kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Buris Henriksen

Buris Henriksen, död efter 1167, var en dansk prins, son till Henrik Skadelår.

Buris Henriksen deltog i inbördeskriget på 1150-talet på Valdemar den stores sida och erhöll förläningar i Jylland. 1162 medföljde Buris Valdemar på dennes resa till riksdagen i Dôle. En brytning inträffade dock med Valdemar, som 1167 lät fängsla Buris. 1163 grundade Buris Henriksen Tvis Kloster.

Källor 
 

Avlidna okänt år
Dansk adel
Personer i Danmark under 1100-talet
Män
Födda okänt år
Social science fiction

Social science fiction (av social science + science fiction) är en science fiction-delgenre som starkt skildrar politiken och samhällsutvecklingen, och hur tekniken och vetenskapen påverkar människan. Begreppet förknippas framför allt med Isaac Asimov.

Källor

Fotnoter

Politik i fiktion
Science fiction-genrer
Halfdan Nobel Roede

Halfdan Nobel Roede, född 4 november 1877 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 31 december 1963, var en norsk regissör, teaterchef, kompositör och pianist.

Nobel Roede var en av den norska stumfilmens pionjärer. Han regidebuterade 1911 med Fattigdommens forbandelse och regisserade samma år Under forvandlingens lov. Den senare är den äldsta bevarade norska stumfilmen. År 1912 regisserade han filmerna Alt for Norge och Hemmeligheden. Filmerna producerades av bolaget Internasjonalt Film Kompagni A/S.

Han ägde en tid olika teatrar i Kristiania som Cosmorama, Colosseum, Chat Noir och Mayolteatret. År 1919 var han med och instiftade Filharmonisk selskap. Han var även kompositör och pianist och till hans mest kända verk hör "L’amour qui pleure, Chagrin d’amour" och "Valse Nobel".

Filmografi

Referenser 

Norska filmregissörer
Norska kompositörer
Norska pianister
Norska teaterchefer
Pianister under 1900-talet
Norska musiker under 1900-talet
Musiker från Oslo
Födda 1877
Avlidna 1963
Män
Adam Eriksen

Adam Eriksen var en norsk regissör och manusförfattare. År 1912 regisserade han och skrev manus till filmen Anny – en gatepiges roman som också blev hans enda film.

Filmografi

Referenser 

Norska filmregissörer
Norska manusförfattare
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Elin Lauritzen

Elin Maria Lauritzen, född Paues 11 juli 1916 i Rio de Janeiro, Brasilien, död 17 september 2006, var en svensk advokat.

Biografi
Lauritzen var dotter till envoyén Johan T Paues och Kari, född Falster samt syster till Johan W Paues och Nils Paues. Hon tog studentexamen i Stockholm 1935 och tog juris kandidatexamen i Stockholm 1940. Lauritzen genomförde tingstjänstgöring i Kalix domsaga samt vid Stockholms rådhusrätt 1940–1944. Hon var amanuens vid pensionsstyrelsen 1944 samt biträdande jurist vid advokaterna Mathilda Staël von Holstein, Valborg Lundgren och Eva Andén 1945–1953. Lauritzen hade egen advokatverksamhet från 1953 fram till 1998. Lauritzen var under många år en av Sveriges främsta familjerättsadvokater.

Hon var sekreterare i Fredrika-Bremer-Förbundet 1946–1947, styrelseledamot 1949, vice ordförande 1957–1958 och ordförande 1958–1959. Lauritzen var styrelseledamot i Sveriges advokatsamfunds Stockholmsavdelning 1958–1962 och i Sveriges advokatsamfund 1964–1966. Hon blev ledamot av Sveriges advokatsamfund 1949.

Lauritzen gifte sig 1938 med civilingenjören Folke Lauritzen (1911–1988). Hon var mor till Eva (född 1940), Viveka (född 1944) och Inger (född 1948). Lauritzen avled 2006 och gravsattes på Djursholms begravningsplats.

Bibliografi

Utmärkelser
Ledamot av Vasaorden (LVO)

Referenser

Kvinnor
Födda 1916
Avlidna 2006
Svenska advokater
Personer från Rio de Janeiro
Ledamöter av Vasaorden
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Sporto Kantes

Sporto Kantes (ibland skrivet Sporto Kantès) är ett franskt drum and bass-band, bildat 1990 av Benjamin Sportes och Nicolas Kantorovwicz.

Biografi 
Bandet bildades efter ett möte mellan Benjamin Sportes och Nicolas Kantorovwicz, basisten i Les Wampas. Sportes spelade rockabilly under 1980-talet med Eduardo Leal de la Gala, medan Kantorovwicz spelade mycket thrash. De spelar dock en stor blandning av genrer på deras album: Dub, jazz, reggae, hiphop, men också brasiliansk musik. Bandet har också arbetat med samplingar med en Akai S2000 på deras låtar.

I populärkultur 
Deras låt "Slits" är med i första avsnittet i säsong 6 av TV-serien Skins.
Deras låt "Lee" användes som vinjett för den franska komediserien Kaboul Kitchen på Canal+ under 2012.
Deras låt "Whistle" användes i reklamkampanjen för Renault Twingo II 2012.
Deras låt "Whistle" medverkar i den franska filmen, Blå är den varmaste färgen (2013), under Adèles födelsedagsfest.

Diskografi

Studioalbum

Maxisinglar

Samlingsalbum

Singlar

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Sporto Kantes webbplats
 Sporto Kantes på Myspace
 Sporto Kantes på Last.fm
 Sporto Kantes på Grandcrew.com

Franska elektroniska musikgrupper
Franska duogrupper
Musikgrupper bildade 1990
Kaare Knudsen

Kaare Knudsen, född 17 april 1895 i Skien, död 14 november 1973, var en norsk skådespelare.

Knudsen filmdebuterade 1917 i Peter Lykke-Seests stumfilm Unge hjerter, där han spelade rollen som löjtnant Wang. Debuten följdes av En vinternat (1917), Sju dagar för Elisabeth (1927), Det stora barndopet (1931) och Den farlige leken (1942). Han var även aktiv teaterskådespelare vid Det Nye Teater 1931–1942.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1895
Avlidna 1973
Män
Syców

Syców , tyska: Groß Wartenberg, tidigare även Polnisch Wartenberg, är en stad i sydvästra Polen, belägen i distriktet Powiat oleśnicki i Nedre Schlesiens vojvodskap, 47 kilometer nordost om Wrocław. Tätorten hade 10 378 invånare i juni 2014 och utgör centralort i en stads- och landskommun med sammanlagt 16 570 invånare samma år.

Geografi 
Syców ligger i Trzebnickiebergen (Katzengebirge), och floden Młyńska Woda, en biflod till Barycz, rinner genom staden. Kommunen ligger i nordöstra utkanten av Nedre Schlesiens vojvodskap och gränsar i öster direkt till Storpolens vojvodskap.  Den gränsar i norr till staden Międzybórz, i väster till staden Twardogóra, i söder till Dziadowa Kłodas landskommun och i öster till Perzóws landskommun.

Sevärdheter 
 Stadens församlingskyrka, S:t Petrus och Paulus, uppfördes i gotisk stil under 1400-talet.
 S:t Johannes och Petrus-kyrkan, stadens protestantiska församlingskyrka, fungerade tidigare som slottskyrka och uppfördes i klassicistisk stil 1785–1789 efter ritningar av Carl Gotthard Langhans.
 Gotiskt porttorn i stadsmuren från 1400-talet. 
 Stadsparken anlades 1813 och var ursprungligen slottsparken till slottet som förstördes 1945. Skulpturerna i parken härstammar delvis från slottet.
 Postkontoret, uppfört 1887

Kommunikationer 
Järnvägen genom staden är idag nedlagd. Söder om staden passerar motortrafikleden S8, även skyltad som E67, som sammanbinder staden med storstäderna Wrocław och Łódź.

Kända invånare 
 Carl Friedrich Lessing (1808–1880), konstnär, uppväxt i staden.
 Christian Friedrich Lessing (1809–1862), botaniker.
 Henning von Tresckow (1901–1944), arméofficer i Wehrmacht, generalmajor, en av de mest aktiva i motståndet mot Hitler, uppväxt på godset Wartenberg.
 Janina Urszula Korowicka (* 1954), skridskoåkare.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kommuner i Nedre Schlesiens vojvodskap
Folke Lauritzen

Folke Kjeldgaard Lauritzen, född 5 februari 1911 i Vassända-Naglums församling, Älvsborgs län, död 28 november 1988 i Danderyds församling, Stockholms län
, var en svensk civilingenjör.

Biografi
Lauritzen tog studentexamen i Strängnäs 1929 och genomgick fackavdelningen för väg- och vattenbyggnadskonst vid Kungliga Tekniska högskolan 1934. Han var anställd som ingenjör vid Svenska väg AB i Stockholm 1937-1942 och som konsult vid ingenjörsfirman Jacobson & Widmark AB 1942-1948. Lauritzen var byggnadsinspektör vid Medicinalstyrelsen 1948, byrådirektör där 1960 och var byggnadschef från 1961.

Lauritzen gifte sig 1938 med advoakten Elin Paues (1916-2006), dotter till envoyén Johan Paues och Kari, född Falster. Han var far till Eva (född 1940), Viveka (född 1944) och Inger (född 1948). Lauritzen avled 1988 och gravsattes på Djursholms begravningsplats.

Noter 

Män
Födda 1911
Avlidna 1988
Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Personer från Vassända-Naglums socken
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Diahann Carroll

Diahann Carroll, född som Carol Diahann Johnson den 17 juli 1935 i Bronx i New York, död 4 oktober 2019 i Los Angeles, var en amerikansk skådespelare och sångerska.

Biografi 
Diahann Carroll var utbildad på Manhattan's School of Performing Arts och arbetade som nattklubbssångerska och modell innan hon 1954 debuterade på Broadway i The House of Flowers. Samma år filmdebuterade hon i Carmen Jones där hon bland annat spelade mot Dorothy Dandridge. 1968 fick Carroll huvudrollen i TV-serien Julia och fick därmed mycket uppmärksamhet då hon var den första afroamerikanska kvinnan att ha en egen TV-serie. Under 1980-talet spelade hon under flera år rollen som Dominique Deveraux i TV-serien Dynastin. Under 2000-talet spelade hon bland annat i TV-serier som Grey's Anatomy och White Collar.

År 1983 uppmärksammades Carroll som den första svarta skådespelare att ersätta en vit skådespelare i en roll på Broadway. Detta skedde i en uppsättning av Agnes of God.

Diahann Carroll fick många priser, bland annat vann hon 1961 en Tony Award för sin insats i No Strings. Hon blev då den första afroamerikanska kvinnan att vinna priset. 1967 tilldelades hon en Golden Globe Award för sin insats i TV-serien Julia. Hon har även nominerats till ytterligare två Golden Globes, fyra Emmy Awards och vid Oscarsgalan 1975 nominerades hon i kategorin Bästa kvinnliga huvudroll för sin roll i Claudine.

Privatliv 
Caroll var gift fyra gånger. Första äktenskapet var med skivproducenten Monte Kay och tillsammans fick paret en dotter. Andra äktenskapet, med butiksinnehavaren Fred Glusman, varade bara några veckor under 1973. År 1975 gifte hon sig med redaktören Robert DeLeon och 1977 blev hon änka, då DeLeon omkom i en bilolycka. Fjärde äktenskapet med sångaren Vic Damone varade mellan 1987 och 1996. Caroll hade även förhållanden med Sidney Poitier och David Frost.

Filmografi i urval 

 (86 avsnitt)

 (7 avsnitt)
 (73 avsnitt)
 (9 avsnitt)

 (röst, 3 avsnitt)
 (5 avsnitt)

 (7 avsnitt)
 (25 avsnitt)

Källor

Externa länkar 

 Ciahann Carrolls officiella webbplats
 
 
 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska musikalartister
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från New York
Personer från Bronx
Födda 1935
Avlidna 2019
Kvinnor
Johan Paues

Johan Paues kan avse:

Johan Paues (1876–1942), svensk diplomat och direktör
Johan Paues (1913–2010), svensk ingenjör och generalkonsul, son till föregående
Elmira (namn)

Elmira är ett kvinnonamn. Namnet är antingen en spansk form av det arabiska al amirah som betyder härskarinna, eller en rysk revolutionär backronym för  "электрификация мира", elektrifikatsiya mira (elektrifieringen av världen).

Den 31 december 2014 fanns det totalt 189 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Elmira, varav 156 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Personer med namnet Elmira
Elmira Arikan, svensk skådespelare

Källor

Kvinnonamn
Burkism

Burkism eller metalloterapi var en av parisläkaren Victor Burq (1823–1884) initierad behandlingsmetod för förlamningar, kontrakturer, känslolöshet med mera hos nervsjuka, särskilt hysteriska patienter.

Metoden bestod av påläggande av olika genom utprobering, så kallad "metalloskopi" bestämda metaller, vilka även ansågs verksamma vid invärtes bruk. Metoden anses numera endast ha placeboeffekt och är inte längre i bruk.

Källor 
 

Medicinsk historia
Elny

Elny eller Elni en svensk kortform av det grekiska namnet Helena. Det äldsta belägget i Sverige är från år 1865 för Elni och från 1927 för Elny .

Den 31 december 2014 fanns det totalt 50 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Elny eller Elni, varav 24 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Se även
Elna

Källor

Kvinnonamn
Johan Paues (1913–2010)

Johan Wilhelm Paues, född 6 december 1913 i Oslo, Norge, död 9 augusti 2010, var en svensk direktör.

Biografi
Paues var son till envoyén Johan Paues och Kari, född Falster samt bror till Elin Lauritzen och Nils Paues. Han tog studentexamen i Stockholm 1933 och tog bergsingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1939. Paues var hytt- och martiningenjör vid Boxholms AB 1939-1942, serviceingenjör vid Hellefors Bruks AB 1942 samt reklamchef där 1944 och försäljningschef 1946-1952. Paues var verkställande direktör vid Fábrica de Aço Paulista SA och Cia AGA Paulista de Gás Acumulado (AGA:s dotterbolag i Brasilien) i São Paulo 1952-1957. Han var chef för firma A Johnson & Co i Stockholm 1957-1962, verkställande direktör för Dynäs AB 1963-1966 och för Svanö AB i Väja 1963-1974.

Han var styrelseordförande i Cia AGA do Brasil de Gás Acumulado i Rio de Janeiro 1953-1957 och Svensk-brasilianska handelskammaren i São Paulo 1955-1957. Paues var styrelseledamot av Avesta jernverks AB 1957-1962, AB Motala verkstad 1957-1962, Dynäs AB 1962-1969, Svanö AB 1962-1976, AB Skandinaviska Träimporten i Stockholm med dotterbolag 1969-1975 och Gunnebo bruks AB 1971-1977. Han var styrelseordförande i Utlandssvenskarnas förening 1961-1977, svenska brasilianska föreningen 1969-1971, generalkonsul för Honduras 1971-1977 och styrelseledamot i Barkman & co AB 1983-1987.

Paues var även styrelseledamot i Nordsvenska virkesföreningen samt AGA Norrland, Svenska cellulosaföreningen, Svenska handelsbanken i Härnösand, Svenska utlandshandelskammarföreningen, Sveriges allmänna exportförening, Ångermanlands flottningsförening, Ångermanlands stufveri AB och Ångermanälvens vattenregleringsföretag från 1964 samt AB Svenska sprit från 1965.

Paues gifte sig första gången 1940 med Inga Falkman (född 1916), dotter till bergsingenjören Oscar Falkman och Karin, född Wallenberg. Han var far till Staffan (född 1941), Kari (född 1944) och Björn (född 1947). Paues gifte sig andra gången 1966 med Karin Hellsén (1924-2012), dotter till generalkonsuln Einar Hellsén och Ellen, född Larsson. Paues avled 2010 och gravsattes på Djursholms begravningsplats.

Utmärkelser
Paues utmärkelser:
Riddare av Vasaorden (RVO)
Riddare av Brasilianska Södra korsets orden (RBrasSKO)

Referenser

Män
Födda 1913
Avlidna 2010
Svenska direktörer
Främmande länders konsuler i Sverige
Näringslivspersoner från Oslo
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Riddare av Vasaorden
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Arktiskt centrum vid Umeå universitet

Arktiskt centrum vid Umeå universitet är ett samverkanscentrum för arktisk tvärvetenskaplig forskning och utbildning som etablerades 2012 med stöd av Mistra-programmet Mistra Arctic Futures (2011–2013).  

Arktiskt centrum samlar både nya och etablerade forskare med arktisk forskningsagenda. Det görs bland annat genom Arktiska forskarskolan för doktorander, och genom att skapa ett nätverk av och för anknutna forskare. Arktiskt centrum koordinerar dessa forskare, anordnar samverkande aktiviteter och verkar för ökat samarbete mellan forskare och samhälle.

Bred definition av Arktisk forskning

I dagsläget (2023) är över 200 forskare vid Umeå universitet anknutna till Arktiskt centrum. Detta nätverk består av forskare från alla fakulteter och alla möjliga institutioner och ämnen. Man räknas som arktisk forskare om ens

 forskningsämne, forskningsfrågor, plats eller fältområde är i Arktis (Inom Sverige räknas därtill Norrbotten, Västerbotten och fjällkedjan),
 arbete påverkar Arktis eller de samhällen som lever där, direkt eller indirekt,
 data har samlats i Arktis eller rör arktiska spörsmål, eller om ens
 arbete har utförts i en forskningsgrupp som helt eller delvis handlar inom Arktis

Föreståndare för Arktiskt centrum

 2022–Nuvarande: Keith Larson
 2021–2022: Niklas Ekiund
 2012–2020: Peter Sköld

Mellan 2012 och december 2020 historikern Peter Sköld, föreståndare. Han efterträddes av av statsvetaren Niklas Eklund i januari 2021.  I mars 2022 tog klimatforskaren Keith Larson över som föreståndare.

Forskningsområden 
Till Arktiskt centrums verksamhet hör så skilda områden som 
 landutnyttjande och naturresurser inom skogsbruk, jordbruk, gruvdrift och rennäring
 kultur och identitetsprocesser ur sociala, juridiska, politiska och demografiska perspektiv
 turism och regional utveckling i relation till klimatförändringar, hållbar utveckling och globalisering
 miljö- och klimatförändringars inverkan på nordliga ekosystem på land och i vatten
 organisk, bioorganisk och medicinsk kemi i syfte att utnyttja de minsta molekylerna som forskningsverktyg
 medicinsk forskning för att skapa en långsiktig förståelse för hälsoutvecklingen i norr

Forskningsuppdrag 
Åren 2014–2018 var Arktiskt centrum (då kallat Arcum) värd för forskningsprojektet Mistra Arctic Sustainable Development (MASD), som involverade ett 40-tal forskare från Umeå universitet, Kungliga Tekniska högskolan (KTH) och de två miljö- och fredsinstitutionerna SIPRI och SEI i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Arktiskt centrums hemsida

Organisationer bildade 2012
Arktis
Polarforskning
Forskningsinstitut vid Umeå universitet
Upplands runinskrifter 968

U 968 är en vikingatida runsten av blågrå granit i Bolsta, Vaksala socken (nu Uppsala) och Uppsala kommun i Uppland. 2 fragment är bevarade:
1) 0,85 m hög, 0,6 m bred och 0,6 m tjock - ovandel av runsten. 2) 0,85 m hög, 0,5 m bred, 0,6 m tjock - fragment av nederparti av runsten. Runhöjd är 7 cm. Den imålade röda färgen nu nästan borta.
 Runstenar U 969 och U 970 fanns vid samma gravfält och kan synas i bakgrunden i J. Peringskiöld träsnitt från 1709 (se bild).

Inskriften 

Ett kortare formuleringen skulle ha varit Stode och Sigdjärv läto resa stenen efter Estulv, sin broder, och Torgärd efter sin son.  Mansnamn Stoði är unikt, men kan vara ett kortnamn till Stodbiorn och Stoðkell, belagda i U 952 eller StødingR (U 948). Ifall t är felläsning för l, Sloði är känt från sörmländska inskrifter (t. ex. Sö 175). Namnet SigdiarfR är känd från U 109. þorker står för kvinnonamnet Porgœrðr, stavning ker eller kir för gœrðr  finns i inskrifterna  U 14, U 326, U 735.

Externa länkar
SVENSKA KULTURBILDER // Runstenar Uppland – U 968

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Miles Crawford Burkitt

Miles Crawford Burkitt, född 27 december 1890, död 22 augusti 1971, var en brittisk arkeolog. Han var son till teologen Francis Crawford Burkitt.

Burkitt blev 1926 lecturer i arkeologi och antropologi vid universitetet i Cambridge 1926. Han sysslade främst med den paleolitiska konsten och företog för ändamålet vidsträckta resor i Afrika och Europa. Bland hans verk märks Prehistory (1921, 5:e upplagan 1925), South Africa's past in stone and paint (1928), Rock paintings in Southern Andalucia (1929, tillsammans med Henri Breuil) och The old stone age (1933).

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska arkeologer
Arkeologer under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Alumner från Trinity College, Cambridge
Födda 1890
Avlidna 1971
Män
Svensk uppslagsbok
Chengqu, Yangquan

Chengqu är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Yangquan i Shanxi-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 90 kilometer öster om provinshuvudstaden Taiyuan. 

Chengqu översätts till svenska med "tätort".

WP:Projekt Kina
Kuangqu, Yangquan

Kuangqu är ett gruvdistrikt i Yangquan i Shanxi-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 86 kilometer öster om provinshuvudstaden Taiyuan. 

Kuangqu översätts till svenska med "gruvområde".

WP:Projekt Kina
Jiaoqu, Yangquan

Jiaoqu är ett sstadsdistrikt i Yangquan i Shanxi-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 89 kilometer öster om provinshuvudstaden Taiyuan. 

Jiaoqu översatt till svenska blir "förorter".

WP:Projekt Kina
Jiaoqu

Jiaoqu betyder "förortsdistrikt" på kinesiska och kan syfta på följande platser i Kina:

Jiaoqu, Changzhi – stadsdistrikt i Changzhi i Shanxi-provinsen
Jiaoqu, Jiamusi – stadsdistrikt i Jiamusi i Heilongjiang-provinsen
Jiaoqu, Tongling – stadsdistrikt i Tongling i Anhui-provinsen
Jiaoqu, Yangquan – stadsdistrikt i Yangquan i Shanxi-provinsen
Jiaoqu (sockenhuvudort i Kina, Xinjiang), 

WP:Projekt Kina
Pingding

Pingding, tidigare romaniserat Pingting, är ett härad som lyder under Yangquans stad på prefekturnivå i Shanxi-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 95 kilometer öster om provinshuvudstaden Taiyuan.

Källa

WP:Projekt Kina
Yu, Yangquan

Yu, tidigare romaniserat Yühsien, är ett härad som lyder under Yangquans stad på prefekturnivå i Shanxi-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 79 kilometer nordost om provinshuvudstaden Taiyuan. År 2010 var antalet invånare 311082.

Yu Xian delas in i:
 秀水镇
 孙家庄镇
 路家村镇
 南娄镇
 牛村镇
 苌池镇
 上社镇
 西烟镇
 仙人乡
 北下庄乡
 下社乡
 梁家寨乡
 西潘乡
 东梁乡

Källa

WP:Projekt Kina
Yu

Yu kan syfta på:

 Yu (namn), ett vanligt kinesiskt efternamn
 Yu (drottning) (1576–1623), en koreansk drottning
 Yu (kung), mytisk kinesisk kung
Kuangqu

Kuangqu betyder "gruvdistrikt" och kan stå för följande orter i Kina:

Kuangqu, Datong – ett gruvdistrikt i Datong i Shanxi-provinsen
Kuangqu, Yangquan – ett gruvdistrikt i Yangquan i Shanxi

WP:Projekt Kina
Nils Paues

Nils Kristian Paues, född 5 april 1919 i Rio de Janeiro, Brasilien, död 28 augusti 2015 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk företagsledare.

Biografi
Paues avlade bergsingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1941. Paues var maskiningenjör vid Hellefors Bruks AB 1942–1948, driftsingenjör vid Domnarvets Jernverk 1948–1951 och avdelningschef för stålverken där 1951–1957. Han var verkställande direktör för Fábrica de Aço Paulista SA (AGA-koncernen) i São Paulo 1957–1967 och Equipamentos Industriais Vibro Ltda där 1959–1967. Paues var verkställande direktör för Celbi Sarl (Billerudkoncernen) i Portugal 1968–1984.

Han var styrelseledamot i AGA Paulista SA 1957–1967 (ordförande 1965–1967), ordförande i Svensk-brasilianska handelskammaren i São Paulo 1961–1964, styrelseledamot i CELBI SARL (Stora AB) i Portugal 1968–1989, Aracruz Celulose SA i Brasilien 1979–1989, Wicanders AB 1982–1985 samt var representant för Taurus petroleum AB från 1991.

Nils Paues var son till envoyén Johan T. Paues och Kari, född Falster, samt bror till Johan W. Paues och Elin Lauritzen. Han gifte sig första gången 1944 med Synnöve Tigerschiöld (1924–2013), dotter till teknologie doktor Magnus Tigerschiöld och grevinnan Alice Hamilton (släkten Hamilton) . Han är far till Christian (född 1945), Johan (född 1947), Héléne (född 1953), Miko (född 1956) och Anders (född 1962). Paues gifte sig andra gången 1979 med Kerstin Bergenstråhle (född Odqvist 1944), dotter till generallöjtnanten Gösta Odqvist och Märta, född Sundell. Nils Paues är begravd på Överenhörna kyrkogård.

Utmärkelser 

  Kommendör av Vasaorden, 3 december 1974.

Referenser
 In memoriam
 Dödsnotis
 Info Synnöve Tigerschiöld

Noter

Män
Födda 1919
Avlidna 2015
Svenska direktörer
Personer från Rio de Janeiro
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Kommendörer av Vasaorden