kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frimureri: Mysterier, fellesskap, personlighetsdannelse

Frimureri: Mysterier, fellesskap, personlighetsdannelse är en akademisk studie av det svenska systemet inom frimureriet av Sverre Dag Mogstad, publicerad 1994 på Universitetsförlaget. Boken väckte stor uppmärksamhet när den kom ut, då den innehöll detaljerade beskrivningar av invigningsritualerna av vad som påstods vara samtliga grader inom det svenska systemet.

Bokens källmaterial 
Framställningen bygger på frimurarnas egna dokument och ritualböcker. I bokens inledning beskriver Mogstad det material han utgått från i sin forskning:

"Tidigare beskrivningar av det svenska frimurarsystemet har huvudsakligen varit baserade på sekundärlitteratur och lösrivna delar av frimurarnas egna källor och texter. Så vitt jag vet är den här boken den första som presenterar en framställning av detta frimureriet baserat på deras egna historiska källor, ritualböcker, frågeböcker och instruktionsföredrag. Flera av källorna är också delvis okända inom frimureriet, då de är gamla och mycket svåra att läsa på grund av handstilen. När det gäller frimureriets bakgrund och historia, har jag använt texter från mitten av 1700-talet och fram till vår egen tid, medan jag i presentationen av de olika gradernas innehåll idag huvudsakligen har använt de gällande ritualböckerna eller den så kallade Fundamentalkonstitutionens böcker."

Recensioner 
Filosofiprofessorn Sven Ove Hansson recenserade 1995 boken i Vetenskap och folkbildnings tidskrift Folkvett. Hansson skrev att Mogstads "unika tillgång till källmaterial och informatörer" gör boken till "en unik källa om frimureriets väsen".

I en anmälan i Signum 1995 skriver religionshistorikern Per Beskow följande:

"I sin sakliga och välunderbyggda bok Frimureri ger Mogstad en utförlig och initierad framställning av Frimurarordens alla 'hemligheter' som varit okända för de flesta. Mogstad har bl.a. haft tillgång till Fundamentalkonstitutionen (Frimurarordens grundläggande dokument) och ger resuméer av samtliga ritual ända upp till den högsta X:2 graden."

Referenser

Facklitteratur 1994
Beatrice Wood

Beatrice Wood, född 3 mars 1893 i San Francisco i Kalifornien, död 12 mars 1998 i Ojai i Kalifornien, var en amerikansk målare och keramiker.

Biografi 
Beatrice Wood föddes i en välbärgad familj av societetsfolk. Mot föräldrarnas vilja ägnade hon sig åt bildkonst. Hon utbildade sig i skådespeleri på Comédie-Française i och målning på Académie Julian i Paris. Hon återvände till USA vid första världskrigets utbrott 1914 och var skådespelare i ett franskt skådespelarkompani i New York. Där blev hon också bekant med Marcel Duchamp och Henri-Pierre Roché, och av dem introducerad i dadaismen 1916. De tre samarbetade om att lansera tidskriften The Blind Man, vilken var en av de första uttrycken för dadaism i USA. 

Hon var mest engagerad i Roché, men alla tre levde i ett triangelförhållande, vilket biografer har liknat vid det som skildras i Rochés bok Jules och Jim från 1956 (och filmatiseringen av romanen 1962).

Beatrice Wood träffade i New York också konstsamlarna Walter och Louise Arensberg vilka blev livslånga vänner. Runt dem bildades en grupp konstnärer, romanförfattare och poeter, i vilka ingick bland andra Man Ray och Francis Picabia. Betrice Woods kontakter med dessa och andra avantgarde-artister gav henne smeknamnet "Mama of Dada."

I början av 1940-talet flyttade Beatrice Wood till Los Angeles i Kalifornien, där hon lärde sig dreja, bland andra för Gertrude och Otto Natzler. Hon utvecklade så småningom en egen glasyrmetodik. Han arbetade också med skulptur under 1930- och 1940-talen.

År 1947 slog hon sig ned i Ojai i Kalifornien för att vistas nära den indiske gurun Jiddu Krishnamurti och tillhörde livet ut Teosofiska samfundet. Vid 90 års ålder debuterade hon som författare, uppmuntrad av sin vän Anaïs Nin. Hennes mest kända bok är självbiografin I Shock Myself från 1985. Hon dog vid 105 års ålder.

Bibliografi

Galleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Beatrice Wood på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 

 Webbplats för Beatrice Wood Center for the Arts (beatricewood.com)
 Om Beatrice Pice Wood på Philadelphia Museum of Arts webbplats (philamuseum.org)
 Böcker om och av Beatrice Wood på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Amerikanska målare under 1900-talet
Dadaister
Födda 1893
Avlidna 1998
Kvinnor
Amerikanska keramiker
Personer från San Francisco
Hundraåringar
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Rowland Biffen

Rowland Biffen, född 28 maj 1874, död 12 juli 1949, var en brittisk växtförädlare.

Biffen framställde bland annat viktiga vetesorter såsom yeomanvetet med hög avkastning, god kvalitet och motståndskraft mot gulrost.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Brittiska botaniker
Födda 1874
Avlidna 1949
Män
Svensk uppslagsbok
Ledamöter av Royal Society
Behind the Wheel

Behind the Wheel är en låt av den brittiska gruppen Depeche Mode. Det är gruppens tjugonde singel och den tredje från albumet Music for the Masses. Singeln släpptes den 28 december 1987 och nådde som bäst 21:a plats på den brittiska singellistan. 

Det spelades in två olika musikvideor till "Behind the Wheel"; båda regisserades av Anton Corbijn.

Utgåvor och låtförteckning 
"Behind the Wheel" är komponerad av Martin Gore. "Route 66" är komponerad av Bobby Troup.

7": Mute / 7Bong15 (UK) 
 "Behind the Wheel" (Remix) – 3:58
 "Route 66" – 4:08

12": Mute / 12Bong15 (UK) 
 "Behind the Wheel" (Shep Pettibone Mix) – 5:55
 "Route 66" (Beatmasters Mix) – 6:19

12": Mute / L12Bong15 (UK) 
 "Behind the Wheel" (Beatmasters Mix) – 7:58
 "Route 66" (Casualty Mix) – 10:39 (remixed by Dave Allen)

CD: Mute / CDBong15 (UK) 
 "Behind the Wheel" (7" Remix) – 3:58
 "Route 66" – 4:09
 "Behind the Wheel" (Shep Pettibone Mix) – 5:57
 "Behind the Wheel" (LP Mix) – 5:18

CD: Mute / CDBong15 (UK) (Remix) 
 "Behind the Wheel" (Remix) – 3:58
 "Route 66" – 4:11
 "Behind the Wheel" (Shep Pettibone Mix) – 5:57
 "Route 66" (Beatmasters Mix) – 6:21
 "Behind the Wheel" (Beatmasters Mix) – 8:01
 "Route 66" (Casualty Mix) – 10:42
 "Behind the Wheel" (LP Mix) – 5:18

Cassette maxi-single: Mute / CBong15 (UK) 
 "Behind the Wheel" (Shep Pettibone Mix) – 5:57
 "Route 66" (Beatmasters Mix) – 6:21
 "Behind the Wheel" (LP Mix) – 5:18

7": Sire / 7-27991 (US) 
 "Behind the Wheel" (Remix) – 3:58
 "Route 66/Behind the Wheel" (Mega-Single Mix) – 4:15 (remixed by Ivan Ivan)

12": Sire / 0-20858 (US) 
 "Behind the Wheel/Route 66" (Megamix) – 7:51 (remixed by Ivan Ivan)
 "Behind the Wheel/Route 66" (Megadub) – 6:17 (remixed by Ivan Ivan)
 "Behind the Wheel" (Extended Remix) – 5:57
 "Behind the Wheel" (Beatmasters Mix) – 8:01

12": Sire / PRO-A-2952 (US PROMO) 
 "Behind the Wheel" (Extended Remix) – 5:50
 "Behind the Wheel" (Dub) – 6:00
 "Behind the Wheel" (Beatmasters Mix) – 8:00
 "Behind the Wheel" (7" DJ Remix) – 3:48

CD: Sire / PRO-CD-2953 (US PROMO) 
 "Behind the Wheel" (Remix) – 4:03
 "Behind the Wheel/Route 66" (Mega-Single Mix) – 4:29 (remixed by Ivan Ivan)
 "Route 66/Behind the Wheel" (Mega-Single Mix) – 4:22
 "Behind the Wheel/Route 66" (Megamix) – 7:51 (remixed by Ivan Ivan)
 "Behind the Wheel" (Beatmasters Mix) – 8:01
 "Behind the Wheel" (Extended Remix) – 5:57

Referenser

Noter 

Musiksinglar 1987
Singlar av Depeche Mode
Sånger om bilar
Musikvideor regisserade av Anton Corbijn
Stålefall

Stålefall är en medeltida gård i Åsbo socken, Boxholms kommun. Gården har bestått av 1/2 hemman frälse.

På gården finns 5 stycken röjningsrösen från bronsåldern, järnåldern eller medeltiden. De är tre till sju meter i diameter och 20 till 50 centimeter höga. Samlingarna består av stenar som är 10 till 40 centimeter.

Torp och backstugor

Botten
Är en backstuga som nämns första gången 1871. De sista boende var Karl Fredrik Andersson som flyttade 1890. Resterna av backstugan består av en syllstensrad som är 10 kvadratmeter, 50 centimeter bred och 20 till 30 centimeter hög. Den är gjord av 20 till 60 centimeter stenar. Två spismursrösen som består av storstenstegel och maskinslaget tegel. Lämningens avgränsning i söder är oklar.

Sandstugan
Sandstugen är en backstuga från 1700-talet. De sista boende flyttar från det då benämnda torpet 1849.

Svensberg
Är ett torp från 1700-talet. Den har fått namnet Svensberg efter Sven Gustafsson. De sista boende är en änka under 1860-talet

Hagbergs
Är ett torp byggt 1852 och dess första boende är änklingen Nils Jonsson.

Källor
http://www.krafttaget.com/asbo.htm
Åsbo kyrkoarkiv
http://www.fmis.raa.se/cocoon/fornsok/scanned_ref.pdf?label=%C3%85sbo+165%3A1&url=05%2F0560%2F543%2Fdokument%2F0543-0165-01-D.jpg

Gårdar i Åsbo socken
The Blind Man

The Blind Man var en dadaistisk tidskrift, som utgavs i New York i USA 1917.

Bakom The Blind Man låg trion Henri-Pierre Roché, Marcel Duchamp och Beatrice Wood. 

I det första numret, Independents' Number, daterat 10 april 1917 och på åtta sidor, bidrog Henri-Pierre Roché, Beatrice Wood och Mina Loy (1882–1966).

I det andra numret i maj 1917, som var på 16 sidor, bidrog följande:
Walter Arensberg (Axiom, Theorem, dikter), 
Gabrièle Buffet-Picabia (1881–1959, artikel om Marie Laurencin), 
Robert Carlton (Bob) Brown (1886–1959, dikter),
Frank Crowninshield (1872–1947, brev), 
Charles Demuth (For Richard Mutt, dikt), 
Marcel Duchamp, "Charles Duncan" (dikt), samt en essä om Louis Michael Eilshemius, 
Mina Loy (1882–1966, prosa),
Louise Norton (en essä om Fountain), 
Allen Norton (sentens),
Francis Picabia (Medusa, dikt), 
Joseph Stella (Coney Island, bild), 
Frances Simpson Stevens (1894–1976) (dikt),
Alfred Stieglitz (Fountain by R. Mutt, fotografi och brev), och 
Clara Tice (1888–1973, illustration)
Louis Eilshemius (1864–1941, essä och bild)

Detta andra nummer är också känt för att det innehöll ett av Alfred Stieglitz taget fotografi av pissoaren Fountain, vilken hade refuserats av styrelsen för det nystartade Society of Independent Artists inför sammanslutningens första utställning i New York april–maj 1917. Med fotografiet publicerades ett dadaistiskt manifest. 

Tidningen upphörde därefter att ges ut. Den var den första dadaistiska publikationen i USA, och den anses ha haft ett inflytande trots den korta publiceringshistoriken.

Källor

Noter

Externa länkar
Scannat exemplar av  The Blind Man: Independents' Number, (nummer 1)
Scannat exemplar av The Blind Man (nummer 2)
Essä om dadaistiska publikationer

Dadaism
Konsttidskrifter
New York
Tidskrifter startade 1917
Tidskrifter nedlagda 1917
Forum Freikirchlicher Pfingstgemeinden

Forum Freikirchlicher Pfingstgemeinden (FFP) är en paraplyorganisation för pingst-karismatiska samfund i Tyskland.

FFP bildades 1979 och har följande medlemsorganisationer:

 Apostolische Kirche
 Bund Freikirchlicher Pfingstgemeinden
 Church of the Foursquare Gospel Tyskland
 Church of God Tyskland
 Jugend-, Missions- und Sozialwerk
 Vereinigte Missionsfreunde 
 Tyskspråkiga Vineyard 
 Gemeinden der Sinti und Roma

Källa 

Das Forum Freikirchlicher Pfingstgemeinden 

Protestantism i Tyskland
Karismatisk kristendom
Den gamla antikvitetshandeln

Den gamla antikvitetshandeln är en roman från 1841 av författaren Charles Dickens. 
Berättelserna om Den gamla antikvitetshandeln publicerades av Dickens i hans veckoserie Master Humphrey's Clock, mellan 1840 och 1841. Serien var mycket populär och Den gamla antikvitetshandeln trycktes i bokform 1841.

Handling  
Handlingen följer den föräldralösa Nell Trent som tas om hand av sin farfar, de bor i och sköter Den gamla antikvitetshandeln i London. Nells liv är ensamt och hennes enda vän är Kit som arbetar i butiken. Farfadern bryr sig visserligen mycket om Nell men brottas i hemlighet med spelberoende och lånar därför ständigt pengar av Daniel Quilp, en samvetslös penningutlånare.

Huvudkaraktärer  
Nell Trent, romanens huvudperson. Porträtteras som en oupphörligt god och änglalik person som hjälper sin farfar. 
Nells farfar, Nells vårdnadshavare. Efter att ha mist både sin hustru och dotter anser han att Nell förkroppsligar deras bästa sidor. 
Christopher 'Kit' Nubbles, Nells vän och tjänare. Han håller ögonen på Nell när hon är kvar i affären ensam på kvällarna (även om hon inte vet att han är där). 
Daniel Quilp, romanens främsta skurk. Han misshandlar sin fru, Betsy, och manipulerar andra för sina egna ändamål, med en falskt anlagd charm. 
Richard 'Dick' Swiveller, vän till Trents, kontorist som tycker om att citera och anpassa litteraturen för att beskriva sina egna erfarenheter.

Filmatiseringar 
1914 - The Old Curiosity Shop, film i regi av Thomas Bentley
1921 - The Old Curiosity Shop, film i regi av Thomas Bentley
1934 - The Old Curiosity Shop, den första ljudfilmsversionen med Hay Petrie som Quilp.
1962 - Den gamla antikvitetshandeln, BBC-serie med Michele Dotrice som Nell Trent.
1975 - The Old Curiosity Shop, en brittisk musikalfilm.
1979 - The Old Curiosity Shop, en niodelars tv-serie gjord av BBC, senare släppt på DVD. 
1995 - The Old Curiosity Shop, är en Disney tv-film med Tom Courtenay och Peter Ustinov.
2007 - The Old Curiosity Shop, en tv-film producerades av ITV med bland andra Derek Jacobi, Zoë Wanamaker och Toby Jones.

Brittiska romaner
Skönlitteratur 1841
Verk av Charles Dickens
Karl Schäfer (SS-Brigadeführer)

Karl Schäfer, född 17 juni 1892, död 2 november 1943 i närheten av Krivoj Rog, var en tysk SS-Brigadeführer.

Schäfer utnämndes i maj 1942 till SS- och polischef i det av Tyskland ockuperade Weissruthenien som ingick i Reichskommissariat Ostland. Hans tjänstesäte var beläget i Minsk. Året därpå blev han SS- och polischef i ämbetsområdet Dnjepropetrowsk-Krivoi-Rog. 

Schäfer stupade i strid mot partisaner norr om Krivoj Rog.

Referenser

Tryckta källor 
 
 

Födda 1892
Avlidna 1943
Män
SS-Brigadeführer
Förintelsen i Belarus
Förintelsen i Ukraina
SS-officerare som stupat i strid
National Academy Museum and School

National Academy Museum and School, ursprungligen National Academy of Design, är en amerikansk konstnärsorganisation i New York.

National Academy Museum and School är en yrkesorganisation, skola och konstmuseum, vilken grundades 1825 av Samuel Morse, Asher Brown Durand, Thomas Cole, Martin E. Thompson och andra för att främja bildkonst i USA genom utbildning och utställningar.

Akademien har haft flera hemvister över åren, bland annat en byggnad från 1863-65, som ritades av Peter Bonnet Wight i venetiansk-gotisk stil efter förebild av Dogepalatset i Venedig. Sedan 1942 har akademien sin hemvist i en byggnad, som tidigare bebodes av Anna Hyatt Huntington och Archer Milton Huntington i hörnet Fifth Avenue/89:e gatan i New York.

Historik
Grundarna av National Academy of Design var elever vid American Academy of the Fine Arts, vilka 1825 inte upplevde att de hade stöd för undervisning på akademien, eftersom dess styrelse bestod av köpmän, advokater och läkare med en föga välvilligt inställd ordförande, revolutionsmålaren och översten John Trumbull.  Samuel Morse och de andra eleverna bildade en konstnärsförening, vilken sammanträdde flera gånger i veckan för att fördjupa sig i målningskonsten.  Efter motsättningar mot akademien bildades ut konstnärsföreningen en andra akademi.

Medlemmar i urval

 Marina Abramovic
 William Merritt Chase
 Frederic Edwin Church
 Chuck Close
 Thomas Cole
 Richard Diebenkorn
 Thomas Eakins
 Helen Frankenthaler
 August Franzén
 Daniel Chester French
 Frank Gehry
 Winslow Homer
 George Inness
 Jasper Johns
 Ellsworth Kelly
 Emanuel Leutze
 Sol LeWitt
 Maya Lin
 Eliot Noyes
 Renzo Piano
 Cindy Sherman
 William Page
 I. M. Pei
 Robert Rauschenberg
 John Singer Sargent
 Lars Gustaf Sellstedt
 Richard Serra
 Frank Stella
 Arthur Fitzwilliam Tait
 Louis Comfort Tiffany
 Cy Twombly
 John Quincy Adams Ward
 Frank Lloyd Wright
 Henry Mattson

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln National Academy Museum and School på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar

National Academy Museum and Schools webbplats

Konstmuseer och konsthallar i New York
Konsthögskolor i USA
Arthur Beecher Carles

Arthur Beecher Carles, född 9 mars 1882 i Philadelphia i Pennsylvania i USA, död 1952, var en amerikansk målare. 

Arthur Beecher Carles utbildade sig vid Pennsylvania Academy of the Fine Arts 1900-07 för Thomas Pollock Anshutz, Cecilia Beaux och William Chase. Efter studierna i Philadelphia reste han 1907 till Frankrike, där han stannade till 1910. I Frankrike beundrade han verk av Paul Cézanne och Henri Matisse och blev nära vän med John Marin och Edward Steichen. Han ställde ut sex landskapsmålningar på Salon d'Automne 1908.

I mars 1910 ställde han ut på “Younger American Painters” i Alfred Stieglitz Gallery 291 i New York. Stieglitz arrangerade också Carles första separatutställning 1912.

Han återvände till Frankrike juni-oktober 1912 och ställde ut på 1912 års Salon d'Automne. Åter i USA ställde han ut på 1913 års Armory Show. Han undervisade på Pennsylvania Academy of the Fine Arts i Philadelphia 1917-25 och därefter gav han privatlektioner. Under senare år hade han perioder av alkoholism och i december 1942 fick han en stroke som invalidiserade honom ända tills han dog 1952.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Arthur B. Carles på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Litteratur
 Wolanin, Barbara Ann Boese, 2000, "The Paintings of Arthur B. Carles", American Art Review vol XII issue 2: pp. 164–173

 Dr. Barbara Ann Boese Wolanin (2000). The Orchestration of Color: The Paintings of Arthur B. Carles. New York: Hollis Taggart Galleries.

Externa länkar

Amerikanska målare
Födda 1882
Avlidna 1952
Män
Alumner från Pennsylvania Academy of the Fine Arts
Biga

Biga, egentligen Bijuga var ett "tvåspann", en vagn förspänd med två dragare i antikens Rom.

Resterna av en biga grävdes 1931 fram i Pompeji och förvaras nu i Neapels museum.

Se även 
 Quadriga (fyrspann)

Hästfordon
Vikingfjord

Vikingfjord är en norsk vodka som blev lanserad i Norge under 1980-talet av det norska Vinmonopolet.

Vodkan finns i antingen naturell smak, eller med smak av äpple, blåbär eller citrusfrukt.

Vikingfjord produceras av Arcus AS.

Externa länkar
Vikingfjord hos Aperitif

Vodka
Norska spritdrycker
James T. Shotwell

James Thomson Shotwell, född den 6 augusti 1874 i Strathroy i Ontario, död den 15 juli 1965 i New York, var en amerikansk historiker.

Shotwell blev, som lärjunge till James Harvey Robinson, 1903 filosofie doktor vid Columbiauniversitetet. Han var lärare i historia där från 1902 och professor i historia 1907–1942. Shotwell var 1904–1905 biträdande huvudredaktör för Encyclopædia Britannica. Som sakkunnig åtföljde han amerikanska delegationen till fredskonferensen i Paris 1919 och var samma år ledamot av organisationskommittén för internationella arbetskonferensen i Washington. Shotwell skrev bland annat Labor provisions in the peace treaty (1919) och An introduction to the history of history (1921). Han blev 1919 utgivare av det stort anlagda samlingsverket Economic and social history of the war, för vilket han under vidsträckta resor (1923 till Sverige) 
samlade en medarbetarstab i 16 olika länder.

Källor 
 

Amerikanska historiker under 1900-talet
Amerikanska professorer i historia
Alumner från Columbia University
Alumner från University of Toronto
Personer från Ontario
Födda 1874
Avlidna 1965
Män
Ugglan
Bleak House (TV-serie, 2005)

Bleak house är en brittisk TV-serie från 2005. Manuset skrevs av Andrew Davies, baserat på Charles Dickens roman Bleak House från 1853.

Rollista i urval 

 Gillian Anderson - Lady Dedlock
 Katie Angelou - Charley Neckett
 Alun Armstrong - Bucket
 Lilo Baur - Hortense
 Di Botcher - Mrs. Woodcourt
 Loo Brealey - Judy
 Charlie Brooks - Jenny
 Anthony Cozens - Usher
 Richard Cant - Mercury
 Warren Clarke - Boythorn
 Pauline Collins - Miss Flite
 Dermot Crowley - Mr. Vholes
 Charles Dance - Mr. Tulkinghorn
 Tim Dantay - Mr. Rouncewell
 Joanna David - Mrs. Badger
 Phil Davis - Smallweed
 Bryan Dick - Prince Turveydrop
 Harry Eden - Jo
 Alastair Galbraith - Mr. Brownlow
 Tom Georgeson - Clamb
 Burn Gorman - Guppy
 Richard Griffiths - Mr. Bayham Badger
 Peter Guinness - Obducent
 Lisa Hammond - Harriet
 Sheila Hancock - Mrs. Guppy
 Richard Harrington - Allan Woodcourt
 Tony Haygarth – Gridley
 Emily Jewell – Tjänare, London Lodgings
 Matthew Kelly – Gamle Mr. Turveydrop
 Patrick Kennedy – Richard Carstone
 Denis Lawson – John Jarndyce
 John Lynch – Nemo
 Benedict Martin – Polis utanför Krooks
 Sean McGinley – Snagsby
 Alistair McGowan – Mr. Kenge
 Anna Maxwell Martin – Esther Summerson
 Carey Mulligan – Ada Clare
 Andrew Osbourne – Dancer
 Nathaniel Parker – Harold Skimpole
 Brian Pettifer – Mr. Growler
 Richard Pettyfer – Konstapel hos Dedlocks
 Natalie Press – Caddy Jellyby
 Robert Pugh – Mr.Chadband
 Anne Reid – Mrs. Rouncewell
 Ian Richardson – Kansler 
 John Sheahan – Fortnum
 Michael Smiley – Phil Squod
 Hugo Speer – Sergeant George
 Sevan Stephan – Mr. Tangle
 Liza Tarbuck – Mrs. Jellyby
 Catherine Tate – Mrs. Chadband
 Roberta Taylor – Mrs. Pardiggle
 Johnny Vegas – Krook
 Timothy West – Sir Leicester Dedlock
 Emma Williams – Rosa

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2005
Brittiska TV-serier från 2000-talet
TV-serieavslutningar 2005
Charles Dickens-filmatiseringar
Brittiska dramaserier
Engelskspråkiga TV-serier
Stuart P. Sherman

Stuart Pratt Sherman, född den 1 oktober 1881 i Anita, Iowa, död den 21 augusti 1927, var en amerikansk litteraturhistoriker.

Sherman blev filosofie doktor 1906, var 1911–1924 professor i engelska vid Illinois universitet och blev 1924 litterär redaktör av "New York Herald Tribune". Sherman, som var en stridbar och energisk förfäktare av de konservativt amerikanska litterära synpunkterna, författade Matthew Arnold (1917), On contemporary literature (samma år), Americans (1922) och The genius of America (1923) samt var verksam som utgivare (Emerson, Miller, Whitman med flera). Sheman var medredaktör av Cambridge history of american literature (1917).

Källor 

 

Amerikanska litteraturvetare
Amerikanska professorer
Litteraturvetare under 1900-talet
Amerikanska forskare under 1900-talet
Personer från Cass County, Iowa
Födda 1881
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Edward Shortt

Edward Shortt, född den 10 mars 1862 i Newcastle upon Tyne, död den 10 november 1935 i London, var en engelsk politiker.

Shortt blev 1890 praktiserande advokat och var 1910–1922 liberal ledamot av underhuset. Han var maj 1918–januari 1919 minister för Irland och därefter inrikesminister till ministären Lloyd Georges avgång i oktober 1922.

Källor 

 

Storbritanniens inrikesministrar
Brittiska advokater
Brittiska liberaler
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1862
Avlidna 1935
Ugglan