kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nancy Carroll

Nancy Carroll, eg. Ann Veronica LaHiff, född 19 november 1903 i New York, död 6 augusti 1965, var en amerikansk skådespelerska.

Biografi

Uppväxt 
Carroll döptes till Ann Veronica Lahiff i New York, och var av Irländsk härkomst. Hon och hennes syster framförde en gång ett dansnummer i en lokal talangtävling, vilket förde in henne på scenyrket och därefter till skärmen.

Karriär 
Carroll började sin skådespelarkarriär på Broadways musikaler. Hon blev en framgångsrik skådespelerska i "talfilmer", eftersom hennes musikaliska bakgrund gjorde det möjligt för henne att medverka i musikalfilmer på 1930-talet. Hennes filmdebut var i Ladies Must Dress (1927).

År 1928 gjorde hon åtta filmer. En av dem, Easy Come, Easy Go där hon spelade mot Richard Dix, gjorde henne till en filmstjärna. År 1929 medverkade hon i The Wolf of Wall Street tillsammans med George Bancroft och Olga Baclanova. Hon nominerades till en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll 1930 för The Devil's Holiday. Bland hennes andra filmer Laughter  (1930), Paramount on Parade (1930), Hot Saturday (1932) med Cary Grant och Randolph Scott, The Kiss Before the Mirror (1933) regisserad av James Whale, och Broken Lullaby, även känd som The Man I Killed (1932) regisserad av Ernst Lubitsch.

Eftersom hon hade kontrakt med Paramount Pictures, drog Carroll ofta till sig rollerna som erbjudes till henne och fick därmed ett rykte som en vänlig och samarbetsvillig skådespelerska. Trots hennes förmåga att framgångsrikt ta itu med lätta komedier, tårfyllda melodraman, och även musikaler, och blev kritikerrosad av både kritiker och allmänheten, (hon fick mest beundrarbrev än någon annan stjärna i början av 1930-talet), släpptes hon av studion. I mitten av 1930-talet fick hon ett fyrafilmskontrakt med Columbia Pictures, och gjorde fyra obetydliga filmer och var därmed inte längre en A-skådis.

Senare år 
Carroll slutade göra filmer 1938, och återvände till scenen, och medverkade i den tidiga TV-serien The Aldrich Family 1950. Under det följande året gästspelade hon i TV-versionen av The Egg and I, där även hennes dotter, Patricia Kirkland, medverkade.

Död 
Den 6 augusti 1965 hittades Carroll död efter att inte dykt upp till teatern för en pjäs. Orsaken till hennes död var ett artärbråck. Hon blev 61 år gammal.

För hennes bidrag till filmindustrin har Nancy Carroll en stjärna på Hollywood Walk of Fame vid 1719 Vine Street.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från New York
Födda 1903
Avlidna 1965
Kvinnor
Anna Eliza Bray

Anna Eliza Bray, född 1790, död 1883,  var en brittisk romanförfattare.

Biografi 

Anna Eliza Kempe föddes i centrala London den 25 december 1790. I ung ålder planerade Kempe att bli skådespelare och hennes första framträdande var 1815 på Bath Theatre.

År 1818 gifte hon sig med Charles Alfred Stothard, son till den berömde konstnären Thomas Stothard. Charles dog efter ett fall från en stege i Bere Ferres kyrka, den 28 maj 1821. 

När Anna Eliza Stothard något år senare gifte om sig, med Edward Atkyns Bray, började hon skriva romaner. Mellan 1826 och 1874 skrev hon åtminstone ett dussin romaner.

Anna Eliza Bray dog den 21 januari 1883 och hennes självbiografi färdigställdes av hennes brorson året efter.

Referenser 

Brittiska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Brittiska författare under 1800-talet
Författare från London
Födda 1790
Avlidna 1883
Kvinnor
Sertãozinho

Sertãozinho är en stad och kommun i Brasilien och ligger i delstaten São Paulo. Den ligger några kilometer väster om den större staden Ribeirão Preto, och kommunens befolkning uppgick år 2014 till cirka 120 000 invånare.

Administrativ indelning
Kommunen var år 2010 indelad i två distrikt:
Cruz das Posses
Sertãozinho

Källor

Indelningar i São Paulo (delstat)
Orter i São Paulo (delstat)
Andrea Mangiante

Andrea Mangiante, född 1 juli 1976 i Chiavari, är en italiensk vattenpolospelare. Han ingick Italiens landslag vid olympiska sommarspelen 2008.

Mangiante spelade åtta matcher i herrarnas turnering i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008 där Italien blev nia.

Mangiante ingick i det italienska laget som tog VM-silver 2003 i Barcelona.

Referenser 

Italienska vattenpolospelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Ligurien
Födda 1976
Levande personer
Män
Transföreningen FPES

Transföreningen FPES, Full Personality Expression Sweden, är en svensk förening för transpersoner av alla slag och för dem som sympatiserar med dem. Den grundades 1966 efter amerikansk förebild, därav det engelskspråkiga namnet. Föreningen har drygt 250 medlemmar över hela landet. Den interna tidningen Transinform utkommer med fyra nummer per år. Verksamheten bedrivs både centralt och i form av lokala avdelningar. 

Föreningens syfte är att verka för transpersoner av alla slag genom att ge stöd, sprida information och påverka samhället för att uppnå respekt och lika rättigheter för transpersoner.

Lokalavdelningarna har sociala träffar i regel en gång i månaden. Det hålls centralt anordnade informations- och diskussionsmöten. En anhöriggrupp finns till vilken medlemmar och anhöriga kan vända sig. Transföreningen FPES samarbetar centralt, regionalt och lokalt med olika myndigheter som har mänskliga rättigheter, jämställdhets- och hbtq-frågor bland sina arbetsuppgifter och är remissinstans i frågor som rör transpersoner samt  med andra organisationer inom hbtq-området som RFSL och KIM.

Transföreningen FPES är medlem i den europeiska transorganisationen TGEU och i världsfederationen för organisationer inom hbtq-området, ILGA (= International Lesbian, Gay, Bi, Trans Association).

Se även 
 FPE-NE
 Föreningen Kön Identitet Mångfald

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

HBTQ-organisationer
Organisationer bildade 1966
Fabrizio Buonocore

Fabrizio Buonocore, född 28 april 1977 i Neapel, är en italiensk vattenpolospelare. Han ingick Italiens landslag vid olympiska sommarspelen 2004 och 2008.

Buonocore spelade sju matcher i herrarnas turnering i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004 där Italien blev åtta och åtta matcher i herrarnas turnering i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008 där Italien blev nia.

Buonocore ingick i det italienska laget som tog VM-silver 2003 i Barcelona.

Referenser 

Italienska vattenpolospelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Neapel
Födda 1977
Levande personer
Män
Cyrano de Bergerac (pjäs)

Cyrano de Bergerac är en pjäs från 1897 av den franske författaren Edmond Rostand. Handlingen är en fantasifull skildring av 1600-talsförfattaren Cyrano de Bergerac, som i pjäsen är en mästerlig duellant med stor näsa och hemligt förälskad i sin kusin Roxane. Pjäsen är i fem akter och skriven på rimmad vers som håller sig nära alexandrinen. Den hade urpremiär 28 december 1897 på Théâtre de la Porte-Saint-Martin i Paris.

Pjäsen fick ett jublande mottagande vid premiären och blev en klassiker inom fransk teater. Med sin långa speltid och avancerade scener har den fått rykte som krävande att sätta upp, och den mångordiga huvudrollen har blivit prestigeladdad för skådespelare att ta sig an. Pjäsen är förlaga till flera operor och åtskilliga filmbearbetningar.

Bearbetningar i urval
 1900: Cyrano de Bergerac, fransk två minuter lång färg- och ljudfilm med Benoît-Constant Coquelin som spelade Cyrano vid premiären
 1913: Cyrano, amerikansk opera med musik av Walter Damrosch
 1923: Cyrano de Bergerac, fransk-italiensk film i regi av Augusto Genina
 1936: Cyrano de Bergerac, opera med libretto av Henri Cain och musik av Franco Alfano
 1950: Cyrano de Bergerac – värjans mästare, amerikansk film i regi av Michael Gordon
 1959: Aru kengo no shogai, japansk film i regi av Hiroshi Inagaki, handlingen flyttad till samurajmiljö
 1987: Roxanne, amerikansk film i regi av Fred Schepisi
 1990: Cyrano de Bergerac, fransk film i regi av Jean-Paul Rappeneau

Källor

Externa länkar
 
 

1600-talet i skönlitteratur
Franska teaterpjäser
Franskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1897
T68

T68 är ett svenskt Littera på en typ av diesellok med sex axlar som av Vossloh. Den kallas Euro 4000 av Vossloh och började levereras 2006.

Endast två T68:or finns i Sverige, vilka byggdes 2009 och ägs av Railcare, men har periodvis hyrts ut till CargoNet, där de betecknas CD 312.

Loktypen, som tillverkas i Spanien, har sålts till ett flertal bolag i Europa.. Loktypen finns även i två varianter, en för snabba persontåg (toppfart 160 eller 200 km/h) och en för tunga godståg (toppfart 120 eller 130 km/h). T68 motsvarar godstågsversionen. Norska CargoNet har motsvarande lok, vilka går under benämningen CD312. Cirka 110 stycken har byggts fram till 2016.

Det finns även en fyraxlig motsvarighet som kallas Euro 3000 av Vossloh.

Externa länkar 
Järnväg.net - T68

Svenska diesellok
Sumaré

Sumaré är en stad och kommun i Brasilien och ligger i delstaten São Paulo. Den är en förortskommun till Campinas, och folkmängden uppgick år 2014 till cirka 262 000 invånare.

Administrativ indelning
Kommunen var år 2010 indelad i två distrikt:
Nova Veneza
Sumaré

Källor

Indelningar i São Paulo (delstat)
Orter i São Paulo (delstat)
Michail Ivanov (tonsättare)

Michail Michajlovitj Ivanov (ryska: Михаил Михайлович Иванов), född 23 september 1849 i Moskva, död 20 oktober 1927 i Rom, var en rysk tonsättare och musikkritiker. 

Ivanov, som var lärjunge till Pjotr Tjajkovskij, Alexandre Dubuque och Giovanni Sgambati, var verksam som musikkritiker och komponerade bland annat symfoniska verk, ett rekviem och fyra operor.

Källor

Ryska klassiska kompositörer
Ryska kritiker
Musikkritiker
Ryska musiker under 1800-talet
Ryska musiker under 1900-talet
Musiker från Moskva
Födda 1849
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Gregor Aminoff

Gregor Carl Georg Aminoff, född 28 mars 1872 i Malmö, död 18 mars 1934 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk militär och kabinettskammarherre.

Biografi
Aminoff blev underlöjtnant vid Livgardet till häst 1892, och ryttmästare 1909. Han blev officer i prins Eugens stab 1902 och adjutant där 1909. Sistnämnda år blev Aminoff adjutant hos kung Gustaf V och även kabinettskammarherre vid kungliga hovstaterna.

Gregor Aminoff var son till Georg Aminoff, en son till Ivan Feodor Aminoff, och Eugénie Röhss. Aminoff fick tre barn, bland andra Alexis Aminoff.

Gregor Aminoff är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser
  Konung Oscar II:s och Drottning Sofias guldbröllopsminnestecken, 1907.
  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen, 1928.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1926.
  Kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1922.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1916.
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1913.

Utländska utmärkelser
  Storkorset av Etiopiska Stjärnorden, tidigast 1921 och senast 1925.
  Storkorset av Monacos Karl den heliges orden, tidigast 1928 och senast 1931.
  Kommendör av Monacos Karl den heliges orden, senast 1915.
  Storkorset av Spanska Civilförtjänstorden, tidigast 1928 och senast 1931.
  Storofficer av Nederländska Oranienhusorden, tidigast 1921 och senast 1925.
  Kommendör av andra graden av Danska Dannebrogorden, senast 1915.
  Kommendör av Franska Hederslegionen, tidigast 1918 och senast 1921.
  Officer av Italienska kronorden, senast 1915.
  Fjärde klassen av Thailändska kronorden, senast 1915.
  Riddare av första klassen av Oldenburgska hus- och förtjänstorden, senast 1915.
  Riddare med vita korset av Spanska Militärförtjänstorden, senast 1915.
  Fjärde klassen av Osmanska rikets Meschidie-orden, senast 1915.

Källor

Adelsvapen.com: Aminoff nr 456

Noter

Externa länkar

Födda 1872
Avlidna 1934
Män
Kabinettskammarherrar
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Mottagare av Konung Oscar II:s och Drottning Sofias guldbröllopsminnestecken
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Svärdsorden
Mottagare av Etiopiska Stjärnorden
Storkorset av Karl den heliges orden
Mottagare av Karl den heliges orden
Storkorset av Spanska Civilförtjänstorden
Storofficerare av Oranienhusorden
Kommendörer av Dannebrogorden
Kommendörer av Hederslegionen
Officerare av Italienska kronorden
Mottagare av Thailändska kronordens fjärde klass
Mottagare av Oldenburgska hus- och förjänstorden
Mottagare av Spanska Militärförtjänstorden
Mottagare av Meschidie-ordens fjärde klass
Militärer från Malmö
Gregor
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Alexandra Larsson

Alexandra Larsson, född år 1974 i Linköping, är en svensk officer (major) i Flygvapnet. Hon är bosatt i Stockholm och var den första i Sverige att genomgå en könskorrigering och fortsätta arbeta inom Försvarsmakten. Hon är även öppet lesbisk och har varit engagerad i transpersoners rättigheter i Sverige.

Karriär 
Alexandra Larsson var en av dem som jobbade hårt för att RFSL skulle inkludera arbetet för transpersoner i sin verksamhet och 2001 inkluderade organisationen också bokstaven "T" (för "transpersoner") i begreppet "HBT" (där "H" står för "homosexuella" och "B" för "bisexuella") i sin ändamålsparagraf. Hon satt i RFSL:s förbundsstyrelse under åren 2001–2003 och 2005–2008. Hon var en av personerna som grundade föreningen HoF (Homo-, bisexuella och transpersoner i Försvarsmakten) år 2001.

Alexandra Larsson har i ett flertal intervjuer berättat öppenhjärtigt om sitt liv som kvinna, teknikintresserad, Försvarsmaktsanställd, lesbisk med mera. I Svenska Dagbladets reportage om henne från 2007 beskrivs exempelvis hennes personliga livsresa som transsexuell kvinna inom Försvarsmakten.

I sin tjänst hos Försvarsmakten har hon placering i Högkvarteret där hon är ansvarig för att ta fram koncept för nya arbetsmetoder för de senaste mjukvaruprodukterna inom ett av försvarsmaktens största IT-projekt.

I maj 2015 höll Alexandra ett TEDx-tal på TEDxStockholmWomen-konferensen Momentum. Talet har titeln Knowing What to Change och handlar om hennes erfarenhet av kunskapens betydelse för förändring både inom det privata och det yrkesmässiga.

Utmärkelser 
När Arbetarnas bildningsförbunds tidning Fönstret år 2013 utsåg "Sveriges 30 största gayförebilderna genom tiderna" hamnade Alexandra Larsson på plats nr 12.

Hon utsågs år 2009 till "Framtidens ledare" inom kategorin "personliga prestationer" av Junior Chamber International Sweden. Priset överlämnades av dåvarande handelsminister Ewa Björling. Motiveringen löd:

”Tack vare sitt mod att stå upp för den hon är och genom sitt engagemang att driva förändringar, har Alexandra kämpat inte bara för sin egen skull utan också för att hjälpa andra i liknande situationer samt har i detta arbete praktiserat JCIs ledord "Be Better"”.

Även internationellt har Alexandra Larsson uppmärksammats som en förebild. I oktober 2014 bjöds hon in till Washington, D.C. för att delta i ett panelsamtal om transsexuella yrkesofficerares situation i olika delar av världen.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

kvinnor
Levande personer
Födda 1974
Militärer från Linköping
Svenska HBTQ-aktivister
Nikolaj Kuzmitj Ivanov

Nikolaj Kuzmitj Ivanov (ryska: Николай Кузьмич Иванов), född 22 oktober 1810 (gamla stilen: 10 oktober) i guvernementet Poltava, död 7 juli 1880 i Bologna, var en rysk operasångare.

Ivanov utbildades i Italien med statsstipendium, men föll i onåd vid ryska hovet, då han expatrierade sig och tog engagemang i Konstantinopel. Han firade triumfer i Italien (främst på Teatro alla Scala i Milano) samt i Paris och London och ansågs av många som värdig medtävlare till Giovanni Battista Rubini. Han lämnade scenen redan 1845 och bosatte sig i Bologna. Han var nära vän till Gioacchino Rossini.

Källor

Ryska operasångare under 1800-talet
Födda 1810
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Carl Bunge

Carl Bunge, född 4 augusti 1734, död 14 april 1816 på Finstaholm, var en svensk friherre och ämbetsman.

Biografi
Carl Bunge var son till statssekreteraren friherre Henrik Bunge och Catharina Christina Caménsköld, samt bror till greve Sven Bunge. Efter studier vid Uppsala universitet, hamnade han vid kungliga kansliet, och var sedan 1758 kanslijunkare när han 1762 fick kunglig sekreterares namn, heder och värdighet. Han utsågs 1772 till kammarråd.

År 1778 utnämndes Bunge till landshövding i Västernorrlands län. Han blev kommendör av Nordstjärneorden 1782.

Bunge var gift med Anna Lovisa Clason, dotter till en handelsman i Stockholm.

I äktenskapet blev han far till Carl Bunge.

Referenser
 Anreps ättartavlor
Adelsvapen

Noter 

Landshövdingar i Västernorrlands län
Bureätten
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska friherrar
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1734
Avlidna 1816
Män
Svenska kammarråd
Carl Fredrik König

Carl Fredrik König, född 6 oktober 1767, död 2 oktober 1858, var en svensk officer och kartograf. Han blev känd som Gustav III:s spion.

Biografi
König kom från en adelsläkt och växte upp i Stockholm. Både hans far och farfar var framgångsrika affärsmän. Farfadern Henrik König var en av grundarna av Svenska ostindiska kompaniet och 1731 dess förste direktör. Fadern Christian Adolf König var grosshandlare i Stockholm och delägare i Mariebergs porslinsfabrik, men förlorade genom olyckliga spekulationer 1780 sin förmögenhet och flyttade utomlands. 

Carl Fredrik König fick 1782 anställning som page hos Hedvig Elisabet Charlotta, maka till Gustav III:s bror Hertig Karl. Året därpå blev han genom hertigens försorg utnämnd till kornett vid Livregementets kyrassiärkår. Han deltog i svensk-ryska kriget och blev 1790 utnämnd till löjtnant vid regementet och senare till ryttmästare från 1801 och major 1809-1813. 

I Franska Revolutionens inledning hade kung Gustav III planer på att intervenera på rojalisternas sida. Två spioner skickades på Gustav III:s befallning till Frankrike. Deras uppgift var att rekognoscera och kartlägga ett område mellan Le Havre i Normandie och Paris och bereda vägen för en svensk invasion. Gustav III:s mål med den planerade aktionen var att rädda den franska monarkin. En av de båda spionerna var Carl Fredrik König.

König var amatörviolinist och invaldes som ledamot nummer 145 i Kungliga Musikaliska Akademien 1794. Han blev även ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1796. Han blev 1813 ägare till Vällinge gård i Salems socken och utvecklade gårdens drift bland annat genom en större vattenkvarn. Han behöll gården fram till sin död 1858. Han var bror till LMA 118 Johan Adolph Benjamin König.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.
Sandberg, Thorsten Gustav IIIs spioner Historiska Media 2014

Externa länkar
Sveriges radio: Gustav III:s spion.

Svenska officerare
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1767
Avlidna 1858
Män
Carl Fredrik
Hallands mellersta domsagas tingslag

Hallands mellersta domsagas tingslag var ett tingslag i Hallands län.

Tingslaget bildades den 1 januari 1948 (enligt beslut den 10 juli 1947) genom av ett samgående av Himle tingslag och Årstads och Faurås tingslag. 1971 upplöstes tingslaget och verksamheten överfördes till Hallands mellersta tingsrätt.

Tingslaget ingick i Hallands mellersta domsaga, bildad 1683.

Kommuner 
Tingslaget bestod av följande kommuner den 1 januari 1952:

Falkenbergs stad
Himledalens landskommun
Lindberga landskommun
Morups landskommun
Träslövs landskommun
Tvååkers landskommun
Ullareds landskommun
Vessigebro landskommun
Vinbergs landskommun
Årstads landskommun
Ätrans landskommun

Källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Varbergs tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Tingslag i Hallands län
Arsène Alexandre

Arsène Urbain Pierre Alexandre, född den 16 augusti 1859 i Paris, död den 1 oktober 1937 i Brain-sur-Allonnes, var en fransk konstkritiker.

Alexandre var verksam i den periodiska pressen och utgav även konsthistoriska böcker såsom Histoire de la peinture militaire (1889), Histoire de l'art décoratif, du XVIII:e siècle à nos jours (1892), L'art du rire et de la caricature (1893), Histoire populaire de la peinture (1896) med mera.

Källor 

 

Franska journalister under 1800-talet
Franska konstkritiker
Franska konsthistoriker
Franska journalister under 1900-talet
Franska författare under 1800-talet
Franska författare under 1900-talet
Författare från Paris
Födda 1859
Avlidna 1937
Män
Ugglan
Gran Turismo 6

Gran Turismo 6 är det sjätte spelet i Gran Turismo-serien. Spelet har utvecklats av Polyphony Digital och publicerats av Sony Computer Entertainment. Spelet har över 1 200 bilar och 100 banor. Spelet släpptes över hela världen den 6 december 2013. Detta spel släpptes endast till Playstation 3. Den 27 december 2017 meddelade Polyphony att servrarna för Gran Turismo 6 kommer att läggas ned den 28 mars 2018.

Nyheter om spelet 
 Precis som på Gran Turismo 5 så går det till dag till natt och natt till dag under ett lopp men på vissa banor så man kan välja vilken hastighet dagarna ska gå från vanlig hastighet (24 timmar) till 60 gånger snabbare.
 Nya banor som t.ex. Ascari kommer till spelet.
 "Special Events" kommer till spelet. När man har vunnit tillräckligt med tävlingar så kommer man att bli bjuden på utmaningar från t.ex. "Goodwood Festival of Speed", där man får låna bilar och provåka genom en smal bana på tid utan att åka utanför banan, åker man utanför så måste man börja om. Man får pengar för att ha klarat utmaningarna. Ju bättre man kommer fram i spelet desto mer utmaningar blir man bjuden till.
 Nya bilar som Ford Mustang Boss 302 kommer till spelet.

Källor 
 Artikeln är helt och delvis översatt från engelska wikipedia

Datorspel 2013
Racingspel
Rallyspel
Playstation 3-spel
Sony Interactive Entertainment-spel
Datorspel som utspelar sig i Australien
Datorspel som utspelar sig i Belgien
Datorspel som utspelar sig i England
Datorspel som utspelar sig i Florida
Datorspel som utspelar sig i Frankrike
Datorspel som utspelar sig i Italien
Datorspel som utspelar sig i Japan
Datorspel som utspelar sig i London
Datorspel som utspelar sig i Monaco
Datorspel som utspelar sig i Rom
Datorspel som utspelar sig i Schweiz
Datorspel som utspelar sig i Spanien
Datorspel som utspelar sig i Storbritannien
Datorspel som utspelar sig i Tokyo
Datorspel som utspelar sig i Tyskland
Datorspel som utspelar sig i Österrike
Datorspel som utspelar sig på Månen
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Hallands södra domsagas tingslag

Hallands södra domsagas tingslag var ett tingslag i Hallands län.

Tingslaget bildades den 1 januari 1948 (enligt beslut den 10 juli 1947) genom av ett samgående av Höks tingslag och Halmstads och Tönnersjö tingslag. Laholms rådhusrätt upphörde enligt beslut den 13 juni 1947 också den 1 januari 1948 och Laholms stad ingick därför också i tingslaget. 1971 upplöstes tingslaget och verksamheten överfördes till Hallands södra tingsrätt.

Tingslaget ingick i Hallands södra domsaga, bildad 1683.

Kommuner 
Tingslaget bestod av följande kommuner den 1 januari 1952:

Eldsberga landskommun
Enslövs landskommun
Getinge landskommun
Harplinge landskommun
Hishults landskommun
Karups landskommun
Knäreds landskommun
Kvibille landskommun
Laholms landskommun
Laholms stad
Oskarströms köping
Ränneslövs landskommun
Simlångsdalens landskommun
Söndrums landskommun
Torups landskommun
Veinge landskommun
Våxtorps landskommun

Källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Halmstads tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Tingslag i Hallands län