppta Mål, N = Hållit nollan, GIM = Genomsnitt insläppta mål per match, R% = Räddningsprocent

Grundserie

Slutspel

Referenser

Noter

Externa länkar
Scott Darling NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Scott Darling – Player profile at The Hockey News

Spelare i Carolina Hurricanes
Stanley Cup-mästare 2015
Spelare i Rockford Icehogs
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Cincinnati Cyclones (ECHL)
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare i Wheeling Nailers
Spelare i Wichita Thunder (1992–2014)
Spelare i Florida Everblades
Alumner från University of Maine
Ishockeyspelare i Maine Black Bears
Spelare i Indiana Ice
Spelare i North Iowa Outlaws
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska ishockeymålvakter
Idrottare från Virginia
Personer från Newport News
Levande personer
Födda 1988
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2007
Spelare valda av Phoenix Coyotes i NHL Entry Draft
Willem Frederik Rochussen

Willem Frederik Rochussen, född den 18 december 1832 i Amsterdam, död den 17 juli 1912 i Haag, var en nederländsk politiker. Han var son till Jan Jacob Rochussen.

Den 5 september 1881 till den 23 april 1883 var han Nederländernas utrikesminister.

Källor 
 

Nederländernas utrikesministrar
Nederländska politiker under 1800-talet
Alumner från Leidens universitet
Alumner från Utrechts universitet
Personer från Amsterdam
Födda 1832
Avlidna 1912
Män
Ekengårds Maskinfabrik AB

Ekengårds Maskinfabrik AB i Ysane, Sölvesborgs kommun var en tillverkare av jordbruksmaskiner under åren 1939–1990. 

Företaget grundades år 1939 av Sven Bertil Nelson under namnet Ekengårds Vagnfabrik och tillverkade utrustning för att sätta, ta upp och transportera potatis. År 1951 ändrades företaget till aktiebolag och bytte namn till Ekengårds Maskinfabrik AB. Företaget hade en stark marknadsroll i Sverige in på 1970-talet men blev sedan efterhand utkonkurrerat för att slutligen upphöra med verksamheten år 1990. 

Ekengårds hade länge en logotyp som var ett runt märke, gul botten, svart text E med en krona över. På slutet ett ovalt märke med texten Ekengårds och kronan över, med gul botten och svart text.

Idag lever varumärket delvis vidare i firman Juko Ekengårds AB, också den belägen i Sölvesborgs kommun men inte på samma plats som Maskinfabriken.

Referenser

Litteratur
 Ekengårds maskinfabrik AB : 1938-1990 : ägare, produkter, personal och facklig verksamhet vid företaget (Sölvesborg 1995)

Svenska tillverkare av jordbruksredskap
Företag bildade 1939
Företag upplösta 1990
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Företag i Sölvesborgs kommun
Mona Ridderstad-Cedergren

Mona Ridderstad-Cedergren, folkbokförd Mona Brigitta Marianne Ridderstad Tengblad, tidigare Cedergren, ogift Ridderstad, född 12 oktober 1935 i Markaryds församling i Kronobergs län, är en svensk målare.

Utbildad vid Hovedskous målarskola i Göteborg samt vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn. Mona Ridderstad-Cedergren utför verk i olja och akvarell. Motiven är landskap från Ven och Grekland, även människor från sistnämnda plats, i stram färghållning. Hon finns representerad i Höganäs museum, Helsingborgs museum samt hos kommuner. Hon finns också representerad Kotka stad i Finland.

Mona Ridderstad-Cedergren är dotter till kapten Peter Ridderstad och Ester Ahlgren (omgift Runeberg) samt syssling till konstnären Britta Ridderstad Bengtsson. Hennes förste man Cay Cedergren (1913–1977) var keramiker, liksom dottern Lena Cedergren (född 1958), som övertog sin fars keramikverkstad i Ven. Sedan 1989 var Ridderstad-Cedergren gift med sin andre make Åke Tengblad (1929–2021), fil. pol. mag. och tidigare statistikchef hos SCB samt son till Arbetets VD Börje Tengblad och Ruth, ogift Liljedahl.

Referenser

Externa länkar
MONA RIDDERSTAD-CEDERGREN på Konstnärslexikonett Amanda]

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Personer från Markaryds socken
Födda 1935
Levande personer
Kvinnor
Mona
Cay Cedergren

Cay Cedergren, folkbokförd Kaj Ture Nils Anton Cedergren, född 23 februari 1913 i Raus församling i dåvarande Malmöhus län, död 23 maj 1977 i Sankt Ibbs församling i samma län, var en svensk keramiker.

Biografi 
Cay Cedergren, som var utbildad i Danmark, hade egen keramikverkstad i Ven och utförde föremål i chamotte, bland annat skålar och fat. Mest känd blev han dock för figurerna "Ellen" och "Flickan från Backafall". Sina verk signerade Cedergren med ett rättvänt och ett bakvänt C som gick in i varandra.

Han var 1941–1945 gift med Linnéa Hill (1915–1998, omgift med Ralph Bergholtz) och från 1958 med konstnären Mona Ridderstad-Cedergren (född 1935). Dottern Lena Cedergren (född 1958) gick i sin fars fotspår och fortsatte verksamheten i faderns verkstad efter dennes död.

Han är begravd på Sankt Ibbs kyrkogård i Skåne.

Referenser

Svenska keramiker
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Personer från Raus socken
Födda 1913
Avlidna 1977
Män
Konstnärer från Helsingborg
Get Down Tonight

Get Down Tonight är en discolåt komponerad av Harry Wayne Casey och Richard Finch som lanserades av deras grupp KC & the Sunshine Band 1975. Med denna singel fick gruppen sitt stora genombrott då den nådde förstaplatsen på Billboard Hot 100-listan i USA. Singeln listnoterades även i flera europeiska länder. Låten inleds med ett karaktäristiskt gitarrsolo och går sedan in i ett snabbt discotempo. Albumversionen, som återfinns på albumet KC and the Sunshine Band innehåller en runt två minuter lång instrumental sektion som nästan helt saknas på singelversionen.

Låten har även använts i många filmer, i synnerhet där 1970-talets discoera skildras. Så är till exempel fallet i Forrest Gump, där den spelas under en scen på ett diskotek.

Listplaceringar
Billboard Hot 100, USA: #1
UK Singles Chart, Storbritannien: #21
RPM, Kanada: #1
Nederländerna: #5

Källor
Allmusic om låten

Noter

Musiksinglar 1975
Vintervisor (musikalbum)

Vintervisor från 2000 är en julskiva av den svenska musikgruppen Triakel.

Låtlista
Julvisa från Älvdalen (Tomos Hedvig Persson) – 3:04
Bergslagsjul (Josef Seddel/Sven-Olof Borlund) – 2:15
Er framtid blive lyckelig (trad) – 3:21
Staffansvisa från Orust (trad) – 1:49
Innan gryningen (Benny Andersson/Ylva Eggehorn) – 3:30
Torspar-julaftas-våggvisa (Alan Kristenson) – 4:15
God morgon här, kär fader vår (trad efter Skräddar-Anders Persson & Lisskvarn-Ernst Olsson) – 2:21
Det blir en julhelg glad (Charlotta af Tibell/Annelie Holmgren) – 3:34
Julvisa i Finnmarken/Isfärden (Thorstein Bergman/Dan Andersson) – 3:41
Staffansvisa från Jämtland (trad) – 2:41
Adventspsalm (trad) – 3:20
Mormors julstjärna (trad/Lars-Rune Larsson) – 2:37
Knalle Juls vals (Evert Taube) – 2:34
Julgranspolska (trad/Erik Olsson) – 2:16
Tackvisan (trad) – 4:19

Medverkande
Emma Härdelin – sång, fiol
Janne Strömstedt – tramporgel
Kjell-Erik Eriksson – fiol
Benny Andersson – dragspel

Källor

Julmusikalbum 2000
Svenska folkmusikalbum
Svenskspråkiga julmusikalbum
Album av Triakel
Svenska julmusikalbum
Börje Tengblad

Börje Karl Axel Tengblad, född 29 oktober 1903 i Trollhättans församling, i dåvarande Älvsborgs län, död 23 maj 1962 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk korrespondent och direktör. Han blev 1953 verkställande direktör för dagstidningen Arbetet. 

Han var från 1929 till sin död gift med Ruth Liljedahl (1897–1984). Genom sonen Åke Tengblad är han svärfar till konstnären Mona Ridderstad-Cedergren.

Börje Tengblad är begravd på Limhamns kyrkogård.

Referenser

Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Trollhättan
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1903
Avlidna 1962
Män
Jacob van Zuylen van Nijevelt

Jacob Pieter Pompejus Baron van Zuylen van Nijevelt, född den 29 juni 1816 i Dordrecht, död den 4 november 1890 i Haag, var en nederländsk statsman. Han var kusin till Julius van Zuylen van Nijevelt.

Efter studier vid Athenaeum Illustre i Deventer studerade van Zuylen van Nijevelt rättsvetenskap vid universitetet i Utrecht, där han promoverades 1840. År 1849 blev han ledamot av generalstaternas andra kammare. van Zuylen van Nijevelt var till att börja med liberal och anhängare av Johan Rudolf Thorbecke. Han var 1852–1853 utrikesminister i dennes kabinett. Efter att ha ingått sitt tredje gifte med en dotter till den tidigare ministerpresidenten Jan Jacob Rochussen blev han under inflytande från sin svärfar alltmer konservativ. År 1861 blev han själv ministerpresident och ånyo utrikesminister. Senare blev han sändebud i Paris och ledamot av generalstaternas första kammare.

Källor

Noter

Nederländernas regeringschefer
Nederländernas utrikesministrar
Nederländska diplomater
Nederländska politiker under 1800-talet
Personer från Dordrecht
Födda 1816
Avlidna 1890
Män