kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Malte Erichs

Malte Harald Erichs, född 28 mars 1888 i Breds församling, Uppsala län, död 3 maj 1966 i Huskvarna, var en svensk arkitekt. Han var far till Sverker Erichs.

Efter mogenhetsexamen vid Norra Real i Stockholm 1907 utexaminerades Erichs från Kungliga Tekniska högskolan 1911 och från Kungliga Konsthögskolan 1914. Han var anställd hos Isak Gustaf Clason och Torben Grut, överlärare vid Tekniska skolan i Stockholm 1916–17, anställd vid Göteborgs stadsingenjörskontor 1917–20, praktiserande arkitekt i Göteborg 1920–27, arkitekt i Byggnadsstyrelsen 1927, på Byggnadsstyrelsens stadsplanebyrå 1927–28, länsarkitekt i Jönköpings och Östergötlands län 1928–38 samt (efter distriktets uppdelning) länsarkitekt i Jönköpings län 1938–53.


Verk i urval
Radhus i Landala Egnahem, Göteborg, (1921)
Järntorgsbiografen, Göteborg, (1922)
Blå hangaren, Torslanda flygfält, Göteborg, (1923)
Om- och tillbyggnad av Gislaveds kyrka, (1935)
Lantmäterikontor, Hamngatan 2, Jönköping, (1935)
Ämbetsbyggnaden vid Göta hovrätt (ombyggnad), Jönköping (omkr 1948)

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Länsarkitekter i Jönköpings län
Länsarkitekter i Östergötlands län
Födda 1888
Avlidna 1966
Män
Personer från Breds socken
Bruce Rauner

Bruce Vincent Rauner, född 18 februari 1957 i Chicago, Illinois, är en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Illinois från 12 januari 2015 till 2019.

Den 20 juni 2016, Rauner bekräftade att han kommer att kandidera för en andra mandatperiod som Illinois guvernör i 2018. Han meddelade formellt sin omvalskampanj den 23 oktober 2017. Rauner mötte statsrepresentant Jeanne Ives, i det republikanska primärvalet. Den 20 mars 2018, Rauner vann det republikanska primärvalet, med 51.4 procent av omröstningen, över Ives, som fick 48.6 procent av omröstningen. Rauner mötte demokraten J. B. Pritzker i novembervalet. Rauner blev besegrad av den demokratiska utmanaren JB Pritzker. 

Bruce Rauner hade rankats som en av de mest sårbara guvernörerna som stod inför omval år 2018 av Politico.

Privatliv 
Rauner bor i Winnetka, Illinois med sin maka, Diana Mendley Rauner och familj. Han har tre barn med Diana Mendley. Han har också tre barn i sitt första äktenskap med Elizabeth Konker Wessel 1980–1993.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Guvernörer i Illinois
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Chicago
Födda 1957
Levande personer
Män
Stig Barke

Stig Carl Olof Barke, född 29 september 1928 i Högalids församling, Stockholm, död 9 februari 1995 i Visby, Gotlands län, var en svensk militär (överste).

Biografi
Barke var son till byrådirektören Olof Emil Barke och Gerda Kristina, född Andersson (Detter). Han blev fänrik vid Södermanlands pansarregemente (P 10) 1950, löjtnant 1952 och tjänstgjorde vid Södermanlands regemente 1957. Barke var kapten vid generalstaben 1962, sektionschef vid VII. militärbefälsstaben i Visby 1963 och kapten vid Gotlands regemente (P 18) 1963. Han var major och lärare vid Pansartruppskolan 1967, skolchef för Pansartruppernas kadett- och aspirantskola åren 1968–1969, och överstelöjtnant vid Göta livgarde (P 1) 1970. Barke var därefter chef för Norrbottens pansarbataljon (P 5) 1975, blev överste 1977 och var chef för Arméns kompaniofficersskola 1977–1983. Han var chef för Gotlands regemente (P 18) 1983-1988.

År 1988 bildade Barke Gotlands officerskör, tillsammans med den då nytillträdde producenten vid Stiftelsen Gotlandsmusiken, Hans-Erik
Dahlgren.

Barke var i sitt första äktenskap gift med rikslottachefen Christine Nordström (1932-2003), dotter till generalmajoren Anders Carl Gson Nordström och Carola Ingeborg, född Nilsson. I sitt andra äktenskap gifte sig han 1980 med Karin Elisabet Tormod (född 1941). Barke var far till Carl Olof Gustaf (född 1958) och Caroline Elisabeth (född 1963). Barke avled 1995 och är begravd på Hellvi kyrkogård på norra Gotland.

Bibliografi

Referenser

Män
Födda 1928
Avlidna 1995
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Militärer från Stockholm
Svenska regementschefer
Ralph Crafoord

Ralph Crafoord kan avse:

Ralph Crafoord (1905–1990), svensk bibliotekschef
Ralph Crafoord (född 1936), svensk professor i bearbetningsteknologi
Ralph Crafoord (1905–1990)

Patrik Ralph Georg Crafoord, född 14 juli 1905 i Göteborg, död 1990 i Skerike församling, var en svensk bibliotekschef.

Biografi
Crafoord var son till sjökaptenen James Patrik Balcarras Crafoord och Matilda Charlotta (Mathis) Lundquist. Han tog studentexamen i Göteborg 1924, och studerade vid Artilleriofficersskolan 1928. Crafoord var tjänsteman vid Norrahammars bruk 1934, bibliotekarie vid Husqvarna vapenfabrik AB 1946, bibliotekschef vid AB Svenska metallverken Västeråsverken från 1954.

Han var styrelseledamot av Tekniska litteratursällskapet 1956, ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademiens korrosionsnämnd 1959, Centre Internatational de Développement de l’Aluminium (CIDA) sous commiss documentation 1958 (vice president 1962). Ref för Corrosion Abstracts från 1959, Aluminium Abstracts från 1963. Han skrev uppsatser och recensioner i Tidskrift för dokumentation.

Crafoord gifte sig 1935 med Alfhild Utbult (1910–1996), dotter till sjökaptenen C A Utbult och Ester Pettersson. Han var far till Ralph-Jacob (född 1936), Görel (född 1939) och Eva (född 1942). Ralph Crafoord är gravsatt i minneslunden på Wallinska kyrkogården i Västerås.

Utmärkelser
Pistolskyttekrets guldmedalj (PistskmG)

Referenser

Män
Födda 1905
Avlidna 1990
Svenska bibliotekarier
Personer från Göteborg
Ralph
Personer i Sverige under 1900-talet
Jan-Olov Höög

Jan-Olov Höög, född 1955, är en svensk biokemist. 

Höög disputerade 1985 vid Karolinska institutet, där han senare blivit professor i medicinsk kemi samt dekanus för grundutbildningen.

Svenska professorer i medicinsk kemi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Män
Födda 1955
Levande personer
Meistriliiga 2014

Meistriliiga 2014 (Även känd som A. Le Coq Premium Liiga på grund av sponsring) var den 24:e säsongen av Meistriliiga, den högsta nivån i det estniska fotbollssystemet.

Lag & Arenor

Tabeller

Poängtabell

Nedflyttningskval

Resultattabeller 

0 Infonet tilldelades segern eftersom Kalju hade använt en avstängd spelare. Matchen slutade egentligen 1–0.

Statistik

Skytteligan

Externa länkar

2014 i Estland
Fotbollssäsongen 2014
2014
Con Dao

Con Dao är en ögrupp i Sydkinesiska havet belägen cirka 80 km utanför floden Mekongs delta i södra Vietnam. Ögruppen består av 16 öar, varav de flesta är små och obebodda och några är mycket små. Den största av öarna i ögruppen, och den ö där nästan alla av ögruppens cirka 6 000 invånare bor, är Con Son. Öns huvudstad heter Con Son, som ön, och där ligger även en lokal flygplats. Flyg till Con Dao går från Ho Chi Minh City och färja till Con Dao går från Vung Tau.

Cirka tvåtredjedelar av ögruppen ingår idag i Con Dao nationalpark.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar

Vietnams öar
Tor Engloo

Tor Engloo, född 31 maj 1906 i Stockholm, död där 3 december 1979, var en svensk arkitekt.

Efter studentexamen vid Norra Real i Stockholm 1924 utexaminerades Engloo från Kungliga Tekniska högskolan 1928 och från Kungliga Konsthögskolan 1933. Han var anställd på privat arkitektkontor 1928–1932, var biträdande arkitekt i Byggnadsstyrelsen 1936–46, intendent där 1947, t.f. länsarkitekt i Göteborgs och Bohus län 1945–1947, konsulterande arkitekt vid AB Vattenbyggnadsbyrån i Stockholm 1947–1956 samt länsarkitekt i Gävleborgs län 1956–1971. Han bedrev egen arkitektverksamhet i Stockholm, Göteborg och Gävle från 1933 till sin död.

Engloo ritade bland annat Storfors kyrka i Värmland (1959) samt genomförde restaurering av Hagfors kapell och Lungsunds kyrka i samma landskap. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

 Engloo, Tor på SvenskaGravar.se

Externa länkar

Länsarkitekter i Gävleborgs län
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1906
Avlidna 1979
Män
Franz Xaver Schönwerth

Franz Xaver Schönwerth, efter 1859 Franz Xaver von Schönwerth, född 16 juli 1810 i Amberg, död 24 maj 1886 i München, var en tysk folklorist.

Biografi
Schönwerth föddes i Amberg i Oberpfalz, som den äldste av fem barn till den kunglige konstprofessorn Joseph Schönwerth. År 1821 började han vid ortens gymnasium. Från 1832 studerade han kameralvetenskap i München, och från 1834 rättsvetenskap vid Ludwig-Maximilians-Universität i samma stad. Efter ett års arbete inom juridiken erhöll han 1840 fast anställning vid regeringen i Oberbayern. 1845 var han privatsekreterare hos kronprins Maximilian och var vid dennes tronbestigning 1848 kabinettschef, 1851 regeringsråd, blev 1852 förflyttad till Finansministeriet och erhöll 1859 personligt adelskap.

Schönwerth utforskade mellan 1852 och 1886 folklivet i Oberpfalz och nedtecknade sina iakttagelser. Mellan 1857 och 1859 publicerade han ett trebandsverk med titeln Aus der Oberpfalz – Sitten und Sagen. Dock var detta en mycket liten del av hans sammantagna forskning.

Under sina besök i Oberpfalz nedtecknade Schönwerth sagor, folksagor, anekdoter, barnlekar, barnramsor och visor, såväl som ordspråk. Han beskrev också livet i stugorna och i hoven, böndernas vardag, sedvanorna och klädesdräkterna. Han efterlämnade därmed sina nedtecknade bilder av det oberpfalziska levernet under 1800-talet.

Skrifter 
 Franz Xaver Schönwerth: Aus der Oberpfalz. Sitten und Sagen. 3 Theile. Matth. Rieger’sche Buchhandlung, Augsburg 1857, 1858, 1859.
 F. X. v. Schönwerth: Sprichwörter des Volkes der Oberpfalz in der Mundart. Sonderabdruck aus dem XXIX. Bande der Verhandlungen des historischen Vereins von Oberpfalz und Regensburg. Joseph Mayr, Stadtamhof 1873.
 Fr. X. von Schönwerth: Johann Andreas Schmeller und seine Bearbeitung der baierischen Mundarten mit Bezugnahme auf das Oberpfälzische. In: VHVO 28, 1872, S. 221-249.

Externa länkar
 Helt ny bild av Askungen, TT-DN 2014-12-29 
 Five hundred new fairytales discovered in Germany, Victoria Sussens-Messerer, The Guardian 5 March 2012

Källor

Tyska folklorister
Tysk adel
Nyadlade
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1810
Avlidna 1886
Män
Hans Beskow

Hans Beskow, född 12 december 1920 i Lund, död 4 november 2016 i Gävle, var en svensk arkitekt. Han var son till Gunnar Beskow.

Efter studentexamen i Malmö 1939 utexaminerades Beskow från Kungliga Tekniska högskolan 1945. Han var anställd av Backström & Reinius Arkitekter AB i Stockholm 1945–1948, hos Nils Islinger 1949–1951, hos Paul Hedqvist 1952–1955, hos Lennart Tham 1955–1960 och chef för Gävleborgskommunernas arkitektkontor 1961–1964 (som efterträdare till Hans Erik Ljungberg). Han drev därefter egen arkitektverksamhet i Gävle.

Källor

Noter 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Hans
Arkitekter från Lund
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1920
Avlidna 2016
Män
Erich Engels

Erich Engels, född 11 september 1908 i Tecklenburg, död 17 maj 1951 i Warszawa, var en tysk kriminalkommissarie och SS-Hauptsturmführer. Under andra världskriget ledde han avdelningen för judiska frågor vid Gestapo i Lemberg (Lviv).

Biografi 
Erich Engels blev medlem i Sturmabteilung (SA) 1930 och i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) i februari 1931. I oktober 1935 fick han anställning vid Gestapo i Kassel och blev två år senare befordrad till kriminalkommissarie. Därefter var han verksam vid Gestapo i Bielefeld och senare i Ungarisch-Hradisch tätig. I juli 1938 inträdde Engels i Schutzstaffel (SS).

Andra världskriget 
Den 1 september 1939 anföll Tyskland sin östra granne Polen och andra världskriget utbröt. I slutet av oktober inrättades Generalguvernementet, det polska territorium som ockuperades av Tyskland. Engels kom då att tjänstgöra vid staben hos kommendören för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i distriktet Warschau. Efter Tysklands anfall mot den forna bundsförvanten Sovjetunionen, Operation Barbarossa, inrättades i Generalguvernementet i augusti 1941 ett femte distrikt — Galizien. Engels utsågs till chef för avdelningen för judiska frågor vid Gestapo i Lemberg; hans överordnade var Helmut Tanzmann, kommendör för Sipo och SD i Galizien. Engels var delaktig i deportationer av judar till förintelselägret Bełżec. Den 1 september 1942 lät Engels hänga elva medlemmar av Lembergs juderåd offentligt. Räkningen för repen sände han till juderådet.

Massakern i Breitenau 
I samband med Lvov-Sandomierz-offensiven i juli 1944 återockuperade Sovjetunionen Lemberg och den tyska administrationen i Galizien upphörde. Engels återvände till Tyska riket och blev ställföreträdande Gestapo-chef i Kassel under SS-Sturmbannführer Franz Marmon. Engels inrättade en filial, Außenstelle, till Gestapo i Kassel i koncentrationslägret Breitenau, beläget i Guxhagen, omkring 15 kilometer söder om Kassel. Engels beordrade den 30 mars 1945 en exekutionspluton under Peter Frischkorn att arkebusera 28 lägerfångar. Av dessa var 9 ryska krigsfångar, 9 ryska tvångsarbetare, 10 franska motståndskämpar och 2 nederländare.

I andra världskrigets slutskede greps Engels av amerikanska soldater och internerades i Darmstadt. Senare fördes han över till Dachau, som efter befrielsen i april 1945 nyttjades som interneringsläger för misstänkta krigsförbrytare. I april 1947 utlämnades Engels till Polen för att där ställas inför rätta tillsammans med fem andra tjänstemän från Gestapo och Kripo i Kassel: Peter Frischkorn, Kurt Knigge, Hans Lütje, Reinhold Aust och Erich Mamsch. Den 13 mars 1950 dömdes Engels till döden och han avrättades i Warszawa den 17 maj 1951.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

Födda 1908
Avlidna 1951
Män
Personer från Tecklenburg
SS-Hauptsturmführer
Gestapo
Generalguvernementet
Förintelsen i Polen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-officerare som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer som blivit avrättade av Polen
Raymond Thayer Birge

Raymond Thayer Birge, född 13 mars 1887, död 22 mars 1980, var en amerikansk fysiker.

Birge blev extraordinarie professor i fysik vid Syracuse University 1915 och vid Berkeley University 1920, där han 1926 blev ordinarie professor. Birge var verksam som spektroskopist och studerade i synnerhet serierelationer i linje- och bandspektra och undersökte kolets och syrets isotoper. I flera arbeten underkastade han de befintliga bestämningarna av allmänna fysikaliska konstanter en jämförande kritisk granskning och försökte därur härleda de sannolikaste värdena för dessa.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Amerikanska fysiker under 1900-talet
Födda 1887
Avlidna 1980
Män
Svensk uppslagsbok
Gunnar Gustafsson (arkitekt)

Gunnar Karl Gustafsson, född 21 mars 1933 i Sandviken, är en svensk arkitekt.

Efter studentexamen 1953 utexaminerades Gustafsson från Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1959. Han var anställd hos stadsarkitekt Sven Wranér i Gävle stad 1958–61 och har därefter bedrivit egen arkitektverksamhet där. Han har bland annat ritat kommunala administrationsbyggnader, skolor, vårdhem och radhusområden samt utfört generalplaner.

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1933
Män
Levande personer
Personer från Sandviken
Inlandspipare

Inlandspipare (Peltohyas australis) är en nattlevande vadarfågel i familjen pipare som enbart förekommer i Australiens inland.

Utseende och läte 
Inlandspiparen är en mycket distinkt rostorange pipare med en kroppslängd på 19–23 cm. På bröstet syns ett karakteristiskt Y-format bröstband och i ansiktet ett lodrätt svart streck från hjässan genom ögat. Ovansidan är mörkt beigefärgad med mattbruna streck. Näbben är liten och kort. I flykten syns ett tydligt, vitt vingband och vit bakkant på inre delen av vingen. Fågeln anses inte vara särskilt ljudlig, men sägs avge ett tystlåtet "kr-root".

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk i Australien och återfinns i södra delen av landet, i torra områden i inlandet. Den placeras som enda arten i släktet Peltohyas och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Inlandspiparen förekommer på isolerade torra ökenslätter där den kan vara mycket svår att hitta, i sydvästra delen av utbredningsområdet i mer av människan påverkade områden. Den livnär sig på frön, löv, insekter som syrsor, skalbaggar, termiter, myror, insektslarver och tvestjärtar samt spindlar. Fågeln är mestadels inaktiv under dagen, aktiv på natten. Häckningsbiologin är dåligt känd. Den häckar i samband med regn året runt, troligen monogamt, enskilt eller i små lösa kolonier med upp till sex par.

Status 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Snöstrandpipare

Snöstrandpipare (Charadrius nivosus) är en amerikansk fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar. Den behandlades tidigare som underart till svartbent strandpipare.

Kännetecken

Utseende 
Snöstrandpiparen är en liten (15-17 cm) strandpipare med relativt korta vingar och lång stjärt. Till utseendet är den mycket lik sin nära släkting svartbent strandpipare med tunn och spetsig svart näbb, mörka ben, gråbrun ovansida, vitt band i nacken, vitt ögonbrynsstreck samt vit undersida. Häckningstid har den ett svart brutet halsband under det vita nackbandet, ett svart streck i pannan och ett svart streck genom ögat. Jämfört med svartbent strandpipare är den mindre, har i häckningsdräkt tydligt sandbrun hjässa (ej rosttonad) och saknar mörk tygel.

Läten 
Snöstrandpiparens flyktläte återges i engelsk litteratur som ett hurtigt, torrt "koorWIJ" eller ett rätt hård "kwip". Spellätet är en upprepad vissling: "tuEEoo tuEEoo...".

Utbredning och systematik 
Snöstrandpipare delas in i två underarter:
 Charadrius nivosus nivosus – USA till Mexiko och Västindien; övervintrar till Panama
 Charadrius nivosus occidentalis – förekommer utmed kusten i Peru ner till södra centrala Chile

Tidigare betraktades snöstrandpipare som en underart till svartbent strandpipare, men efter genetiska studier som visar att svartbent strandpipare är närmare släkt med vitpannad strandpipare än med snöstrandpipare urskiljs den numera som egen art.

Släktestillhörighet 
DNA-studier tyder på att arten troligen är närmare släkt med viporna i Vanellus samt piparna i Anarhynchus, Peltohyas och Erythrogonys än med till exempel större strandpipare (Charadrius hiaticula). Än så länge (2016) har det inte lett till några taxonomiska förändringar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde men en relativt liten världspopulation på endast 24 000–31 000 vuxna individer. Den minskar också relativt kraftigt i antal till följd av störningar från människan och habitatförstörelse. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför den som nära hotad (NT).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Nordöbeckasin

Nordöbeckasin(Coenocorypha barrierensis) är en utdöd fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar som tidigare förekom på den nyzeeländska Nordön.

Utseende 
Nordöbeckasinen var en 19–24 centimeter lång beckasin med brun fjäderdräkt, lång näbb, korta ben och mörk linje genom ögat.

Tidigare utbredning och systematik 
Fågeln häckade tidigare på Nordön i Nya Zeeland, inklusive Little Barrier Island (därav dess vetenskapliga namn) och Browns Island. Tidigare har denna liksom den utdöda sydöbeckasinen (C. iredalei) och den ännu levande arten snaresbeckasin (C. huegeli) behandlats som en del av Coenocorypha aucklandica. Vissa gör det fortfarande.

Utdöende 
IUCN kategoriserar den som utdöd sedan 1870.

Referenser

Externa länkar 

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Sixten Bladh

Karl Adolf Sixten Bladh, född 9 april 1914 i Ålems församling, Kalmar län, död 12 februari 2001 i Gävle, var en svensk arkitekt.
 
Efter studentexamen i Kalmar 1935 utexaminerades Bladh från Kungliga Tekniska högskolan 1940 och från Kungliga Konsthögskolan 1946. Han var anställd vid Byggnadsstyrelsen 1941, vid länsarkitektkontoret i Stockholms län 1942, vid stadsplanekontoret i Göteborgs stad 1943, vid stadsarkitektkontoret i Solna stad 1944, vid generalplanekontoret i Borås stad 1945, blev regionplanechef i Borås 1950, i Örnsköldsviks stad 1956 samt bedrev egen arkitektrörelse i Gävle från 1961. Han utarbetade bland annat general- resp. regionplaner för Borås och Örnsköldsvik.

Källor

Bladh, Karl Adolf Sixten i svenskagravar.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2001
Män
Personer från Ålems socken
Sydöbeckasin

Sydöbeckasin (Coenocorypha iredalei) är en utdöd fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde var Sydön och Stewartön, Nya Zeeland. Tidigare har den kategoriserats  som underart till aucklandbeckasin och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar den som utdöd. Den observerades senast 1964.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Tom Iredale (1880-1972), engelsk ornitolog och samlare av specimen i Australien 1923-1972.

Noter

Externa länkar 

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Indisk tjockfot

Indisk tjockfot (Burhinus indicus) är en skymnings- och nattaktiv vadarfågel i familjen tjockfotar.

Utseende och läte 
Indisk tjockfot är en medelstor (40-44 cm) vadarfågel som likt tjockfoten har en kraftig svartgul näbb, stora gula ögon och välkamouflerad fjäderdräkt i olika sandfärgade nyanser. Den har vidare ganska långa gulgröna ben med kraftfulla leder. I flykten visar den upp iögonfallande svarta och vita vingfält på de långa vingarna, och i profil är den kutryggig och flyger med grunda stela vingslag.

Indisk tjockfot skiljer sig dock genom att ha mycket mindre gult på näbben, mer kontrasterande vingteckning, kortare vingar men längre näbb och annorlunda läte: en serie med snabba singeltoner jämfört med tjockfotens serie med dubbla toner och/eller den storspovsliknande visslingen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Indien och Sri Lanka till Indokina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades den som en underart till tjockfot och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Indiska tjockfoten hittas i torra skogar, buskiga flodbäddar, skogsdungar och till och med trädgårdar. Den är mestadels aktiv i skymning och gryning, medan den dagtid ses i smågrupper i skuggan av en buske. Födan består mestadels av insekter, maskar och små reptiler, ibland även frön.

Häckning
Fågeln häckar huvudsakligen i mars och april. Den lägger två till tre stenfärgade ägg i en uppskrapad grop i marken. Honan ruvas enbart av honan som vaktas av hanen. De duniga ungarna följer föräldrarna strax efter kläckning. När de hotas fryser de och deras kamouflerande fjäderdräkt gör dem svåra att upptäcka.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal bland annat på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tjockfotar
Fåglar i orientaliska regionen
NGC 3576

NGC 3576 är en ljusstark emissionsnebulosa belägen i stjärnbilden Kölen några tusen ljusår från Eta Carinae-nebulosan och 6 000 ljusår från jorden. Den upptäcktes 16 mars 1834 av John Herschel. Ett populärt smeknamn är "Frihetsgudinnans nebulosa" på grund av den distinkta formen mitt i nebulosan.

Egenskaper
Inom nebulosan tros episoder av stjärnbildning bidra till de komplexa och suggestiva formerna. Kraftiga vindar från nebulosans inbäddade, unga, massiva stjärnor formar de loopande filamenten.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Photo of the "Statue of Liberty"

NGC 3576
NGC 3576
3576
59
129-EN5
NGC 3576
Astronomiska upptäckter av J Herschel