kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvadrantgatan

Kvadrantgatan är ett bostadsområde i västra Bergsjön, Göteborg som ligger i den södra delen av Backens dalgång och söder om spårvagnshållplatsen Teleskopgatan.

Bebyggelse
Området, som har en enhetlig bebyggelse av 4-vånings elementhus, tillkom 1968. Byggherre var det allmännyttiga bostadsbolaget Göteborgshem. Exakt samma hustyp uppfördes två år senare i Backa Röd. Medan de senare har renoverats och fått ändrade fasader, har husen på Kvadrantgatan bibehållit sina ursprungliga fasader med brun ballast.

Området gick samma öde till mötes som flera andra på 1980-talet och sommaren 1984 stod 83 lägenheter tomma. Då passade HSB på att köpa hela området med alla 316 lägenheterna för omkring 30 miljoner kronor. Ytterligare 10 miljoner satsades på en renovering med bland annat nya balkonger i trä. Nu förvaltas området av Bostadsrättsföreningen HSB Gärdsåsdalen.

Sandeklevshallen
Sandeklevshallen är en sporthall som ligger vid spårvagnshållplatsen Teleskopgatan. Den invigdes i mars 2007. Hallen har bland annat en fullmåttsplan (40x20 m) för handboll med en åskådarläktaren för 175 personer. Hallen ska betjäna hela Bergsjön.

Sandeklevsskolan
I gatans norra ända vid spårvagnshållplatsen Teleskopgatan ligger Sandeklevsskolan med elever från förskoleklass till årskurs 9. På skolan finns även ett fritidshem.

Gatunamnet 
Gatan fick sitt namn år 1967 som ett gruppnamn – rymd och universum.

Referenser

Bergsjön
Gator i Göteborg
Stjärnljus

Stjärnljus är ljuset som kommer från stjärnor. vanligtvis de man från Jorden kan se på nätterna. Solljus är ett begrepp som används om Solens ljus dagtid. Nattetid reflekteras solljuset i andra himlakroppar i Solsystemet, vilket bland annat omfattar månlljus.

Observerandet av stjärnljus genom teleskop är vanligt inom flera av astronomins områden. Stjärnljuset har också haft en stor inverkan på människan och kulturen, inklusive poesi, astronomi, och militär strategi military strategy.

USA:s armé lade under 1950-talet ner miljontals amerikanska dollar på att utveckla en bildförstärkare, som skulle kunna använda stjärnljuset för att låta människor kunna se i nattmörkret. Den genomsnittliga färgen på stjärnljuset i observerbara universum är gul-vit.

Spektralanalysen lades fram av Joseph von Fraunhofer 1814.

Källor

Fotnoter

Ljus
Ljus
Burmesterschabloner

Burmesterschabloner (även känt som Burmestermall, kurvmall eller kurvlinjal) är ett ritverktyg tillverkad främst i metall, trä eller plast, och används som schablon för att illustrera olika former av kurvor. Schablonerna har fått sitt namn efter dess skapare Ludwig Burmester, tysk professor i beskrivande och syntetisk geometri, samt kinematik.

Formerna på de olika Burmesterschablonerna består av segment från olika storlekar av klotoidkurvor. Ritverktyget används av ett flertal yrkesgrupper, bland annat konstruktörer, arkitekter och ingenjörer, för att rita tekniska ritningar men också av dem som ritar mönster till kläder.

Se även 
 Gradskiva
 Linjal

Referenser

Externa länkar 

Redskap
Mätinstrument
Månljus

Månljus eller månsken är det solljus som speglas i månen. Vanligtvis syftar begreppet på det ljus som når jorden.

Kultur
Månljuset har spelat stor roll på kulturen. I konst, film, litteratur och sångtexter beskrivs det oftast som romantiskt. Enligt folktron kan månljuset till exempel väcka upp en vampyr eller förvandla en människa till en varulv.

Källor

Fotnoter

Ljus
Ljus
Resedor

Reseda omdirigerar hit. För orten i Kalifornien se Reseda, Kalifornien

Resedor (Reseda) är ett släkte inom familjen resedaväxter som beskrevs år 1753 av Carl von Linné. Resedor ingår i familjen resedaväxter. Enligt Catalogue of Life omfattar släktet Reseda 68 arter Resedaväxterna är vanliga i medelhavstrakterna. I Sverige växer endast tre inhemska arter: Färgreseda  (Reseda luteola), Gulreseda  (Reseda lutea) och Vitreseda  (Reseda alba).

Namnets ursprung 
Namnet Reseda kommer av latinets resedare ('lindra', 'stilla'), eftersom den använts inom läkekonsten sedan antiken och namnet användes om en läkeväxt redan av Plinius. Resedan (Luktreseda)är också omnämnd av Dan Andersson i dikten Till min syster:

Kladistisk indelning 
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 
Reseda, Naturhistoriska riksmuseet

Resedaväxter
Sånger om växter
Hans sista bragd

Hans sista bragd (engelska: His Last Bow) är en av Sir Arthur Conan Doyles 56 noveller om detektiven Sherlock Holmes. Novellen publicerades första gången 1917 och återfinns i novellsamlingen His Last Bow. Novellen är ovanlig så till vida att den är berättad i tredje person och inte - som vanligen är fallet med Holmes-noveller - berättad av Doktor Watson.

Externa länkar 
 

Noveller om Sherlock Holmes
Skönlitteratur 1917
1914 i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Jordsken

Jordsken är ett begrepp som delvis syftar på då solljuset reflekteras av jorden och lyser upp månens yta. Med hjälp av detta kan astronomerna studera det ljus som jorden reflekterar, som om jorden vore en exoplanet, och på så vis leta efter livstecken. Begreppet kan också syfta på jorden, upplyst av solljus, sedd från exempelvis månen eller från fönstret på en rymdfarkost.

Se även 
Stjärnljus
Solljus
Månljus

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Sken
Ljus
Bruna Beber

Bruna Beber Franco Alexandrino de Lima, född 5 mars 1984 i Duque de Caxias,  är en brasiliansk poet, journalist och översättare. Hon debuterade 2006 och publicerar sig under namnet Bruna Beber.

Biografi
Under 00-talet började Bruna Beber medverka i olika kulturtidskrifter och webbplatser med kulturella teman. I september 2006 publicerades hennes första diktsamling, A fila sem fim dos demônios descontentes ('Den oändliga strömmen av missnöjda demoner').

I september 2007 var Beber kurator för utställningen "Blooks – Letras na rede" ('Blooks – Text på nätet'), tillsammans med poeten Omar Salomão. I december 2008 mottog hon "Prêmio QUEM Acontece" som 2008 års litterära upptäckt. 2009 kom hennes andra diktsamling, Balés. 2013 publicerades hennes fjärde diktsamling med titeln Rua da ParadiA ('Gatubageriet'). Dikterna i boken markeras av en oväntad känsla av nostalgi. Hon har förklarat att hon i dikterna såg tillbaka på sin barndom och de 20 år som gått sedan hon först började skriva ner sina idéer och tankar.

Bruna Bebers dikter har översatts och tryckts i antologier i Tyskland, Argentina, Italien, Mexiko, USA och Portugal. I september 2014 besökte hon Sverige i samband med det brasilianska huvudtemat på bokmässan i Göteborg.

Beber föddes i Rio de Janeiro-regionen men är sedan 2007 bosatt i São Paulo, där hon även verkar/verkat som journalist, översättare och copywriter.

Bibliografi

Diktsamlingar
 A fila sem fim dos demônios descontentes (Ed. 7Letras, 2006)
 Balés (Ed. Língua Geral, 2009)
 Rapapés & apupos (Edições Moinhos de Vento, 2010; Ed. 7Letras, 2012)
 Rua da PadariA (Ed. Record, 2013)

Bidrag i lyrikantologier 
 Caos portátil: poesía contemporánea del Brasil (Ed. El Billar de Lucrecia, 2007), dikter
 Poesia do dia: poetas de hoje para leitores de agora (Ed. Ática, 2008), dikter
 Traçados diversos (Ed. Scipione, 2009), antologi med modern lyrik
 Otra línea de fuego (Ed. Selo Maremoto, 2009), spansk antologi med nutida brasiliansk lyrik
 BlablaBlogue (Editora Terracota, maj 2009), artiklar
 Pitanga (Lissabon/Portugal, oktober 2009), artiklar

Källhänvisningar 

Brasilianska poeter
Brasilianska översättare
Personer från Duque de Caxias
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Mikaela Leckius

Mikaela Eva Gunilla Leckius, tidigare Berg-Gustafson och Törnlund, ogift Berg, född 15 oktober 1930 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, är en svensk översättare, främst av fransk lyrik och dramatik.

Leckius är dotter till författarna Curt och Eva Berg, ogift Ekström, samt syster till Jan och Catherine Berg. Efter studier vid Calle Flygare Teaterskola 1954–56 var hon engagerad vid Atelier-teatern i Göteborg 1956–59. Sedan 1961 har hon verkat som översättare från franska, spanska och engelska. Speciellt är hon inriktad på fransk dramatik och lyrik och har tolkat verk av bland andra Anouilh, Claudel, Duras, de Ghelderode, Giraudoux, Ionesco, Marivaux, de Musset och Senghor.

Hon var 1949–56 gift med rådmannen Sven Törnlund (1928–2002) och från 1958 gift med författaren och översättaren Ingemar Leckius (1928–2011), son till direktören Axel Gustafson och Astrid, ogift Finberg. Bland hennes barn märks författaren Niklas Törnlund (född 1950).

Priser och utmärkelser 
1997 – Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris

Referenser

Externa länkar
Mikaela Leckius på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från engelska
Översättare från franska
Översättare från spanska
Mottagare av Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris
Skådespelare från Stockholm
Författare från Stockholm
Födda 1930
Levande personer
Kvinnor
Översättare från Stockholm
Denny

Denny, skotsk gaeliska: an Daingneach, är en stad i Skottland, belägen i Falkirks kommun i ståthållarskapet Stirling and Falkirk, 11 km väster om Falkirk. Staden hade  invånare vid 2011 års folkräkning. 

Denny var fram till de stora nedläggningarna under 1980-talet en tung industristad och hade flera gjuterier, tegelfabriker, en kolgruva och ett pappersbruk. Staden mottog priset "Skottlands fulaste stad" från tidningen Urban Realm 2010, sedan den blivit tvåa efter John O'Groats och denna stad avböjt att ta emot priset vid ceremonin.

Vid Denny möts motorvägarna M80 och M876.

Kända personer från Denny 
 Sammy Baird (1930-2010), fotbollsspelare och tränare.
 Aiden McGeady (född 1986), fotbollsspelare.
 Jimmy McMullan (1895-1964), fotbollsspelare.
 Billy Steel (1923-1982), fotbollsspelare.

Noter

Källa

Externa länkar 

Denny
Merkuriusgatan

Merkuriusgatan är ett bostadsområde i östra Bergsjön, Göteborg. Norr om Rymdtorget ligger en stor gräsbevuxen sluttning och norr därom ligger 3-vånings lamellhus med fasader i rött tegel, först med adress Tellusgatan och därefter med adress Merkuriusgatan. De uppfördes 1966 av Göteborgs stads bostadsaktiebolag efter ritningar av Hansson och Kiessling. Mellan husen finns ett stort naturparti med furor och berg i dagen. Fastighetsägare är Familjebostäder i Göteborg.

Busslinje 58 har sin ändhållplats vid Merkuriusgatan och hållplatsen trafikeras även av linje 57.

Gatunamnet 
Gatan fick sitt namn år 1965, som ett gruppnamn – rymd och universum.

Galleri

Källor 

Bergsjön
Gator i Göteborg
Alegría (Wayne Shorter-album)

Alegría från 2003 är ett musikalbum av den amerikanske saxofonisten Wayne Shorter.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Wayne Shorter om inget annat anges.
Sacajawea – 7:41
Serenata (Leroy Anderson) – 6:10
Vendiendo Alegria (anon) – 7:03
Bachianas Brasileras No. 5 (Heitor Villa-Lobos) – 6:00
Angola – 5:28
Interlude – 1:50
She Moves Through the Fair (trad) – 4:40
Orbits (trad) – 6:09
12th Century Carol (anon) – 6:04
Capricorn II – 6:00

Medverkande
Wayne Shorter – tenor- & sopransaxofon
Chris Gekker, Lew Soloff – trumpet (spår 3, 9)
Jeremy Pelt – trumpet (spår 5)
Michael Boschen – trombon (spår 9)
Steve Davis – trombon (spår 5)
Bruce Eidem – trombon (spår 3, 9)
Jim Pugh – trombon (spår 3, 5)
Papo Vázquez – trombon (spår 3)
John Clark – engelskt horn (spår 3, 9), altsaxofon (spår 9)
Stewart Rose – valthorn (spår 3, 9)
Stephen Taylor – valthorn (spår 2, 8), oboe (spår 2, 8)
Marcus Rojas – tuba (spår 9)
Paul Dunkel – flöjt (spår 2, 3, 8)
Chris Potter – tenorsaxofon (spår 5), basklarinett (spår 5)
Allen Blustine – klarinett (spår 2, 3, 8), basklarinett (spår 2, 3, 8)
Frank Morelli – fagott (spår 2, 8)
Danilo Perez – piano (spår 1, 3, 7, 9, 10)
Brad Mehldau – piano (spår 2, 5, 8)
Charles Curtis – cello (spår 2, 4, 8)
David Garrett, Barry Gold, Gloria Lum, Daniel Rothmuller, Brent Samuel, Cecilia Tsan – cello (spår 4)
John Patitucci – bas (spår 1, 2, 4, 5, 7–10)
Brian Blade – trummor (spår 1, 2, 6–8, 10)
Terri Lyne Carrington – trummor (spår 3, 5, 9)
Alex Acuña – slagverk (spår 3–5, 9)
Robert Sadin – dirigent (spår 2, 3, 8, 9)

Källor

Musikalbum 2003
Album av Wayne Shorter
Amerikanska jazzalbum
Jazzalbum
Arja Koriseva

Arja Sinikka Koriseva-Karmala, född 21 april 1965 i Toivakka, är en finländsk sångerska och tv-personlighet.

Koriseva slog igenom 1989 då hon utsågs till tangodrottning efter att ha vunnit Seinäjokis tangofestival. Samma år släppte hon sitt debutalbum Tangokuningas ja kuningatar. Hon har sedan dess släppt ett tjugotal studioalbum. Hon har även varit verksam som musikalartist, bl.a. i uppsättningar av My Fair Lady (2000) och i Sound of Music (2005–2006).

Koriseva har deltagit flera gånger i den finländska uttagningen till Eurovision Song Contest. Första gången var 1991 då hon framförde bidragen "Enkelin silmin" (5:e plats) och "Molto presto" (8:e plats). 1992 framförde hon bidraget "Huomiseen", men lyckades inte kvalificera sig till tävlingens finalomgång. 1993 framförde hon bidragen "Vain taivas yksin tietää" (3:e plats) och "Sulta laulun sain" (2:a plats). Efter ett långt uppehåll från tävlingen deltog hon igen 2004 med bidraget "'Til the end of time", som slutade på delad sista plats.

Diskografi 
 Studioalbum 
 Tangokuningas ja kuningatar (1989)
 Arja Koriseva (1990)
 Me kaksi vain (1991) 
 Saa joulu aikaan sen (1991)
 Kun ilta saapuu kaupunkiin (1992)
 Naisen tie (1994)
 Rakastunut nainen (1995)
 Tango Illusion (1996)
 Mieli maailmoja juoksee (1997)
 Yö on hellä (1997) - med Tapani Kansa
 Pieni kultainen avain (1998)
 Kuuntelitko sydäntäs (2001)
 Joulu joka päivä (2002)
 Nauran ja rakastan (2003)
 Kun aika on (2007)
 Minä taistelen (2009)
 Rakkaudesta jouluun (2011)
 Kirkossa (2012)
 Joulukirkossa (2012)

 Samlingsalbum 
 Tähdet & tähdet (1991) - med Meiju Suvas
 Parhaat (1993)
 Suomen parhaat (1994)
 20 suosikkia – Hymyhuulet (1995)
 Enkelin silmin 1990–1995 (1996)
 Valitut palat (1996)
 20 suosikkia – Kuningaskobra (1998)
 Kymmenen ensimmäistä vuotta (1999)
 Tähtisarja – 30 suosikkia (2006)
 40 unohtumatonta laulua (2006)
 Collections (2008)
 The Collection (2009)
 Legendat (2009)

Referenser 

Finländska popsångare
Finländska musiker under 1900-talet
Finländska musiker under 2000-talet
Personer från Toivakka
Födda 1965
Levande personer
Kvinnor
Wojtek

Wojtek (1942–1963) var en brunbjörn som hittades i Iran och adopterades av polska soldater under andra världskriget. Under slaget om Monte Cassino hjälpte han till att förflytta ammunition.

Bakgrund
1942 hittade en pojke en björnunge, vars mor hade blivit skjuten, i närheten av Hamadan i Iran. Pojken sålde björnen till en ung polsk flykting som i sin tur senare donerade den till den polska armén. 

Björnen hade till en början svårigheter att svälja och matades därför med kondenserad mjölk. Födan bestod därefter av frukt, marmelad, honung och sirap. Han belönades ofta med öl som blev hans favoritdryck, och uppskattade att röka och äta cigaretter som soldaterna gav honom. Han tyckte också om att brottas och lärde sig göra honnör. 

Wojtek blev en behållning hos både soldater och civila och blev en maskot bland enheterna som var stationerade i området. Tillsammans med sitt kompani tjänstgjorde han i Irak, Syrien, Palestina och Egypten.

Menige Wojtek

Wojtek tog plats som menig i den polska armén och värvades i 22:a artilleritillförselskompaniet. Två soldater utsågs till björnskötare och som "soldat" i kompaniet levde Wojtek ibland de andra mannarna. 

Som en följd av Wojteks popularitet och för hans insatser i slaget om Monte Cassino, godkändes ett officiellt emblem för kompaniet (som då bytt namn till 22:a transportkompaniet) föreställande en björn bärandes en granat.

Efter kriget
Efter krigsslutet 1945 transporterades Wojtek till Berwickshire i Skottland. Han blev där omtyckt både bland allmänheten och den lokala pressen. 1947 gavs Wojtek till Edinburgh Zoo och fick där besök av polska tidigare soldater. Han tillbringade resten av sin tid i djurparken och dog i december 1963.     

Björnen har en bronsstaty i Jordanparken i Kraków sedan maj 2014. I september 2013 beslutade Edinburgh att en bronsstaty av Wojtek ska uppföras i en av stadens parker.

Galleri

Referenser

Källor

Externa länkar
 Wojtek - The Bear that went to War
 Soldier Bear Wojtek (Film om Wojtek)

Berömda björnar
Noor Inayat Khan

Noor Inayat Khan (hindustani (urdu): نور عنایت  خان, devanāgarī: नूर इनायत ख़ान), född 1 januari 1914 i Moskva, död 13 september 1944 i koncentrationslägret Dachau, var en indisk-amerikansk SOE-agent som postumt tilldelades Georgskorset, Storbritanniens högsta civila utmärkelse.

Biografi 
Inayat Khan rekryterades till Special Operations Executive och dess Section F (Frankrike) och påbörjade sin träning i februari 1943. Hon talade franska flytande och var erfaren radiooperatör. I juni 1943 hoppade hon fallskärm över norra Frankrike och möttes av SOE-agenten Henri Déricourt. Hon åkte till Paris och tillsammans med två andra kvinnor, Diana Rowden och Cecily Lefort, anslöt hon sig till nätverket Physician. Inom kort grep tyska Sicherheitsdienst (SD) samtliga radiooperatörer i nätverket, utom Inayat Khan, som då blev den mest eftersökta brittiska agenten i Paris. Trots SD:s intensiva spaningsinsatser kunde Inayat Khan fortsätta att förse London med radiomeddelanden.

Inayat Khan blev angiven till tyskarna och greps omkring den 13 oktober 1943 och förhördes i SD:s högkvarter på Avenue Foch. Hon förhördes under en månad men gav inte tyskarna någon information. SD påträffade dock hennes anteckningsböcker. Inayat Khan vägrade att avslöja sina hemliga koder, men SD kunde trots detta sända falska meddelanden till London. Man förmodade att dessa meddelanden var genuina, vilket bland annat ledde till att flera brittiska agenter greps och avrättades.

I slutet av november 1943 rymde Inayat Khan från SD:s högkvarter tillsammans med två andra agenter, men de greps inom kort. Hon fördes till Pforzheim i Tyskland och placerades fjättrad i isoleringscell. Nästan tio månader senare, i september 1944, transporterades Inayat Khan till koncentrationslägret Dachau. Den 13 september dödades Inayat Khan och tre andra SOE-agenter – Yolande Beekman, Eliane Plewman och Madeleine Damerment – med nackskott. Hennes sista ord var "Liberté".

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1914
Avlidna 1944
Kvinnor
Personer från Moskva
Indiska spioner
Personer som blivit avrättade av Tyskland under 1900-talet
Mottagare av Georgskorset
Spioner under andra världskriget
Without a Net

Without a Net från 2013 är ett livealbum med Wayne Shorter Quartet. På spår 6 medverkar blåsarkvintetten ”Imani Winds”.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Wayne Shorter om inget annat anges.
Orbits – 4:50
Starry Night – 8:50
S.S. Golden Mean – 5:19
Plaza Real – 7:00
Myrrh – 3:06
Pegasus – 23:08
Flying Down to Rio (Vincent Youmans/Gus Kahn/Edward Eliscu) – 12:48
Zero Gravity to the 10th Power (Wayne Shorter/Danilo Perez/John Patitucci/Brian Blade) – 8:14
 (The Notes) Unidentified Flying Objects (Wayne Shorter/Danilo Perez/John Patitucci/Brian Blade) – 4:13

Medverkande
Wayne Shorter – tenor- & sopransaxofon
Danilo Perez – piano
John Patitucci – bas
Brian Blade – trummor
The Imani Winds (spår 6)
Monica Ellis – fagott
Mariam Adam – klarinett
Valerie Coleman – flöjt
Jeff Scott – valthorn
Toyin Spellman-Diaz – oboe

Källor

Musikalbum 2013
Album av Wayne Shorter
Amerikanska jazzalbum
Jazzalbum
Avenue Foch

Avenue Foch är en aveny i Paris 16:e arrondissement. Den invigdes den 31 mars 1854 och fick sitt nuvarande namn, efter franske krigshjälten Ferdinand Foch, den 29 mars 1929. Avenue Foch löper från Place Charles de Gaulle med Triumfbågen till Porte Dauphine vid Bois de Boulogne.

Referenser

Externa länkar 

Gator i Paris sextonde arrondissement
Quartier de la Porte-Dauphine
Quartier de Chaillot
Berry Lilja

Berry Arthur Lilja, född 21 maj 1950 i Nödinge församling i dåvarande Älvsborgs län, är en svensk socialdemokratisk politiker. Han var kommunalråd och kommunstyrelseordförande i Vaggeryds kommun från 2010 till 2014. Som kommunstyrelseordförande efterträdde han Bengt Dahlqvist och efterträddes av Allan Ragnarsson.

Han gifte sig 1971 med Birgitta Englund (född 1950).

Referenser

Svenska politiker under 2000-talet
Svenska socialdemokratiska kommunalråd
Kommunalråd i Vaggeryds kommun
Personer från Nödinge socken
Födda 1950
Levande personer
Män
Planetsken

Planetsken uppstår då reflekterat solljus från en planet lyser upp nattsidan av någon av planetens naturliga satelliter. Den mest kända varianten är jordskenet. Rymdsonden Cassini har lyckats fotografera Saturnus "ringsken", som uppstår då solljuset reflekteras av Saturnus ringsystem och ljuset sedan färdas mot Saturnus eller någon av dess naturliga satelliter.

Fenomenet med jordsken beskrevs bland annat under tidigt 1500-tal av Leonardo da Vinci.

Källor

Fotnoter

Ljus
Sken
M25 606

M25 606 är en spårvagn tillverkad 1961 av Hägglunds, på uppdrag av Göteborgs Spårvägar AB. Vagnen gick i linjetrafik i Göteborg ända till 1988 då Spårvägssällskapet Ringlinien tog över den. Ringlinien kör vagnen i museitrafik än idag.

Historia
Vagnar av typen M25 började levereras i slutet av 50-talet, och vagn 606 levererades 15 december 1961. Liksom de andra M25:orna levererades 606 i vänstertrafikutförande med dörrar på vänster sida.

På grund av högertrafikomläggningen i Sverige 1967 byggdes M25:orna successivt om till högertrafikutförande. 606:an byggdes om först 1969 och kördes därför baklänges på släp under perioden mellan högertrafikomläggningen och ombyggnaden. På så vis hamnade dörrarna på "rätt" sida i färdriktningen. 606:an byggdes om mellan 19 maj och 29 september 1969. Bland annat flyttades förarhytten från höger till vänster sida och dörrarna från vänster till höger sida. Dessutom sattes en dörr in längst bak och en konduktörsplats som var placerad innanför framdörren togs bort.

28 april 1988 blev vagnen museivagn och är sedan dess placerad i Gårdahallen i Göteborg. Vagnen tas om hand av Ringlinien, men ägs av Göteborgs Stad. Ringlinien har återställt vagnen till det utseende den hade precis efter ombyggnaden till högervagn. Vagnen användes i andra avsnittet av Peter Birros dramaserie Viva Hate.

Bilder

Källor

Noter

Göteborgsspårvagnar
Spårvägssällskapet Ringlinien
Jill Abramson

Jill Ellen Abramson, född 19 mars 1954 i New York, är en amerikansk författare och journalist. Från september 2011 till maj 2014 var hon chefredaktör för The New York Times och blev därmed den första kvinna på posten under tidningens 160-åriga historia.

Abramson började arbeta på New York Times 1997 och hade innan dess arbetat på Time (1973–1976), The American Lawyer (1977–1986) och The Wall Street Journal (1988–1997).

2012 rankade Forbes henne som den femte mest inflytelserika kvinnan i världen. Foreign Policy har rankat henne som en av de 500 mest inflytelserika personerna i världen.

14 maj 2014 meddelades det att Abramson avskedats från posten som chefredaktör på New York Times och att hon skulle efterträdas av Dean Baquet.

Källor

Noter

Levande personer
Kvinnor
Födda 1954
Personer från New York
Amerikanska journalister under 1900-talet
Amerikanska chefredaktörer
Amerikanska journalister under 2000-talet
Alumner från Radcliffe College
Bengt Dahlqvist (politiker)

Bengt Reine Assar Dahlqvist, född 26 december 1944 i Norrahammars församling i Jönköpings län, är en svensk politiker. Han är ordförande i Regionförbundet i Jönköpings län och var kommunstyrelseordförande i Vaggeryds kommun 2004 till 2010, då han efterträddes av Berry Lilja. Han är sedan 1970 gift med Barbro Dahlqvist (född 1944).

Referenser 

Svenska moderata kommunalråd
Kommunalråd i Vaggeryds kommun
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Norrahammar
Födda 1944
Levande personer
Män