kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Manuela Zanchi

Emanuela "Manuela" Zanchi, född 17 oktober 1977 i Milano, är en italiensk vattenpolospelare. Hon ingick i Italiens landslag vid olympiska sommarspelen 2004 och 2008.

Zanchi tog OS-guld i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2004 i Aten. Hennes målsaldo i turneringen var fyra mål. Hon gjorde åtta mål fyra år senare i Peking där Italien slutade på sjätte plats. Enbart i kvartsfinalen mot Nederländerna gjorde Zanchi fyra mål men Italien förlorade matchen ändå med 13–11. EM-guld tog hon år 2003 i Ljubljana, VM-silver samma år i Barcelona och EM-silver 2001 i Budapest samt 2006 i Belgrad.

Referenser 

Italienska vattenpolospelare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Europamästare i vattenpolo
Italienska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Milano
Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Mauro Maugeri

Mauro Maugeri, född 19 januari 1959 i Aci Castello, död 30 november 2017, var en italiensk vattenpolotränare. Han var chefstränare för Italiens damlandslag i vattenpolo 2005–2008 och därefter för Nederländernas damlandslag i vattenpolo 2008–2013. Italien tog EM-silver (2006) och Nederländerna EM-brons (2010) med Maugeri som tränare.

Maugeri var assisterande tränare när de italienska vattenpolodamerna tog OS-guld år 2004. Han ledde dessutom klubblaget Orizzonte Catania till stora framgångar under 1990- och 2000-talen. Laget vann LEN:s europacup för damer, LEN Champions Cup, åren 1994, 2001, 2002, 2004, 2005 och 2006 med Maugeri som tränare.

Referenser 

Italienska vattenpolotränare
Födda 1959
Avlidna 2017
Män
Personer från Aci Castello
Brödnagg

Brödnagg är ett hushållsredskap som används vid brödbakning. Verktyget är på undersidan försett med piggar, som gör små hål i den utkavlade degen. Genom hålen kan gaserna, som bildas under jäsningsprocessen, stiga upp. Om inte degen naggas riskerar brödet att bli buligt och ojämnt gräddat. Tidigare i historien har buntar av ihopknutna fågelfjädrar brukats. Ännu idag utnyttjas fjäderpennor i detta syfte i vissa fall vid bakning av tunnbröd. Brödnaggar av metalltråd ingick förr ofta i luffarnas trådslöjdsutbud.

Källor
NE

SAOB

Bröd
Bakning
Wolf Mankowitz

Wolf Mankowitz, född den 7 november 1924 i East End, London, död den 20 maj 1998 i County Cork, Irland, var en engelsk författare och manusförfattare.

Biografi
Mankowitz föddes i hjärtat av Londons judiska distrikt och var av rysk judisk härkomst. Han utbildade sig på Downing College, Cambridge.

Mankowitz var en av de ursprungliga delägarna i Partisan Coffee House, en mötesplats för nya vänstern strax utanför Soho Square, i verksamhet 1958-1962. Under slutet av 1960 var han delägare i Pickwick Club, i Gt Newport St, Charing Cross Road, Soho, London W1, där Peddlers, en popgrupp ledd av Roy Phillips, var bosatta.
 
Dokument som publicerades i augusti 2010 visade att Mankowitz misstänktes av säkerhetstjänsten MI5 för att vara en kommunistisk agent under ett decennium efter andra världskriget. Enligt en artikel i The Guardian, lades dock undersökningen ner efter att han avbrutit en besök i Ryssland 1957.

Författarskap
Hans bakgrund försåg Mankowitz med material till hans mest framgångsrika bok Önska vad du kan (1953). Denna spelades in som film av regissören Carol Reed 1955 och Mankowitz själv skrev manus. År 1958 skrev han boken för West End-musikalen Expresso Bongo, som gjordes till film följande år med Cliff Richard och Laurence Harvey i huvudrollerna. Filmens regissör Val Guest föreslog för Harvey att det kunde vara en god idé att modellera sin filmroll som Johnny Jackson på Mankowitz egen karaktär, vilket resulterade i att karaktären på filmen verkar likna Mankowitz. Mankowitz själv visas i filmens öppningssekvens.

Mankowitz manus för Anthony Asquiths film The millionairess (1960), baserad på 1936 pjäs av George Bernard Shaw och med Sophia Loren och Peter Sellers i huvudrollerna, nominerades till en BAFTA Award för bästa manus. Ett annat manus vid denna tid var ett vidare samarbete med Val Guest i science fiction-filmen The Day the Earth Caught Fire (1961).

År 1962, erbjöd sig Mankowitz att introducera sin vän Albert R. Broccoli till Harry Saltzman, innehavare av filmrättigheterna till James Bond, när Broccoli nämnde att han ville göra Bond-serien som sitt nästa filmprojekt. Broccoli och Saltzman bildade då ett partnerskap och började samproducerar den första Bond-filmen, Dr No, där Mankowitz anställdes som en av manusförfattarna. Han samarbetade även senare med manuset till den "inofficiella" Bond-filmen 1967, Casino Royale.
 
Mankowitz hade också ett rykte som dramatiker. Flera av hans pjäser började som antingen filmer eller tv-pjäser. Han dog av cancer 1998 i grevskapet Cork, Irland, och är begravd på Golders Green Crematorium.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Födda 1924
Avlidna 1998
Män
Engelska författare
Personer från London
Svante Cronsioe

Svante Ulrik Cronsioe (stavade även namnet Cronsjoe), född 23 oktober 1813 i Hällestads socken, Skåne, död 25 november 1881 i Saint Paul, Minnesota, var en svenskamerikansk tidningsredaktör.

Cronsioe var son till ryttmästaren vid Skånska husarregementet Hans Ludvig Cronsioe. Han flyttade med modern till Ystad 1831, därefter till Lund och kom 1839 till Linköping.

Han arbetade som konstförvant i Linköping och kom 1843 till Jönköping, där han 1847 blev faktor vid Sandvallska tryckeriet. Därifrån flyttade han 1847 till Göteborg där han tillsammans med bokhandlaren Nathan Jacob Gumpert grundade tryckeriet N. J. Gumpert & co. 1849 beviljades han burskap för att bedriva minuthandel. 1850-1851 utgav han tidningen Göteborgs nya handels- och sjöfartstidning och därefter 1851 tidningen Skarpskytten, men hade ingen större framgång med tidningarna. Kort därefter emigrerade Cronsioe till USA. 1853 återvände han till Sverige där han utgav en handbok för emigranter, men återvände snart till Chicago i USA. 1856 flyttade han till Galva och blev där redaktör för Den swenske republikanen i Norra Amerika. Tidningen ägdes av Bishop Hill-kolonin men frigjordes från denna då redaktionen 1857 flyttades till Chicago. Kort därefter köpte Cronsioe tidningen. Framgångar uteblev och redan 1858 tvingades han lägga ned den. Därefter är hans leverne okänt; enligt uppgifter skall han ha deltagit i nordamerikanska inbördeskriget men senare arbetat som liv- och brandförsäkringsagent i Chicago, samtidigt som han bättrade på sina inkomster genom att åta sig översättningsarbeten. Under den här tiden verkade han även som politisk agitator.

1871-1873 var han åter journalist, denna gång först för Svenska monitoren och sedan för Svenska nybyggaren i Saint Paul, Minnesota. Den sistnämnda tidningen var ett politiskt organ för det liberala republikanska partiet och Horace Greeley. Därefter övergav Cronsioe på nytt journalistiken.

Källor 

Födda 1813
Avlidna 1881
Män
Svenska journalister under 1800-talet
Svenskamerikaner
Personer från Hällestads socken, Skåne
Dage Munter

Dage Munter, född 4 april 1954 i Lycksele, är en tidigare svensk fotbollsspelare och fotbollstränare. Dage Munters moderklubb är Lycksele IF. 

Dage Munter representerade under sin karriär sedan Örebro SK, GIF Sundsvall och slutligen Skellefteå AIK 1981-1988. Dage blev i en omröstning i lokaltidningen Norra Västerbotten  vald till Skellefteås bästa fotbollsspelare genom tiderna.

Dage Munter har efter sin aktiva karriär fortsatt som tränare för bland andra Skellefteå AIK Fotboll, Piteå IF, Sunnanå SK och Bergsbyns SK.

Män
Födda 1954
Levande personer
Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Personer från Lycksele
Spelare i Örebro SK Fotboll
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Fotbollsspelare i Skellefteå AIK
Fabio Conti

Fabio Conti, född 22 mars 1972 i Rom, är en italiensk vattenpolotränare. Han är chefstränare för Italiens damlandslag i vattenpolo sedan 2010. Italien har tagit EM-guld (2012) med Conti som tränare.

Conti inledde 1994 sin karriär som tränare. Det första damlaget han tränade var Castelli Romani, därefter Sporting Bracciano, tills han nådde framgångar med Roma Pallanuoto 2006–2008. I två år tränade han Italiens damjuniorer innan han tog över damlandslaget år 2010.

Referenser 

Italienska vattenpolotränare
Personer från Rom
Födda 1972
Levande personer
Män
Karin Hassle (konstnär)

Inga Karin Hassle, ogift Gustavsson, född 10 september 1960 i S:t Matteus församling i Stockholm, är en svensk glaskonstnär med fokus på glaskonst. Hon driver idag det lilla familjeföretaget Karin Hassle Art Glass (tidigare Ateljé Björnåsen) och ANKAsmycken.

Biografi
Karin Hassle arbetade under åren 1979-1986 som Art Director på Åkema AB Stockholm samtidigt som hon utbildade sig inom kroki, fotografering och keramik. År 2001 inriktade sig Hassle på glaskonst och tekniken fusing& slumping År 2003 startade hon Ateljé Björnåsen på sin gård en bit utanför Katrineholm och blev år 
2004 medlem i Svenska Konstnärsförbundet. 

Mellan 2002 och 2013 gick Karin Hassle olika utbildningar inom glaskonst; bl.a. Kosta glasskola för glasblåsning, Master Class på North Lands Creative Glass och glasgjutning på Pukebergs glasbruk. 

År 2010 blev Hassle medlem i Contemporary Glass Society, England. 

Smyckeskedjan ANKAsmycken är ett samarbete mellan Karin Hassle och guldsmedsmästaren Ann-Kristin Myrland som uppstod år 2009. 

Hon finns representerad i såväl Sverige som utomlands. I Stockholm finns hon representerad vid Plantagon International, Stadshuset och World Trade Center. Andra platser i Sverige där hon finns representerad är Sörmlands Sparbank, Västra Vingåkers församling, Västra Sörmlands Konstförening, Vingåkers kommun, Katrineholms kommun, Kullbergska sjukhuset samt Örebro läns landsting. Utomlands är hon representerad vid City of Kampala i Uganda, City of Kuala Lumpur i Malaysia, House of Roosevelt i Shanghai och Onondaga Nation i delstaten New York, USA.

Utställningar
Karin Hassle har under åren 2003-2014 haft utställningar på bl.a. North Lands Creative Glass, Lybster, Skottland. World Trade Center, Stockholm, Ängelen, Katrineholm. Julita gård. Reijmyre glasbruk, Mülthal, Tyskland. Galleri Hagström, Stockholm.

Utmärkelser
Vingåkers Kulturstipendium tillsammans med konstgruppen SOS (Söder om Sjön).

Familj
Karin Hassle är sedan 1989 gift med Hans Hassle (född 1959), svensk affärsman och de har två barn.

Referenser

Externa länkar 
 egen webbplats

kvinnor
födda 1960
Levande personer
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 2000-talet
Svenska glaskonstnärer
Lianjiang, Fuzhou

Lianjiang är ett härad i Fujian-provinsen i sydöstra Kina.

Häradet tillhör storstaden Fuzhous förortsområde vid Fujian-provinsens östkust. Matsuöarna, som utgör liten del av häradets kustområde, kontrolleras av Republiken Kina på Taiwan.

Källor

WP:Projekt Kina
Lianjiang

Lianjiang är ett kinesiskt namn som kan syfta på:

Lianjiang, Fuzhou – härad i Fujian-provinsen i Folrepubliken Kina
Lienchiang – härad i Fujian-provinsen i Republiken Kina (Taiwan)
Lianjiang, Zhanjiang – stad på häradsnivå i Guangdong-provinsen
 Lianjiang (köping i Kina, Anhui)
 Lianjiang (socken i Kina, Sichuan)

WP:Projekt Kina
Ján Bátik

Ján Bátik, född den 17 januari 1986 i Liptovský Mikuláš, Slovakien, är en slovakisk kanotist.

Bátik tog VM-guld i C-2 i slalom 2009 i La Seu d'Urgell.

Källor

Världsmästare i kanotsport
Europamästare i kanotsport
Slovakiska kanotister
Personer från Liptovský Mikuláš
Födda 1986
Levande personer
Män
I frack

I frack är en svensk film från 1965 och filmaren och konstnären Claes Söderquists första film.

Filmen vann första pris i tävlingen "Min arbetsmiljö" arrangerad av Sveriges television. Konstnären Curt Hillfon filmade och ljudspåret är improviserad jazzmusik skapad av musikerna Janne Carlsson, Kurt Lindgren och Jan Wallgren. Filmen är 11 minuter lång.  I frack har visats på ett flertal utställning, bland annat Claes Söderquists - Passager, Konstakademien, Stockholm, 2013, Kristianstads Konsthall, 2014.

Handling 
En man träder in i ett tomt rum, sätter upp ett bord mot en vägg och bär in en koffert. Han gör ett antal marionettdockor och tar på sig frack och hög hatt som tagits fram ur kofferten. Dockorna, och ett antal moln gjorda av skrynkligt papper, hängs upp på vägg och i tak. I frack är en lekfull beskrivning av konstnärsrollen och arbetet i ateljén, om att vara mitt i skapandet och på gränsen till att uppslukas av sitt verk.

Referenser 
Om filmen på Svensk Filmdatabas

Noter

Svenska filmer 1965
Svenska kortfilmer
Svenska 1960-talsfilmer
Albert Sánchez Piñol

Albert Sánchez Piñol, född 1965 i Barcelona i Spanien, är en katalansk antropolog och författare. Hans första bok var en politisk satir om åtta afrikanska diktatorer, Pallassos i monstres (2000), som rönte mycket gott mottagande bland litteraturkritikerna. 2002 publicerades Sánchez Piñols första roman, La pell freda, som fått ett flertal litterära priser och översatts till 37 språk. Romanen kom 2005 i svensk översättning (av Jens Nordenhök) under titeln Kall hud. Victus – Barcelona 1714 (2012) och Vae victus (2015) är historiska romaner som båda kretsar kring 1700-talssoldaten "Martín Zuviría".

Sánchez Piñol har fått omdömen som "betydelsefull europeisk författare". Flera verk har också utkommit på film och som TV-serie.

Bibliografi i urval 
 Compagnie difficili ('Besvärligt sällskap', 2000)
 Pallasos i monstres ('Clowner och monster', 2000)
 Les edats d'or ('Guldåldrarna', 2001)
 La pell freda (2002)
Kall hud (2005) 
 Pandora al Congo ('Pandora i Kongo', 2005)
 Tretze tristos tràngols ('Tretton trista transer', 2008)
 Victus – Barcelona 1714 (2012)
 Vae victus (2015)

Referenser 

Katalanskspråkiga författare
Spanska antropologer
Personer från Barcelona
Födda 1965
Levande personer
Män
Häst (olika betydelser)

Häst kan syfta på:

 Hästdjur – en familj i ordningen uddatåiga hovdjur
 Hästar – ett släkte Equus i familjen hästdjur
 Vildhäst – en art i släktet hästar
 Häst – en domesticerad underart Equus ferus caballus av vildhästen
 Fullblodshäst – en av de fyra blodstyper som används för att kategorisera hästar
 Halvblodshäst – en av de fyra blodstyper som används för att kategorisera hästar
 Kallblodshäst – en av de fyra blodstyper som används för att kategorisera hästar
 Varmblodshäst – en av de fyra blodstyper som används för att kategorisera hästar 
 Hästras – en grupp hästar som kännetecknas av vissa egenskaper som är gemensamma och ärftliga
 Arbetshäst –  en häst som är ett arbetsdjur bland annat inom jordbruk, i skogsbruket eller som körhäst för att dra vagnar eller som packdjur
 Hästens evolution – utveckling
 Hästsjukdomar – sjukdomar som drabbar hästar
 Hästspårväg – en typ av spårtrafik där vagnar dras på räls av en eller flera hästar
 Häst (tortyrredskap) – ett tortyrredskap
 Hästkraft – en traditionell måttenhet för motoreffekt, cirka 735 watt
 Bygelhäst – ett gymnastikredskap

Se även
 Lista över hästraser
 Förvildade hästar –  tamhästar som flytt eller blivit släppta från mänsklig kontroll
Travelog

Travelog. Porträtt – bilder från en resa är en film från 1969 av konstnären och filmaren Claes Söderquist. Filmen är ett collage av dagbokslika betraktelser från en resa till New York, och vidare med bil till Kalifornien 1968. I Travelog dokumenterar Söderquist sina möten med ett antal konstnärskolleger. Filmen är 28 minuter lång.

Medverkande  
Robert Bechtle
Howard Kanowitz
Edward Kienholz
Alfred Leslie
Richard McLean
Robert Nelson
Lowell Nesbitt

Handling 
Dagboksfilm från en resa i USA 1968 med ett antal möten med konstnärer med koppling till fotorealism och film. Filmen är sprungen ur Söderquists intensiva intresse för den amerikanska konsten han kommit i kontakt med via Pontus Hulténs utställningar och filmvisningar på Moderna Museet. I Travelog närmar sig Söderquist ett antal ämnen som skulle komma att uppta honom under de kommande decennierna. Han utforskar konstnärsrollen och börjar bygga upp ett filmspråk grundat på betydelsen av platsen, tiden och rörelsen. Han berör även det sociala och politiska uppvaknandet som starkt präglade tiden vid filmens tillkomst.

Externa länkar 
Om filmen på Svensk Filmdatabas

Referenser 

Svenska kortfilmer
Svenska filmer 1969
Svenska 1960-talsfilmer
Banknock

Banknock, skotsk gaeliska: Baile nan Cnoc, är en ort i centrala Skottland, belägen i Falkirks kommun i ståthållarskapet Stirling and Falkirk, 11 km väster om Falkirk. Banknock hade 2 589 invånare vid 2001 års folkräkning.

Det gaeliska namnet betyder "byn på kullen".

Söder om orten passerar Forth and Clyde Canal och öster om orten passerar motorvägen M80.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Falkirk
Haverdals naturreservat

Haverdals naturreservat ligger i Harplinge distrikt (Harplinge socken) i Halmstads kommun, Hallands län (Halland), mellan de båda tätorterna Haverdal och Villshärad.

Reservatet ligger precis vid havet och inleds med en 30 meter bred sandstrand som avslutas med sanddyner. Innanför sanddynerna finns planterad tall och lövskog; tallen har blivit planterad för att binda upp sanden. I reservatet finns också Skandinaviens högsta sanddyn som är 37 meter över havet. Genom hela reservatet rinner ån Skintan. Strax norr om Haverdal ligger Särdals naturreservat.

Externa länkar 
Haverdal, Länsstyrelsen i Hallands län

Naturreservat i Halmstads kommun
Natura 2000-områden i Hallands län
Moira Delia

Moira Delia, född  30 oktober 1971 på Malta, är en maltesisk skådespelerska och programledare. Hon kommer att stå värd för Junior Eurovision Song Contest 2014 på Malta, och blir därmed den första att arrangera tävlingen själv. Hon är även känd för att ha lett Maltas nationella uttagning till Eurovision Song Contest

Källor

Kvinnor
födda 1971
Levande personer
Malteiska TV-programledare
Trude Beiser

Trude Beiser, född 2 september 1927 i Lech am Arlberg, är en österrikisk före detta alpin skidåkare.

Beiser blev olympisk mästare i störtlopp vid vinterspelen 1952 i Oslo.

Källor 

Österrikiska alpina skidåkare
Österrikiska olympiska guldmedaljörer
Österrikiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1948
Olympiska silvermedaljörer 1948
Världsmästare i alpin skidsport
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1948
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Österrike
Födda 1927
Levande personer
Kvinnor
År 2000 – människan i morgondagens värld

År 2000 – människan i morgondagens värld var en svensk dokumentärserie av Bengt Feldreich och Ingemar Leijonborg bestående av fyra program som sändes 1967. I serien presenteras ett antal spekulativa visioner om Sverige och världen år 2000 från både experter och vanliga människor.

Feldreich var programledare och speaker, medan producenten Leijonborg sörjde för att programmet bland annat fick en distinkt och futuristisk form.

Med start i maj 1999 repriserades programmen inför det stundande millennieskiftet under titeln Framtiden i backspegeln med efterföljande studiodiskussion med Feldreich och Henrik Ekman. Denna variant repriserades senare i Kunskapskanalen och lades i augusti 2014 ut på Öppet arkiv.

Källhänvisningar

Externa länkar
Framtiden i backspegeln i Öppet arkiv

Svenska TV-program
Montering

Montering är mekanisk sammansättning av en maskin, en möbel eller någon annan produkt, enligt en monteringsanvisning.

I verkstadsindustri serietillverkas produkter genom montering, av montörer eller industrirobotar. Vissa varor monteras av användaren; Ikea är ett företag känt för möbler som slutmonteras av kunden.

Se även
 Montage

Industri
en:Assembly line
Teleskopgatan

Teleskopgatan är ett bostadsområde och en spårvagnshållplats i västra Bergsjön, Göteborg. Gatunamnet från 1967 är ett gruppnamn, rymd och universum, som är vanligt i stadsdelen..

Stjärnhus

Längs Backens dalgång ligger nio åttavånings elementbyggda så kallade stjärnhus som uppfördes 1969. Exakt samma hus, ritade av Lars Ågren, hade redan hade byggts nordväst om Frölunda Torg, men under miljonprogrammet på 1960-talet var behovet av bostäder så stort att man återanvände ritningar från tidigare byggda områden. Hushöjdens åtta våningar bestämdes av att brandkårens stegar räckte 22 meter och en hiss ansågs ekonomisk först när den delades av 40 lägenheter. 40 lägenheter på 8 våningar blev 5 lägenheter per våningsplan. I en presentation av hustypen skrev bostadsbolagets direktör: "Detta geometriska problem har lösts genom en s k turbinlösning med fem inbördes lika lägenheter kring ett femkantigt trapphus med öppen trappa i mitten, ett stjärnhus."

Kollektivhuset Stacken

Då utvecklingen vände blev många lägenheter aldrig uthyrda. Teleskopgatan 2 användes därför av sin ägare bostadsbolaget Göteborgshem till kontor 1975-1978, men då flyttade man till det nybyggda Angereds centrum och huset stod därmed tomt. Den arkitekt som ritat husen, Lars Ågren, fick uppdraget att bygga om Teleskopgatan 2 till ett kollektivhus. Det stod klart 1980 och fick namnet Stacken. Under 2016-2017 har huset byggts om till ett passivhus och fått helt ny fasadbeklädnad.

Upprustning och ombildning
Många lägenheter stod tomma och vissa hade överhuvudtaget aldrig varit uthyrda då Göteborgshem på 1980-talet sålde fastigheterna till Riksbyggen. De två husen närmast spårvagnshållplatsen (nummer 16 och 18), som byggdes om till serviceboende för äldre och knöts samman med en vinterträdgård, liksom husen nummer 4 till 12, som ombildades till bostadsrätter och rustades upp. Huset nummer 14 blev kvar i stadens ägo, eftersom man där hade inrett kontor för stadsdelsförvaltningen, men det byggdes om till bostadsrättshus 2006, då kontoret flyttade till Kortedala.

Spårvagnshållplatsen

Den ursprungliga spårvagnshållplatsen övergavs i början av 2000-talet, men den omfattande betongkonstruktionen fanns kvar, då pengar saknades till rivning. Genom medel från en stadsmiljösatsning inom EU-projektet Utveckling Nordost byggdes hållplatsen om fullständigt 2013. Efter samråd med de boende byggdes fler gångstråk och nya trappor till och från hållplatsen, som därmed blev tryggare och mer tillgänglig. Ett stort, trekantigt tak i härdat glas som hålls uppe av balkar och vajrar reser sig över servicebutiken och ger intryck av rymdstation.

Tryggare kan ingen vara
Vintern 1984 stod ett helt hus tomt och var därmed ledigt för uthyrning. Detta utnyttjades av Göteborgs-tv som spelade in Carin Mannheimers socialrealistiska tv-serie Tryggare kan ingen vara ... där.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
Bostadsrättsföreningen Teleskopet
Bostadsrättsföreningen Teleskopgatan
Kollektivhuset Stacken

Bergsjön
Gator i Göteborg
Barthélemy Prieur

Barthélemy Prieur, född omkring 1536 i Berzieux i Champagne, död 1611, var en fransk bildhuggare. 

Prieur var lärjunge till Germain Pilon och utbildade sig vidare i Rom. Han blev hovskulptör 1594. Hans främsta verk finns i Louvren, nämligen en marmorbild av Anne de Montmorency, konnetabel av Frankrike (död 1567), förut befintlig i kyrkan i Montmorency, ädel i uttryck och enkel i hållning; vidare en bild av dennes gemål, likaledes med ett ädelt skildrat huvud, blott något sirlig i draperiet, samt tre figurer i brons, tagna från monumentet över samme Montmorency i Celestinkyrkan: Freden, Rättvisan och Överflödet, "ej alldeles fria i rörelsen, men icke affekterade, och med rikt draperi", som det heter i Nordisk familjebok.

Källor 
 

Franska skulptörer
Franska konstnärer under 1600-talet
Personer från Champagne-Ardenne
Födda 1530-talet
Födda okänt år
Avlidna 1611
Män
Ugglan