kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Leonard Rydberg

Wilhelm Leonard Rydberg,, född 28 juli 1821 i Askersund, död 21 november 1903 i Kristinehamn var en svensk konstnär och bankkassör.

Han var son till traktören Erik Ryberg och Anna Maria Liljeqvist och från 1864 gift med Emma Christina Norrbom.

Rydberg utbildade sig för den merkantila banan och drev tillsammans med två bröder en diverse- och grosshandel i Kristinehamn. Senare kom han huvudsakligen att ägna sig åt bankverksamhet. Till hans fritidssysselsättningar hörde måleri. På grund av sitt stora hembygdsintresse blev många miljöer och fastigheter i Kristinehamn och Närke avbildade. Dessa bilder har i dag ett stort kulturhistoriskt värde. 

Rydberg är representerad vid Järnvägsmuseet, Värmlands museum, Kristinehamns läroverks bibliotek och med en handteckning vid Nationalmuseum.

En minnesutställning med Rydberg och Isak Fredrik Kullbergs tavlor visades i Kristinehamn 1960 och 2015 visade Kristinehamns bildarkiv ett urval av Rydbergs målningar, teckningar och skisser.

Referenser

Övriga källor 
Kristinehamns-konstnärer''', Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 10,  Svenskt konstnärslexikon'' del IV sid 567-568 Allhems Förlag, Malmö,

Noter 

 
Personer från Askersund
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1903
Män
Efé

Efé är ett pygmefolk. De tillhör den östra gruppen av pygméfolken tillsammans med bland annat mbuti. Folkgruppen omfattar cirka  individer och de lever i Ituriregnskogen i Kongo-Kinshasa. Efé talar ett sudanesiskt språk besläktat med grannfolken lese och bakas, vilka härrör ur språkfamiljen adamawa-oubanguian.

Källor

Ursprungsfolk i Afrika
Etniska grupper i Kongo-Kinshasa
Nilo-sahariska folk
Pygméer
Caddo-mississippikulturen

Caddo-mississippikulturen är det namn forskningen givit åt den variant av mississippikulturen vilken fanns i de östra delarna av nuvarande Oklahoma, de västra delarna av nuvarande Arkansas, de nordöstra delarna av nuvarande Texas och de nordvästra delarna av nuvarande Louisiana. Det finns en kulturell kontinuitet som visar att bärarna av denna arkeologiska kultur var de direkta förfäderna till de caddospråkiga grupper som fanns i området när de första européerna kom och vars ättlingar nu bildar Caddo Nation of Oklahoma, en federalt erkänd indiannation i Oklahoma.

Arkeologiska karaktäristika

 Nya former av keramik och keramiska mönster.
 Tempel- och gravhögar
 Gravskick som tyder på ett hierarkiserat samhälle.
 Majsodling ersätter tidigare grödor.
 Majsodlingens dominans omkring år 1200 e.Kr. gör att de stora byarna upphör som befolkningscentra, men kvarstår som rituella centra.
Källa:

Kulturutveckling

De lokala arkeologiska kulturer som fanns i området började på 800-talet e.Kr. sammansmälta till ett tidigt uttryck för mississippikulturen. Vissa byar började framstå som rituella centra med tempelhögar arrangerade runt öppna platser. Lämningar efter lyxbostäder och stora gravar med exotiska gravgåvor som markerar auktoritet och prestige tyder på ett hierarkiserat samhälle, där vissa individer och släkten var mer betydande än andra. Forskningen har antagit att detta hör samman med uppkomsten av komplexa religiösa och sociala idéer. Omkring år 1000 hade en klar caddo-mississippikultur uppkommit. De största och mest komplexa lämningarna finns i Arkansas Rivers och Red Rivers dalgångar, som var de största och mest fruktbara delarna av kulturens utbredningsområde. På 1200-talet dominerades näringslivet av majsodling. Befolkningsutvecklingen nådde sin höjdpunkt omkring år 1400 och därefter minskade befolkningens storlek. Den arkeologiska kulturens likformighet avtog och ersattes av lokala varieteter. Efter de första européernas ankomst drabbades caddo-mississippikulturens bärare av epidemier av europeiska sjukdomar och den snabbt minskade befolkningen ledde till samhällsförändringar som gjorde att det uppstod nya kulturmönster vilka är kända från historisk tid.

Illustrationer

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Ann M. Early  (2004), "Prehistory of the Western Interior", Handbook of North American Indians, Volume 14: Southeast, Washington DC: Smithsonian Institution, sid. 560-573.

Arkeologiska kulturer
Nordamerikanska indianer
Isac Kullberg

Isac Fredrik Kullberg, född 10 februari 1853 i Skara, död 31 oktober 1917 i Kristinehamn, var en svensk konstnär och teckningslärare.

Han var son till rektor Martin August Wilhelm  Kullberg och Oscaria Josephina Christina von Breda. Kullberg studerade vid Konstakademien 1871–1874. Hans konst består av djur, landskapsmotiv och stilleben i olja. Hans huvudsakliga verksamhet var från 1881 arbetet som teckningslärare vid realskolan och flickskolan i Kristinehamn, där han blev ordinarie lärare 1895.

En minnesutställning med Kullbergs och Wilhelm Leonard Rydbergs tavlor visades i Kristinehamn 1960.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 421 Allhems Förlag, Malmö.
Kristinehamns-konstnärer', Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 10-11

 
Personer från Skara
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1853
Avlidna 1917
Män
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Lista över spelare i Linköpings HC

Linköping HC är en professionell ishockeyklubb som spelar i Sveriges högsta serie, Svenska hockeyligan, sedan 2001. Klubben bildades ur BK Kentys ishockeysektion den 4 augusti 1976 och spelade då i Division 1. Inför säsongen 1999/2000 hade man för första gången säkrat kontrakt i Sveriges högsta serie, som då hette Elitserien. Laget har tagit sig till SM-final vid två tillfällen, säsongen 2006/07 och säsongen 2007/08, båda finalerna har slutat med förlust.

Denna lista avser spelare och målvakter som representerat klubben under dess säsonger i SHL. Sebastian Karlsson är den spelare som spelat flest matcher; 514. Backen Magnus Johansson har gjort flest poäng och flest assisteringar – 286 poäng och 223 assist. Flest mål har Broc Little gjort, 109 stycken. Andreas Pihl har flest utvisningsminuter (648 min) och bäst plus/minus-statistik (76). I slutspelssammanhang har Magnus Johansson gjort flest matcher och mål, 97 respektive 19. Tony Mårtensson har gjort flest assisteringar och poäng, 40 respektive 52. Andreas Pihl har även i slutspelet flest utvisningsminuter (160 min), medan Daniel Fernholm har bäst plus/minus-statistik (14).

Bland målvakterna har Fredrik Norrena spelat flest matcher, både i grundserien och i slutspelet (269 respektive 31). Norrena är också den målvakt som gjort flest poäng för LHC, med sina 14 assisteringar (inklusive slutspel). Han har också flest antal hållna nollor i grundserien (31), medan Christian Engstrand och Rastislav Staňa har flest nollor i slutspelet (två vardera).

Utespelare 
SM = Spelade matcher; M = Mål; A = Assister; P = Poäng; Utv. = Utvisningsminuter; +/- = Plus/minus statistik
 Fortfarande aktiv i Linköping.

Målvakter 
SM = Spelade matcher; M = Mål; A = assist; P = Poäng; N = Hållna nollor;
 Fortfarande aktiv i Linköping.

Källor 
SHL.se
Eliteprospects.com
The Internet Hockey Database
Eurohockey.com

Linköpings HC
Listor med anknytning till idrott i Sverige
Listor över ishockeyspelare
Yrjö Saarnio

För skådespelaren med samma namn, se Yrjö Saarnio (skådespelare)

 Yrjö Armas Saarnio, född 22 november 1906 i Åbo, död 11 maj 1985 i Helsingfors, var en finländsk orkesterledare, musiker, kompositör, sångtextförfattare och musikpedagog. Saarnio är mest känd för sin musikgrupp Yrjö Saarnion polkkayhtye (Yrjö Saarnios polkaensemble). 

Biografi
Som 12-åring arbetade Saarnio 1927 med sin storebror som restaurangmusiker i Åbo. Saarnio undervisades i violin av Kerttu Wanne, men studerade sedan till urmakare. I början av 1930-talet flyttade Saarnio till Helsingfors, där han fortsatte sina musikstudier hos Erik Cronvall. 1933 gick Saarnio med i Harry Bergströms orkester, men grundade 1940 sin egen Yrjö Saarnion polkkayhtye. På grund av sin orkester började Saarnio att kallas "Polkka-Saarnio". Orkestern gjorde inspelningar med bland andra Aimo Andersson ("A. Aimo"), Olavi Virta, Seppo Korpela och Georg Malmstén. Orkestern uppträdde även i radio. 

Som kompositör gjorde sig Saarnio troligen mest känd med Vesivehmaan jenkka, som textförfattades av Usko Kemppi. Andra kända kompositioner är Rantamökissä, som textförfattades av Paul Ailus, Rantatiellä, som textförfattades av R.R. Ryynänen samt Mäntlahden jenkka'', som textförfattades av Usko Kemppi. På äldre dagar arbetade Saarnio som violinlärare i Helsingfors. Saarnio erhölls 1973 titeln Director musices. Yrjö Saarnio avled den 11 maj 1985 och hans begravning ägde rum den 23 maj i hemstaden Åbo.

Referenser

Män
Födda 1906
Avlidna 1985
Personer från Åbo
Finländska musiker
Finländska violinister
Finländska orkesterledare
Finländska kompositörer
Finländska sångtextförfattare
Peter Diamandis

Peter H. Diamandis född 20 maj 1961, är en grekisk-amerikansk ingenjör, läkare, och entreprenör mest känd för att vara grundare och ordförande i X Prize Foundation, en av grundarna och arbetande styrelseordförande i Singularity University och medförfattare av Abundance: The Future Is Better Than You Think och Bold: How to Go Big, Create Wealth, and Impact the World. Han är också tidigare VD och grundare av Zero Gravity Corporation, en av grundarna och vice ordförande i Space Adventures, grundare och ordförande i Rocket Racing League, en av grundarna av International Space University, medgrundare av Planetary Resources, grundare av Students for the Exploration and Development of Space, och vice ordförande och grundare av Human Longevity, Inc.

Bibliografi 
 Abundance: The Future Is Better Than You Think (med Steven Kotler) (2012)
 Bold: How to Go Big, Create Wealth, and Impact the World (med Steven Kotler) (2015)

Referenser 

Födda 1961
Män
Amerikanska författare
Levande personer
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Karl Magnus (Nilsson) Kyander

Karl Magnus (Nilsson) Kyander, född 1 februari 1774 i Rantasalmi, död 21 januari 1837 i Lit i Jämtland, var en finsk officer och landsflyktig till Sverige efter finska kriget 1808–1809.

Biografi
Karl Magnus Kyanders föräldrar var kollegan vid Rantasalmi trivialskola Nils Kyander (1720–1791) och Märta Innonen (1762–1813). Han växte upp på herrgården Strandgård i Rantasalmi. Karl Magnus Kyander ingick äktenskap 1803 med Anna Lönnroth ( född 1782), som beviljades skilsmässa från mannen på grund av dennes “otrohet” – han hade åren omedelbart efter landsflykten 1809 till Sverige fått två döttrar utom äktenskapet med Christina Henriksdotter Mellin i jämtländska Lits socken. Hustrun och barnen vistades därefter på Strandgård. Kyander gifte sig 1823 med pigan Gunnilla Jonsdotter i Lit, Jämtland.

Karl Magnus Kyander fick med all sannolikhet sin militära utbildning vid den av Göran Magnus Sprengtporten bildade krigsskolan på Haapaniemi gård i Rantasalmi belägen i föräldrahemmets omedelbara närhet, och anslöt sig först till artilleriet (1801–1802) och därefter till Karelska lätta dragonkåren. 1808 ingick han i den samma år nybildade Savolaxbrigaden som en av Johan August Sandels underlydande officerare. Med denna brigad deltog han i finska kriget 1808–1809, bland annat vid det av Johan Ludvig Runeberg i Fänrik Ståls sägner omsjungna slaget vid Virta bro. Som en av Sandels yngre officerare kan man spekulera i om han var en av flera möjliga förebilder till den i allt väsentligt fiktive “Sandels adjutant” som nämns av Runeberg. Savolaxbrigaden gjorde storartade insatser under kriget men led svåra förluster.

Han följde med Savolaxbrigaden under reträtten till Sverige och deltog därmed i Slaget vid Hörnefors i södra Västerbotten den 5 juli 1809 under Joakim Zakarias Duncker, där den ryska framryckningen slutligen stoppades. Brigaden upplöstes i januari 1810, och Karl Magnus Kyander slutade sin militära karriär som ryttmästare. Han dog som landsflyktig i Sverige, på soldattorpet Åsmundgården i Lit, Jämtland.

Karl Magnus (Nilsson) Kyander var kusin till fänriken Karl Magnus (Andersson) Kyander (1765–1838), kaptenen Johan Adolf (Andersson) Kyander (1756–1809) och hovsekreteraren Johan Henrik (Johansson) Kyander (1764–1840).

Referenser

Noter

Övriga källor 
Sukukirja. Suomen aatelittomia sukuja (toimittanut Axel Bergholm), Bd 1, Helsingfors 1901 s 751f.
Wirilander, Kaarlo, Herrskapsfolk. Ståndspersoner i Finland 1721–1870. Nordiska Museet. Arlöv 1982. Nordiska Museets Handlingar nr 98.

Personer från Rantasalmi
Finländska militärer
Finska kriget
Födda 1774
Avlidna 1837
Män
Rudolf Helgesson

Rudolf Helgesson,, född 28 april 1884 på Vålön, Varnums socken, död troligen 1969 i Mogårdshammar var en svensk konstnär, fiskare och kaféägare i Örebro.

Han var till yrket fiskare men målade tavlor på lediga stunder. Hans konst uppmärksammades av rådman Dufander i Kristinehamn som uppmanade honom att söka sig till någon målarskola. Han sökte sig till Konstakademin i Stockholm men tvingades avbryta studierna efter ett halvår på grund av sjukdom. Han återvände till Kristinehamn och bosatte sig vid Ryssebo där han fortsatte med fisket och måleriet. Senare flyttade han till Örebro där han drev ett kafé.

Källor
Kristinehamns-konstnärer', Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 11

 
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1884
Avlidna 1969
Män
Personer från Varnums socken, Värmland
Erik Cronvall

Ej att förväxla med Erik Kronvall

 Erik Johan Cronvall, född 3 april 1904 i Helsingfors, död 5 september 1979 i Helsingfors, var en finländsk violinist, kapellmästare och musikpedagog. Han var gift med Eevi Cronvall.

1927–1953 arbetade Cronvall som förste konsertmästare i Radio-orkester, senare Radions symfoniorkester. Han var kapellmästare fördensamma 1944–1970. 1933–1960 var Cronvall medlem i trion Trio Linko-Cronvall-Selin. 1926–1946 var Cronvall ledare för Nylands nations orkester och detsamma för Ylioppilaskunnan soittajat 1944–1966. 1932–1972 undervisade Cronvall i violin vid Sibelius-Akademin, där han blev lektor 1952. År 1965 tilldelades han Pro Finlandia-medaljen. Professors titel erhöll han 1968.

Bland Cronvalls elever märks Teijo Joutsela och Yrjö Saarnio.

Referenser

Män
Födda 1904
Avlidna 1979
Musiker från Helsingfors
Finländska violinister
Finländska musikpedagoger
Lektorer
Finländska innehavare av professors namn
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Peter Thiel

Peter Andreas Thiel, född 11 oktober 1967, är en tyskfödd amerikansk entreprenör, riskkapitalist, hedgefondförvaltare och samhällsdebattör.

Biografi 
Thiel grundade PayPal med Max Levchin och Elon Musk och var dess vd 2000–2002. Han var också medgrundare till Palantir, där han är ordförande. Han var den första utomstående investeraren i Facebook, han köpte 10,2 procent av aktierna 2004 för 500 000 amerikanska dollar och sitter i bolagets styrelse.

Thiel är ordförande i Clarium Capital, en global makrohedgefond med 700 miljoner dollar i tillgångar under förvaltning; partner i Founders Fund, en riskkapitalfond med 2 miljarder dollar i förvaltat kapital, medgrundare och ordförande i investeringskommitté i Mithril Capital Management; och en av grundarna och ordförande i Valar Ventures.

Thiel är frihetligt konservativ och har donerat stora summor till amerikanska högerpolitiker och kampanjer, bland andra Donald Trump. Han bor i San Francisco och har en förmögenhet på över 2,7 miljarder dollar. 

I syfte att stänga ned den amerikanska nyhetssajten Gawker (på grund av tidigare publiceringar som Thiel ansåg vara stötande eller felaktiga) finansierade han i hemlighet Hulk Hogans stämning av Gawker.

Referenser 
Peter Thiel och Blake Masters: Zero to One: Notes on Startups, or How to Build the Future, 2014

Noter

Externa länkar

Födda 1967
Män
Amerikanska författare
Levande personer
Amerikanska IT-entreprenörer
Personer med anknytning till Facebook
Tyska miljardärer
Alumner från Stanford University
Alumner från Stanford Law School
Institut supérieur de l'aéronautique et de l'espace

Institut supérieur de l'aéronautique et de l'espace (ISAE-SUPAERO) är en fransk Grande École som utexaminerar generalistingenjörer i södra Frankrike (Toulouse), och som är medlem av Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées.

Examina från skolan är: Ingenjör Supaéro, Mastère spécialisé (i samarbete med École nationale de l'aviation civile och École de l'Air) samt Mooc-kurs.

Utbyte & Dubbla examina 
Flera svenska tekniska högskolor, till exempel Lunds tekniska högskola och Kungliga Tekniska högskolan, har utbyte med ISAE-SUPAERO, bland annat nätverket TIME, som efter ett tvåårigt utbyte ger rätt till en examen också från den utländska högskolan.

Framstående personer som utexaminerats från ISAE-SUPAERO 
 Jean-Marie Bastien-Thiry, fransk militär
 Henri Coandă, rumänsk fysiker och pionjär inom aerodynamik
 Marcel Dassault, grundare av Dassault Aviation
 Michail Gurevitj, sovjetisk flygplanskonstruktör och partner med Artiom Mikojan

Referenser

Externa länkar 
 ISAE-SUPAERO

Institut Superieur de l'Aeronautique et de l'Espace
Grandes écoles
Utbildning i Toulouse
Tekniska universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1909
FM-2030

FM-2030, född som Fereidoun M. Esfandiary (persiska: فریدون اسفندیاری) den 15 oktober 1930, död 8 juli 2000, var en iranskamerikansk författare, lärare, transhumanistisk filosof, futurist, konsult och idrottsman. Han blev känd som transhumanist med boken Are You a Transhuman?, utgiven 1989, men skrev även skönlitteratur. Han beskrev sig själv som en 2000-talsperson som råkade födas under 1900-talet, med en "djup nostalgi för framtiden".

Biografi 
F. M. Esfandiary föddes i Belgien den 15 oktober 1930 som son till en iransk diplomat. Under sina första elva år bodde han i 17 olika länder, och i resten av sitt liv såg han sig som en global person snarare än tillhörande något visst land. Under OS i London 1948 tävlade han i basket och brottning för Iran.

Under mitten av 1970-talet bytte Esfandiary lagligt namn till FM-2030. Han skrev flera böcker, både om transhumanistisk filosofi och hans vision för framtiden, samt även romaner. Som lärare arbetade han vid New School for Social Research i Manhattan, University of California i Los Angeles Florida International University i Miami. Han var även konsult för Lockheed, J. C. Penney och Rockwell International.

FM-2030 hade ett långvarigt förhållande (även om han själv föredrog att kalla det vänskap) med juristen Flora Schall (som varit klasskamrat med Ruth Bader Ginsburg).

Bibliografi

Skönlitteratur 
 The Day of Sacrifice (1959)
 The Beggar (1965)
 Identity Card (1966)

Facklitteratur 
 Optimism one; the emerging radicalism (1970)

 UpWingers: A Futurist Manifesto (1973)

 Telespheres (1977) 
 Are You a Transhuman?: Monitoring and Stimulating Your Personal Rate of Growth in a Rapidly Changing World (1989)

Referenser 
 

Födda 1930
Avlidna 2000
Män
Amerikanska författare under 1900-talet

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Emanuel Johansson

Jakob Emanuel (Manne) Johansson, född 11 augusti 1885 i Kristinehamn, död där 12 oktober 1972, var en svensk målare och yrkesmålare.

Johansson var som konstnär autodidakt. Hans konst består av tavlor med egna motiv, kopior av andras tavlor samt inredningsdekorationer.

Bland hans offentliga arbeten märks dekorationsmåleriet i Tempelriddarnas lokaler i Kristinehamn och Betlehemskyrkan i Kristinehamn. Tillsammans med Henning Ohlsson utförde han fonder med stadsmotiv för Stenos lokalrevyer.

Källor
Kristinehamns-konstnärer, Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 11-12
Sveriges dödbok 1901–2013

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1885
Avlidna 1972
Män
Personer från Kristinehamn
Svenska dekorationsmålare
Maqluba

Maqluba, även stavat makluba eller maklube, (; ) är en traditionell maträtt från köket i Mellanöstern. Rätten innehåller kött, ris och grillade grönsaker som läggs i en gryta eller kastrull, som sedan vänds upp och ned vid servering, därav namnet maqluba, vilket kan översättas till "uppochned".

Vilka grönsaker som används vid tillagning av maqluba kan variera, men vanligen består den av stekta tomater, blomkål, äggplanta med kyckling eller lamm. När grytan vänds, blir toppen röd från tomaterna som då bildar översta lagret och täcker den gyllne äggplantan. Rätten serveras varm, och gärna tillsammans med yoghurt och arabisk sallad (salata arabia).

Regional spridning 
Maqluba tillagas i Palestina, Jordanien, Syrien,  Libanon, Irak, Turkiet, Kuwait samt över hela världen i diasoporor från Mellanöstern.

Källor

Externa länkar 
 Recept på maqluba 

Kötträtter
Irakiska maträtter
Israeliska maträtter
Jordanska maträtter
Kurdiska maträtter
Libanesiska maträtter
Palestinska maträtter
Syriska maträtter
Turkiska maträtter
Herrarnas turnering i vattenpolo vid världsmästerskapen i simsport 2007

Herrarnas turnering i vattenpolo vid världsmästerskapen i simsport 2007 spelades mellan 19 mars och 1 april 2007 i Melbourne, Australien.

Kroatien tog guld i denna turnering som var den tolfte VM-turneringen i vattenpolo för herrar.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Placeringsmatcher

Semifinaler om plats 13-16

Match om 15:e plats

Match om 13:e plats

Slutspel

Åttondelsfinaler

Semifinaler om plats 9-12

Match om 11:e plats

Match om 9:e plats

Kvartsfinaler

Semifinaler om plats 5-8

Match om 7:e plats

Match om 5:e plats

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutplaceringar

Referenser 

2007
Vattenpolo i Australien
Världsmästerskapen i simsport 2007
Allan Olson

Allan Charls Olson, född 1 oktober 1899 i Kristinehamn, död 3 november 1976 i Göteborg, var en svensk målare och vaktmästare. Han var gift med Elin Maria Johnsson och far till Bengt Olson.

Olson var som konstnär autodidakt. Långa perioder i sin ungdom målade han hela dagarna, vilket inte uppskattades av föräldrarna. En av hans stora drömmar var att få studera vid någon målarskola. Han hade en hård självkritik på sitt måleri så cirka 95% av de fullbordade verken eldades upp. Han anställdes som vaktmästare vid Valands målarskola i Göteborg och kom de sista 12 åren av sitt liv att tjänstgöra som en andre lärare där.  

Hans konst består av landskap med skog och vatten, stilleben, porträtt och en stor mängd självporträtt i olja eller akvarell. Hans samling med självporträtt omfattar perioden från frejdiga 18-årsåldern till åldrandets dagar med en viss ångest i blicken och stripigare och tunnare hår.

Källor
Kristinehamns-konstnärer', Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 12

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1976
Män
Fang (folk)

Fang, alternativt fãn, är ett jordbrukande bantufolk i Ekvatorialguinea, sydvästra Kamerun, nordvästra Gabon samt São Tomé och Príncipe.  Uppskattningarna angående befolkningsantal varierar mellan 1 och 3 miljoner.

Historia 
Enligt traditionen vandrade fang in till sitt nuvarande område under början på 1800-talet. Fang var ett krigarfolk och fick ett rykte om sig att vara kannibaler vilket hjälpte dem att få kontroll över nya landområden och hålla fiender på avstånd.

Religion 
Fangfolkets traditionella religionen är centrerad kring förfäderna som tros utöva makt i livet efter detta. Reliker efter tidigare ledare i form av skallar och långa ben tros hjälpa familjen att behålla makten och till hälsa.

1939 ansågs fangfolket vara kristna men efter det har bwiti, som är en kult med föreställningar från kristendom och traditionell religion, har haft stor framgång där häxtro är ett viktigt inslag.

Organisation 
Traditionellt är fangsamhället organiserat mellan klaner utan central politisk ledning. I Ekvatorialguinea och Gabon dominerar fangfolket det politiska livet.

Källor

Etniska grupper i Gabon
Etniska grupper i Ekvatorialguinea
Etniska grupper i Kamerun
Etniska grupper i São Tomé och Príncipes
Bantufolk