Manchurisk smygsångare

Manchurisk smygsångare (Locustella davidi) är en mycket svårsedd asiatisk fågel i familjen gräsfåglar inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Manchurisk smygsångare är en rätt liten (12 cm) och brun smygsångare med korta och breda vingar och relativt kort, rundad stjärt. På huvudet syns ett ljusbeige ögonbrynsstreck, grå örontäckare samt gråvit haka, strupe och bröst med ett halsband av tunna, svarta streck. Undersidan är rostbrun och de långa undre stjärttäckarna bruna med vita halvmåneformade spetsar. Utanför häckningstid är strupstrecken mindre tydliga och undersida samt ögonbrynsstreck gultonade.

Läten 
Bland lätena hörs raspande "tschuk" och låga "tuk". Den ihållande sången är en insektsliknande serie av korta, stigande och raspande toner: "dzeeep dzeeep dzeeep...".

Utbredning och systematik 
Manchurisk smygsångare delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Locustella davidi suschkini – häckar i sydcentrala Sibirien från Altaj österut till sydvästra Transbajkal; flyttar vintertid till Sydostasien, förmodligen Myanmar och Thailand
 Locustella davidi davidi – häckar i sydöstra Ryssland (sydöstra Transbajkal österut till västra Amurland) och nordöstra Kina, förmodligen också i centrala Kina (centrala Sichuan, södra Gansu och södra Shaanxi; flyttar vintertid till Sydostasien, troligen i norra Indokina

Artstatus 
Tidigare behandlades manchurisk smygsångare som underart till den sydligare arten fläckig smygsångare (L. thoracicus). Dessa skiljer sig dock åt i utseende, läten, genetik och flyttbeteende. De möts även i centrala Kina.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Bradypterus men DNA-studier visar att de asiatiska medlemmarna av släktet står nära arterna i Locustella och förs därför numera dit.

Familjetillhörighet 
Gräsfåglarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Locustellidae.

Levnadssätt 
Manchurisk smygsångare häckar i tajga, i skogsgläntor med fuktigt gräs, flodnära buskage och öppna gräsmarker på sluttningar. Vintertid ses den i vassbälten, buskmarker samt högvuxet gräs. Liksom andra smygsångare lever den ett tillbakadraget liv lågt i vegetationen och är mycket svår att på syn på, varför kunskapen om dess levnadssätt är begränsad. Födan består av insekter som den söker efter på eller nära marken. Häckningen sker mellan juni och augusti då den bygger ett kupolformat bo med sidoingång.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt ej ovanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Abbé Père Jean Pierre Armand David (1826-1900), fransk missionär i Kina 1858-1874 och naturforskare.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gräsfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen