kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Råsundas villaområden

Råsundas villaområden består av olika småhusområden i stadsdelen Råsunda i Solna kommun, i Kungl. brev till Länsstyrelsen med bilagor kategoriserade som villastad.

Råsunda norra villastad 
Råsunda norra villastad ligger vid Råstasjöns strand och skapades genom en avstyckningsplan för norra delen av Råsunda 1932. Bebyggelsen består av egnahemsbebyggelse grupperade kring en delvis bevarad äldre mangårdsbyggnad kallad Ellenhill och en lite större villa, som enligt Solna kommuns historiker ska ha varit en monumentalbyggnad avsedd att husera Råsunda Förstadsaktiebolags verkställande direktör. Råsunda norra villastad har beviljats strandskyddsdispens och benämns i översiktsplan 2030 som Råsunda norra villaområde. Områdets bebyggelse har betingats på de omfattande infrastrukturplaner som förelåg i Råstasjöområdet mellan 1900 och 1936, bland annat ett tiotal bangårdsförslag, tre förslag till snabbtrafikleder, förortsbaneförslaget norra järvabanan, ett stickspår från Hagalunds bangård, två stycken övergångsspår, ett vattenreningsverk, en planerad kanal från Sundbyberg till Brunnsviken och två stickspår från Tomteboda bangård.

Råsunda västra villastad 
Råsunda västra villastad ligger invid kvarteret Hallen och skapades genom ett antal avstyckningsplaner mellan 1926 och 1932 i syfte att skapa förutsättningar för småstugor och egnahemsbebyggelse till Råsunda Förstadsaktiebolags tågpersonal, som ett sätt att genom en förtäckt trädgårdsstad skapa förutsättningar för en alternativ dragning av Sundbybergsbanan längs stråkvägen. Ursprungligen bebyggdes området med småstugor kombinerat med Länsstyrelsebeslutade storstugor, men har i modern tid ofta utvecklats till större stadsvillor i tre till fyra våningar, med stora garage och enorma terrasseringar och terrassbyggnader i en stor mängd olika arkitekturstilar. Området har i Solna kommuns nya översiktsplan 2030 definierats som ett eget sammanhängande område kallat Råsunda villastad.

Råsunda södra villastad 
Råsunda södra villastad ligger invid det som en gång var Råsundastadion (Råsunda IP) och bestod ursprungligen av villor som byggdes i samband med de olympiska sommarspelen 1912. Sedermera utökades OS bebyggelsen med fler egnahems- och direktörsvillor. Villaområdet avgränsas i söder av Ekensbergskyrkan och av Råsundaskolan och Kvarteret Bollen med Bollens servicehem i norr. Råsunda södra villastad utgjorde fram till 1936 markreservation för två förslag till förortsbanor och har särskilt utpekats som saneringsmark i Solna Generalplan 1958, version 1975.

Råsunda östra villastad 
Råsunda östra villastad låg egentligen ursprungligen i Hagalund, kallas fortfarande för Vasalund men införlivades i Råsunda på grund av dess blandade bebyggelse med allt från två till fyravåningsvillor till större hyreshus. Råsunda östra villastad innehåller gamla Hagalunds sista delvis sammanhållna villabebyggelse och ett flertal av villorna är byggda i enlighet med Länsstyrelsebeslut eller domslut av Kungl. Maj:t.

Referenser

Råsunda
Aziz Sancar

Aziz Sancar, född 8 september 1946 i Savur i provinsen Mardin, Turkiet, är en turkisk-amerikansk forskare. 2015 tilldelades han Nobelpriset i kemi tillsammans med Paul Modrich och Tomas Lindahl för "mekanistiska studier av DNA-reparation".

Sancar har en medicine doktor-examen från Istanbuls universitet 1969. Han blev filosofie doktor 1977 vid University of Texas i USA. Han är professor vid University of North Carolina School of Medicine i Chapel Hill.

Källor

Externa länkar
Aziz Sancars sida på University of North Carolina

Levande personer
Födda 1946
Män
Amerikanska kemister under 1900-talet
Nobelpristagare i kemi
Amerikanska nobelpristagare
Personer från Mardin
Turkiska forskare
Turkiska nobelpristagare
Alumner från University of Texas at Dallas
Drömgrottan

Drömgrottan är belägen nedanför den övre klätterväggen på Midskogsberget omkring 20 kilometer från Sundsvall och har bildats efter att bergsidan har kollapsat. Grottan är uppmätt till 185 meter i tre våningsplan. 

Drömgrottan utforskades 1994 av några speleologer från Sundsvall och är Medelpads längsta grotta. Grottan var första året bara 57 meter, men efter undersökningar av en mycket liten passage fann man drygt 100 meter ytterligare. Det finns numera ett blått snöre genom nästan hela grottan som man kan följa för att inte komma bort sig. Grottan har en par ganska trånga passager men även ett par stora salar med takhöjd upp till drygt 4 meter.

Referenser 
 

Grottor i Sverige
Paul Modrich

Paul Modrich, född 13 juni 1946 i Raton, New Mexico, är en amerikansk forskare. 2015 tilldelades han Nobelpriset i kemi tillsammans med Aziz Sancar och Tomas Lindahl för "mekanistiska studier av DNA-reparation".

Modrich blev filosofie doktor 1973 vid Stanford University. Han är professor i biokemi och mismatch repair vid Duke University School of Medicine i Durham, North Carolina.

Källor

Externa länkar
Paul Modrich på Howard Hughes Medical Institute

Amerikanska kemister under 1900-talet
Amerikanska biokemister
Nobelpristagare i kemi
Amerikanska nobelpristagare
Personer från Colfax County, New Mexico
Levande personer
Födda 1946
Män
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från Stanford University
Amerikanska kemister under 2000-talet
Forskare från New Mexico
Peter Fredrik Duwell

Peter Fredrik Duwell, född 9 mars 1743 i Karlshamn, död  där 26 mars 1825, var en svensk industriman och riksdagsman.

Duwell var son till yllefabrikören och handlanden Christoffer Duwell. Han gick i lära hos sin far, praktiserade även ett år hos firman Heyderich & Fabricius och var ett år anställd i en firma i Lybeck där han lärde sig italienskt bokhålleri. Därefter arbetade han hos handelsmannen Henrik Mesterton innan han 1771 fick burskap som handlare i Karlshamn.

Duwell sysslade främst med export av virke till tunnor och var dessutom en betydande redare. Från 1780-talet drev han även en tobaksfabrik, senare även en stärkelsefabrik. Tillsammans med köpmännen S. Lundberg och N. B. Santesson startade han 1794 även garverirörelse i Asarums socken och från 1800 drev han tillsammans med överstelöjtnant L. A. Bergencreutz ett engelskt garveri i Ronneby. I början av 1800-talet var han även en av direktörerna i Karlshamns segelduks- och buldansfabrik. Därtill inköpte han betydande jordegendomar ( t.ex. herrgården Gustafsborg) och var 1801 tillsammans med N. B. Santesson den störste jordägaren i Asarums socken.

Duwell engagerade sig även i Karlshamns försvar, och då borgarkåren i staden återupprättades 1789 blev han kapten vid borgerskapets infanteri. Duwell var även riksdagsman i borgarståndet för Karlshamn 1786, 1789, 1792, 1800 och 1812, det sista året även som representant för Eksjö. Som riksdagsman var han ledamot av bankoutskottet 1789 och 1812 samt i hemliga utskottet 1792 och 1800. Duwell blev riddare av Vasaorden 1790.

Källor 

Män
Födda 1743
Avlidna 1825
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Borgarståndets riksdagsledamöter
Riddare av Vasaorden
Personer från Karlshamn
Biet Maja

Biet Maja, även Biet Maya, (tyska: Biene Maja) är huvudfiguren i två romaner av den tyske författaren Waldemar Bonsels från 1900-talets början. Romanerna användes som förlaga till en populär animerad TV-serie som producerades mellan 1975 och 1980 samt för en tecknad serietidning som utkom från och med 1976. Det har även gjorts långfilmer om biet Maja.

Böcker 
Böckerna med biet Maja är Biet Majas äventyr (originaltitel: Die Biene Maja und ihre Abenteuer) och Himmelsvolk. I romanerna bearbetar Bonsels sina barndomsminnen från Ahrensburg i Schleswig-Holstein samt sina iakttagelser i parken vid slottet Schleißheim (nära München). Utöver honungsbiet Maja förekommer flera andra insekter i böckerna.

Filmatiseringar 
Mellan 1924 och 1925 skapade regissören Wolfram Junghans en film om biet Maja. För filmen användes äkta insekter och därför tog produktionen två år.

Mellan 1975 och 1980 producerades en populär animerad TV-serie baserad på boken.

År 2014 hade den tysk-kanadensiska animerade filmen Biet Maya (originaltitel: Die Biene Maja), baserad på serien, premiär.

Figurerna för TV-serien och för filmen från 2014 formades av den amerikanska serietecknaren Marty Murphy. Serien var ett samarbete mellan det tyska TV-företaget ZDF och det japanska företaget Zuiyo Enterprises (senare namn Nippon Animation). De 104 episoderna visades av ZDF i Tyskland och Österrike och de visas fortfarande av bland annat tyska barn-TV Kika.

Framgång hade även signaturmelodin till TV-serien som sjöngs av Karel Gott. Singeln blev i Tyskland en sjufaldig guldskiva.

Externa länkar 

Fiktiva insekter
Anime (TV)
Tysk barnlitteratur
Retaliera

Retaliera (från franska att återgälda på samma sätt) innebär inom handelspolitik en motaktion när tullar eller andra importrestriktioner som införts av en annan stat. Motaktionen är då att införa liknande restriktioner riktade mot motparten.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1979

Internationell handel
Svenska tvåhundrakronorssedeln

Den svenska tvåhundrakronorssedeln, även kallad tvåhundralappen, är en sedel med värdet 200 svenska kronor som introducerades och blev giltig i Sverige den 1 oktober 2015.

Sedeln har en grön färgton och dess mått är 140 x 66 millimeter. Framsidans motiv föreställer regissören Ingmar Bergman och baksidans motiv Gotland (Fårö) där Ingmar Bergman hade sitt hem.

Källa

Svenska sedlar
Fårö
Reten

Reten, C18H18, är ett fast polycykliskt aromatiskt kolväte och utgör huvudbeståndsdel i vissa fasta barrträdshartser.

Egenskaper
Reten förekommer naturligt i tjära som erhållits genom destillation av hartshaltig ved. Det kristalliserar i stora plattor, som smälter vid 98,5 °C och kokar vid 390 °C. Det är lättlösligt i varm eter och i varm isättika. Natrium och kokande amylalkohol reducerar reten till ett tetrahydroreten, medan om det upphettas med fosfor och jodvätesyra till 260 °C, bildas en dodekahydrid. Kromsyra oxiderar det till retenkinon, ftalsyra och ättiksyra. Det bildar ett pikrat, som smälter vid 123-124 ° C.

Framställning
Reten härleds genom nedbrytning av specifika diterpenoider biologiskt framställda av barrträd.

Förekomst
Det förekommer naturligt i tjära som erhållits genom destillation av harts från barrträd.

Förekomsten av spår av reten i luften är en indikator på skogsbränder; det är en väsentlig produkt av pyrolys av barrträd. Det är också närvarande i avloppsvatten från massa- och pappersbruk.

Användning
Reten är, tillsammans med cadalen, simonellit och ip-iHMN, en biomarkör av högre växter, vilket gör det användbart för paleobotanisk analys av bergsediment. Förhållandet av reten/cadalen i sediment kan avslöja förekomsten av släktet Pinaceae i biosfären.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979
http://www.chemspider.com/Chemical-Structure.9805.html?rid=89dda509-3483-405a-878d-077dd561b06b

Polycykliska aromatiska kolväten
Fenantrener
Petroleumprodukter
AM-1

AM-1 är en klotformig stjärnhop i Pendeluret.

Källor 
 

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Pendeluret
201-10
NGC 3195

NGC 3195, även känd som Caldwell 109, är en planetarisk nebulosa belägen i stjärnbilden Kameleonten. Det är den sydligaste av alla ljusare ansenliga planetariska nebulosor på himlen, och förblir dold för alla nordliga observatörer. Den upptäcktes 1835 av John Herschel. Den har en magnitud på 11,6 är något oval i formen, med dimensioner på 40 × 35 bågsekunder och kan ses visuellt i teleskop vid låga förstoringar.

Egenskaper
Spektroskopi visar att NGC 3195 närmar sig jorden med 17 km/s, medan nebulositeten expanderar med ca 40 km/s. Centralstjärnan är listad med en magnitud av >15,3 (V) eller 16,1 (B). En analys av Gaia-data tyder på att centralstjärnan är en dubbelstjärna.

Referenser 

Caldwellkatalogen på Hawaiian Astronomical Societys webbsida

Noter

Externa länkar 

 The Hubble European Space Agency Information Centre: pictures and information on NGC 3195

NGC 3195
NGC 3195
3195
109
19-2
NGC 3132
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Frihetlig socialistisk tidskrift

Frihetlig socialistisk tidskrift var en svensk frihetligt socialistisk tidskrift grundad 1972 av redaktionen på Liberal Debatt, med Richard Murray som chefredaktör. Ursprungligen lade tidskriften fokus på praktiska frågor om direktdemokrati och rådskommunism, men blev senare mer teoretiskt inriktad och lyfte fram författare och filosofer som Paul Feyerabend, Pierre Clastres och Jean Baudrillard. Tidskriften lades ned i mitten av 1980-talet.

Källor

Tidskrifter startade 1972
Nedlagda svenska tidskrifter
NGC 3242

NGC 3242, även känd som Caldwell 59, är en planetarisk nebulosa belägen i stjärnbilden Vattenormen. Den upptäcktes 7 februari 1835 av William Herschel som katalogiserade den som H IV.27. John Herschel observerade den från Godahoppsudden, Sydafrika, på 1830-talet, och numrerade den som h 3248, och införde den i 1864 års allmänna katalog som GC 2102. Detta blev NGC 3242 i J. L. E. Dreyers nya allmänna katalog från 1888. Den kallas ofta Jupiters Ande eller Jupiters Spöke på grund av dess visuella storlek liknande planetens, men den kallas också ibland Ögonnebulosan.

Egenskaper
NGC 3242 har en bredd av omkring två ljusår och innehåller en central vit dvärg med en skenbar magnitud av 11. Nebulosans inre lager bildades för ca 1 500 år sedan. De två ändarna av nebulosan markeras av FLIERs, lober av snabbt rörlig gas ofta rödtonade i falskt färgade bilder. NGC 3242 kan lätt observeras med amatörteleskop och verkar blågrön för de flesta observatörer. Större teleskop kan också urskilja dess yttre halo.

Galleri

Referenser 

Caldwellkatalogen på Hawaiian Astronomical Societys webbsida

Noter

Externa länkar 

 The Hubble European Space Agency Information Centre – Hubble picture and information on NGC 3242
 NGC3242 on astro-pics.com
 FLIERs in NGC 3242

NGC 3242
NGC 3242
3242
59
568-5
NGC 3132
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Gåsholma naturreservat

Gåsholma är ett naturreservat i Gävle kommun i Gävleborgs län.

Området är skyddat som naturreservat sedan 1972 och är 72 hektar stort. Det är beläget öster om Gåsholma och består av skärgårdsmiljö. De flacka öarna Gåsholmen och Synskär ingår i reservatet liksom många småöar och skär.

I denna miljö finns ett rikt fågelliv där man bland annat kan få se storskrake, småskrake, tobisgrissla, strandskata och roskarl. 
De större öarna är till stor del klädda med skog. Stränderna är klippiga och blockrika. Där växer exempelvis nordlåsbräken, lundtrav, snårstarr, gullviva och vild gräslök. I ett näringsrikt kärr på Gåsholmen växer gul svärdslilja.
De grunda havsvikarna är viktiga lek- och uppväxtområden för flera fiskarter.

Spår efter bebyggelse finns på Gåsholmen i form av gamla husgrunder och vid ängsmarkerna finns det odlingsrösen.

Källor 
 Länsstyrelsen, naturreservat Gåsholma
 Länsstyrelsen, beslut 2007

Naturreservat i Gävle kommun
Natura 2000-områden i Gävleborgs län
Naturskyddsområden bildade 1972
IC 1613

IC 1613 eller Caldwell 51 är en oregelbunden galax i stjärnbilden Valfisken. Den är medlem av lokala galaxhopen.

I IC 1613 finns väldigt lite kosmiskt damm.

Referenser

Oregelbundna galaxer
Stjärnbilden Valfisken
051
1613
00668
003844
+00-03-070
Lokala galaxhopen
Muharrem Bajraktari

Muharrem Bajraktari, född den 15 maj 1896 i Kukës i Albanien, död den 1 januari 1989 i Bryssel i Belgien, var en albansk stamledare, högre tjänsteman och militär ledare.

1919 lierade sig Muharrem Bajraktari  med Ahmet Zogu. I juni 1924 avsattes han av Bajram Curri och deltog i Ahmet Zogus framgångsrika statskupp samma år. Han fängslade medlemmar i Demokratiska revolutionen som inte hann fly landet och blev senare polischef i nordöstra delen av landet. Han jagade rebeller i Dukagjini-regionen 1926 och blev 1929 högste kommendör för gendarmeriet. 1931 blev han aide-de-camp för Ahmet Zogu. I december 1936 revolterade Bajraktari mot italienskt inflytande och flydde till Jugoslavien och sedan till Frankrike. Han återvände till Albanien 1939 och ledde en albansk gerilla på 1 000 män och tog del i kriget till slutet av den tyska ockupationen. Han flydde till bergen när kommunisterna tog över landet 1944 och flydde sedan till Italien. I kommittén för Albaniens befrielse, en organisation vars syfte var att bringa kommunistregimen i Albanien på fall och som hade sitt huvudsäte i Rom var han aktiv, dock som en icke-medlem. Bajraktari flyttade senare till Aten och 1957 till Bryssel där han på sin ålders höst avled.

Källor

Albanska politiker under 1900-talet
Personer från Kukës
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1896
Avlidna 1989
Män
Don McDermott

Donald Joseph "Don" McDermott, född 7 december 1929 i Bronx i New York, död 1 november 2020, var en amerikansk skridskoåkare.
McDermott blev olympisk silvermedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1952 i Oslo.

Källor 

Amerikanska skridskoåkare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1956 från USA
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1952
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1956
Olympiska silvermedaljörer 1952
Idrottare från New York
Födda 1929
Avlidna 2020
Män
Boteå landsfiskalsdistrikt

Boteå landsfiskalsdistrikt var 1918–1951 ett landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) upphörde distriktet och dess område införlivades i Nylands landsfiskalsdistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Västernorrlands län.

Ingående områden
Distriktet bestod under hela dess existens av samma område:
Boteå landskommun
Styrnäs landskommun
Sånga landskommun
Överlännäs landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län
Nordingrå landsfiskalsdistrikt

Nordingrå landsfiskalsdistrikt var 1918–1951 ett landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) upphörde distriktet och dess område införlivades i Bjärtrå landsfiskalsdistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Västernorrlands län.

Ingående områden
Distriktet bestod under hela dess existens av samma område:
Nordingrå landskommun
Ullångers landskommun
Vibyggerå landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län
Nätra landsfiskalsdistrikt

Nätra landsfiskalsdistrikt var 1918–1964 ett landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. Den 1 januari 1965 avskaffades i Sverige samtliga landsfiskaler och landsfiskalsdistrikt, och deras arbetsuppgifter delades upp på de nyskapade indelningarna polisdistrikt, åklagardistrikt och kronofogdedistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Västernorrlands län.

Ingående områden
Genom kommunreformen 1 januari 1952 uppgick Skorpeds landskommun i Anundsjö landskommun, och dess område överfördes därmed till Anundsjö landsfiskalsdistrikt.

Från 1918
Nätra landskommun
Sidensjö landskommun
Skorpeds landskommun

Från 1952
Nätra landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län
Sollefteå landsfiskalsdistrikt

Sollefteå landsfiskalsdistrikt var 1918–1964 ett landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. Den 1 januari 1949 (enligt beslut den 24 september 1948) fick landsfiskalsdistriktet två anställda landsfiskaler: den ena som polischef och allmän åklagare, och den andra som utmätningsman. Polischefen-åklagaren skulle vara förman för den andre landsfiskalen. Den 1 januari 1965 avskaffades i Sverige samtliga landsfiskaler och landsfiskalsdistrikt, och deras arbetsuppgifter delades upp på de nyskapade indelningarna polisdistrikt, åklagardistrikt och kronofogdedistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Västernorrlands län.

Ingående områden
Den 1 januari 1945 inkorporerades Sollefteå landskommun i Sollefteå stad. När Sveriges nya indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1952 (enligt kungörelsen 1 juni 1951) införlivades Resele landskommun från Ådalslidens landsfiskalsdistrikt, samtidigt som Graninge landskommun uppgick i Långsele landskommun, Eds landskommun uppgick i Resele landskommun och Multrå landskommun uppgick i Sollefteå stad genom kommunreformen 1 januari 1952.

Från 1918
Eds landskommun
Graninge landskommun
Långsele landskommun
Multrå landskommun
Sollefteå landskommun
Sollefteå stad

Från 1945
Eds landskommun
Graninge landskommun
Långsele landskommun
Multrå landskommun
Sollefteå stad

Från 1952
Resele landskommun
Långsele landskommun
Sollefteå stad

Källor
Svensk författningssamling 1917:687: Transumt av Kungl. Maj:ts nådiga skrivelse till Kungl. Maj:ts befallningshavande i samtliga län, angående rikets indelning i fögderier och landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 7 december 1917.
Svensk författningssamling 1941:682: Kungl. Maj:ts kungörelse angående rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 28 juni 1941.
Svensk författningssamling 1951:316: Kungl. Maj:ts kungörelse om rikets indelning i landsfiskalsdistrikt; given Stockholms slott den 1 juni 1951.

Noter

Landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län
Helgums landsfiskalsdistrikt

Helgums landsfiskalsdistrikt var 1918–1941 ett landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län, bildat när Sveriges indelning i landsfiskalsdistrikt trädde i kraft den 1 januari 1918, enligt beslut den 7 september 1917. Landsfiskalsdistriktet avskaffades den 1 oktober 1941 (genom kungörelsen 28 juni 1941) när Sverige fick en ny indelning av landsfiskalsdistrikt. Dess ingående områden överfördes då till Ramsele landsfiskalsdistrikt.

Landsfiskalsdistriktet låg under länsstyrelsen i Västernorrlands län.

Ingående områden
Distriktet bestod under hela dess existens av samma område:
Edsele landskommun
Helgums landskommun

Källor
Svensk författningssamling 1917:687
Svensk författningssamling 1941:682

Noter

Landsfiskalsdistrikt i Västernorrlands län