kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Perchta

Perchta, även känd som Berchta och Bertha, är en figur i österrikisk och sydtysk folktradition. Hon är förknippad med tiden mellan jul och trettondagen, väder och vintersolståndet. Hon förekommer i både en ljus och en mörk version.

I en äldre tradition var Perchtas uppgift att hitta och bestraffa människor som bröt mot sociala regler, som att arbeta på helgdagar eller att inte deltaga i gemensamma högtidsfiranden. I ett annat skede var hennes roll att bestraffa kvinnor som slarvade vid spinnrocken genom att skära upp magen på dem och stoppa dem med den spillda ullen. I sentida folktro belönar Perchta givmildhet och bestraffar dåligt beteende, i synnerhet ljugande barn.

Ursprung
Jacob Grimm identifierade Perchta som en sydlig variant av mor Hulda. Huruvida Perchta har förkristet ursprung är omtvistat bland religionshistoriker. Pierre Daniel Chantepie de la Saussaye ansåg att hon har medeltida ursprung, medan Elard Hugo Meyer sammankopplade henne med Frigg och motsvarande gudinnor. J.B. Smith anser att hon är en personifiering av trettondagen (epifania).

Perchtenläufe

Sedan 1500-talet finns en tradition belagd där män klär ut sig till Perchtas följeslagare, Perchten, genom att ta på sig groteska trämasker för att tåga genom sina byar och därmed jaga bort onda varelser som härjar kring jul. På 1600- och 1700-talen försökte kyrkan att förbjuda dessa Perchtatåg, kallade Perchtenläufe, men på 1800-talet blev de åter populära.

Tågen kan bestå av antingen Schiachperchten ("fulperchten"), som bär groteska masker med djurarketyper, eller Schönperchten ("finperchten"), som för med sig lycka och välgång.

Se även
 Fasnet
 Krampus
 Lucia
 Odens jakt

Källor

Externa länkar

Julfigurer
Jul i Tyskland
Kultur i Österrike
Traditioner
Övernaturliga väsen
BAFTA-galan 1948

BAFTA-galan 1948 var den första upplagan av British Academy Film Awards som hölls den 21 maj 1948 på Odeon Cinema, Leicester Square i London och belönade insatser i filmer som visades i Storbritannien 1947. Tre kategorier presenterades detta år: Bästa film från vilket ursprung som helst (som gick till De bästa åren), Bästa brittiska film (som gick till En natt att leva), och Special Award som gick till dokumentären The World Is Rich.

Vinnare

Se även 
 Oscarsgalan 1948
 Golden Globe-galan 1948

Externa länkar 
 BAFTA Awards 1948 på Internet Movie Database

1948
Filmåret 1948
1948 i Storbritannien
Rangunia Upazila Parishad

Rangunia Upazila Parishad är ett underdistrikt i Bangladesh.   Det ligger i provinsen Chittagong, i den sydöstra delen av landet,  km sydost om huvudstaden Dhaka. Antalet invånare är . Arean är  kvadratkilometer.

Terrängen i Rangunia Upazila Parishad är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad.

I omgivningarna runt Rangunia Upazila Parishad växer huvudsakligen savannskog. Runt Rangunia Upazila Parishad är det tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.  Tropiskt monsunklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är mars, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juni, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Indelningar i Chittagong (provins)
Charmosyna

Charmosyna är ett fågelsläkte i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar. Det omfattar numera vanligen endast tre arter som alla förekommer på Nya Guinea:
 Josefinalorikit (C. josefinae)
 Vogelkoplorikit (C. papou)
 Paradislorikit (C. stellae) 

Följande arter placerades tidigare i Charmosyna, men lyfts numera vanligen ut till andra släkten efter studier som visar att de inte är varandras närmaste släktingar. 
 Dvärglorikit (Charminetta wilhelminae)
 Rödfläckig lorikit (Hypocharmosyna rubronotata)
 Rödsidig lorikit (Hypocharmosyna placentis)
 Burulorikit (Charmosynopsis toxopei)
 Felorikit (Charmosynopsis pulchella)
 Streckad lorikit (Synorhacma multistriata)
 Salomonlorikit (Charmosynoides margarethae)
 Meeklorikit (Vini meeki)
 Rödhakad lorikit (Vini rubrigularis)
 Palmlorikit (Vini palmarum)
 Rödstrupig lorikit (Vini amabilis)
 Nyakaledonienlorikit (Vini diadema)

Referenser

Externa länkar

Östpapegojor
Fågelsläkten
Tista River

Tista River (bengali: Tista) är ett vattendrag i Bangladesh.   Det ligger i provinsen Rajshahi, i den norra delen av landet,  km nordväst om huvudstaden Dhaka.

Trakten runt Tista River består till största delen av jordbruksmark. Runt Tista River är det tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.  Klimatet i området är tempererat. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juni, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Källor

Externa länkar

Vattendrag i Rajshahi (provins)
Kāyempur

Kāyempur är en ort i Bangladesh.   Den ligger i provinsen Rangpur Division, i den nordvästra delen av landet,  km nordväst om huvudstaden Dhaka. Kāyempur ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Terrängen runt Kāyempur är mycket platt. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km väster om Kāyempur. Runt Kāyempur är det mycket tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Saidpur,  km sydost om Kāyempur. 

Trakten runt Kāyempur består till största delen av jordbruksmark.  Klimatet i området är fuktigt och subtropiskt. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Orter i Rangpur Division
Paradismonarker

Paradismonarker (Terpsiphone) är ett släkte med fåglar i familjen monarker inom ordningen tättingar. Släktet omfattar numera 15–18 arter med vid utbredning i Afrika söder om Sahara (inklusive Madagaskar och södra Arabiska halvön, på öar i västra Indiska oceanen och i Asien från Indien till sydöstra Sibirien i norr och Talaudöarna samt Sumatra i söder:
 Grå paradismonark (T. bedfordi)
 Gabonparadismonark (T. rufocinerea)
 Rostbukig paradismonark (T. rufiventer)
 Annobónparadismonark (T. smithii) – behandlas ofta som underart till rufiventer
 Kongoparadismonark (T. batesi)
 Afrikansk paradismonark (T. viridis)
 Indisk paradismonark (T. paradisi)
 Orientparadismonark (T. affinis)
 Tenggaraparadismonark (T. floris) – behandlas ofta som underart till affinis
 Amurparadismonark (T. incei)
 Japansk paradismonark (T. atrocaudata)
 Blå paradismonark (T. cyanescens)
 Filippinparadismonark (T. cinnamomea)
 T. [c.] unirufa – urskiljs som egen art av BirdLife International
 Sãotoméparadismonark (T. atrochalybeia)
 Madagaskarparadismonark (T. mutata)
 Seychellparadismonark (T. corvina)
 Maskarenparadismonark (T. bourbonnensis)

Referenser

Externa länkar

Monarker (familj)
Crithagra

Crithagra är ett släkte med fåglar i familjen finkar inom ordningen tättingar. Släktet omfattar en stor grupp afrikanska finkar som tidigare placerades i Serinus. DNA-studier visar dock att arterna i Crithagra endast är avlägset släkt med till exempel gulhämpling (Serinus serinus), som istället står närmare bland annat steglits (Carduelis carduelis). Studierna visar också att den akut hotade arten stenknäckssiska, tidigare placerad som ensam art i släktet Neospiza, i själva verket är en del av Crithagra och mycket nära släkt med príncipesiska. Det råder ännu inte full klarhet i exakt vilka arter som hör till Crithagra, ej heller artgränser kring flera av arterna. Listan nedan med 38 arter följer IOC med noteringar om avvikelser:
 Príncipesiska (C. rufobrunnea)
 Stenknäckssiska (C. concolor)
 Smalnäbbad siska (C. citrinelloides)
 Diademsiska (C. frontalis)
 Gråkindad siska (C. hyposticta)
 Svartmaskad siska (C. capistrata)
 Papyrussiska (C. koliensis)
 Skogssiska (C. scotops)
 Vitgumpad siska (C. leucopygia)
 Svartstrupig siska (C. atrogularis)
 Gulgumpad siska (C. xanthopygia)
 Reichenowsiska (C. reichenowi)
 Arabsiska (C. rothschildi)
 Gulstrupig siska (C. flavigula)
 Kragsiska (C. xantholaema)
 Citronbröstad siska (C. citrinipectus)
 Savannsiska (C. mozambica)
 Vitbukig siska (C. dorsostriata)
 Ankobersiska (C. ankoberensis)
 Jemensiska (C. menachensis)
 Kapsiska (C. totta) 
 Drakensbergsiska (C. symonsi) 
 Somaliasiska (C. donaldsoni)
 Massajsiska (C. buchanani)
 Gulsiska (C. flaviventris)
 Svavelsiska (C. sulphurata)
 Miombosiska (C. reichardi)
 Höglandssiska (C. striatipectus) – ofta underart till reichardi
 Vitbrynad siska (C. gularis)
 Västafrikansk siska (C. canicapilla)
 Svartkindad siska (C. mennelli)
 Brungumpad siska (C. tristriata)
 Vitstrupig siska (C. albogularis)
 Stornäbbad siska (C. burtoni)
 Strimsiska (C. striolata)
 Gulbrynad siska (C. whytii)
 Kipengeresiska (C. melanochroa)
 Proteasiska (C. leucoptera)

Referenser

Externa länkar

Finkar
Fågelsläkten
Landstigningen vid Kachis kapell

Landstigningen vid Kachis kapell, även kallad Träffningen vid Uransari, skedde den 16 juni 1790 under Gustav III:s ryska krig. Svensk befälhavare var Gustav III, samt William Sidney Smith. Landstigningen skedde med fartyg från Arméns flotta utanför Viborg vid Trångsund (Uransari), vid Kachis kapell.

Slaget 
Klockan 2 på morgonen den 16 juni anlände 1 division ur Arméns flotta till Trångsund vid Kachis udde, under befäl av Smith. Divisionen bestod av chefsjakten skonaren Aurora, 4 galärer och 38 kanonslupar och kanonjollar. Vilket ger en styrka om totalt cirka 2 000 man. Ryssarna hade ett dolt kanonbatteri om troligen 6 kanoner samt en styrka om cirka 700 man grenadjärer. Den svenska divisionen anfördes av den engelske översten i svensk tjänst William Sidney Smith.

Svenskarna upptäckte det dolda ryska batteriet och inledde en artilleriduell med densamma. Efter cirka 1 timmes beskjutning exploderade det ryska batteriet varvid svenskarna inledde en landstigning med ett detachement, cirka 200 man, ur Livgardet under kapten Carl Pontus Lilliehorn. Lilliehorn skadades vid landstigningen av eld från de ryska kanonerna men ledde trots sin skada anfallet i främsta ledet, och de möttes av ryska livgrenadjärer och gardestrupper, som efter en kortare strid drog sig tillbaka med en förlust av 4 döda och 26–28 man tillfångatagna. Ytterligare 55 ryssar föll vid själva batteriet. Svenskarna tog dessutom två 12 pundiga kanoner och en enhörning.

Efter slaget befordrades Lilliehorn till överstelöjtnant av Gustaf III ombord på stabsfartyget Amphion. De egna förlusterna uppgick till totalt fyra döda och sexton sårade. De ryska förlusterna uppgick troligen till cirka 59 döda.

Trofékanoner 
Svenskarna lyckades vid denna landstigning ta två ryska tolvpundiga kanoner (den ena rysk från 1770-talet den andra ursprungligen preussisk och troligen tagen av ryssarna under Sjuårskriget) jämte en rysk mörsare, en så kallad enhörning. Dessa togs som troféer och de två kanonerna ställdes upp på Stockholms slott på yttre borggården vid gevärsbron, där en särskilt del av Högvakten, kallad Artillerivakten, ansvarade för dem. De stod kvar framför slottet till 1884.

På kanonerna står följande sentens ingraverad:

MED GUDS HIELP UNDER KONUNG GUSTAF III ÖVERBEFÄL TAGEN VID KACKIS CAPELL AF DESS BLÅ OCH GULA LIFGARDE D. 16 JUNII 1790

Kanonerna står idag utanför kanslihuset på Livgardets regemente i Kungsängen.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Slag under Gustav III:s ryska krig
Ryska slag
Svenska slag
1790 i Ryssland
Slag i Ryssland
Krigsåret 1790
Relationer mellan Ryssland och Sverige
Anders Aldrin

Anders Gustaf Aldrin, född 29 augusti 1889 på Stjernfors bruk, Värmland död 1970 i USA, var en svensk-amerikansk målare och grafiker.

Han var son till knipsmeden Anders Henrik Aldrin och Johanna Stjärnlöf och släkting till Buzz Aldrin.

Aldrin utvandrade till USA 1911 där han träffade och gifte sig 1918 med Ester Lindberg 1918 (1891-1946), dotter till en svenska baptistpastor.
Under första världskriget deltog han med de amerikanska ingenjörstrupperna i Europa. När han drabbades av turberkolos blir han inlagd på militärsjukhuset i Prescott Arizona där han började måla tavlor. Han bosatte sig 1922 i Kalifonien och har sedan dess med några få avbrott varit verksan Los Angeles. 

Han har studerat vid Otis Art Institute i Los Angeles samt vid California School of Fine Arts i San Francisco 1927-1930 där han av Frank Morley Fletcher lärde sig tekniken med färgade träsnitt, något som senare kom bli ett av Aldrin signum. Han har ställt ut separat på ett flertal platser i USA och deltagit i en rad samlingsutställningar i USA och Europa. Han var representerad med landskapslitografien The Horsehoe Bend i The Society of American Etchers vandringsutställning i Europa 1937.

Hans konst bestod av porträtt, mariner och landskap i olja och akvarell samt färgade träsnitt. Konstkritikern Arthur Muller, ansåg honom vara en av de främsta målarna i Kalifornien under perioden 1940-1960.
 
Aldrin är representerad på bland annat Library of Congress i Washington, Bbiblioteket vid Rutgers University i Newark New Jersey.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 45 Allhems Förlag Malmö

 
Svenska målare under 1900-talet
Amerikanska målare under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1970
Män
Svenska grafiker under 1900-talet
Amerikanska grafiker under 1900-talet
Personer från Ljusnarsbergs socken
Tockus

Tockus är ett fågelsläkte i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar: Släktet omfattar numera tio arter som förekommer i Afrika söder om Sahara:
 Östlig gulnäbbstoko (T. flavirostris)
 Sydlig gulnäbbstoko (T. leucomelas)
 Turkanatoko (T. jacksoni)
 Savanntoko (T. deckeni)
 Kunenetoko (T. monteiri)
 Sydlig rödnäbbstoko (T. rufirostris)
 Damaratoko (T. damarensis)
 Ruahatoko (T. ruahae)
 Senegaltoko (T. kempi)
 Nordlig rödnäbbstoko (T. erythrorhynchus)

Arter som numera placeras i Lophoceros och Horizocerus fördes tidigare till Tockus.

Referenser

Externa länkar

Näshornsfåglar
Fågelsläkten
Halldór Hermannsson

Halldór Hermannsson, född 6 januari 1878 i Rangárvellir, död 28 augusti 1958, var en isländsk bibliograf.

Halldór blev student 1898, anställdes 1899 av Willard Fiske för att katalogisera dennes isländska boksamling, som efter Fiskes död tillföll Cornell University i Ithaca, där Halldór 1905 blev bibliotekarie och 1920 utnämndes till professor i nordiska språk. Han utgav "Islandica" (14 band), mest av bibliografiskt innehåll: katalog över samlingen, förteckning på isländskt tryck under tidigare skeden och isländska författare (1913). Hans verk utmärkas för noggrannhet och grundlig sakkunskap.

Källor

Noter

Isländska professorer
Bibliotekarier
Bibliografer
Personer på Island under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1958
Män
Ugglan
Gulisakhali River

Gulisakhali River är ett vattendrag i Bangladesh.   Det ligger i provinsen Barisal, i den södra delen av landet,  km söder om huvudstaden Dhaka.

Trakten runt Gulisakhali River består till största delen av jordbruksmark. Runt Gulisakhali River är det mycket tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.  Tropiskt monsunklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är april, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Källor 

Vattendrag i Barisal (provins)
Urocolius

Urocolius är ett fågelsläkte i familjen musfåglar inom ordningen med samma namn. Släktet omfattar två arter som förekommer i Afrika söder om Sahara:
 Blånackad musfågel (U. macrourus)
 Rödtyglad musfågel (U. indicus)

Referenser

Externa länkar

Musfåglar
Fågelsläkten
Þorleifur Repp

Þorleifur Guðmundsson Repp, född 1794, död 4 december 1857 i Köpenhamn, var en isländsk skriftställare.

Þorleifur disputerade efter studier i språk, estetik och filosofi vid Köpenhamns universitet för magistergraden 1826, men blev nekad denna på grund av otillständigt uppträdande under disputationen. År 1838 redigerade han tidningen "Dagen", 1839 blev han translator i engelska och tyska samt 1843 språklärare vid Det praktiske Handelsakademi. Åren 1848–1850 var han redaktör för "Tiden". Hans flitiga skriftställarverksamhet på engelska såväl som danska omfattade snart sagt alla ämnen, bland annat politik, ekonomi och litteratur. Vidare översatte han Laxdalingarnas saga till latin (1826) och några mindre isländska sagor till danska. Han blev enligt egen önskan begravd i Reykjavik.

Källor

Isländska fackboksförfattare
Danskspråkiga författare
Engelskspråkiga författare
Latinskspråkiga författare
Isländska översättare
Översättare från isländska
Födda 1794
Avlidna 1857
Män
Ugglan
Alumner från Köpenhamns universitet
Ephippiorhynchus

Ephippiorhynchus är ett fågelsläkte i familjen storkar inom ordningen storkfåglar. Släktet omfattar två arter som förekommer i Afrika söder om Sahara och i Asien från Indien till Australien:
 Svarthalsad stork (E. asiaticus)
 Sadelnäbbsstork (E. senegalensis)

Referenser

Externa länkar

Storkar
Fågelsläkten
Phoebetria

Phoebetria är ett fågelsläkte i familjen albatrosser inom ordningen stormfåglar. Släktet omfattar två arter som förekommer i världshaven på södra halvklotet, norrut till 30° sydlig bredd:
 Sotalbatross (P. fusca)
 Ljusryggig albatross (P. palpebrata)

Referenser

Externa länkar

Albatrosser
Fågelsläkten
Ciudad de la Paz

Ciudad de la Paz (tidigare benämnd Oyala och Djibloho) är en planerad stad under uppbyggnad i Ekvatorialguinea, tänkt att ersätta landets nuvarande huvudstad Malabo. Staden förväntas stå färdig 2020 och är dimensionerad för 200 000 invånare. Därmed flyttas huvudstaden från ön Bioko till fastlandet.

Källor

Orter i Provincia de Wele-Nzas
Bo Eriksson (historiker)

Bo Ulf Wilhelm Eriksson, född 21 januari 1970 Maria Magdalena församling i Stockholm, är en svensk historiker och författare.

Biografi 
Bo Eriksson är docent i historia sedan han 2008 disputerade vid Stockholms universitet med avhandlingen Statstjänare och jordägare – adelsideologi i Per Brahe den äldres "Oeconomia" och är alltjämt (2023) verksam vid samma universitet. Han tilldelades Hertig Karls pris 2009 för att han ”förmedlat väsentlig historisk kunskap till en bred allmänhet” och ”etablerat sig som en kunnig populärhistoriker av främsta klass”. Han satt med i det vetenskapliga rådet för utgivandet av Norstedts Sveriges historia och har skrivit 1500-talsdelen i band 3 i samma serie. Under perioden 2015–2021 var han redaktör för Historisk tidskrift.

Eriksson är även skribent på Tidskriften Respons och var berättarröst i SVT-dokumentären Världens historia: Kungahuset Windsor som hade premiär i juli 2020.

Bibliografi (urval)
 1994 – Häx- och trolldomsforskning : gamla och nya rön
 2006 – Lützen 1632 : ett ödesdigert beslut
 2006 – Kungens misstag
 2006 – Sverige i krig 1400-1800
 2007 – Tusen år av fantasy : resan till Mordor 
 2008 – Statstjänare och jordägare : adelsideologi i Per Brahe den äldres "Oeconomia" (doktorsavhandling)
 2009 – I skuggan av tronen : en biografi över Per Brahe d.ä. 
 2009 – Bestiarium : en medeltida djurbok
 2011 – Svenska adelns historia
 2016 – Monster : en världshistoria om det skrämmande
 2017 – Sturarna : Makten, morden, missdåden
 2018 – 
 2020 – 
 2021 –

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats - Stockholms universitet
 

Svenska historiker under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Levande personer
Födda 1970
Män
Forskare från Stockholm
Magnus Eidem

Magnus Eidem (skrev sig själv Eidem-Andersson), född 16 augusti 1866 i Göteborg, död 18 januari 1930 i Stockholm, var en svensk industriman.

Eidem var son till grosshandlaren Anders Magnus Andersson och Paulin Rosine Eidem. Han studerade vid Schillerska privatskolan och därefter vid Göteborgs högre realläroverk 1880–1882 och vid Göteborgs handelsinstitut 1882–1884. Han anställdes därefter i faderns affär 1885. Sedan fadern avlidit 1891 övertog han dennes firma och blev då firman samma år ombildades till aktiebolag under namnet Örnberg & Anderssons AB dess VD, från 1896 även disponent. Han avgick från VD-posten 1929. Eidem var även ledamot av styrelsen för Göteborgs köpmansförening 1902–1906, ordförande i Svenska hushållsglasfabrikanternas förening 1912–1922 och i Svenska flaskfabrikanternas förening 1913–1922. 

Eidem var äldre bror till ärkebiskopen Erling Eidem. Magnus Eidem är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Utmärkelser och ledamotskap
1916: Riddare av Vasaorden

Källor 

 Eidem Andersson, Magnus Eidem på SvenskaGravar.se

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv
Riddare av Vasaorden
Näringslivspersoner från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1866
Avlidna 1930
Män
For Whom the Bell Tolls (sång)

For Whom the Bell Tolls är en Metallica-låt skriven av James Hetfield, Lars Ulrich och Cliff Burton. Den utgavs 1984 på albumet Ride the Lightning och även som 12" promo-singel. Låten är inspirerad av Ernest Hemingways roman Klockan klämtar för dig från 1940. Basgången i introt komponerades av basisten Cliff Burton redan 1979, innan han började samarbeta med Metallica, då han spelade den med sitt eget band Agents of Misfortune i tävlingen Battle of the Bands.

I populärkultur används låten bland annat i introt till filmerna Zombieland och Triple Frontier.

Referenser

Noter 

Musiksinglar 1984
Sånger av Metallica
Hamma Hammami

Hamma Hammami (arabiska: حمّه الهمامي) född 1952, är en tunisisk politiker, kommunist, ledare för Folkfronten och talesperson för Arbetarpartiet.

Källor

tunisiska politiker
Födda 1952
Levande personer
Män
Axel Waldemarson

Axel Waldemarson, folkbokförd Axel Valfrid Waldemarsson, född 12 november 1918 i Säffle, död 2 maj 2006 i Högalids församling i Stockholm, var en svensk redaktör och politiker (moderat).

Axel Waldemarson var son till en lantmätare. Han var medarbetare i Umebladet 1939–1948 och var chefredaktör för Ung Höger 1949–1954. Han anställdes som politisk medarbetare och ledarskribent på Svenska Dagbladet 1954 och var chef för tidningen ledaravdelning 1978–1983.

Waldemarson satt i stadsfullmäktige i Umeå 1947–1949 och i Stockholm 1954–1979 (från 1971 kommunfullmäktige), åren 1973–1979 som vice ordförande för den moderata fullmäktigegruppen. I Stockholm var han ledamot i stadskollegiet 1960–1970, blev vice ordförande i kommunstyrelsen 1971 och var dess ordförande 1976–1979 (före 1994 var finansborgarrådet inte ordförande i kommunstyrelsen).

Referenser

Noter

Svenska moderater
Svenska ledarskribenter
Män
Födda 1918
Personer från Säffle
Avlidna 2006
Konstantin Clodt von Jürgensburg

Konstantin Karlovitj Clodt von Jürgensburg (ryska: Константин Карлович Клодт), född 18 juni 1807 i Sankt Petersburg, Kejsardömet Ryssland, död där 3 november 1879, var en rysk generalmajor och trägravör.

Konstantin Clodt von Jürgensburg var son till generalen Karl (Karl-Gustav) Clodt von Jürgensburg och bror till matematikern Vladimir Clodt von Jürgensburg och skulptören Peter Clodt von Jürgensburg, 

Han blev överbibliotekarie vid Artilleriskolan i Sankt Petersburg. Han tog avsked 1835 och blev Rysslands förste xylograf. Från 1837 till 1845 var han lärare i trästick på Kejserliga Konstakademien i Sankt Petersburg.

Konstantin Clodt von Jürgensburg gifte sig i sitt första äktenskap med Cathérine Vigné, som var fransyska. Paret fick elva barn, bland andra Michail Clodt von Jürgensburg, Elisabeth Järnefelt och målaren Olga Clodt von Jürgensburg (1856-omkring 1942).  Kasper, Arvid, Eero och Armas Järnefelt samt Aino var deras barnbarn, liksom målarna Nikolaj Clodt von Jürgensburg och Eugenij Clodt von Jürgensburg.

I sitt andra äktenskap gifte han sig i november 1871 med Johanna Ossipov (född 1842). Paret fick ett barn.

Källor
Om Elisabeth Järnefelt på Biografiskt lexikon för Finland
Om Clodt-släkten på www.sibelius.fi

Ryska militärer under 1800-talet
Ryska konstnärer under 1800-talet
Clodt von Jürgensburg
Personer från Sankt Petersburg
Födda 1807
Avlidna 1879
Män