kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pihtipudas kyrka

Pihtipudas kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Pihtipudas, tillhörande Pihtipudas församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Pihtipudas kyrka är från 1783 och uppfördes av byggmästaren Simon Silvén från Kalajoki; den blev den första kyrkan i den år 1780 bildade församlingen. Klocktornet tillkom två år senare. Större renoveringar genomfördes 1874, 1950 och 1991.

Kyrkan har haft två orglar, en 16-stämmig och en 18-stämmig, anskaffade 1941 respektive 1980. Båda två är tillverkades av Kangasala orgelbyggeri.

Bland inventarierna märks altartavlan, utförd 1925 av Tammerforskonstnären Martta Helminen.

Om somrarna tjänar Pihtipudas kyrka som vägkyrka..

Källor

Pihtipudas
Kyrkobyggnader i Lappo stift
Kyrkobyggnader invigda 1783
Kyrkobyggnader i Mellersta Finland
1783 i Finland
Lehtimäki kyrka

Lehtimäki kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Lehtimäki, tillhörande Lehtimäki kapellförsamling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Lehtimäki kyrka är en likarmad korskyrka i nyklassisk stil. Den av trä uppförda kyrkobyggnaden ritades av arkitekten Jacob Rijf och färdigställdes år 1800; det fristående åttahörniga klocktornet, ritat av Lehtimäkibon Abraham Hernesmaa, uppfördes 1835 och byggdes samman med kyrkan genom en förbindelsegång 1895. Kyrkan genomgick en större renovation åren 1947–1948 under ledning av arkitekten Antti Salmenlinna och i samband med detta anskaffades även en orgel som 1967 byggdes ut till 18 stämmor.

Kyrkan rymmer cirka 500 besökare och om somrarna tjänar den som vägkyrka.

Källor

Alajärvi
Kyrkobyggnader i Lappo stift
Kyrkobyggnader invigda 1800
Kyrkobyggnader i Södra Österbotten
1800 i Finland
Överkiminge kyrka

Överkiminge kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Uleåborg, tillhörande Oulujoki församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Överkiminge kyrka ritades och byggdes av Jacob Rijf. Den färdigställdes 1786 och är en korskyrka i trä med torn över korsmitten. Åren 1981–1986 genomfördes omfattade renoveringsarbeten för att underhålla och bevara kyrkobyggnadens ursprungliga nyklassiska stil.

Kyrkans första, tvåstämmiga orgel inköptes 1890 från Uleåborgs klockarskola. År 1944 ersattes den av en 21-stämmig orgel tillverkad av Kangasala orgelbyggeri. Kyrkans nyaste orgel, även den med 21 stämmor, är byggd av orgelbyggeri Tuomi.

Bland inventarierna märks altartavlan med korsfästelsemotiv, målad 1839 av Gustav Holmqvist, som även utförde predikstolen. De två klockorna göts 1905.

Källor

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Uleåborg
Kyrkobyggnader i Uleåborgs stift
Kyrkobyggnader invigda 1786
1786 i Finland
Coppergatehjälmen

Coppergatehjälmen (även kallad Yorkhjälmen) är en anglosaxisk hjälm från 700-talet som hittades i York 1981 och är utställd på Yorkshire Museum. Den är förvånansvärt välbevarad och är en av bara fyra hittills funna anglosaxiska hjälmar (rester av en femte hjälm har hittats i Staffordshire).

Uppbyggnad
Likt många andra hjälmar från det germanska Nord- och Västeuropas tidiga medeltid är Coppergatehjälmen en utveckling från senromerska spangenhjälmar.

Själva hjässkålen består av sammannitade järnband med mellanliggande järnplattor (definition på spangenhjälm). Två långa kindskydd var fästa vid hjälmen med gångjärn (numera är endast det högra fäst vid hjälmen). Bakom kindskydden sitter ett   nackskydd av ringväv och en ovanligt lång nasal ("nässkydd") finns på hjälmens framsida och skyddar ansiktet. Ringväven är speciell eftersom den består av smidda ringar, i stället för de vanligare nitade. Den är fösedd med mässingsutsmyckningar som innehåller ungefär 75 procent koppar och 25 procent zink. Dess grundkonstruktion är nästan identisk med en annan anglosaxisk hjälm, Wollastonhjälmen, men även med hjälmen från Sutton Hoo. Den liknar också mycket de hjälmar som avbildas på de piktiska bildstenarna vid Aberlemno.

Dekoration
Hjälmen har två låga mässingskammar. En som löper framifrån och bak och en som löper tvärs över hjälmen. De bildar ett kors när hjälmen betraktas uppifrån och bandet som löper från näsa till nacke bär en inskription på latin:
IN NOMINE : DNI : NOSTRI : IHV : SCS : SPS : DI : ET : OMNIBVS : DECEMVS : AMEN: OSHERE : ΧΡΙ
(In nomine Domini nostri Iesu Sanctus Spiritus Dei et omnibus decemus Amen. Oshere. Christi.)
"I vår Herre Jesus Kristus, den Helige Andes och Guds namn; till allt säger vi Amen, Oshere."

Oshere är ett mansnamn och ΧΡΙ är de tre första bokstäverna i Kristus Χριστός (christos) på grekiska.

Den längsgående mässingskammen slutar i ett djurhuvud vid nasalens bas, och även ögonbrynsdekorationerna slutar i djurhuvuden. Dekorationerna på själva nasalen visar två bestar vars kroppar och lemmar flätas samman till ornament.

Upptäckt
Hjälmen hittades tillsammans med en spjutspets vid 16-22 Coppergate i York i en struktur kantad med plank i maj 1981.

Referenser
Mattias Frisk, 2012, Hjälmen under yngre järnåldern, sid. 15.

Externa länkar
Arkeologiska fynd från Coppergate på York Archaeological Trust.
Coppergate Archaeology now Complete with Publication of Final Tome

Medeltida vapen
Fornfynd i Storbritannien
1981 i Storbritannien
Vetenskapsåret 1981
York
Enskilda hjälmar
Adolf Johnsson (musikpedagog)

Johan Adolf Johnsson, född 26 november 1847 i Stockholm, död 27 augusti 1921, var en svensk musikpedagog. 

Johnsson blev harmonist vid Svea livgarde 1859, var hautboist 1868–82 och elev vid Stockholms musikkonservatorium 1868–71. Han var anställd vid Kungliga Hovkapellet 1872–94, instruktör vid Svea ingenjörsbataljons musikkår 1882, blev t.f. lärare vid Stockholms musikkonservatorium 1882 och var ordinarie lärare på bleckblåsinstrument från 1887. Han tilldelades musikdirektörs namn, heder och värdighet 1894 och blev associé av Musikaliska akademien 1903.

Källor

Svenska musikpedagoger
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska oboister under 1800-talet
Svenska oboister under 1900-talet
Födda 1847
Avlidna 1921
Män
Musiker från Stockholm
Fennovoima

Fennovoima är ett finländskt energibolag som planerar att bygga ett kärnkraftverk i Pyhäjoki i Norra Österbotten. Bolaget grundades år 2007.

Ägare 
Fennovoima har två ägare, Voimaosakeyhtiö SF med 66 % och RAOS Voima med 33 %. Voimaosakeyhtiö SF har en bred ägarbas av industriföretag, energiföretag och kommuner. Bland ägarna kan nämnas Outokumpu, SSAB, Fortum och Uleåborgs stad. Eon AG ägde till en början en andel på 33 %, men beslöt att avsluta sin affärsverksamhet i Finland år 2012. Det blev då ryska Rosatom som tog över Eons andel via sitt dotterbolag RAOS Voima.

Hanhikivi kärnkraftverk 

Hanhikivi 1 är Fennovoimas projektnamnet för deras kärnkraftverk. Fennovoima ansökte om principbeslut för kärnkraftverket i januari 2009, vilket Finlands riksdag godkände i maj 2010. Fennovoima har valt Rosatoms 1200 MWe VVER som design för kärnkraftverket.

Se även 
 Kärnkraft i Finland
 Industrins Kraft

Referenser 

Finländska företag
Energiföretag
Fritz Söderman

Fritz Adolf Söderman, född den 4 juni 1838 i Stockholm, död där den 14 juli 1883, var en svensk violoncellist. Han var son till Johan Wilhelm Söderman och halvbror till August Söderman. 

Söderman, som var elev till Grützmacher i Leipzig, var cellist i hovkapellet i Stockholm 1859–1880 samt blev lärare i  violoncellspel vid konservatoriet där 1866, ledamot av Musikaliska akademien samma år och bibliotekarie vid akademien 1878. Hans ovanligt mjuka och varma celloton gjorde sig väl gällande såväl i orkester- och solospel som vid de kammarmusiksoaréer han anordnade på 1870-talet. Söderman komponerade ett sångspel och violoncellstycken med mera.

Källor 
 

Svenska cellister under 1800-talet
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Födda 1838
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Fredrik Lindholm (pianist)

Fredrik Lindholm, född 30 oktober 1837 i Göteborg, död 24 mars 1901 i Kristiania, var en svensk pianist. 

Lindholm studerade Stockholms musikkonservatorium och avlade musikdirektörsexamen 1854. Han studerade även vid musikkonservatoriet i Leipzig. Han var kapellmästare vid Kristiania Teater 1864–65. Han gav konserter i utlandet och uppträdde som pianist med endast vänstra handen från 1894. Han blev associé av Musikaliska akademien 1857.

Källor

Noter

Svenska klassiska pianister
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Musiker från Göteborg
Födda 1837
Avlidna 1901
Män
William Jones Boone

William Jones Boone kan syfta på:

* William Jones Boone den äldre (1811–1864), amerikansk missionär, anglikansk biskop av Shanghai
 William Jones Boone den yngre (1845–1891), amerikansk missionär, anglikansk biskop av Shanghai
Fredric Lagergren

Johan Fredric Lagergren, född 19 januari 1826 i Lohärads socken, Stockholms län, död 23 november 1917 i Ockelbo församling i Gävleborgs län, var en svensk tonsättare, folkskollärare och organist.
 
Lagergren blev elev vid Stockholms musikkonservatorium 1845, avlade organist- och kyrkosångarexamen 1845, skolkantorsexamen 1847 och musikdirektörsexamen 1853 samt folkskollärarexamen i Uppsala 1846. Han var folkskollärare i Ockelbo 1847–63, organist där från 1863, föreståndare för sparbanksfilial 1864–94, revisor och kassör i ett större bolag från 1874 samt poststationsföreståndare 1874–76. Han blev associé av Musikaliska akademien 1865.

Han har komponerat koralen till psalmerna När jag lever har jag dig och Herren gav och Herren tog, nummer 308 respektive 562 i Den svenska psalmboken 1986. Denna användes tidigare till Lova Gud i himmelshöjd.

Källor

Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska koralkompositörer
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1826
Avlidna 1917
Män
Svenska musiker under 1800-talet
Adam Stankievič

Adam Stankievič (, ), född 6 januari 1882 i Arljanjaty nära Osjmjany i Guvernementet Vilna i Kejsardömet Ryssland, död 29 november 1949 i ett fångläger vid Tajsjet i Irkutsk oblast i Sovjetunionen, var en belarusisk romersk-katolsk präst, politiker och författare.

Stankievič var en av dem som ledde den belarusiska demokratiska rörelsen under 1920-talet.

Adam Stankievič var aktiv inom den belarusiska nationella rörelsen i Polen.

Belarusiska romersk-katolska präster
Belarusiska politiker under 1900-talet
Belarusiska författare
Sovjetiska författare
Personer från Hrodnas oblast
Födda 1882
Avlidna 1949
Män
Wilhelm Söhrling

Wilhelm Söhrling, född 14 augusti 1822 i Linköping, Östergötlands län, död 9 december 1901 i Stockholm, var en svensk musiker.

Biografi
Söhrling var föddes 14 augusti 1822 i Linköping som son till guldarbetaren och silverarbetaren Emanuel Söhrling och Juliana Wilhelmina Wetterberg (1785-). De bodde på Tannefors kvarter nummer 11 i staden. Söhrling flyttade till Stockholm och blev elev vid konservatoriet 1839-1842. Han tog musikdirektörexamen vid musikaliska akademien 1841. Han anställdes vid Lindebergska teatern 1842. Han blev 1844 sånglärare vid Katolska kyrkan i Stockholm. År 1846 blev han director musices och cantus vid Visby högre allmänna läroverk, samt domkyrkoorganist i Visby stadsförsamling. Söhrling blev musikchef för Visby musiksällskap 1847 och anförare för allmänna sångföreningen i Visby 1857.

Han blev 1864 ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien och var från 1895 till 1896 tillförordnad sekreterare vid akademien. Söhrling var även verksam som kompositör och komponerade operett, orkestermusik, kammarmusik, sånger och flerstämmiga sånger.

Kompositioner
Pröfningen, opera i tre akter med text av tonsättaren. Uppfördes på en sällskapsteater i Visby.
Sånger vid piano (två häften).
Sånger för manskör.
Trion.
Stråkkvartetter.
Pianokvartetter.
Ouvertyrer för orkester.

Referenser
Linköpings domkyrkoförsamling (E) AI:35 (1836-1840) Sida: 84-85
Linköpings domkyrkoförsamling (E) AI:39 (1841-1845) Sida: 82-83
Visby stadsförsamling AI:39 (sida 418)

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Musiker från Linköping
Födda 1822
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Quillen–Lichtenbaums förmodan

Inom matematiken är Quillen–Lichtenbaums förmodan en förmodan som relaterar étalekohomologi till algebraisk K-teori introducerad av , som inspirerades av tidigare förmodanden av .  and  bevisade förmodan vid primtalet 2 för vissa talkroppar. Rost och Voevodsky har meddelat att de har bevisat Bloch–Katos förmodan, av vilket Quillen–Lichtenbaums förmodan följer för alla primtal.

Förmodan
I Quillens ursprungliga form säger förmodan att om A är en ändligtgenererad algebra över heltalen och l är ett primtal, då finns det en spektralföljd, analog till Atiyah–Hirzebruchs spektralföljd, börjande med

  (which is understood to be 0 if q is odd)

och som slutar med

för −p − q > 1 + dim A.

K-teori av heltalen
Under antagande av Quillen–Lichtenbaums förmodan och Vandivers förmodan ges K-grupperna Kn(Z) av heltalen av:

0 om n = 0 mod 8 och n > 0, Z om n = 0
Z ⊕ Z/2 om n = 1 mod 8 och n > 1, Z/2 om n = 1.
Z/ck ⊕ Z/2 om n = 2 mod 8
Z/8dk om n = 3 mod 8
0 om n = 4 mod 8
Z om n = 5 mod 8
Z/ck om n = 6 mod 8
Z/4dk om n = 7 mod 8

där ck/dk är Bernoullitalet B2k/k, förkortat så mycket det går, och n är 4k − 1 eller 4k − 2 .

Källor

Algebraisk K-teori
Förmodanden
Herman Spöring

Herman Spöring kan syfta på:

* Herman Spöring den äldre (1701–1747), finländsk medicinprofessor 
 Herman Spöring den yngre (1733–1771), finländsk upptäcktsresande
Doug Mohns

Douglas Allen "Doug" Mohns, född 13 december 1933, död 7 februari 2014, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare som tillbringade 22 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för ishockeyorganisationerna Boston Bruins, Chicago Black Hawks, Minnesota North Stars, Atlanta Flames och Washington Capitals. Han producerade 710 poäng (248 mål och 462 assists) samt drog på sig 1 250 utvisningsminuter på 1 390 grundspelsmatcher. Han spelade också på lägre nivå för Barrie Flyers i Ontario Hockey Association (OHA).

Statistik

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Doug Mohns – Stats – NHL.com
Doug Mohns NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Doug Mohns hockey statistics and profile at hockeydb.com

Avlidna 2014
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Atlanta Flames
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Minnesota North Stars
Spelare i Washington Capitals
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Ontario
Födda 1933
Män
Spelare i Barrie Flyers
Lagkaptener i Washington Capitals
Hilbert–Mumfords kriterium

Inom matematiken är Hilbert–Mumfords kriterium, introducerad av David Hilbert och David Mumford, ett kriterium som karakteriserar halvstabila och stabila punkterna av en gruppverkan på ett vektorrum i termer av egenvärdena av 1-parameter-delgrupper .

Källor

Invariantteori
Žyrovičy

Žyrovičy (vitryska: Жыровіцы, polska: Żyrowicze eller Żyrowice) är en agropolis i Hrodnas voblasts i sydvästra Vitryssland. Žyrovičy, som antas ha grundats år 1493, hade 2 295 invånare år 2009. Žyrovičy är beläget söder om Slonim.

Se även 
 Landsbygdsorter i Hrodna voblasć
 Vitrysslands landsbygdsorter

Referenser

Externa länkar 

 

Landsbygdsorter i Hrodna voblasć
Bilston

Bilston är en stad i distriktet Wolverhampton, i grevskapet West Midlands, i Storbritannien.

Bilston är beläget i ett gammalt kol- och järndistrikt och var tidigare rikt på metallindustrier, samt för sin keramiska industri.

Bilston var en civil parish 1866–1966 när blev den en del av Wolverhampton, Walsall och West Bromwich. Civil parish hade  invånare år 1961. Staden nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Billestune.

Källor 

 

Orter i West Midlands (storstadsområde)
Tidigare civil parishes i West Midlands (storstadsområde)
Wolverhampton
Domesday Book
Chirlane McCray

Chirlane McCray, född 29 november 1954 i Springfield, Massachusetts, är en amerikansk författare, poet, kommunikatör och politisk profil. Hon är gift med New Yorks borgmästare Bill de Blasio och är därmed "First Lady of New York City".

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1954
Levande personer
Amerikanska författare
Alfred Löfgren

Karl Alfred Löfgren, född 17 februari 1861 i Alsters socken, Värmlands län, död 1 maj 1930, var en svensk musiker. 

Efter mogenhetsexamen 1881 utexaminerades Löfgren från Göteborgs handelsinstitut 1882 avgångsexamen 1882 Han var anställd vid Tändsticksfabriks AB Vulcans huvudkontor i Göteborg 1882–1903 och kontorschef vid Jönköpings och Vulcans Tändsticksfabriks AB:s huvudkontor i Jönköping från 1903.
 
Löfgren avlade kantorsexamen 1888, var ledare för Göta Par Bricoles sångkör 1887–1902 och repetitör i Filharmoniska sällskapet i Göteborg 1898–02. Han blev associé av Musikaliska akademien 1903.

Källor

Noter

Svenska kördirigenter
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Alsters socken
Födda 1861
Avlidna 1930
Män
Uleåsalo kyrka

Uleåsalo kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Uleåborg, tillhörande Uleåsalo församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Uleåsalo kyrka ritades av arkitekten Julius Basilier, färdigställdes hösten 1891 och invigdes på kyndelsmässodagen 1892. Den är en långhuskyrka med tornet i öster.

Bland inventarierna märks altartavlan, målad 1855 av G. A. Dahlström, som ursprungligen var placerad i en tidigare kyrka och räddades ur den eldsvåda som ödelade denna.

Om somrarna tjänar Uleåsalo kyrka som vägkyrka.

Källor

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Uleåborg
Kyrkobyggnader i Uleåborgs stift
Kyrkobyggnader invigda 1892
1892 i Finland
Samma tid samma plats

Samma tid samma plats kan syfta på:

Samma tid samma plats – en sång av Peter Grundström, inspelad av Vikingarna, se Kramgoa låtar 1997
 Samma tid samma plats – en sång av Tim Norell, Ola Håkansson och Niklas Strömstedt, inspelad av Lili & Susie
 Samma tid samma plats (musikalbum) – ett musikalbum av Flamingokvintetten
 Samma tid samma plats (sång av Flamingokvintetten) – en sång av Lasse Holm och Gert Lengstrand
 Samma tid samma plats (sång av Lennart Grahn) – en sång av Lennart Grahn
Charles Kerremans

Charles Kerremans, född den 18 december 1847, död den 10 oktober 1915, var en belgisk entomolog som var specialiserad på skalbaggar, särskilt praktbaggar och Cicindelidae. Han var ledamot i Société entomologique de France.

Bibliografi i urval  
1892 – Catalogue synonymique des Buprestides  
1904–1914 – Monographie des Buprestides (7 volymer)  
1941–1952 – Les relations commerciales entre Gênes, la Belgique et l'outremont : d'après les archives notariales génoises (5 volymer, tillsammans med Renée Doehaerd)  
1949 – Études sur les circonscriptions judiciaires & administratives du Brabant & les officiers placés à leur fête par les ducs, antérieurement à l'avènement de la maison de Borugogne (1406)

Referenser

Noter

Belgiska entomologer
Män
Födda 1847
Avlidna 1915
Hermann Graedener

Hermann Graedener (även Grädener), född den 8 maj 1844 i Kiel, död den 18 september 1929 i Wien, var en österrikisk tonsättare och musikpedagog. Han var son till Carl Graedener.

Graedener innehade olika befattningar som pedagog, organist och dirigent i Wien. Han komponerade två operor, två symfonier, violin-, violoncell- och pianokonserter, kammarmusik, sånger med mera.

Källor 
 Svensk uppslagsbok Malmö, 1932.

Österrikiska klassiska kompositörer
Österrikiska organister
Österrikiska dirigenter
Österrikiska musikpedagoger
Österrikiska musiker under 1800-talet
Personer från Kiel
Födda 1844
Avlidna 1929
Män
Svensk uppslagsbok
Utajärvi kyrka

Utajärvi kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Utajärvi, tillhörande Utajärvi församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Utajärvi kyrka är en blockpelarkyrka med tornet i väst. Den är ritad av en okänd arkitekt och färdigställdes 1762. År 1894 byggdes både exteriören och interiören om i nygotisk stil, men åren 1970–1971 renoverades kyrkan grundligt och återställdes till sitt ursprungliga skick. Till kyrkan hör en fristående klockstapel, byggd 1764, som har två klockor gjutna 1763 (omgjuten 1768) respektive 1945.

Bland inventarierna märks det predikstolen tillhörande timglaset med ställning i barockstil, troligtvis kyrkans äldsta bevarade föremål. Altartavlan med uppståndelsemotiv målades 1949 av Olli Miettinen.

Om somrarna tjänar Utajärvi kyrka som vägkyrka.

Källor

Externa länkar

Utajärvi
Kyrkobyggnader i Uleåborgs stift
Kyrkobyggnader invigda 1762
Kyrkobyggnader i Norra Österbotten
Blockpelarkyrkor
1762 i Finland
Indonesia AirAsia Flight 8501

Indonesia AirAsia Flight 8501 (QZ8501/AWQ8501) var en reguljär passagerarflygtur, genomförd av AirAsias regionala flygbolag Indonesia AirAsia, från Surabaja i Indonesien, till Singapore.  Den 28 december 2014 havererade flygplanet, en Airbus A320-216 med 155 passagerare och sju besättningsmän ombord.  Vrakdelar och kroppar hittades två dagar senare i Javasjön.

I december 2015 gav den indonesiska National Transportation Safety Committee (KNKT eller NTSC) ut en haveriutredning som fastslog att ett mindre icke-kritisk felfunktion i styrsystemet för planets rodersystem hade uppstått. Detta gjorde att planets kapten genomförde en extraordinär omstart av planets flygdator. Piloterna förlorade då kontrollen över flygplanet som hamnade i överstegring (stall) och en okontrollerbar dykning mot havet. Missförstånd i kommunikationen mellan de två piloterna angavs som en bidragande orsak.

Referenser

2014 i Indonesien
Flygincidenter 2014
Flygincidenter i Indonesien
Andreas Gehrman

Georg Andreas (Anders) Gehrman, född 15 oktober 1806 i Köpenhamn, död 2 maj 1876 i Stockholm, var en svensk cellist av dansk börd.

Biografi
Andreas Gehrman föddes 15 oktober 1806 i Köpenhamn. Gehrman kom till Sverige i slutet av 1820-talet. Han var anställd som cellist i Kungliga Hovkapellet från 1 juli 1827 till 1 juli 1838 och 1 augusti 1849 till 1 augusti 1851. Sedermera vistades han i Ryssland och Finland till 1867, då han förordnades till lärare i cellospel vid Stockholms musikkonservatorium.

Gehrman ansågs vara Sveriges främste cellist och bildade tillsammans med Johan Fredrik Berwald, Peter Elvers, Edmund Passy, Andreas Randel, med flera uppskattade kammarmusikensembler. Han invaldes som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien den 22 januari 1869.

Gehrman gifte sig 9 juni 1826 med Wilhelmina Thinte och efter dennas död med Theresa Gustava Gehrman. Han var far till hovfotografen Thorvald Gehrman (1855–1946) och farfar till Carl Gehrman (1867–1946), grundare av Gehrmans musikförlag.

Källor

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Svenska cellister under 1800-talet
Svenska musikpedagoger
Musiker från Köpenhamn
Födda 1806
Avlidna 1876
Män
Svenska musiker under 1800-talet
Adolf Fredrik Schwartz

Adolf Fredrik Schwartz, född 15 januari 1800 i Stockholm, död 15 april 1881 i Jakob och Johannes församling, Stockholm, var en svensk violast och violinist vid Kungliga hovkapellet. Schwartz var även ledamot av Musikaliska akademien.

Biografi
Adolf Fredrik Schwartz föddes 15 januari 1800 i Stockholm. Hans pappa arbetade som handlande. Schwartz blev elev 1 oktober 1816. Han anställdes 1 november 1818 som violinist vid Kungliga hovkapellet i Stockholm. Schwartz gifte sig 3 november 1821 med Ulrika Theresia Bergnehr. Den 1 juli 1828 anställdes han som violast vid Kungliga Hovkapellet. 

Schwartz var bibliotekarie vid Kungliga Teatern i Stockholm. Han arrangerade och komponerade musiknummer för en mängd vaudeviller och baletter. Han skrev även en violinskola (i manuskript). Han invaldes som ledamot av Musikaliska akademien 1866.

1866 tilldelades han Litteris et Artibus.

Referenser

Noter 

Svenska violinister
Svenska violaster
Svenska musiker under 1800-talet
Svenska bibliotekarier
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Musiker från Stockholm
Födda 1800
Avlidna 1881
Män
Ugglan