kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Yarden (film)

Yarden är en svensk film från 2016 i regi av Måns Månsson. Filmen bygger på Kristian Lundbergs roman Yarden. I rollerna ses bland andra Anders Mossling, Hilal Shoman och Isaak Theodoridis.

Handling 
En journalist får sparken efter att ha skrivit en recension av sin egen bok. För att slippa arbetslöshet tar han ett jobb som biltransportör vid Yarden – vilket är smeknamnet för en omlastningsplats för nya bilar – i Malmö. På det nya jobbet blir hans identitet ett femsiffrigt nummer – 11811. De anställda styrs totalt av ledningens direktiv och tillåts inte försvara eller förklara misstag som begås under arbetet. Enskilda personer kan godtyckligt få skulden för händelser som de inte rår över. Ledningen uppmanar de anställda att anmäla om de upptäcker vem bland kollegerna som utför stölder av airbags. En belöning utgår för korrekta tips. Journalistens son bor fortfarande hemma, och pengabristen tär på deras förhållande. Efter en utmätning där sonens TV beslagtas, och efter en till synes godtycklig uppsägning från jobbet som biltransportör, ställs situationen på sin spets och journalisten drivs till att tjalla och ljuga för att få tillbaka sitt enformiga jobb som biltransportör.

Om filmen 
Yarden har visats i SVT, i mars 2018 och i maj 2021.

Rollista i urval 
 Anders Mossling – 11811
 Hilal Shoman – 19213
 Isaak Theodoridis – 11271
 Korosh Mirhosseini – 10173
 Mohamud Abdullahi Jama – 14173
 Veselko Bedi – 12447
 Adnan Sahin – 17359

Referenser

Noter

Källor 
 
 "Yarden – Kunstferdig svensk sosialrealisme med humor og brodd" på p3.no

Filmer i regi av Måns Månsson
Svenska filmer 2016
Svenskspråkiga filmer
Filmer vars fotograf belönades med Guldbaggen för bästa foto
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Darren Dietz

Darren Dietz, född 17 juli 1993, är en kanadensisk-kazakisk professionell ishockeyspelare som spelar för Barys Nur-Sultan i KHL. Han har tidigare spelat på lägre nivåer för Hamilton Bulldogs i AHL och Saskatoon Blades i Western Hockey League (WHL).

Dietz draftades i femte rundan i 2011 års draft av Montreal Canadiens som 138:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Darren Dietz NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Darren Dietz hockey statistics and profile at hockeydb.com
Darren Dietz – Player profile at The Hockey News

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare i Saskatoon Blades
Spelare i St. John's Icecaps
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Alberta
Personer från Medicine Hat
Levande personer
Födda 1993
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2011
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
William Vernon Harcourt

William Vernon Harcourt kan syfta på:

* William Vernon Harcourt (1789–1871), brittisk vetenskapsman
 William Vernon Harcour (1827–1904), brittisk politiker
Color of Your Life

Color of Your Life är en låt framförd av den polska sångaren Michał Szpak. Den var Polens bidrag till Eurovision Song Contest 2016.

Komposition och utgivning 
Låtens musik är komponerad av Andy Palmer med text skriven av Kamil Varen. "Color of Your Life" inkluderades som spår nummer nio på Szpaks debut-studioalbum Byle być sobą som släpptes den 13 november 2015. Den släpptes sedan som albumets fjärde singel och för digital nedladdning den 21 december 2015. En officiell musikvideo till låten släpptes den 13 mars 2016.

Eurovision 
Den 5 mars 2016 tävlade Szpak med låten i Krajowe Eliminacje 2016, Polens nationella uttagningsfinal till Eurovision Song Contest. Bidraget hade där startnummer sju av totalt nio tävlande. Resultatet utgjordes av 100% telefonröster och låten lyckades få 35,89%, alltså 11,17% fler än tvåan Margaret som med sina 24,72% av rösterna kom på andra plats med låten "Cool Me Down".

I och med vinsten i Krajowe Eliminacje fick Szpak representera Polen med låten i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm. Han framförde bidraget i den andra semifinalen i Globen den 12 maj 2016 och kvalificerade sig till finalen. I finalen kom låten på åttonde plats med 229 poäng.

Se även 
Polen i Eurovision Song Contest 2016

Referenser

Externa länkar 
Officiell musikvideo på Youtube

Polens bidrag i Eurovision Song Contest
Engelskspråkiga sånger
Bidrag till Eurovision Song Contest 2016
Musiksinglar 2015
Då som nu för alltid

Då som nu för alltid är det tolfte och sista studioalbumet av den svenska rockgruppen Kent. Albumet släpptes den 20 maj 2016. Datumet annonserades först den 14 mars 2016 i samband med att Kent meddelade att 2016 blir deras sista år tillsammans. Samtidigt släpptes singeln "Egoist", som dock inte kom med på albumet. Albumets första singel blev istället "Vi är inte längre där", som utgavs den 3 maj 2016.

Albumet nådde topp 15 i Danmark, Finland, Norge och Sverige. På Sverigetopplistan gick den in på första plats den 27 maj 2016.

Bakgrund och inspelning 
Albumet spelades in under några veckor i november och december 2015 vid Electric Lady Studios, New York. Låtlista och omslag presenterades på bandets webbplats den 17 april 2016.   En promotionsvideo med albumets namn visar bilder från Stockholm (fast inget spår på skivan hette så).

Låtlista 
All text och musik av Joakim Berg, utom "Den sista sången", med text och musik av Joakim Berg, Liv Berg, Ava Berg och Sixten Berg.

"Andromeda" – 4:36
"Tennsoldater" – 4:17
"Vi är för alltid" – 4:50
"Den vänstra stranden" – 4:46
"Nattpojken & Dagflickan" (med Anna Ternheim) – 3:56
"Vi är inte längre där" – 5:19
"Förlåtelsen" – 5:55
"Skyll inte ifrån dig" – 4:30
"Gigi" – 3:52
"Falska profeter" – 6:20
"Den sista sången" – 5:16

Listplaceringar

Referenser 

Album av Kent
Album utgivna på RCA Records
Album utgivna på Sony Music
Musikalbum 2016
Svenskspråkiga musikalbum
Albumettor i Sverige
Musikvideor med bilder från Stockholm
Kjell Hellström

Kjell Helmer Gustav Hellström, född 11 juni 1936 i Karlstad, är en svensk grafiker och slöjdlärare.

Hellström är som konstnär huvudsakligen autodidakt men har fått viss vägledning av Erling Ärlingsson, Sven Schützer-Branzén och Tor Ingvar Andersson och träsnittsteknik för den norska konstnären Terje Grøstad han har därefter läst konsthistoria vid Lunds universitet. Han arbetar nästan uteslutande med färgträsnitt med motivkompositioner som är både abstrakta och konstruktivistiska, landskap, fabriksmiljöer och byggnader. Persson har medverkat med Värmlands konstförenings höstsalonger på Värmlands museum och med grafikgruppen Xylon. Han flyttade till Sunne på 1960-talet och har vid sidan av konsten arbetat som slöjdlärare.

Han har tilldelades ett resestipendium från Värmlands konstförening.

Hellström är representerad vid Statens Konstråd, Värmlands museum, Riksgalleriet i Oslo, Sunne kommun, Karlstad kommun, Mjölby kommun, Vadstena kommune, Frolands Kommune i Norge, Arvika kommun, Landstinget i Värmland, Stockholms läns landsting, Telemark Fylkeskommune i Norge, Sauherad kommune i Norge, Linköpings kommun och Landstinget i Östergötland.

Bibliografi
Vågspel, bild Kjell Hellström, text Inga-May Ullström, 2003, .

Källor
Värmländska träsnitt, Värmlands museum, 1989,  LIBRIS-ID:1549574.
Värmlands Konstförening presenterar Konstnärsförbundet, 1993, sid 48, Karlstad, LIBRIS-ID:1776532.

Noter 

Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1936
Levande personer
Män
Konstnärer från Karlstad
Svenska lärare under 1900-talet
Catharina Maria Roos af Hjelmsäter

Catharina Maria (Catherine-Marie) Roos af Hjelmsäter, född 1 december 1786 i Hjälleskate, Millesviks socken, Värmland, död 9 april 1865 i Kristinehamn, var en svensk miniatyrmålare.

Hon var dotter till ryttmästaren Carl Adam Roos af Hjelmsäter och Sofia Gustava Bratt, gift 1814 med prästen Magnus Lagerlöf (1778–1844) och syster till Leonard Roos af Hjelmsäter samt brorsdotter till miniatyrmålaren Emanuel Roos af Hjelmsäter.

Roos af Hjelmsäter är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm med ett miniatyrporträtt av Karl XIV Johan samt ett porträtt av sin fader och ett porträtt av Sara Catharina Hjerpe (född Zettervall) som ursprungligen kommer från den Wicanderska miniatyrsamlingen.

Hon var troligen elev till Jakob Axel Gillberg.

Källor  
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 509 Allhems Förlag Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Miniatyrmålare
Födda 1786
Avlidna 1865
Kvinnor
Personer från Millesviks socken
Representerade vid Nationalmuseum
Flaminio Boulanger

Flaminio Boulanger var en fransk skulptör och mästarsnickare, verksam under 1500-talets senare hälft. I Rom har han utfört detaljsnidet i Lateranbasilikans innertak. År 1573 utförde Boulanger taket i Oratorio del Santissimo Crocifisso. Detta tak förstördes dock 1798 i samband med den franska ockupationen.

År 1575 formgav han innertaket i Santa Maria in Aracoeli, vilket hugfäster minnet av slaget vid Lepanto fyra år tidigare, då Heliga ligan besegrade osmanerna.

Källor

Simone, Gianluigi, https://www.academia.edu/29908384/Gli_altari_di_S_Maria_di_Collemaggio_e_di_S_Bernardino_a_LAquila_Flaminio_Boulanger_e_Orazio_Valla_pdf, L'Aquila 2012

Simone, Gianluigi, "Laqueata tecta in ecclesiis construi": i soffitti lignei delle chiese romane in età post-tridentina e il ruolo di Flaminio Boulanger, 2019

Franska skulptörer
Män
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Eugène d'Harcourt

Eugène d'Harcourt kan syfta på:

* Eugène d'Harcourt (1786–1865), fransk politiker och diplomat
 Eugène d'Harcourt (1859–1918), fransk dirigent och kompositör
William Fitzwilliam

William Fitzwilliam (eller William FitzWilliam) kan syfta på bland andra:

* William FitzWilliam, 1:e earl av Southampton (omkring 1490–1542), engelsk hovman
 William FitzWilliam, 2:e baron FitzWilliam (1609–1658), engelsk politiker
 William FitzWilliam, 3:e viscount FitzWilliam (1610-1670), irländsk adelsman
 William Fitzwilliam, 3:e earl Fitzwilliam (1719–1756), brittisk peer
 William Fitzwilliam, 4:e earl Fitzwilliam (1748–1833), brittisk statsman
 William Wentworth-Fitzwilliam, 6:e earl Fitzwilliam (1815–1902), brittisk politiker
 William Wentworth-Fitzwilliam, 7:e earl Fitzwilliam (1872–1943), brittisk militär
Charles Wentworth-Fitzwilliam, 5:e earl Fitzwilliam

Charles William Wentworth-Fitzwilliam, 5:e earl Fitzwilliam, född den 4 maj 1786, död den 4 oktober 1857, var en brittisk statsman. Han var son till William Fitzwilliam, 4:e earl Fitzwilliam.

Fitzwilliam var (som lord Milton) medlem av underhuset från 1807 till faderns död, 1833, då han fick säte i överhuset. Han var en framsynt och självständig politiker, uppträdde tidigt för lindring av spannmålstullarna och understödde kraftigt såväl billen om katolikernas emancipation (1829) som den stora representationsreformen. Fitzwilliam var en av grundarna av British Science Association. Han utgav tillsammans med sir Richard Bourke 1844 i 4 band Edmund Burkes korrespondens.

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska parlamentsledamöter
Irländsk adel
Brittiska politiker under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Cambridge
Födda 1786
Avlidna 1857
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
William Fitzwilliam, 4:e earl Fitzwilliam

William Wentworth-Fitzwilliam, 4:e earl Fitzwilliam, född den 30 maj 1748, död den 8 februari 1833, var en brittisk statsman. Han var far till Charles Wentworth-Fitzwilliam, 5:e earl Fitzwilliam.

Fitzwilliam, som var skolkamrat och ungdomsvän till Fox, tog 1769 säte i överhuset och tillhörde länge oppositionen, men förmåddes av motvilja mot franska revolutionen att i likhet med flera andra "gamla whigs" övergå på Pitts och regeringens sida, varefter han i juli 1794 som lordpresident inträdde i Pitts ministär och i januari 1795 som lordlöjtnant sändes till Irland. Han hade emellertid missförstått Pitts asikter och visade större eftergivenhet för de romerska katolikerna, än regeringen gillade, varför en konflikt genast uppstod och Fitzwilliam redan i mars samma år nödgades nedlägga sitt ämbete, till stor sorg för den av Grattan ledda irländska befolkningen. Snart försonade han sig åter med regeringen, tillhörde oppositionen mot Addingtons ministär (1801-1804) och var 1806-1807 ånyo lordpresident (i ministären Grenville-Fox). Fitzwilliam var systerson och artagare till den bottenrike markisen av Rockingham och förde på Wentworth House en lysande stat (bland annat omtalas en fest, varvid han skall ha undfägnat 40 000 personer).

Källor  

 

 

Storbritanniens ministrar
Irlands lordlöjtnanter
Irländsk adel
Brittiska överhusledamöter
Brittiska politiker under 1700-talet
Brittiska politiker under 1800-talet
Födda 1748
Avlidna 1833
Män
Ugglan
Bernard d'Harcourt

Bernard d'Harcourt kan syfta på:

* Bernard d'Harcourt (1821–1912), fransk diplomat
 Bernard d'Harcourt (1842–1914), fransk politiker
Eugène d'Harcourt (politiker)

François Eugène Gabriel d'Harcourt, född den 22 augusti 1786 i Jouy-en-Josas, död den 2 maj 1865 i Paris, var en fransk hertig och statsman. Han var far Bernard d'Harcourt

d'Harcourt blev 1831 ambassadör i Madrid och deltog från 1837, då han blivit fransk pär, i det parlamentariska livet, försvarade frihandelsgrundsatserna och uppträdde emot planen att befästa Paris. År 1848 blev han franskt sändebud i Rom och understödde där ministären Rossi i dess försök att försona påvedömet med den politiska friheten. Efter Rossis död var han påven Pius IX behjälplig vid dennes flykt till Gaeta. I september 1849 lämnade d'Harcourt det politiska livet.

Källor 

 

Franska hertigar
Frankrikes ambassadörer i Spanien
Diplomater under 1800-talet
Franska politiker under 1800-talet
Födda 1786
Avlidna 1865
Män
Ugglan
Bernard d'Harcourt (diplomat)

Bernard Hippolyte Marie d'Harcourt, född den 23 maj 1821 i Paris, död där den 4 januari 1912, var en fransk greve och diplomat. Han var son till Eugène d'Harcourt.

d'Harcourt blev 1851 sändebud vid hoven i Karlsruhe och Stuttgart. Efter kejsardömets störtande 1871 erhöll han det svåra uppdraget att representera Frankrike vid påvestolen. År 1872 blev han franskt sändebud i London, 1873 i Bern och 1875 ånyo i London. I februari 1879 
drog han sig tillbaka till privatlivet. Han utgav 1882 Diplomatie et diplomates, Les quatre ministères de Drouyn de Lhuys.

Källor 

  

Frankrikes ambassadörer
Franska grevar
Diplomater under 1800-talet
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Paris
Födda 1821
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Eugène d'Harcourt (musiker)

Eugène d'Harcourt, född den 2 maj 1859 i Paris, död den 4 mars 1918 i Locarno, var en fransk musiker. 

Harcourt studerade vid Pariskonservatoriet och i Berlin. Han anordnade under förra hälften av 1890-talet folkkonserter i en särskilt uppbyggd musikhall (Salle Harcourt) i Paris och från 1900 stora oratoriekonserter i kyrkan Saint-Eustache, där han bragte till utförande Bachs Matteuspassion med mera. Harcourt komponerade en mässa (1876), två symfonier, två stråkkvartetter, operan Tasso (1903) med mera och skrev en analytisk studie över Beethovens sonater.

Källor 

 
  

Franska dirigenter
Franska klassiska kompositörer
Franska musikteoretiker
Musikologer under 1800-talet
Musikologer under 1900-talet
Franska musiker under 1800-talet
Franska musiker under 1900-talet
Musiker från Paris
Födda 1859
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Augusta Catharina Isberg

Augusta Catharina Isberg, född Blanck den 25 juni 1816 i Stockholm, död där den 17 november 1873, var en svensk skådespelerska. Hon var dotter till hovslagaren Johan Jakob Blanck och Catharina Christina Hedberg, samt halvsyster till August Blanche. 

Isberg inträdde jämte sin man, Johan Isberg (sedan 1853 inspektor vid Danvikstull), vid den av Anders Lindeberg grundade Nya teaterns scen i Stockholm 1842, där hon genast uppmärksammades av pressen för sina "lofvande anlag i den muntra genren". Hon övergick efter ett par år till Djurgårdsteatern, som då innehades först av Fredrik, därefter av hans bror Pierre Deland och utbildade sig under i synnerhet den senares ledning till en förträfflig, av huvudstadens och landsortens publik högt uppburen karaktärsskådespelerska, trots att hon på Djurgårdsteatern mest hade tillfälle att utmärka sig i det komiska rollfacket. Jämte bröderna Deland, Edvard Stjernström, Karl Fredrik Lagerqvist, Ludvig Zetterholm med flera bidrog hon i väsentlig mån till den framgång hennes brors pjäser rönte. 

Bland de komiska roller hon utförde kan nämnas Marie i Positivhataren, Fru Kastanie den äldre i 'Magister Bläckstadius', Fru Snabelind i '1846-1946', Krögerskan i 'Järnbäraren', Mamsell Rosenase i 'Rika Morbror' med flera samt i arbeten av andra författare: Susanna Lilja i Symamsellerna (av Mauritz Cramær), Fru Hummer i Flickorna på Söder och Sara i Lilla apan (av August Säfström) och så vidare. Som karaktärsskådespelerska i egentlig mening ihågkoms hennes med förfärande drag återgivna bild av det kvinnliga odjuret Lisette Hallström i Zacharias Topelius skådespel Efter femtio år. 

Hösten 1852 lämnade hon scenen.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1816
Avlidna 1873
Kvinnor
Ugglan
Finska brandstodsbolaget för landet

Finska brandstodsbolaget för landet, grundades 1857 och var ett av Finlands första brandförsäkringsbolag.

Redan i de gamla landskapslagarna föreskrevs obligatoriskt understöd på landsbygden för inträffade eldsvådor, så kallad brandstod. I städernas gillesväsen förekom på liknande sätt brandstod. Från 1770 organiserades brandstod sockenvis i Sverige, och från 1800-talets mitt intensifierades inrättandet av brandstodsföreningar i takt med att städerna växte. Den lagstadgade obligatoriska brandstoden upphävdes 1908 i Finland. Det första finska allmänna brandförsäkringsbolaget var Brandförsäkringskontoret som grundades 1816. Dess verksamhet upphörde med Åbo brand 1827. Vid 1800-talets slut verkade tre allmänna brandförsäkringsbolag i Finland, det 1832 grundade Städernas allmänna brandstods bolag i Finland (föregångare till Sampo-Tarmo), Finska brandstodsbolaget för landet (föregångare till Aura-bolagen) från 1857, och Städernas i Finland brandstods bolag för lösegendom, som instiftades 1871. 1881 tillkom det första inhemska brandförsäkringsaktiebolaget, Fennia. Obligatorisk brandförsäkring stadgades i Finland 1933 i lagen om försäkringsavtal.

Referenser

Brandförsvar
Försäkringsväsen
Finländska försäkringsbolag
Städernas i Finland brandstods bolag för lösegendom

Städernas i Finland brandstodsbolag för lösegendom, grundades 1871 och var ett av Finlands första brandförsäkringsbolag.

Redan i de gamla landskapslagarna föreskrevs obligatoriskt understöd på landsbygden för inträffade eldsvådor, så kallad brandstod. I städernas gillesväsen förekom på liknande sätt brandstod. Från 1770 organiserades brandstod sockenvis i Sverige, och från 1800-talets mitt intensifierades inrättandet av brandstodsföreningar i takt med att städerna växte. Den lagstadgade obligatoriska brandstoden upphävdes 1908 i Finland. Det första finska allmänna brandförsäkringsbolaget var Brandförsäkringskontoret som grundades 1816. Dess verksamhet upphörde med Åbo brand 1827. Vid 1800-talets slut verkade tre allmänna brandförsäkringsbolag i Finland, det 1832 grundade Städernas allmänna brandstods bolag i Finland (föregångare till Sampo-Tarmo), Finska brandstodsbolaget för landet (föregångare till Aura-bolagen) från 1857, och Städernas i Finland brandstods bolag för lösegendom, som instiftades 1871. 1881 tillkom det första inhemska brandförsäkringsaktiebolaget, Fennia. Obligatorisk brandförsäkring stadgades i Finland 1933 i lagen om försäkringsavtal.

Referenser

Brandförsvar
Försäkringsväsen
Finländska försäkringsbolag
Städernas allmänna brandstods bolag i Finland

Städernas allmänna brandstods bolag i Finland, grundades 1832 och var ett av Finlands första brandförsäkringsbolag.

Redan i de gamla landskapslagarna föreskrevs obligatoriskt understöd på landsbygden för inträffade eldsvådor, så kallad brandstod. I städernas gillesväsen förekom på liknande sätt brandstod. Från 1770 organiserades brandstod sockenvis i Sverige, och från 1800-talets mitt intensifierades inrättandet av brandstodsföreningar i takt med att städerna växte. Den lagstadgade obligatoriska brandstoden upphävdes 1908 i Finland. Det första finska allmänna brandförsäkringsbolaget var Brandförsäkringskontoret som grundades 1816. Dess verksamhet upphörde med Åbo brand 1827. Vid 1800-talets slut verkade tre allmänna brandförsäkringsbolag i Finland, det 1832 grundade Städernas allmänna brandstods bolag i Finland (föregångare till Sampo-Tarmo), Finska brandstodsbolaget för landet (föregångare till Aura-bolagen) från 1857, och Städernas i Finland brandstods bolag för lösegendom, som instiftades 1871. 1881 tillkom det första inhemska brandförsäkringsaktiebolaget, Fennia. Obligatorisk brandförsäkring stadgades i Finland 1933 i lagen om försäkringsavtal.

Referenser

Brandförsvar
Försäkringsväsen
Finländska försäkringsbolag
Jacob Ericksson (pietist)

Jacob Ericksson, född 6 september 1689 i Kelviå, död 18 september 1737 i Altona, var en finlandssvensk radikalpietist. 

Jacob Ericksson blev student vid Åbo Akademi 1707 och 1713 volontär vid Livdragonregementet.  Han befordrades i juni 1713 till förare, i juni 1715 till sergeant, 1716 till fältväbel och 1718 till kornett. 1717–1718 tjänstgjorde han i Halland och Västergötland och deltog i fälttåget till Norge – en tid var han även stationerad i södra Sverige. Under sin militärtid fångades han av pietismens budskap. 1724 begärde han avsked från militären för att återvända till Finland. Där slog han sig ned, tillsammans med brodern Erick Ericksson, på det ärvda hemmanet Bengtila i Kelviå socken. Gården hade legat öde sedan 1714. 

Trots sex års skattefrihet fick bröderna svårigheter att försörja sig på hemmanet. De råkade även snart i konflikt med prästerskapet, och vägrade besöka kyrkan och mottaga nattvarden. De ville inte heller låta döpa sina barn som 1732 därför tvångsdöptes. 1733 dömdes de av Åbo hovrätt till landsförvisning på grund av sin religiösa övertygelse. De kom till Sverige, men reste 1734 till Köpenhamn, där Jacob Ericksson blev ledare för en grupp på 62 personer som frivilligt valt att följa bröderna i deras landsflykt. De fick först tillstånd att slå sig ned i Fredericia, men vägrade att avlägga dansk medborgared och reste därför i stället vidare via Holland till Friedrichstadt där de vistades 1735–1736. Därifrån reste de 1736 vidare till Altona där Jacob Ericksson avled. Brodern Erick tog i stället över rollen som gruppens ledare.

Jacob och Erick Ericksson var söner till kyrkoherden i Kelviå Erik Essevius. Denne hade, inför ryssarnas ockupation av Finland 1714, till Sverige och avlidit 1715 i Luleå.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Personligheter inom pietismen
Födda 1689
Avlidna 1737
Män
Bandial

Bandial, även gújjolaay eegimaa, banjal, banjaal, eegima, eegimaa, är ett jolaspråk i Senegal med 11 200 talare (2006).

Det finns radioprogram på språket. Talare av bandial använder också franska eller wolof.

Referenser

Jolaspråk
Språk i Senegal