kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Gliese

Wilhelm Gliese, född 21 juni 1915 i Goldberg, provinsen Schlesien (nuvarande Złotoryja i Polen), död 12 juni 1993 i Heidelberg, var en tysk astronom, främst känd för den stjärnkatalog över stjärnor i Solens närhet som han upprättade.

Biografi 
Gliese var son till juristen Wilhelm Gliese, domare i Amtsgericht i Goldberg, och hustrun Emilie. Sonens astronomiintresse väcktes av matematikläraren i gymnasiet, och han studerade från 1933 astronomi, matematik och fysik vid Breslaus universitet. Gliese doktorerade för August Kopff vid Berlins universitet 1940, där han även arbetade vid Astronomisches Rechen-Institut (ARI) och gjorde krigstjänst inom ballistikforskning. Han kallades in som värnpliktig till Wehrmacht 1942, tjänstgjorde vid östfronten, och tillfångatogs norr om Poznań under slutfasen av andra världskriget 1945. När han återvände från sovjetisk krigsfångenskap 1949 fick han anställning vid ARI, som nu flyttats av de amerikanska ockupationsmyndigheterna till Heidelberg. Fram till 1954 arbetade han med Astronomisches Jahrbuch, och från 1957 fram till sin pensionering arbetade han med de fjärde och femte fundamentala katalogerna. 

Gliese är främst känd för stjärnkatalogen Gliese Catalogue of Nearby Stars (CNS), publicerad 1969. Stjärnor tillhörande denna katalog betecknas med katalognamnet Gl (Gliese) eller GJ (Gliese-Jahreiss), följt av ett löpnummer. Astronomen Peter van de Kamp hade uppmanat Gliese att sammanställa en katalog över stjärnor nära Solen och öka gränsen från fem till omkring tjugo parsec, vilken innebar en ökning från omkring 40 katalogiserade objekt till över 1000. Den första versionen kom 1957, medan 1969 års utgåva räckte ut till 22 parsec och innehöll mer än 2000 objekt. Gliese publicerade även två supplement 1979 och 1991, tillsammans med Hartmut Jahreiss.

Eftermäle 

Gliesekatalogen kom att ligga till grund för undersökningar av fördelning, kemisk sammansättning och kinematik för stjärnor med låg massa i Solens närhet. På grund av det, relativt sett, nära avståndet och den låga massan, är dessa stjärnor även mer intressanta inom sökandet efter närbelägna exoplaneter.

Asteroiden 1823 Gliese, upptäckt av Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg 1951, är uppkallad efter Gliese.

Referenser

Noter

Källor 

 H. Jahreiß: Wilhelm Gliese †. Mitteilungen der Astronomischen Gesellschaft, Band 77 (1994), s. 5 (nekrolog)

Externa länkar
 Publikationer av W. Gliese i Astrophysics Data System
 Gliese catalogue på ari.uni-heidelberg.de

Tyska astronomer
Astronomer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Schlesien
Födda 1915
Avlidna 1993
Män
Gliese

Gliese kan syfta på:

Personer 
 ett tyskt efternamn. Följande personer har burit namnet:
 Rochus Gliese (1891–1978), tysk regissör
 Wilhelm Gliese (1915–1993), tysk astronom

Astronomi 
 Gliese-Jahreisskatalogen eller Gliese Catalogue of Nearby Stars, över stjärnor inom omkring 25 parsec från Solen, skapad av Wilhelm Gliese och Hartmut Jahreiss.

 katalognamnet på flera himlakroppar, exempelvis:
 1823 Gliese, en asteroid i huvudbältet
 Gliese 229, en stjärna i Harens stjärnbild
 Gliese 229 b, brun dvärg
 Gliese 436, en röd dvärgstjärna i Lejonets stjärnbild
 Gliese 436 b, en exoplanet
 Gliese 581, en röd dvärgstjärna i Vågens stjärnbild
Gliese 581 b, en exoplanet
Gliese 581 c, en exoplanet
Gliese 581 d, en exoplanet
Gliese 581 e, en exoplanet
Gliese 581 f, en exoplanet
Gliese 581 g, en exoplanet
 Gliese 667, en trippelstjärna i stjärnbilden Skorpionen
 Gliese 710, en stjärna i stjärnbilden Ormen
 Gliese 777, en dubbelstjärna i Svanens stjärnbild
 Gliese 876
 Gliese 876 d, en exoplanet  
 Gliese 892, stjärna i stjärnbilden Cassiopeja  
GJ 3021, gul dvärgstjärna i stjärnbilden Vattenormen
GJ 3021 b, en exoplanet

Se även 
 Lista över de närmaste stjärnorna
 Lista över de närmaste ljusa stjärnorna
Turkoskronad smaragd

Turkoskronad smaragd (Cynanthus doubledayi) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Turkoskronad smaragd förekommer i södra Mexiko. Den behandlades tidigare som underart till brednäbbad smaragd (C. latirostris), men urskiljs numera vanligen som egen art.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Henry Doubleday (1808-1875), engelsk affärsman, naturforskare, entomolog och samlare av specimen. Fram tills nyligen kallades den doubledaysmaragd även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Purpurtofsad vipkolibri

Purpurtofsad vipkolibri (Stephanoxis loddigesii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Purpurtofsad vipkolibri förekommer i östra Paraguay, södra Brasilien och nordöstra Argentina. Denna art och gröntofsad vipkolibri behandlades tidigare som en och samma art, vipkolibri (S. lalandi), och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Vega (segelfartyg)

Skonaren Vega är ett svenskt segelfartyg, som byggdes 1909 på Vikens varv i Viken som ett fraktskepp. 

Hon går numera som ett passagerarskepp på sommaren. 

Vega har ett kravellbyggt jaktskrov av Marstaltyp och riggades som tremastskonare. Vega var Skärhamns sista träfraktfarrtyg, när hon slutade fraktfart 1966.

Vega premiärseglades efter en renovering 1993-2008 i Gamleby sommaren 2008.

Hon är k-märkt.

Galleri

Källor
Om Vega på Sjöhistoriska museets webbplats

Externa länkar
Skonaren Vegas webbplats

Svenska veteranfartyg
Svenska segelfartyg
K-märkta fartyg
Fartyg sjösatta 1909
Fartyg byggda i Sverige
Matts Eriksson (skulptör)

Matts Eriksson, (Matts i Taserud), född 24 mars 1905 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 9 april 1981 Taserud, Arvika, var en svensk bildhuggare.

Familj 
Han var son till skulptören Christian Eriksson och Jeanne Tramcourt, bror till skulptören Liss Eriksson och brorson till skulptören Ola Eriksson och möbelsnickarna Elis Eriksson och Karl Eriksson (möbelsnickare).

Biografi 
Matts är alltså från möbelsnickar- och bildhuggarsläkten Eriksson (Bröderna Erikssons Möbelverkstad) i Taserud och är närmast den som fört släkttraditionen vidare. I sin ungdom reste han till USA där han arbetade sju år på sågverk. 1931 återvände han till Arvika och började som lärling hos farbröderna Mäster Karl och Elis. 1939 var han elev på Tekniska skolan i Stockholm där han som provarbete utförde faderns skulptur "Lek" i trä. Han lämnade skolan med ett resestipendium på fickan och begav sig till Paris men fann att det var omöjligt att stanna i krigets Frankrike och återvände hem efter en kort tid. 1944-45 var han tillsammans med brodern Liss extra elev hos skulptören Eric Grate.

1946 återvände han till Arvika och började med tillverkning av stilmöbler. Under årens lopp kom han sedan även att ägna sig åt sakral konst och utförde bland annat ett krucifix för Spånga kyrka och en dopfunt för Stora Kils kyrka. Han fortsatte också att översätta sin fars skulpturer till trä såsom Jakt, Gossen, flickan och brödkakan. Han gjorde också åtskilliga möbler till Prins Eugen och Jeanne Tramcourt och till sin fars grav skar han en krans som sedan översattes i en avgjutning som finns på Christian Erikssons gravplats på kyrkogården vid Mikaelikyrkan i Arvika. (Denna text är hämtad från boken Om Arvika utgiven 1986 av Arvika Kommun)

Referenser

Noter

Källor
 Om Arvika, utgiven av Arvika Kommun 1986
 Bröderna Erikssons Möbelverkstad, Lena Eriksson 2015, Votum & Gullers Förlag, Karlstad 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1905
Avlidna 1981
Män
M/S Hugin

M/S Hugin är en svensk tidigare ångslup, som byggdes 1915 på Södra varvet i Stockholm till Waxholms Nya Ångfartygs AB i Vaxholm för trafik mellan Saltsjöbaden och Tyresö och sedan passbåtstrafik i Vaxholm.

Källor
Om Hugin på www.skargardsbatar.se

Svenska passagerarfartyg
Svenska veteranfartyg
Stockholms kommun
Fartyg sjösatta 1915
Fartyg byggda i Stockholm
Ilari Melart

Ilari Melart, född 11 februari 1989 i Helsingfors, är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar för Växjö lakers i SHL.

Spelarkarriär 
Säsongen 2006-07 spelade Melart 10 matcher för HIFK Hockeys J20-lag och ytterligare 21 matcher för deras J18-lag. Säsongen därefter gjorde han 21 matcher för J20-laget, vilket så småningom gav honom en plats i A-laget där han gjorde sin debut den 13 november 2008 borta mot Tappara.

Den 24 maj 2013 undertecknade Melart ett ettårigt kontrakt på ingångsnivå med Columbus Blue Jackets. Melart flyttade till Nordamerika för säsongen 2013-14 och skickades till Blue Jackets AHL-lag Springfield Falcons. Han gjorde sitt första AHL-mål mål den 23 november 2013 mot Hartford Wolf Pack. Melart hade dock svårt att befästa en plats på blålinjen och efter 24 matcher med Falcons valde Melart att bli omplacerad till Kontinental Hockey League för att spela för Jugra Chanty-Mansijsk. På 15 matcher gjorde han ett mål och fem poäng i Jugra som inte lyckades kvalificera sig för Gagarin Cup. Den 25 mars 2014 återvände Melart till Falcons för att fullgöra sitt kontrakt.

Efter säsongen valde Melart att göra en permanent övergång till Yugra den 19 maj 2014. I augusti 2014 drog Melarit på sig en knäskada under en träningsmatch som höll honom borta från spel i tre månader, därför spelade han endast 33 grundseriematcher under säsongen.

Den 25 maj 2015 skrev Melart på ett ettårskontrakt med Luleå Hockey i SHL. Han noterades för 27 poäng på 95 spelade matcher för Luleå.

Inför säsongen 2017/2018 skrev han på ett tvåårskontrakt med Färjestad BK.

Spelarstatistik

Referenser

Externa länkar 

Finländska ishockeyspelare
Spelare i HIFK Hockey
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i HK Jugra Chanty-Mansijsk
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Finländska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Helsingfors
Födda 1989
Levande personer
Män
Spelare i Växjö Lakers
Jugoslavien i olympiska sommarspelen 1980

Jugoslavien deltog i de olympiska sommarspelen 1980 med en trupp bestående av 164 deltagare, 136 män och 28 kvinnor, vilka deltog i 69 tävlingar i 17 sporter. Landet slutade på 14:e plats i medaljligan, med två guldmedaljer och nio medaljer totalt.

Medaljer

Basket

Herrar
Gruppspel

Slutspel

Damer
Gruppspel

Bronsmatch

Boxning

Bantamvikt
Fazlija Sacirović
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Förlorade mot Veli Koota (Finland) efter att domaren stoppade matchen i den andra omgången

Fjädervikt
Dejan Marović
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Besegrade Miroslav Šandor (Tjeckislovakien) på poäng (5-0)
 Tredje omgången — Förlorade mot Krzysztof Kosedowski (Polen) på poäng (1-4)

Lättvikt
Geza Tumbas
 Första omgången — Besegrade Norman Stevens (Australien) på poäng (4-1)
 Andra omgången — Förlorade mot Angel Herrera (Kuba) på poäng (0-5)

Lätt weltervikt
Ace Rusevski
 Första omgången — Besegrade Margarit Anastasov (Bulgarien) på poäng (4-1)
 Andra omgången — Besegrade Boualem Belaouane (Algeriet) på poäng (5-0)
 Kvartsfinal — Förlorade mot Patrizio Oliva (Italien) på poäng (2-3)

Tungvikt
Aziz Salihu
 Första omgången — Förlorade Piotr Zaev (Sovjetunionen) på poäng (0-5)

Brottning

Bågskytte

Herrarnas individuella tävling
Zoran Matković — 2410 poäng (11:e plats)

Cykling

Herrarnas linjelopp
 Bruno Bulić
 Vinko Polončič
 Bojan Ropret
 Bojan Udovič

Herrarnas lagtempolopp
 Bruno Bulić
 Vinko Polončič
 Bojan Ropret
 Bojan Udovič

Fotboll

Gruppspel

Slutspel

Friidrott

Herrarnas 200 meter
Aleksandar Popović
 Heat — 21,65 
 Kvartsfinal — 21,66 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 400 meter
Josip Alebić
 Heat — 47,61 
 Kvartsfinal — 46,60 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 800 meter
Milovan Savić
 Heat — 1:49,2 
 Semifinal — 1:47,6 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 1 500 meter
Dragan Zdravković
 Heat — 3:44,0 
 Semifinal — 3:43,4
 Final — 3:43,1 (→ 9:e plats)

Herrarnas 4 x 400 meter stafett
 Zeijko Knapić, Milovan Savić, Rok Kopitar och Josip Alebić
 Heat — 3:05,3 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 110 meter häck
 Borislav Pisić
 Heat — 14,13
 Semifinal — 14,16 (→ gick inte vidare)

 Petar Vukičević
 Heat — 14,19
 Semifinal — 14,12 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 400 meter häck
 Rok Kopitar
 Heat — 50,34
 Semifinal — 50,55
 Final — 49,67 (→ 5:e plats)

Herrarnas höjdhopp
 Vaso Komnenić
 Kval — 2,21 m
 Final — 2,24 m (→ 6:e plats)

Herrarnas längdhopp
 Nenad Stekić
 Kval — 5,75 m (→ gick inte vidare)

Herrarnas tresteg
Milan Spasojević
 Kval — 16,48 m
 Final — 16,09 m (→ 10:e plats)

Herrarnas kulstötning
Vladimir Milic
 Kval — 20,56 m
 Final — 20,07 m (→ 8:e plats)

Damernas 1 500 meter
 Breda Pergar
 Heat — 4:13,2 (→ gick inte vidare)

Damernas höjdhopp
 Lidija Benedetič
 Kval — 1,80 m (→ gick inte vidare)

Handboll

Herrar
Gruppspel

Damer

Judo

Kanotsport

Rodd

Segling

Källor 
 Yugoslavia at the 1980 Moskva Summer Games. Sports Reference. Läst 26 maj 2015.

Nationer i olympiska sommarspelen 1980
1980
1980 i Jugoslavien
Franz von Pillersdorf

Franz Xaver von Pillersdorf, född 1 mars 1786 i Brünn, död 22 februari 1862 i Wien, var en österrikisk friherre och politiker.

von Pillersdorf blev 1842 hovkansler och som motståndare till Klemens von Metternich efter revolutionen inrikesminister i mars 1848 och ministerpresident i maj samma år. Hans författningsförslag av 25 april 1848, som avsåg ombildande av monarkins länder utom Ungern till en konstitutionell monarki med tvåkammarsystem, mötte dock motstånd och von Pillersdorf avgick i juli samma år. År 1861 omvaldes han i riksrådet. 

von Pillersdorf utgav 1849 Rückblick auf die politische Bewegung in Österreich 1849-1849. Hans Handschriftlicher Nachlass utkom 1863.

Källor

Noter

Österrikes inrikesministrar
Österrikiska politiker under 1800-talet
Personer från Brno
Födda 1786
Avlidna 1862
Män
Svensk uppslagsbok
Primus 860-serien

Primus 860-serie är en typ av större blåslampor för bensin. Serien var i produktion från 1920-talet fram till åtminstone sent 1940-tal. Bensin är mer lättflyktigt än fotogen och därför har bensinlampor av den här sorten en förgasarspiral som ligger utanpå brännaren istället för i själva lågan som för fotogenlampor. Pumpen är integrerad i handtaget och blåslampan har säkerhetsstift i tanken istället för säkerhetsventil i påfyllningslocket som andra (mindre) bensinlampor ibland ha. Effekten på de olika modellerna är, baserat på bränsleförbrukning och bränslets energiinnehåll, mellan 9 och 55 kW.

Beskrivningen ur produktkatalogen från 1937 lyder:

Data för de olika modellerna

Referenser

Nyttoföremål
Pedro Pascal

Jose Pedro Balmaceda Pascal, född 2 april 1975 i Santiago, Chile, är en chilensk skådespelare. Han är känd för rollen som Din Djarin i TV-serien The Mandalorian, Oberyn Martell i TV-serien Game of Thrones, polisen Javier Peña i TV-serien Narcos, och Joel Miller i The Last of Us.

Pascal föddes i Santiago, Chile. Strax efter hans födelse tilläts hans familj politisk asyl i Danmark medan Chile stod under militär diktatur av Augusto Pinochet. Han växte upp i Orange County, Kalifornien och San Antonio, Texas. Pascal studerade vid New York University där han tog en kandidatexamen i konst.

Filmografi (i urval)

Film

TV

Referenser

Externa länkar 

Chilenska skådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Santiago de Chile
Födda 1975
Levande personer
Män
Portugal i olympiska sommarspelen 1980

Portugal deltog i de olympiska sommarspelen 1980 med en trupp bestående av elva deltagare, tio män och en kvinna, vilka deltog i 17 tävlingar i sex sporter. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj. Portugal deltog inte i den av USA ledda bojkotten mot spelen, men visade sitt stöd genom att tävla under den olympiska flaggan istället för den egna flaggan.

Boxning

Lätt flugvikt
 João Manuel Miguel (a.k.a. Paquito)
 Åttondelsfinal — Bye
 Kvartsfinal — Shamil Sabirov (URS) (→ förlorade med 5:0, gick inte vidare)

Friidrott

Herrarnas 1 500 meter
 João José Pontes Campos
 Omgång 1 (heat 2) — 3:41,3 (→ 5:e plats)
 Semifinal (heat 1) — 3:44,4 (→ 7:e plats, gick inte vidare)

Herrarnas 3 000 meter hinder
 José Manuel Sena
 Omgång 1 (heat 3) — fullföljde inte

Herrarnas maraton
 Anacleto Pereira Pinto
 Final — 2:17:04 (→ 16:e plats)

Gymnastik

Damernas lagmångkamp
 Maria Avelina Alvarez — 69,00 poäng (→ 9:e – 16:e)
{|class=wikitable style="text-align:center; text-size:90%;"
|colspan=4|Subdivision 1
|-
!Övningar!!C!!O!!Totalt
|-
!Hopp
|8,85||8,65||17,50
|-
!Barr
|8,85||8,05||16,90
|-
!Bom
|8,90||8,90||17,80
|-
!Fristående
|8,75||8,05||16,80
|-
!bgcolor=#ffffff|Totalt
|35,35||33,65||69,00
|- 
|align=left colspan=4|Noteringar: C – obligatoriskt; O – frivilligt
|}

Judo

Herrarnas extra lättvikt
 João Paulo Mendonça
Grupp B:
 Omgång 1 — Marian Donat (POL) (→ vann med waza-ari)
 Omgång 2 — Thierry Rey (FRA) (→ förlorade med ippon)
 Återkval — Reino Fagerlund (FIN) (→ förlorade med koka, gick inte vidare)

Herrarnas halv lättvikt
 José António Branco
Grupp A:
 Omgång 1 — Abdoulaye Thera (MLI) (→ vann med waza-ari awasete ippon)
 Omgång 2 — Ilian Nedkov (BUL) (→ förlorade med waza-ari awasete ippon, gick inte vidare)

Herrarnas halv mellanvikt
 António Roquete Andrade
Grupp A:
 Omgång 1 — Bye
 Omgång 2 — Berkane Lakhdar Adda (ALG) (→ vann med waza-ari)
 Omgång 3 — Bernard Tchoullouyan (FRA) (→ förlorade med ippon, gick inte vidare)

Källor 
 Portugal at the 1980 Moskva Summer Games. Sports Reference. Läst 26 maj 2015.

Nationer i olympiska sommarspelen 1980
1980
1980 i Portugal
Gusis nautar

Gusis nautar (Guses gåvor), alternativt Gusis smíði, var tre magiska pilar som tillhörde den forntida norska Hrafnistaätten och omtalas i fornaldarsagorna Ketils saga hœngs (Kettil hanlax' saga), Gríms saga loðinkinna (Grim ludenkinds saga) och Ǫrvar-Odds saga (Orvar Odds saga). Pilarna var dvärgasmide, hade styrfjädrar av guld och träffade alltid sina mål varefter de återvände till bågsträngen, så att man aldrig behövde leta efter dem.

I Ketils saga hœngs berättas hur pilarna kom i Hrafnistamännens ägo. Kettil hanlax (hœngr) hade råkat i ordstrid med den trollkunnige finnkungen Guse (Gusir), som utmanade honom på duell med pilbåge. De pilar som Kettil använde i striden hade han fått av trollkarlen Brune (Brúni), som var Guses bror och den som stod i tur att ärva kungadömet vid Guses eventuella frånfälle.

Duellen var länge oavgjord. Både Guses och Kettils pilar hade sådan precision att de träffade varandra i flykten, varefter de föll till marken utan att skada någon. Men när de stridande bara hade en pil kvar vardera, förvände Brune med trolldom synen på sin bror, så att denne trodde att den pil han höll i handen var sned. Han böjde därför pilen när han trodde sig räta ut den. Pilen missade då, men Kettils pil träffade Guse i bröstet så att han stöp. Kettil tog sedan den dödes vapen: de tre magiska pilarna samt svärdet Dragvendil. Inte heller Brune blev lottlös, ty han blev nu Finnmarkens konung.

Att pilarna har kallats "Guses gåvor", när de i själva verket togs som stridsbyte, kan tyckas märkligt. Men i den äldsta versionen av Ǫrvar-Odds saga sägs faktiskt pilarna ha varit en gåva från finnkungen Guse till Grim ludenkind, som var Kettil hanlax' son. Eftersom Ketils saga hœngs är en yngre saga, tycks alltså duellen mellan Kettil och Guse vara ett senare påhitt. Yngre handskrifter av Ǫrvar-Odds saga har dock ändrats för att stämma med innehållet i Ketils saga hœngs.

De tre pilarnas individuella namn var Flaug, Fífa och Hremsa, vilket betecknar deras egenskaper. Flaug betyder "flykt, flygande", Fífa är ängsull som kan sväva i luften, och Hremsa anspelar på pilens tunna, lätta skaft.

Det kollektiva namnet Gusis nautar förekommer, förutom i Ramstasagorna, också i en dikt från 1000-talets början av skalden Hovgårda-Räv, vilken citeras av Snorre Sturlasson i Skáldskaparmál (61). Detta visar att Guses pilar måste ha funnits i muntlig tradition på Island i åtminstone ett par århundraden innan de sagor, där pilarna omtalas, blev skrivna på 1200- och 1300-talen.

Pilarna kallas i Ǫrvar-Odds saga för "dvärgasmide". Vilken dvärg som skulle ha tillverkat dem är dock okänt. Men i Áns saga bogsveigis (Ån bågspännarens saga), den sista av Ramstasagorna, nämns i första kapitlet dvärgen Lit som upphovsman till Ån bågspännarens båge, en annan båge som också var utrustad med magiska pilar.

Källor 

Fiktiva vapen
Fornaldarsagor
Vitörad kolibri

Vitörad kolibri (Basilinna leucotis) är en fågel i familjen kolibrier. Den förekommer huvudsakligen i Centralamerika men ses också årligen i sydligaste USA.

Utseende och läten 
Vitörad kolibri är en 9–10 cm lång kolibri med rak svartspetsad röd näbb. Den liknar brednäbbad kolibri men har kortare och rakare näbb och rundare hubud. I alla dräkter är ett brett vitt band från ögat och bakåt karakteristiskt. Vidare har den mörk stjärt med gröna centrala stjärtpennor. Hanen är mörkgrön med blåviolett på panna och strupe. Honan är ljusare, mörkast på örontäckarna, och med gröna fläckar på vit botten på undersidan. Båda köänen har svartaktiga vingar och vit undergump.

Sången består av en serie tjippande ljud som alterneras med korta skallrande abrupta toner. Lätet är ett ljust tjippande likt rivolikolibrin.

Utbredning och systematik 
Vitörad kolibri delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Basilinna borealis – förekommer i sydöstra Arizona i USA och norra Mexiko
 Basilinna leucotis – förekommer i centrala och södra Mexiko samt Guatemala
 Basilinna pygmaea – förekommer i El Salvador, Honduras och Nicaragua

Tidigare placerades den i släktet Hylocharis, och vissa gör det fortfarande, men genetiska studier visar att detta är felaktigt.

Levnadssätt 
Vitörad kolibri hittas i bergsbelägna tall- och ekskogar på mellan 1200 och 3500 meters höjd. I USA ses den vanligen vid fågelmatningar. Födan består av nektar från blomande agave, Bidens, olika Salvia-arter, Penstemon och Cuphea. Fågeln häckar mars–augusti i norra och centrala Mexiko, i södra Mexiko maj–augusti och november–februari, möjligen året runt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till två miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Brasilien i olympiska vinterspelen 1992

Brasilien deltog med 7 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1992 i Albertville. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Alpin skidåkning 

Marcelo Apovian
Robert Scott Detlof
Hans Egger
Fábio Igel
Lothar Christian Munder
Sérgio Schuler
Evelyn Schuler

Källor 
 

1992 i Brasilien
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
1992
Jugoslavien i olympiska vinterspelen 1992

Jugoslavien deltog med 25 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1992 i Albertville. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1992 i Jugoslavien
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
1992