kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
SS Hedersdolk

SS Hedersdolk (tyska SS-Ehrendolch) var en ceremonidolk som utdelades av Reichsführer-SS Heinrich Himmler till SS-officerare som utmärkt sig väl. På bladet har dolken inskriptionen Meine Ehre heißt Treue.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

SS
Örebro läns slöjdförening

Örebro läns slöjdförening är en slöjdförening i Örebro. Föreningen bildades år 1883 och är därmed landets fjärde äldsta slöjdförening. Föreningen ombildades 1984 till en ideell förening.

Redan 1836 bildades en hemslöjdsförening av Viby hushållsförening, och från 1850-talet värnade Örebro läns hushållningssällskap om hemslöjden i länet.

Den som gav den första impulsen till att bilda en slöjdförening i Örebro var färgerifabrikören Daniel Julius Elgérus (1817-1903). Redan på hösten 1875 hade han fört saken på tal. Av olika omständigheter kom frågan om att bilda en slöjdförening att få vänta till 1882. Det året väckte häradshövdingen Carl Stenberg och Elgérus förslag hos Hushållningssällskapet, som vid den här tidpunkten var den institution i länet som närmast hade ansvaret för hemslöjden, om inrättande av en "under sällskapet sorterande förening med ändamål att taga hemslöjden om hand".

Den 2 maj 1883 hölls det första egentliga sammanträdet i Örebro tingssal. Därmed kan Slöjdföreningen anses bildad.

På sammanträdet fick ordförande i uppdrag att "uppsätta en inbjudning till länets invånare, män och kvinnor, till teckning af ledamotskap i slöjdföreningen på de villkor, stadgarne omförmäla".

Inbjudningsskriften trycktes i 200 exemplar och sändes ut till "lämplige personer inom länet", såsom till kyrkoherdar, kommunalordförande med flera. Det fick till resultatet att de blivande ledamöterna kunde kallas - genom annonser - till sammanträde den 6 oktober 1883. Då hade 40 ledamöter tecknat sig för deltagande.

Slöjdföreningens syfte var att på bästa möjliga sätt gagna slöjden i sin helhet genom att väcka intresse för slöjd och verka för slöjdens utveckling och utbredning. Därför ville man få slöjden införd i länets alla skolor. Särskilt angelägen var man om att ordna utbildning av slöjdlärare - manliga och kvinnliga.

Man ivrade också för undervisning i sådana sorters slöjd man ansåg passa bästa för hemslöjd, till exempel korgbindning och halmflätning.

Det låg även föreningen om hjärtat att vårda och utöka den samling av slöjdmodeller, som man fått överta av Hushållningssällskapet, att dela ut slöjdplanscher och att ordna utställning av alster av både hemslöjd och skolslöjd.

År 1943 flyttade Örebro läns hemslöjdsförening in i Arbetshuset, som är en av stadens äldsta byggnader och ligger på Olaigatan 20. Byggnaden ligger vid Kanslibron mittemot Örebro slott och byggdes troligen på 1740-talet och är byggnadsminnesmärke sedan år 2000. Hemslöjdsföreningen fanns kvar här till 1982.

Referenser

Källor

 NE, Nationalencyklopedin, Bokförlaget Bra Böcker, Tjugonde bandet, 1996, sidan 455. .
 Örebro läns slöjdförening.
 Örebro läns hemslöjdförening.

Externa länkar
 Birger Wennberg, Örebro läns slöjdförening 1883-1983, Lindesberg 1983, 64 sidor.
 Industri- och slöjdutställningen i Örebro 1911.
 Örebro läns slöjdförening, Förteckning öfver inventarier i "Ett bo", ordnat under hägn af Örebro läns slöjdförening, 1903, 6 sidor.

Organisationer bildade 1883
Intresseföreningar i Sverige
Hemslöjd
Babuyanöarna

Babuyanöarna är en ögrupp i Filippinerna, norr om Luzon.

Öarna är fruktbara och har rika odlingar av jams, bananer och kokosnötter.

Källor 
 

Filippinernas ögrupper
Kosti Vehanen

Kosti Vehanen, född 31 augusti 1887 i Åbo, död 13 mars 1957 i Åbo, var en finsk pianist, kompositör och författare.

Biografi
Vehanen studerade vid Helsingfors musikinstitut 1905–1910 med Sigrid Sundgren-Schnéevoigt som lärare. Därefter studerade han i Berlin och Paris samt för Giovanni Sgambati i Rom. Som konsertpianist började Vehanen uppträda i hemstaden Åbo och i Helsingfors 1912. Han blev Marian Andersons personliga ackompanjatör, om vilket han senare skrev i sin memoarbok Marian Anderson: Ett porträtt. Dessutom samarbetade han med bland andra Aino Ackté, Maikki Järnefelt-Palmgren och  Helge Lindberg. Som kompositör skrev Vehanen pianostycken, solosånger, folksångsarrangemang, två baletter samt en fantasi för cello och violin. 1924–1929 var Vehanen gift med sopranen Signe Liljequist och de uppträdde ofta tillsammans.

Bibliografi i urval
 Marian Anderson: Ett porträtt (1941)
 Efter applåderna (översatt av Ole Torvalds, Bokförmedlingen, 1946)
 Minnen av mosaik (Muistojen mosaiikkia, 1946)

Källor 

Finländska klassiska pianister
Finländska klassiska kompositörer
Finländska författare under 1900-talet
Finländska musiker under 1900-talet
Musiker från Åbo
Födda 1887
Avlidna 1957
Män
Åsa Eriksson (politiker)

Åsa Elisabeth Eriksson, född 14 april 1972 i Hammarby församling, Stockholms län, är en svensk politiker (socialdemokrat). Hon är ordinarie riksdagsledamot sedan 2018 (dessförinnan tjänstgörande ersättare 2016–2017 och 2017–2018), invald för Västmanlands läns valkrets.

Biografi 
Eriksson blev juniorvärldsmästare i curling år 1991 i Glasgow och tog brons i Junior-VM i Oberstdorf 1992.

Hon var kommunstyrelsens ordförande i Norbergs kommun januari 2011 – 14 augusti 2016.

Eriksson ansvarade för krishanteringen i Norbergs kommun under den stora skogsbranden i augusti 2014 då större delen av Norberg riskerade att brinna upp.

Eriksson var i många år aktiv i migrations- och integrationspolitiska debatten då Norberg var en av kommunerna med högst asylmottagande under hennes tid som kommunalråd. Efter en intervju i Sveriges Radio blev Eriksson känd som "Det gråtande kommunalrådet". I intervjun beskrev Eriksson hur hon desperat men utan framgång hade försökt förklara den övermäktiga situationen med asylmottagande i Norberg för riksdagsledamöter.

I dagsläget sitter hon som facklig-politisk ledare för Socialdemokraterna i Västmanlands partidistrikt.

Riksdagsledamot 
Eriksson kandiderade i riksdagsvalet 2014 och blev ersättare. Hon var tjänstgörande ersättare i riksdagen för Olle Thorell 15 augusti 2016–1 april 2017 och för Anna Wallén 9 oktober 2017–21 mars 2018. Eriksson utsågs till ny ordinarie riksdagsledamot från och med 22 mars 2018 sedan Gabriel Wikström avsagt sig uppdraget. Sedan riksdagsvalet 2018 är Eriksson invald som ordinarie riksdagsledamot.

I riksdagen är Eriksson ledamot i socialförsäkringsutskottet sedan 2022 samt suppleant i EU-nämnden och näringsutskottet. Hon var ledamot i näringsutskottet 2018–2022 och har varit suppleant i bland annat civilutskottet.

Eriksson är talesperson i utrikeshandelspolitiska frågor samt immaterialrätt för den socialdemokratiska riksdagsgruppen.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 

 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska kommunalpolitiker
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Upplands Väsby kommun
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Baccarat (företag)

Baccarat är ett franskt glasföretag i Baccarat, Meurthe-et-Moselle, Frankrike.

Glashyttan i Baccarat grundades 1764 på kungligt initiativ som Compagnie des Cristalleries de Baccarat. Till en början var glasproduktionen tämligen liten men fick snart en allt större omfattning. Produktionen utgjordes i stor omfattning av opalglas till handkannor, handfat, toilettaskar, parfymflakonger, bonbonjärer, urnor med mera. Under början av 1800-talet blev sulfidporträtt en viktig artikel. Senare under 1800-talet övergick man allt mer till kristallglasproduktion. Från 1840-talet blev brevpressar en viktig produkt, Baccarats prevpressar hörde till de mest exklusiva på marknaden.

Källor 
 Glasboken - historia, teknik och form, Carl F Hermelin & Elsebeth Welander s. 32 ff.

Franska tillverkningsföretag
Glastillverkare
1764 i Frankrike
Willem Bastiaensz Schepers

Willem Bastiaensz Schepers, vanligen kallad endast Willem Bastiaensz, född den 8 oktober 1620 i Haarlem, död den 21 januari 1704 i Rotterdam, var en holländsk sjömilitär.

Schepers var en betydande redare och köpman i Rotterdam, när han, som förut inte ägnat sig åt flottans tjänst, 1673 utnämndes till amirallöjtnant. År 1676 höll han med tolv skepp Dunkerques sjörövare varma och sändes samma år och 1677 med en stark eskader till Nordsjön för att hjälpa danskarna mot svenskarna och utmärkte sig så att han belönades med danskt adelskap. Han inlade stor förtjänst om sjöväsendets organisation. År 1688 förde han på sin fregatt "Den Briel" Vilhelm av Oranien över till England.

Källor 

 

Nederländska amiraler
Personer inom Nederländernas näringsliv under 1600-talet
Personer från Haarlem
Födda 1620
Avlidna 1704
Män
Ugglan
Svanviks naturreservat

Svanviks naturreservat är ett naturreservat i Stala socken i Orusts kommun i Bohuslän.

Området, som ligger i Stigfjorden, är beläget väster om Svanvik och är skyddat sedan 1977. Det är 298 hektar stort. Svanviks och Tjuve kile utgör med sina grunda bottnar och strandängar en värdefull fågellokal.

Mot öster möter låglänt ängsmark och i norr finns bergspartier. Inom området växer ädellövskog med ek, alm, bok och ask. Där växer  lundslok, stinksyska, lundelm och blåsippa. De yttre delarna av Svanviks udde karakteriseras av bergpartier med hällmarker och ljunghedar. Höga bergpartierna inom området domineras av hällmarkstallskog.

Den vanligaste blandskogstypen är ek-tallskogen. Närmast havet dominerar tall. 

Området är ett Natura 2000-område och förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
[https://web.archive.org/web/20160415050307/http://www.lansstyrelsen.se/vastragotaland/Sv/djur-och-natur/skyddad-natur/naturreservat/lanets-naturreservat/orust/svanvik/Pages/index.aspx ''Svanvi, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Orusts kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1977
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Synnøve Macody Lund

Synnøve Macody Lund, född 1976 i Stord i Norge, är en norsk skådespelerska. Lund gjorde sin långfilmsdebut i Huvudjägarna som släpptes 2011. Hon var åren 2005–2011 i förhållande med Christer Falck, med vilken hon har två barn.

Filmografi 

 2020 - Riviera (TV-serie)

Referenser 

Födda 1976
Kvinnor
Levande personer
Norska skådespelare under 2000-talet
Candy (Chet Baker album)

Candy från 1985 är ett musikalbum med Chet Baker. Det spelades in i Sonets bibliotek i Stockholm.

Låtlista
Love for Sale (Cole Porter) – 9:54
Nardis (Miles Davis) – 5:23
Candy (Mack David/Joan Whitney/Alex Kramer) – 5:09
Bye Bye Blackbird (Ray Henderson/Mort Dixon) – 7:53
Sad Walk (Robert Zieff) – 4:53
Tempus Fugit (Bud Powell) – 4:25
Red's Blues (Red Mitchell) – 4:17
Bonusspår på cd-utgåvan från 2004
Red Mitchell reminiscing with Chet Baker – 8:15
My Romance (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 5:46

Medverkande
Chet Baker – trumpet (spår 1–7, 9), sång (spår 3)
Michel Graillier – piano (spår 1–7, 9)
Jean-Louis Rassinfosse – bas (spår 1–7, 9)
Red Mitchell – intervju (spår 8, 9)

Källor

Musikalbum 1985
Album av Chet Baker
Steve Gaynor

Steve Gaynor, född 22 april 1982, är en amerikansk spelutvecklare och spelmanusförfattare som är känd för sitt arbete med Bioshock 2, Bioshock Infinite och Gone Home. Han arbetade tidigare för 2K Marin och Irrational Games innan han var med om att grunda The Fullbright Company 2012. Gaynor började sin karriär med att göra inofficiella banor i F.E.A.R. innan han fick möjligheten att officiellt arbeta med expansionspaketet F.E.A.R. Perseus Mandate. Han arbetade sedan med Bioshock 2 och dess expansionspaket Minerva's Den och under 2010–2011 med Bioshock Infinite. I mars 2012 grundade Gaynor och hans tidigare kollegor Johnnemann Nordhagen och Karla Zimonja spelutvecklingsföretaget The Fullbright Company, som lanserade sitt första spel, kallat Gone Home, i augusti 2013.

Gaynor är feminist och ateist och är gift med Rachel Jacks.

Externa länkar 

Steve Gaynor på Facebook
Steve Gaynor på Twitter
Steve Gaynors blogg

Män
Levande personer
Födda 1982
Amerikanska datorspelsutvecklare
Amerikanska ateister
Amerikanska feminister
Knud Bach

Knud Bach, född 26 september 1871, död 5 oktober 1948, var en dansk politiker.

Bach genomgick folkhögskola och lantbruksskolor och verkade sedan som hemmansägare. Han deltog i den agrara föreningsverksamheten och tog under krisen på 1930-talet initiativet till den så kallade Randersrörelsen, 1932 omorganiserad till Landbrugernes Sammenslutning. Den representerades från 1934 i riksdagen av Det Frie Folkeparti. Bach framställde långtgående krav på statligt stöd till jordbruket, på skatte-, lån-, och räntelättnader och han agiterade häftigt mot regeringen Stauning-Munch, bland annat genom ett bondetåg till kungen i juli 1935, genom valuta och produktionsstrejker och genom motstånd mot tvångsauktioner under krisen. Trots en splittring i oktober 1936 inom Landbrugernes Sammenslutning mellan en moderat och en radikal flygel samarbetade dess anhängare snart igen inom den agrara kooperationsrörelsen och fick snart stort inflytande inom denna. Under den tyska ockupationen började Bach på egen hand förhandla med Berlin för att få priserna på lantbruksprodukter höjda. Han arbetade för en nära anslutning till de danska nationalsocialisterna, men därigenom splittrades rörelsen på nytt, och alltmer lämnade dess anhängare bland lantbrukarna. Vid valet till Folketinget 1943 förlorade Det Frie Folkeparti hälften av sina röster. 5 maj 1945 arresterades Bach, anklagad för landsförrädisk verksamhet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Danska politiker under 1900-talet
Födda 1871
Avlidna 1948
Män
Heinrich Bach

Peter Heinrich Nielsen Bach, född 1905, död 1984 var en dansk språkforskare.

Bach blev efter studier vid Köpenhamns universitet lektor i tyska språket där 1935 och professor i germansk filologi vid universitetet i Århus 1938. Bland hans skrifter märks Laut- und Formenlehre der Sprache Luthers (1934) och Die türingisch-sächsische kanzleisprache bis 1325 (2 band, 1937-43).

Källor 

 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Danska lingvister
Födda 1905
Avlidna 1984
Män
Bacherbergen

Bacherbergen är en bergskedja i Slovenien, söder om Drava.

Bacherbergen som består av granit och skiffer, är en sydöstlig utlöpare av Noriska alperna. Črni Vrh (Schwarzkogel) är högsta toppen, 1.543 meter över havet.

Källor 
 

Bergskedjor i Slovenien
Chet (musikalbum)

Chet från 1959 är ett musikalbum med Chet Baker.

Låtlista
Alone Together (Arthur Schwartz/Howard Dietz) – 6:53
How High the Moon (Morgan Lewis/Nancy Hamilton) – 3:37
It Never Entered My Mind (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 4:41
Tis Autumn (Henry Nemo) – 5:18If You Could See Me Now (Tadd Dameron/Carl Sigman) – 5:18September Song (Kurt Weill/Maxwell Anderson) – 3:06You'd Be So Nice To Come Home To (Cole Porter) – 4:33Time on My Hands (Vincent Youmans/Harold Adamson/Mack Gordon) – 4:33You and the Night and the Music'' (Arthur Schwartz/Howard Dietz) – 4:07Bonusspår på cd-utgåvan från 1987'''
Early Morning Mood (Chet Baker) – 9:02

Medverkande
Chet Baker – trumpet
Herbie Mann –  flöjt (spår 1, 4, 9, 10)
Pepper Adams – barytonsax (spår 1–5, 7, 9–10)
Kenny Burrell – gitarr (spår 1–7, 9, 10)
Bill Evans – piano (spår 1–5, 7–10)
Paul Chambers – bas
Connie Kay – trummor (spår 1–3, 5–7)
 Philly Joe Jones – trummor (spår 4, 8–10)

Källor

Musikalbum 1959
Album av Chet Baker
Siddhartha Sebastian Larsson

Lars Siddhartha Sebastian Larsson, född 4 juni 1981 i Helsingborg, är en svensk författare och poet. 

Larsson är utbildad vid Lunds universitets författarskola. Han har varit redaktör för litteraturtidskriften Ordkonst i Lunds Universitets regi. Medverkade på Littfest i Umeå 2016 då han som första författare i Sverige släppt en SMS-bok. Vid sidan om författarskapet är Larsson även verksam som föreläsare och målare.

Bibliografi
"Ingen Reklam Tack" på bokmässan i Göteborg, 2010. 
"Buddha i Las Vegas", 2011.
"På Väg", 2013.
"Göteborg är alltid någon annanstans", 2014
Porträtt av min älskare som Joyce Carol Oates, poesi 2015
Lugna dagar på Ladies Market, pjäs 2015
Detta korta sms (...) rymmer hela mitt liv (2015, SMSpress)
Tillbaka till Cold Mountain, roman 2016
Jag har 33 aforismer och du är en av dem (Trombone Förlag, Bokmässan 2016)
Femtio nyanser av Anna Achmatova (Miders Förlag, 2017)
Yashodara (Miders Förlag, 2019)
Lidandets Bok (Thot Förlag, 2020)
Alejandror (Miders förlag, 2020)

Referenser

Svenska författare
Författare från Helsingborg
Födda 1981
Levande personer
Män
Joseph Sattler

Joseph Kaspar Sattler, född den 20 juli 1867 i Schrobenhausen i Bayern, död den 12 maj 1931 i München, var en tysk konstnär.

Sattler studerade vid akademien i München. Han blev bokillustratör och intog snart en framstående plats som tecknare. Han upptog gamla tyska tecknares framställningssätt (främst Dürers). Bland hans bilder märks teckningar i tidskriften "Pan", många exlibris, serier av kompositioner: Bondekriget, En modern dödsdans, Min harmoni, Vederdöparna. Han utförde 1904 års praktupplaga av Nibelungenlied, där hela utstyrseln, såväl tryckstilar, initialer, vinjetter som större illustrationer är Sattlers verk. Han komponerade även bokband.

Källor 

 

Tyska illustratörer
Tyska konstnärer under 1900-talet
Bayrare
Födda 1867
Avlidna 1931
Män
Ugglan
Gustave Satter

Gustave Satter, född den 12 februari 1832 i Wien, död 1879 i Savannah (Georgia), var en österrikisk pianist.

Satter utvecklade sig tidigt till pianovirtuos och tonsättare. Sina första lagrar vann han 1854 på en konsertresa till Amerika. Återkommen till Europa 1862, vistades han i Wien, Dresden, Hannover, Köpenhamn, Göteborg och slutligen Stockholm, dit han kom 1867 och där han en tid verkade som pianolärare. Senare återvände han till Amerika. Han invaldes i Musikaliska akademien 1872. Satter gjorde sig omtalad inte endast för sitt färdiga, klara och eleganta spel, utan även för sin mindre vanliga improviseringsförmåga. Bland hans pianokompositioner blev Elfentraum och Spinnerin på sin tid rätt mycket spelade. Av övriga kompositioner omtalas operan Olanthe, flera uvertyrer, symfonier, kvartetter med mera.

Källor 

 

Österrikiska pianister
Österrikiska klassiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Österrikiska musiker under 1800-talet
Musiker från Wien
Födda 1832
Avlidna 1879 
Män
Ugglan
Pefege

PeFeGe är en svensk teknisk belysningsarmatur, så kallad ledarmatur, producerad av E G Eriksson Mekaniska Verkstad AB i Stockholm.

Produktionen startade på Södermalm i Stockholm men flyttades till Tyresö under 1990-talet.

Lamporna som hade verkstadsindustrin som målgrupp  finns i flera modeller och utförande med bordsfäste, fäste för vägg och för montering direkt på verkstadsmaskiner. Mest känd är varianten med rund lampskärm. Lampdesignen utmärker sig genom den ledade arm som möjliggör justering av lampskärmen och arbetsbelysning. Vanligast är 120 centimeters arm och en skärm med 15 centimeters diameter. Vridströmbrytare i plast monterad på skärmen finns i främst de tidigare modellerna. Varianter med glaskupa för att skydda glödlampan finns på senare modeller. Tillverkning av lampan lades ner i början av 2000-talet.

Svensk formgivning
Belysning
Djurdijs ibn Bachtischu

Djurdijs ibn Bachtischu, även stavat  Jurjis ibn Bukhtishu, död 771, var en iransk-assyrisk läkare verksam vid det sasanidiska hovet i Iran och föreståndare för Gundishapurakademin. Han var farfar till Djibrail ibn Bachtischu.

Då abbasidkalifen Al-Mansur i Bagdad gick att förverkliga sin plan att införa grekisk bildning i riket genom att låta översätta til arabiska all tillgänglig grekisk litteratur, fanns sedan länge inom rikets gränser en fristad för iransk, indisk och grekisk medicin i Gundishapurakademin i Iran. Skolans föreståndare vid denna tid var Djurdijs ibn Bachtischu. Han fick på sin lott den medicinska litteraturen och översatte sannolikt själv alla då kända skrifter av Hippokrates. Denna översättning inarbetades senare i den så kallade Continens, en stor medicinsk encyklopedi, utgiven av Razi.

Källor 
 

Iranska läkare
Födda okänt år
Avlidna 771
Män
Svensk uppslagsbok
Personer i Abbasidkalifatet
Djibrail ibn Bachtischu

Djibrail ibn Bachtischu (persiska: جبرئیل بن بختیشوع), även stavat Jabril ibn Bukhtishu, var en iransk-assyrisk läkare verksam vid det abbasidiska hovet och sonson till Djurdijs ibn Bachtischu.

I Mellanöstern är han den mest kände inom Bachtischusläkten. Djibrail ibn Bachtischu var en framgångsrik praktiker och verkade som sådan under kalifen Harun al-Rashid.

Källor 
 

Iranska läkare
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Miedwie

Miedwie, polska: Jezioro Miedwie, tyska: Madüsee, är en 35 km² stor insjö i nordvästra Polen, belägen i Västpommerns vojvodskap omkring 10 km sydväst om staden Stargard Szczeciński och omkring 25 km sydost om Szczecin. Genom sjön rinner floden Płonia.

Vid norra änden av sjön ligger bad- och turistorten Morzyczyn.

Sjön har ett rikt fisk- och fågelliv och har bland annat en stor population av skäggmesar och av en sikart (Coregonus maraena).

Källor

Externa länkar 

Insjöar i Polen
Oders avrinningsområde
Västpommerns vojvodskap
Trefaldighetskyrkan, Örebro

Trefaldighetskyrkan i Örebro ligger vid Svartån, med adress Södra Strandgatan 3. Kyrkan och församlingen var tidigare en del av Metodistkyrkan i Sverige, och grundades år 1869 som en av de första metodistförsamlingarna i Sverige. Numera är församlingen en del av Equmeniakyrkan, där församlingar från Svenska Metodistkyrkan, Svenska Missionsförbundet och Svenska Baptistsamfundet ingår.

Byggnaden
Då församlingens första möteslokaler vid Nygatan blivit för små, beslutades det om att uppföra en ny kyrka. Ritningarna utfördes av örebroarkitekten Vilhelm Renhult. Kyrkan byggdes under åren 1908–1909 vid den då nyanlagda Södra Strandgatan. Den invigdes den 12 december 1909. Byggnaden har en nygotisk fasad med höga gavlar och branta sadeltak. Tudorstilen finns representerad i formen på portar och fönster. Även kyrkorummet präglas av engelsk tudor och sengotik. Här finns sex blyinfattade fönster med växtmotiv och tre takkronor samt vägglampetter i jugendstil. Trefaldighetskyrkan byggnadsminnesförklarades år 2009.

Eftersom församlingen år 2015 endast bestod av 40 medlemmar, varav 15 aktiva, beslöt man sig för att sälja kyrkbyggnaden. Den köptes av örebroföretagaren Lars Alm, som tog över byggnaden den 1 januari 2016. Från och med hösten 2016 hyr Örebro kommuns Kulturskola bottenvåningen i kyrkan, bland annat för konsertproduktioner.

Den stora kyrksalen, som tar 750 personer, hålls stängd bland annat på grund av brist på utrymningsvägar.

Jussi Björling
Tenoren, blivande hovsångaren Jussi Björling gjorde sitt allra första framträdande som 4-åring i Trefaldighetskyrkan. Det var den 12 december 1915, och Jussi turnerade i Sverige tillsammans med sin far och sina två bröder under namnet Björlingska kvartetten. Jussi Björling gav ytterligare sju konserter i Trefaldighetskyrkan, nämligen den 25 november och den 2 december 1917; den 23 mars, 12 maj och 10 november 1918; den 20 april 1919; samt den 30 september 1922.

Källor
Länsstyrelsen i Örebro län
Beslut om byggnadsminne
Trefaldighetskyrkans webbplats
Ortförteckning över Jussi Björlings konserter

Fotnoter

Kyrkobyggnader i Örebro
Byggnadsminnen i Örebro län
Kyrkobyggnader invigda 1909
Centrum, Örebro
Svenska metodistkyrkor
1909 i Sverige