kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Niklas Engvall

Nils Niklas Engvall, född 15 november 1969 i Eskilstuna, är en svensk konstnär, dekormålare och scenograf.

Engvall studerade fotografins filosofi vid Karlstads Universitet 2008-2009, fri konst vid Umeå Universitet 1996-2001, skapande musik vid Umeå Universitet 1999, Kulturkritik vid millennieskiftet vid Umeå Universitet 1999.

Han har ställt ut på Galleri Bergman i Karlstad, Ebelingmuseet i Torshälla, Arvika Konsthall, Eskilstuna konstmuseum, SIM gallery i Reykjavik, Rackstadmuseet och Kristinehamns konstmuseum. Tillsammans med Andreas Eriksson och Carl Magnus Thorén medverkade han i utställningen Tre malere på Bergens kunsthall i Norge.

Han har tilldelats Sörmlands läns kulturpris 1996, JC Kempes minnesfond 2001, Galleri Ahnlunds resestipendium 2001, Kungliga Skytteanska samfundet 2001, NIFCA 2002 och Statligt arbetsstipendium.

Hans konst består av måleri, foto, skalmodeller och rumsliga installationer.

Engvall är representerad vid Statens Konstråd, Västerbottens och Sörmlands läns landsting, Umeå kommun, Kungsbacka kommun, Eskilstuna kommun och Eskilstuna konstmuseum.

Källor
Konstenheten, Landstinget i Värmland, Folder utgiven av Landstinget i Värmland och Statens konstråd. sid 46

Konstnärer från Eskilstuna
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1969
Levande personer
Män
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska fotografer under 2000-talet
Jan Rhodin

Jan Ingeld Rhodin, född 3 april 1938 i Flen, död 18 januari 2022, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till konstnärerna Alessandro Rhodin och Florence Rhodin samt halvbror till konstnären Karl Rhodin.

Rhodin fick sin grundläggande konstutbildning av fadern och var i övrigt autodidakt. Han deltog redan som tolvåring i Nationalmuseums utställning Unga tecknare under 1950-talet och han deltog ett flertal gånger i Unga tecknare. 

Tillsammans med silversmeden Alrik Myrhed ställde han ut på Galerie Æsthetica 1958.

Hans konst består till största delen av djurstudier och en del Stockholmsmotiv i tusch, krita, akvarell eller blyerts. Som illustratör medverkade han i tidskrifterna Svensk jakt, Svensk natur och Perspektiv.

Rhodin är representerad vid Gustav VI Adolfs samlingar.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon, del  IV sid 477, Allhems Förlag Malmö.  
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 
 Dödsannons i Svenska Dagbladet, 11 februari 2022, sid. 46

 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer under 1900-talet
Personer från Flen
Födda 1938
Avlidna 2022
Män
Florence Rhodin

Florence Grace Dagmar Rhodin, född Atterling den 18 juli 1908 i Minneapolis, död den 8 november 1993, var en svensk målare. 

Hon var dotter till författaren och konstnären Carl Atterling och Emily Wilhelmsson samt från 1936 gift med konstnären Alessandro Rhodin och mor till konstnären Jan Rhodin. 

Hon hade tillsammans med sin man ett flertal separatutställningar.

Hennes konst består av porträtt, figurkompositioner med bibliska motiv och blomstertilleben.

Hon var även verksam under namnen Florence Atterling och Atterling Rhodin. Hon arbetade som posttjänsteman och var förste postexpeditör. Makarna Rhodin är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 101 Allhems Förlag Malmö.  
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 435-436
 Rhodin, Grace Florence D. på SvenskaGravar.se

Externa länkar
Florence Rhodin i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 8 mars 2016.

 
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Minneapolis
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1993
Kvinnor
Carl Atterling

Carl Ackfeld Atterling född 19 februari 1882 i Motala, död 31 januari 1934 i Nässjö, var en svensk författare och konstnär.

Han var son till skräddarmästaren G.A. Andersson och makan född Jonsson, och bror till konstnären Sven Atterling.

Atterling arbetad till en början som tidningsman i Motala men sadlade om och studerade konst i Tyskland och Amerika.

Hans konst består av expressionistiskt hållna figurmålningar.

Bibliografi
Genom ekluten i Amerika,

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 101 Allhems Förlag Malmö.  
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 38

Noter 

 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1934
Män
Personer från Motala
Sven Atterling

Sven Birger Atterling, född 20 december 1893 i Motala församling, Östergötlands län, död 1955 i Danderyds församling, Stockholms län
, var en svensk konstnär.

Han var son till skräddarmästaren G.A. Andersson och dennes maka, född Jonsson, samt bror till konstnären Carl Atterling.

Atterling var som konstnär autodidakt. Han debuterade med en separatutställning i Motala 1932 och ställde därefter ut separat i Jönköping, Borås, Sala och Sigtuna. Han medverkade i samlingsutställningar med Östgöta konstförening och deltog i grupputställningar i Borås, Örebro, Eskilstuna, Jönköping, Skövde, Helsingborg och Falkenberg.

Hans konst består huvudsakligen av naturalistiskt hållna landskap, men  efter en tids vistelse i den bohuslänska skärgården ägnade han sig även åt marinmålning.

Referenser
Svenskt konstnärslexikon del I sid 101 Allhems Förlag Malmö.  
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 38

Noter 

 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1893
Avlidna 1955
Män
Personer från Motala
Callospermophilus

Callospermophilus är ett släkte i ekorrfamiljen. 

Arterna i släktet har tidigare förts till släktet Spermophilus, men efter DNA-studier som visat att arterna i detta släkte var parafyletiska med avseende på präriehundar, släktet Ammospermophilus och murmeldjur, har det delats upp i flera släkten, bland annat detta.

Ingående arter 
 Guldmantlad sisel (Callospermophilus lateralis) Förekommer i västra Nordamerika.
 Callospermophilus madrensis En nära hotad art som endast förekommer i norra Mexiko.
 Callospermophilus saturatus Förekommer på gränsen mellan nordvästra USA och Kanada.

Se även 
 Sislar

Referenser

Ekorrar
Karl Rhodin

Karl Max Alexander Rhodin, född 17 oktober 1923 i Stockholm, död 18 december 2003 i Västra Tollstads församling, Östergötlands län, var en svensk målare, tecknare, skulptör och konstpedagog.

Han är son till konstnären Alessandro Rhodin och Vera Maria Karina Clarrez, och halvbroder till konstnären Jan Rhodin.

Rhodin fick sin grundläggande konstutbildning av fadern och har senare studerat för Stig och Greta Munthe-Sandberg 1945, Rolf Rosenberg och Wacek von Reybekiel 1947 och illustrationsteckning för Åke Pernby 1948-1951 samt skulptur för Ansgar Almquist 1951-1955. Han företog studieresor till Nederländerna, Frankrike och England.

Hans konst består av landskap, stilleben, figurer och porträtt i olja, tempera, akvarell, gouache eller kol samt skulpturer, porträttbyster och ornament i gips eller trä.

Som pedagog var han verksam som lärare i målning vid Stockholms stads ungdomsgårdar.

Referenser 
 Svenskt konstnärslexikon del  IV sid 477 Allhems Förlag Malmö.  
 Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid

Noter  

 
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 2003
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Ictidomys

Ictidomys är ett släkte i ekorrfamiljen. 

Arterna i släktet har tidigare förts till släktet Spermophilus, men efter DNA-studier som visat att arterna i detta släkte var parafyletiska med avseende på präriehundar, släktet Ammospermophilus och murmeldjur, har det delats upp i flera släkten, bland annat detta.

Ingående arter 
 Ictidomys mexicanus Förekommer i södra USA och norra Mexiko.
 Ictidomys parvidens Förekommer i sydvästra USA och nordöstra Mexiko.
 Ictidomys tridecemlineatus Förekommer i södra Kanada och norra till centrala USA.

Referenser

Se även 
 Sislar

Ekorrar
Lisjötjärn

Lisjötjärn kan syfta på:
Lisjötjärnen (söder om Stora Lisjön), sjö i Sunne kommun
Lisjötjärnen (öster om Stora Lisjön), sjö i Sunne kommun
Charles Erickson

Carl Johan "Charles" Erickson, född 21 juni 1852 i Hudene socken, död 7 mars 1937 i Seattle, var en svenskamerikansk byggmästare.

Charles Erickson var son till hemmansägaren Jonas Ericsson. Han far emigrerade till USA då Charles var tio år gammal och slog sig ned i Minnesota. Han deltog i Nordamerikanska inbördeskriget på unionens sida. Charles Erickson stannade dock kvar i Sverige med modern, blev lantbrukare och gifte sig 1877 med Anna Erika Larsdotter från en grannsocken. 1880 emigrerade han dock till USA och slog sig ned i Minneapolis, där han kom att etablera sig som byggmästare. Vid ett besök i Seattle upptäckte han stadens potential och framtidsmöjligheterna för en byggmästare här och valde 1889 att flytta över hit. Han blev snart en betydande entreprenör, byggde hotell och affärshus och lät bland annat för regeringens räkning uppföra det stora fyrtornet vid Westport. Från 1904 ägnade han sig främst åt schaktningsarbeten, bland annat utfyllningsarbeten för den växande staden såsom vid Queen Anne Hill. Man utförde även betydande arbeten för anläggande av avloppsledningar i staden. 1908 erhöll han uppdraget att för amerikanska flottans räkning utföra fyra torrdockor vid örlogsstationen i Bremerton, ett arbete som färdigställdes 1911. Under första världskriget lät han även bygga ett tiotal fraktfartyg. Därutöver var han även verksam som järnvägsbyggare och ordförande i styrelsen för Erickson Investmen Co..

Charles Erickson blev 1911 riddare av Vasaorden.

Källor

Noter

Personer från Hudene socken
Män
Födda 1852
Avlidna 1937
Riddare av Vasaorden
Personer inom USA:s näringsliv
Bill, Wyoming

Bill är en liten ort i Converse County i Wyoming med ett tiotal invånare. Orten har sedan 1979, då järnvägen färdigställdes, en station. Den används av järnvägen som övernattningsplats för tågpersonal på de tunga godståg från Union Pacific som passerar; orten har därför en dygnet runt-öppen diner och ett hotell med 112 rum, trots det låga invånarantalet. Järnvägen genom Bill på sträckan mellan Orin och Gillette är en av USA:s mest trafikerade räknat i tonnage, trots att den löper genom ett mycket glesbefolkat område.

Källor

Noter 

Orter i Converse County
Orter i Wyoming
Pavillion, Wyoming

Pavillion är en småstad (town) i Fremont County i Wyoming. Staden hade 231 invånare vid 2010 års folkräkning. 

Staden ligger omkring 10 kilometer norr om Wind River, i Wind Rivers indianreservat.

Källor 

Orter i Wyoming
Orter i Fremont County, Wyoming
Elk Mountain, Wyoming

Elk Mountain (arapaho: Wó'teenótoyóó') är en småstad (town) i Carbon County i södra Wyoming. Staden hade 191 invånare vid 2010 års folkräkning.

Geografi 
Staden är döpt efter berget Elk Mountain som ligger 11 kilometer sydväst om staden. Genom orten rinner Medicine Bow River.

Kommunikationer 
Motorvägen Interstate 80 passerar strax norr om staden.

Källor 

Orter i Carbon County, Wyoming
Orter i Wyoming
Ernest Cole

Ernest Levi Tsoloane Cole, född Kole 21 mars 1940 i Eersterust i Pretoria, död 19 februari 1990 i New York, var en sydafrikansk fotograf.

Livet
Ernest Coles far var skräddare och hans mor tvätterska. Han slutade i skolan i förtid efter det att Bantu Education Act hade trätt i kraft, och slutförde i stället sin skolexamen genom korrespondensundervisning. Han började fotograferna som ung, och fick en egen kamera på 1950-talet av en katolsk präst. Han sökte arbete på tidskriften Drum 1958, och anställdes som assistent till bildredaktören Jürgen Schadeberg. Han påbörjade då också en korrespondenskurs på New York Institute of Photography. 

Under arbetet på Drum kom Ernest Cole i kontakt med andra talangfulla unga svarta sydafrikaner: journalister, fotografer, jazzmusiker och poilitiska ledare inom den växande anti-apartheidrörelsen, och radikaliserades politiskt. Han bestämde sig då för att genomföra ett fotoprojekt för att dokumentera apartheids ondska och dess vardagliga sociala effekter. Under genomförandet av detta projekt arbetade han på tidningen Bantu World, som senare namnändrades tillThe World och ännu senare till The Sowetan.

I samband med att ansökte om att få lämna landet, omklassificerades han till "färgad" och kunde därmed få tillstånd att resa till New York 1966 och medförde i hemlighet foton. Han visade sin kollektion för Magnum Photos, vilket ledde till ett publiceringsavtal med Random House. Boken, House of Bondage utkom i USA 1967 och bannlystes i Sydafrika.

Han fick senare ett stipendium från Ford Foundation för att ge ut en andra bok, A study of the Negro family in the rural South and the Negro family in the urban ghetto. Någon bok publicerades inte, trots att han tog ett antal bilder för den.

Cole flyttade senare till Sverige, där han arbetade som filmare. Under denna period ställde han bland annat ut på Liljevalchs (1970) och Göteborgs Konsthall (1971). Hasselblad Center har en stor samling av hans bilder, men äganderätten till dessa 504 fotografier är omtvistad. En samling på 60 000 negativ hittades i ett bankfack i Stockholm och lämnades till Ernst Cole-stiftelsen i april 2018.

Bibliografi 
 House of Bondage, Random House, 1967, 
An 'unalterable blackness': Ernest Cole's House of Bondage i Defiant Images: Photography and Apartheid South Africa, Darren Newbury, University of South Africa (UNISA) Press, 2009, 
 Ernest Cole: The Photographer, Gunilla Knape, Steidl, 2010,

Källor 
Ernest Cole Annual Photography Award, mars 2011 på www.africultures.com 
 Holland Cotter: "Capturing Apartheid’s Daily Indignity, What Ernest Cole’s Hidden Camera Revealed", The New York Times, den 11 september 2014]

Noter

Externa länkar
"Ernest Cole", Video om Ernest Coles bilder.

Sydafrikanska fotografer
Födda 1940
Avlidna 1990
Män
Personer från Pretoria
Albin, Wyoming

Albin är en småstad (town) i Laramie County i sydöstra Wyoming. Staden hade 181 invånare vid 2010 års folkräkning.

Geografi 
Albin ligger 89 kilometer nordost om Wyomings huvudstad Cheyenne, nära delstatsgränsen mot Nebraska.

Historia 
Ett samhälle grundades på platsen av svenska immigranter på 1880-talet. Orten är döpt efter den förste postmästaren, John Albin Anderson, som öppnade det första postkontoret 1905. Orten hade även en svensk baptistförsamling. När Union Pacific byggde en järnvägslinje genom orten och ett mötesspår 1928 flyttades postkontoret från Andersons ranch närmare järnvägen. Albin fick kommunalt självstyre 1930.

Utbildning 
Albin tillhör Laramie Countys 2:a skoldistrikt. Stadens skola, Albin Elementary School, har klasser från förskola till sjätte årskursen.

Kommunikationer 
Albin ligger där Wyoming State Route 215 och State Route 216 möts, omkring 20 kilometer norr om motorvägsavfarten från Interstate 80 i Pine Bluffs. Genom orten går Union Pacifics järnvägslinje som främst används för tunga godstransporter från gruvorna i Powder River-bäckenet.

Källor

Noter 

Orter i Laramie County
Svensk migration till Nordamerika
Vivi Flindt

Vivi Flindt (född Vivi Gelker), född 22 februari 1943 i Köpenhamn, är en dansk balettdansare. Hon är dotter till soloflöjtisten Ellton Groth Gelker och Else Margrethe Freundlich och hon var på 1960- och 1970-talet en av Det Kongelige Teaters största profiler inom balett.

Biografi 
År 1951 antogs hon till Det Kongelige Teaters balettskola. Efter avgångsexamen blev hon 1961 anställd som dansare på teatern och 1967 utnämndes hon till solodansare.

Som skolad i klassisk ballet och i Bournonvilleskolan dansade hon bl.a. roller som Birthe i Et Folkesagn, Rosita i Fjernt fra Danmark, Louise i Livjægerne på Amager, Snedronningen i Nötknäpparen og Svanilda i Coppelia. Men det var inte sådana roller som gav henne världsberömmelse, utan en modern repertoar. Hon fick stor framgång i baletter som Aureole (av Paul Taylor 1968) där man för första gången dansade barfota, som Columbine i Pierrot Lunaire (av Glen Tetley), i titelrollen i Fröken Julie (av Birgit Cullberg), som Desdemona i Morens Pavane (av José Limón).

Hennes man Flemming Flindt skapade flera roller direkt för henne, som hon dansade med stor framgång. Det var exempelvis verk som Mylady i De Tre Musketörerna, den unge pige i Den Forunderlige Mandarin, bruden i Den Unge Mand Skal Giftes och den store rollen i Dødens Triumf.

År 1978 lämnade både hon och hennes man Det Konglige Teater och var därefter bland annat verksamma vid baletten i Dallas under flera år. Åren 1982–1989 var hon ledare av balettskolan Dallas Ballet Academy. Hon var också medlem av truppen Rudolf Nureyev and Friends, med vilken hon turnerade i ett flertal år och dansade bland annat Pierrot Lunaire tillsammans med Rudolf Nurejev.

Åren 1994–1996 var hon tillbaka vid Det Kongelige Teater, där hon fungerade som regissör och lärare. Här gav hon också 1995 sin avskedsföreställning som dansare i baletten Dødens Triumf.

År 1992 medverkede hon i utgivningen av boken (med tillhörande video), Bournonville Ballet Technique, om August Bournonvilles teknik. År 1974 fick hon Dannebrogorden.

Vivi Flindt gifte sig den 28 januari 1970 med balettmästaren och koreografen Flemming Flindt. Hon hade då en dotter, Tina (född 1964), från ett tidigare äktenskap, men fick senare två döttrar: Bernadette (född 1970) och Vanessa (född 1974) med Flemming Flindt. Äktenskapet upplöstes 1995.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Den Store Danske Encyklopædi – online
 Master class with Vivi Flindt 11.17.2008

Danska balettdansare under 1900-talet
Danska koreografer
Födda 1943
Kvinnor
Personer från Köpenhamn
Mottagare av Dannebrogorden
Levande personer
El Viejo

El Viejo är en kommun (municipio) i Nicaragua med 32 262 invånare (2012). Den ligger vid Stillahavskusten i departementet Chinandega, och det är den allra västligaste kommunen i landet. I El Viejo ligger vulkanen Cosigüina som 1835 genererade det tredje kraftigaste vulkanutbrottet i historisk tid, endast överträffat av Krakatoa 1883 och Novarupta 1912.

Geografi
El Viejo gränsar till kommunerna Puerto Morazán i nordost, Chinandega i sydost, El Realejo och Corinto i söder, samt till Stilla havet i väster och Fonsecabukten i norr. Kommunens enda större ort är centralorten El Viejo med 35 629 invånare (2005). Kommunens näst största ort (comarca) är Monre Rosa med 2 072 invånare. I kommunens norra ände, vid Fonsecabukten, ligger fiskeorten Potosí med 1 368 invånare. Längs Stillahavskusten finns ett antal fina fiske- och badorter, från söder till norr: Asseradores (623 invånare), Aposentillo, Santa María del Mar (218), Jiquilillo (665), Los Zorros (321), Padre Ramos (618), Venecia (283) och Mechapa (790).

Historia
El Viejo hette ursprungligen Tezuatega och är en av de många indiansamhällen som redan existerade vid tiden för spanjorernas erövring av Nicaragua. Prästen Fray Francisco de Bobadilla besökte platsen år 1528 och döpte då 2 169 personer.

El Viejo blev 1839 upphöjd till rangen av villa och 1868 till rangen av ciudad (stad).

Näringsliv
I Monte Rosa, 11 kilometer nordväst om centralorten, ligger ett stort sockerbruk vid namn Ingenio Monte Rosa.

Bilder

Källor 
 

Kommuner i Chinandega (departement)
Orter i Chinandega (departement)
Britannia (personifikation)

Britannia är en kvinnlig nationspersonifikation för Storbritannien. Britannia, i form av en kvinna med korintisk hjälm, trident och sköld, användes redan under 100-talet av romarna som en personifikation av det geografiska området brittiska öarna, och fick sitt namn efter britannerna. Det geografiska namnet användes för öarna fram till att nationen Storbritannien skapades med Unionsakterna (1707), och efter detta blev symbolen Britannia flitigt använd som en symbol för nationell enighet och styrka. Hon har sedan dess använts på olika valörer i Storbritannien.

Se även 
 Britannia

Källor

 

Nationspersonifikationer
Plaçage

Plaçage (franska, placer: placera sig med), var ett erkänt historiskt system för samlevnad mellan vita män och fria färgade kvinnor i spanska och franska kolonier i Amerika samt i USA före slaveriets avskaffande. Kvinnorna var kända under namnet placées, och samlevnaden accepterades som en form av äktenskap bland övriga färgade. Sedvänjan var öppet accepterad och institutionaliserad.

Historia
Plaçage härstammade ur det faktum att det initialt fanns få vita kvinnor närvarande i kolonierna, men vita män inte kunde gifta sig med färgade kvinnor eller slavar.  En fri färgad kvinna hade samtidigt svårt att försörja sig själv.  Det förekom att en vit man arrangerade ett placage för en dotter han fått med en slav och sedan frigett, för att se till att hon blev försörjd, på samma sätt som han arrangerade ett lagligt äktenskap för sin vita dotter.  Den fria färgade klass som uppkom ur dessa förbindelser utgjorde en särskild kategori och blev känd som gens de couleur libres.

Längre fram arrangerades baler, där förmögna vita män presenterades för färgade fria flickor.  Sådana baler förekom redan på Saint Domingue. I New Orleans blev dessa berömda som de så kallade 'Qarteroon Balls' eller kvarteronbalerna, och hölls från 1805 och framåt.

När två parter hade kommit överens, arrangerades ett placage ungefär som ett frieri.  Villkoren upprättades som regel via kontrakt, där kvinnan och hennes barn försäkrades egendom och underhåll vid mannens död eller när placageförhållandet avslutades.  De flickor som sedan presenterades på dessa baler var sedan ofta själva döttrar från ett placageförhållande.  Dessa fria färgade bildade en egen klass, och uppnådde ofta både förmögenhet och bildning.  Ett placage hade bland denna klass samma status som ett äktenskap.  Ett placage avslutades ofta när den vite mannen hade ingått ett lagligt äktenskap, men det förekom också att det fortsatte, och att mannen ifråga hade två familjer, en offentlig och en inofficiell. 

Plaçage var vanligt i nuvarande Haiti, då franska kolonin Saint-Domingue i Västindien.  I USA förekom denna sed främst i New Orleans delstaten Louisiana, där plantageägarna var förmögna nog att kunna finansiera det, men det förekom också i övriga städer längs USA:s sydkust, som i Florida.  Plaçage associeras sedan länge starkt med den kosmopolitiska kulturen i New Orleans.

Kända exempel
 Eulalie de Mandéville  
  Rosette Rochon  
  Julie Dahey

Källor 
 

 
Amerikansk kvinnohistoria
Fransk kvinnohistoria
Saint-Domingue
Nordamerikas historia
Västindiens historia
New Orleans historia
Khin Kyi

Maha Thiri Thudhamma Khin Kyi, född 16 april 1912 i Myaungmya, död 28 december 1988 i Rangoon, var en burmesisk politiker och diplomat. Hon var gift med Aung San och mor till Aung San Suu Kyi. Khin Kyi var parlamentsledamot 1947–1948, minister för social välfärd 1953–1960, och Burmas ambassadör i Indien 1960–1967.

Källor

Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 1988
Myanmariska politiker
Myanmars ambassadörer i Indien
Kiruna högre allmänna läroverk

Kiruna högre allmänna läroverk var ett läroverk i Kiruna. Det var en föregångare till gymnasieskolan Hjalmar Lundbohmsskolan.

Historia
1905 startades Kiruna högre folkskola. Ur denna uppstod 1921 en kommunal mellanskola som ombildades 1932–35 till en samrealskola, från 1939 med ett kommunalt gymnasium.

Mellan 1952 och 1955 ombildades skolan till Kiruna högre allmänna läroverk. Skolan kommunaliserades 1966 och namnändrades därefter 1970 efter en sammanslagning med yrkesskolan till Hjalmar Lundbohmsskolan. Skolans lokaler används sedan dess av Parkskolan. Studentexamen gavs från 1942 till 1968 och realexamen från 1935 (mellanskolan hade inte egen examensrätt) till 1970.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Utbildningsinstitutioner bildade 1905
Kirunas historia
Utbildning i Kiruna
Döende gallern

Döende gallern är en romersk marmorkopia av en hellenistisk bronsskulptur från 200-talet f.Kr. Kopian utfördes under 100-talet e.Kr.

Skulpturen påträffades omkring 1620 och införskaffades 1737 av påve Clemens XII för Kapitolinska museernas räkning. I enlighet med fördraget i Tolentino 1797 fördes skulpturen till Paris och Musée centrale des arts, men återfördes till Rom 1815, bland annat genom Antonio Canovas försorg.

Källor

Externa länkar

Marmorskulpturer
Skulpturer på Kapitolinska museerna
Skulpturer från 100-talet
Skulpturer från 200-talet f.Kr.
Antika grekiska skulpturer
Nakenskulpturer