kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Försäkringsjurist

Försäkringsjuristen är i Sverige i regel en juristutbildad rådgivare som specialiserat sig i försäkringsfrågor på försäkringstagaresidan. 

En försäkringsjurist, som inte arbetar för ett försäkringsbolag, står på försäkringstagarens sida i olika frågor hänförliga till avtalet mellan försäkringsbolaget, som är försäkringsgivare och försäkringstagaren, som kan vara en fysisk person eller en juridisk person som i regel är ett företag. Försäkringsjuristen skapar en balans mellan det både ekonomiskt och sakmässigt överlägsna försäkringsbolaget å ena sidan och den resurssvagare och sakmässigt underlägsne försäkringstagaren å den andra sidan. Som försäkringstagare har man bevisbördan för försäkringsfallet. Ett beviskrav som inte alla gånger är helt enkelt att uppfylla. Även om man i sak många gånger har rätt. Det kan vara så enkelt som att försäkringstagaren hänvisar till fel moment i försäkringen trots att ett annat försäkringsmoment täcker själva skadan. Det händer inte sällan att handläggare på försäkringsbolaget förbiser att hänvisa försäkringstagaren till rätt moment i försäkring och teoretiskt innebär detta att försäkringstagaren inte uppnår beviskravet för försäkringsfallet. 

En försäkringsjurist kan försäkringsavtalslagen och vet hur försäkringsavtalet ska tolkas. Försäkringsjuristen har daglig kontakt med försäkringsbolagen vet även vilka undantag de inte får använda mot försäkringstagaren. Försäkringstagare får många gånger inte sin rätt till ersättning på grund av att man inte känner till sina rättigheter. Har man hamnat i diskussion med försäkringsbolaget, vilket ungefär 20% av ersättningskraven gör, bör man kanske redan här kontakta en sakkunnig eller en försäkringsjurist så man inte faller i de gropar som aktualiseras när utredningsläget höjs från försäkringsbolagets sida. Som det gör när högre värden står på spel och när man misstänker oegentligheter. För att nämna ett par exempel.

Referenser

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20150228115529/http://www.forsakringsjuristen.se/
Jurister
försäkringsrätt
Gomorra (TV-serie)

Gomorra är en italiensk TV-serie från 2014 om den napoletanska maffian Camorran i Italien, och serien kretsar kring klanen Savastano och dess motståndare. Den är baserad på Roberto Savianos bok med samma titel och filmen Gomorra av Matteo Garrone, och många av scenerna utspelas i Scampia och dess omgivning - ett bostadsområde i norra Neapel som är präglat av hög kriminalitet.

Gomorra hade premiär på Sky Italia den 6 maj 2014 och visades för den svenska publiken den 7 maj 2014 på HBO Nordic. Serien har fått goda betyg av många inhemska och utländska kritiker, och en andra säsong spelades in under 2015 och hade premiär den 10 maj 2016.

Rollfigurer (urval) 
 Petro Savastano - Fortunato Cerlino (12 avsnitt)
 Imma Savastano - Maria Pia Calzone (11 avsnitt)
 Gennaro Savastano - Salvatore Esposito (12 avsnitt)
 Ciro Di Marzio - Marco D'Amore (12 avsnitt)
 Salvatore Conte - Marco Palvetti (6 avsnitt)
 Carlucciello ò Pescivendol - Walter Lippa (12 avsnitt)
 Malammore - Fabio de Caro (12 avsnitt)
 Zecchinetta - Massimiliano Rossi (11 avsnitt)
 Baroncino - Gaetano di Vaio (7 avsnitt)
 Michele Casillo - Ivan Boragine (5 avsnitt)
 Noemi - Elena Starace (5 avsnitt)

Källor

Externa länkar 

Italienska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2014
Maffia
Italienska dramaserier
Frances Ha

Frances Ha är en amerikansk dramakomedifilm producerad av Noah Baumbach från 2012.

Filmen beskrevs av vissa kritiker som ett exempel på filmgenren Mumblecore. Handlingen följer en New York-kvinna (som egentligen inte har någon egen lägenhet), som går som lärling för ett danskompani (fast hon egentligen inte är en dansös), och som slänger sig med huvudet först in i sina drömmar, även när möjligheten att förverkliga dem minskar...

Externa länkar

Amerikanska filmer 2012
Amerikanska dramakomedifilmer
Brooklyn på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Noah Baumbach
Umihara Kawase

är en datorspelsserie i genren plattforms-pusselspel, som främst har utvecklats av designern, regissören och programmeraren Kiyoshi Sakai och illustratören Toshinobu Kondo på flera olika företag. Det första spelet i serien, som heter just Umihara Kawase, utvecklades på TNN och gavs ut av det japanska TV- och radiobolaget NHK till Super Famicom den 23 december 1994 i Japan.

I spelen tar spelaren rollen som en ung kvinna vid namn  som har ett fiskespö som kan krokas fast vid de flesta ytor i spelet, och som sedan kan användas för att svinga sig omkring.

Datorspel

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbsida 

Datorspelsserier lanserade 1994
WP:Projekt Japan
Urtekram

Urtekram International A/S (Urtekram), grundat 1972 av eko-pionjärerna Ronnie McGrail och hans hustru Lisbeth Damsgaard, är ett danskt företag som sedan 1972 har producerat ekologisk mat och ekologiska hudvårdsprodukter. Huvudkontoret och produktionen finns i Mariager på Jylland i Danmark. Företaget har över 1 500 ekologiska produkter och är en av Nordens ledande producenter av ekologiska produkter.

Källor

Externa länkar 
 Officiell svenskspråkig webbplats

Danska företag
Företag bildade 1972
Pagansångare

Pagansångare (Acrocephalus yamashinae) är en utdöd fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utbredning och status 
Fågeln förekom på ön Pagan i Marianerna. Den dog ut i slutet av 1970-talet. Tidigare har den betraktats som underart till marianersångare.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Yoshimaro Yamashina (1900-1989), japansk ornitolog som grundade Yamashina Institute for Ornithology 1932.

Referenser

Externa länkar 

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Marianerna
Läsångare

Läsångare (Acrocephalus musae) är en troligen utdöd fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Läsångaren förekom tidigare i ögruppen Läöarna i Sällskapsöarna och delas upp i två underarter: 
 A. m. musae – förekom på Raiatea
 A. m. garretti – förekom på Huahine

Tidigare har den betraktats som underart till tahitisångare. Den dog ut i slutet av 1800-talet eller början av 1900-talet.

Namn 
Läsångaren kallades tidigare garrettsångare, hedrande Andrew Garrett (1823-1887), en amerikansk naturforskare som samlade in typexemplaret, men detta justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Det vetenskapliga artnamnet musae är utifrån en teckning med titeln "Oriolus Musa" av Georg Forster på James Cooks andra seglats 1772-1775.

Referenser

Externa länkar 

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Utdöda fågelarter
Endemiska fågelarter på Sällskapsöarna
Oscar Grégoire

Oscar Grégoire, född 27 mars 1877 i Moskva, död 1947, var en belgisk vattenpolospelare och ryggsimmare.

Grégoire tävlade för Brussels Swimming and Water Polo Club i OS-turneringen 1900 där det belgiska laget tog silver. I OS-turneringen 1908 var han med om att ta ytterligare ett silver för Belgiens herrlandslag i vattenpolo. I OS-turneringen 1912 tog Belgien brons. Vid olympiska sommarspelen 1908 och 1912 var Grégoire även antagen till den belgiska OS-truppen i egenskap av simmare.

Referenser

Belgiska vattenpolospelare
Belgiska simmare
Ryggsimmare
Belgiska olympiska silvermedaljörer
Belgiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1900
Olympiska silvermedaljörer 1908
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Belgien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1912
Belgiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Moskva
Födda 1877
Avlidna 1947
Män
Mooreasångare

Mooreasångare (Acrocephalus longirostris) är en akut hotad fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer endast på ön Moorea i Sällskapsöarna i Stilla havet.

Utseende 
Mooreasångaren är en mycket stor (20–22 cm) rörsångare, större än tahitisångaren i alla bemärkelser förutom kortare tarser. Ovansidan är mestadels mörkt olivgrön, med halmgula fjäderkanter och vita eller gräddvita spetsar på hand- och armpennor. Vidare är vingknogen gul och även stjärtfjädrarna är övervägande ljust grädd- eller gulvita. Den är gul på ögonbrynsstreck, tygel, kinder och undersida, på bröstsidor och flanker dock med inslag av olivgrönt. Ögat är olivbrunt, näbben hornfärgad ovan och skäraktig under, och benen är skiffergrå. Olikt tahitisångaren verkar den sakna en mörk morf och skiljer sig från denna genom de ljusa inslagen i stjärten. Lätena är dåligt kända, men sången tros likna tahitisångaren.

Utbredning och systematik 
Mooreasångaren har sin utbredning enbart på ön Moorea i Sällskapsöarna i Stilla havet och observerades där senast 1981. Tidigare har den betraktats som underart till tahitisångare (Acrocephalus caffer) men urskiljs numera allmänt som egen art.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Arten hittas i ungskog på mellan 300 och 600 meters höjd. I övrigt är inget känt om dess levnadssätt.

Status och hot 
Arten är endast känd från specimen insamlade under James Cooks andra seglats på 1770-talet, från tre specimen tagna under en expedition 1921 samt observationer 1971–1973 och 1981. Eftersökningar i december 1986 och januari 1987 misslyckades, men två obekräftade fynd finns efter år 2000. IUCN kategoriserar den som akut hotad. Orsaken till dess tillbakagång är oklar. På närliggande Tahiti har tahitisångaren minskat till följd av avverkning av bambu, men på Moorea finns bestånd kvar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Utdöda fågelarter
Endemiska fågelarter på Sällskapsöarna
Herman Donners

Herman Donners, född 5 augusti 1888 i Antwerpen, död 14 maj 1915 i Calais, var en belgisk vattenpolospelare. Donners ingick i Belgiens landslag vid olympiska sommarspelen 1908 och 1912. Belgien tog OS-silver i herrarnas vattenpolo i London och OS-brons i herrarnas vattenpolo i Stockholm.

Referenser

Belgiska vattenpolospelare
Belgiska olympiska silvermedaljörer
Belgiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1908
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Belgien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1912
Belgiska idrottare under 1900-talet
Personer som stupat i strid under första världskriget
Idrottare från Antwerpen
Födda 1888
Avlidna 1915
Män
Mangarevasångare

Mangarevasångare (Acrocephalus astrolabii) är en utdöd fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och levnadssätt 
Mangarevasångaren var en stor (18 cm), ranglig rörsångare som ger ett rätt ovårdat intryck. Näbben är lång och benen är påfallande kraftiga. Varken läten eller beteende finns dokumenterade.

Utbredning och systematik 
Mangarevasångare förekom på ön Mangareva i Gambieröarna. Tidigare har den betraktats som underart till marianersångare.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Status 
Den är enbart känd från två exemplar och anses vara utdöd.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn astrolabii kommer från L’Astrolabe, franske upptäcktsresande Jules Dumont d’Urvilles flaggskepp varmed han utforskade Stilla havet 1838–1839.

Referenser

Externa länkar 

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter på Tuamotuöarna
Aguijansångare

Aguijansångare (Acrocephalus nijoi) är en utdöd fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar som tidigare förekom på en enda ö i västra Stilla havet

Utseende och läte 
Aguijuansångaren var en stor (18 centimeter lång), långnäbbad och gänglig rörsångare. Fjäderdräkten var ofta rufsig och fjädrarna på hjässan reste sig när den sjöng. Ovansidan var smutsigt olivgul med mattgul undersida och ögonbrynsstreck. Lätet var ett ljudligt tjack medan hanens sång var högröstad, varierad och komplex.

Utbredning och utdöende 
Aguijansångare förekom på ön Aguijan i Marianerna och behandlades tidigare tillsammans med saipansångaren (Acrocephalus hiwae) som underart till marianersångaren (A. luscinius). 

Arten har inte setts på ön sedan 1995 trots omfattande eftersökningar 2001, 2002, 2008 och 2009. Det är också möjligt att de senaste fynden härrör från felflugna individer av saipansångare (A. hiwae). Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som utdöd. Predation från införda djur (katter och råttor) och möjligen stillahavsvaranen (Varanus indicus) kan ligga bakom, liksom påverkan på dess levnadsmiljö av invasiva gurkarten Coccinia grandis.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den japanske naturforskaren T. Nijo som samlade in typexemplaret.

Noter

Externa länkar 

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Marianerna
Brottsjö

Brottsjö är ett hav som består av vågor som bryter, det vill säga hastigheten i vågens övre del är så pass mycket större än hastigheten i den nedre delen av så att vågen tippar över och vitt skum bildas. Brottsjö bildas på öppet hav vid vindhastigheter på över 5 meter per sekund. I vardagligt tal brukar man säga att det "går vita gäss" när vågorna bryter.

Vågor börjar även bryta när de kommer in på grunt vatten, se bränning.

Källor 

Vågor
Godtfred Skjerne

Godtfred Skjerne, född 10 maj 1880 i Köpenhamn, död 3 maj 1955, var en dansk musikolog.

Skjerne studerade juridik och blev ämbetsman i finansministeriet. Vid sidan av detta ägnade han sig åt musik, dels klarinettspel under fadern, soloklarinettisten i Det Kongelige Kapel Carl Skjernes (1854–1927) vägledning, dels sång och särskilt musikhistoria under Angul Hammerich; studierna fortsattes och vidgades under talrika utlandsresor. 

Skjerne utgav Plutark's Dialog om Musiken (1909), H.C. Lumbye og hans Samtid (1912) och redigerade från 1917 tidskriften Musik till dess upphörande 1925 och publicerade i bland annat denna åtskilliga artiklar främst angående musik- och instrumenthistoria; i Musik inriktade han sig särskilt på ge upplysningar om utlandets musikliv och knyta kontakt med dess musikförfattare. Han var tillsammans med William Behrend redaktör för Aarbog for Musik, och skrev en rad artiklar i Dansk biografisk Haandleksikon.

Källor

Danska musikologer
Födda 1880
Avlidna 1955
Män
Salmonsens
Signe Danning

Signe Thora Danning, född Aas 25 augusti 1878 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 10 februari 1980 i Odense, Danmark, var en norsk skådespelare.

Danning var engagerad vid Den Nationale Scene i Bergen 1897–1907. Därefter engagerades hon vid Fahlstrøms teater och Tivoli Theater i Oslo. Danning medverkade 1911–1912 i fyra av de allra tidigaste norska spelfilmerna. Hon debuterade i Fattigdommens forbandelse och medverkade också i Bondefangeri i Vaterland (1911), Under forvandlingens lov (1911) och Hemmeligheden (1912). Därefter flyttade hon tillsammans med maken Christian Danning till Danmark och Odense.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1980
Skådespelare från Oslo
Kvinnor
Georges de Bourguignon

Georges Camille Marcel de Bourguignon, född 15 februari 1910 i Woluwe-Saint-Lambert, död 31 december 1989 i Kraainem, var en belgisk fäktare som deltog i fyra olympiska sommarspel.

Han blev olympisk bronsmedaljör i London 1948.

Referenser

Belgiska fäktare
Belgiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Belgien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1952
Belgiska idrottare under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 1989
Män
Louis de Brouckère

'Louis de Brouckère, född 31 maj 1870, död 4 juni 1951, var en belgisk nationalekonom och politiker. 

Louis de Brouckère blev 1922 professor vid Bryssels universitet. Han anslöt sig tidigt till socialisterna och blev 1925 senator. 1914 gick de Brouckère ut som frivillig i första världskriget, fast han tidigare varit pacifist. Han gjorde en betydande insats inom arbetarnas bildningsrörelse. Som belgisk delegat deltog de Brouckère under många år i Nationernas Förbunds arbete. Vid avrustningskonferensen 1932 var han en av ordförandena. Inom den internationella arbetarrörelsen hade han länge en framskjuten plats, och 1935-1937 var han Socialistinternationalens tillförordnade president. Under andra världskriget vistades de Brouckère i Storbritannien. Efter Belgiens befrielse var han trots sin höga ålder aktiv som politiker i landet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Noter

Belgiska ekonomer
Belgiska politiker under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Johan Zetterquist

Lars Johan Zetterquist, född 13 april 1968 i Arvika, är en svensk målare och skulptör. Han verkar i Göteborg och är utbildad vid Hovedskous målarskola 1988–1989 och vid Konsthögskolan Valand vid Göteborgs universitet 1989–1994.

Zetterquist skapar bland annat projekt till offentliga konstverk, ofta i form av gigantiska monument. Visionerna är både utopiska och dystopiska men innehåller också ironi och humor. Förslagen gestaltas med stor konkretion och precision i en mångfald av tekniker, inte minst som skulpturer och installationer. Han verkar i skarven mellan design och installation.

Han debuterade 1994 på Galleri Rotor i Göteborg. Sedan dess har Zetterquist haft utställningar såväl i Sverige som internationellt, bland annat på Yerba Buena Center for the Arts i San Francisco, Hamburger Bahnhof, Berlin, Witte de With i Rotterdam, Galerie Rudiger Schöttle i München, Julia Freidman Gallery i Chicago, Suite 106 i New York. Tillsammans med Staffan Boije af Gennäs var han kurator för Nordic Darkness på Kristinehamns konstmuseum 2011. Sommaren 2015 visar Göteborgs Konsthall en separatutställning med Zetterquist med titeln "Kill the Poor Eat the Rich"

Zetterquist är representerad av Galleri Andréhn-Schiptjenko.

Han är son till konstnären Jörgen Zetterquist.

2017 Gavs Johan Zetterquists första skiva ut på skivbolaget Ideal Recordings. Titeln på skivan är Study for a Monument.

Källor

Externa länkar 
 Galleri Andrehn Schiptjenko
 Ideal Recordings

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Män
Födda 1968
Levande personer
Personer från Arvika
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Hans Hedemark

Hans Ingi Hedemark, född 27 september 1875 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där 21 juni 1930, var en norsk operasångare (tenor) och skådespelare.

Han debuterade 1896 i Otto Sindings Iraka på Christiania Theater. År 1899 engagerades han vid Den Nationale Scene i Bergen både som operasångare och karaktärsskådespelare. Bland de roller han gjort märks Rodolpho i La bohème (1902), Sylvain iVillars dragoner, Paris i Den sköna Helena (1901), Postillonen i Postillonen i Longemeau (1902), Agaton i Christian Dannings opera Kynthia (1903) och Tonio i Regementets dotter (1904). 

Han spelade in flera akustiska 78-varvare för skivetiketten Gramophone, bland andra "Den finske vals"  och "Den nye fiskervals" (1912).

Utöver detta verkade Hedemark även som filmskådespelare. Han debuterade 1911 i Fattigdommens forbandelse och medverkade i sammanlagt åtta filmer åren 1911–1919.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Diskografi på discogs

Norska operasångare
Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1930
Män
Sångare från Oslo
Skådespelare från Oslo
Norska sångare under 1800-talet
Brougham (biltyp)

Brougham är en karossmodell för bilar som har fem till sju sitsar med fast tak över den bakre avdelningen och förarsätet helt öppet. Karosstypen är baserad på en äldre vagntyp, vilken i sin tur uppkallats efter den engelska adelsfamiljen Brougham.

Källor 
 

Bilkarosserier
Museum Frieder Burda

Museum Frieder Burda är ett privatägt konstmuseum i Baden-Baden i Baden-Würtemberg i Tyskland.

Museet uppfördes efter ritningar av Richard Meier och öppnades i oktober 2004. Den ligger bredvid Kunsthalle Baden-Baden på Lichtentaler Allee. Museet har samlingar av modern och samtida konst, Neben, som tillhör grundaren Frieder Burda.

Richard Meier ritade en ljus, öppen byggnad med två stora salar, två mindre utställningslokaler och en souterrängvåning. Det är förbundet med en inglasad gång till den äldre konsthallsbyggnaden för Kusthalle Baden-Baden, ritad av Hermann Billing. Museet har omkring 1 000 kvadratmeter utställningsyta.

Byggnaden fick Royal Institute of British Architects RIBA European Award 2006.

Samlingar
Frieder Burdas samling omfattar 850 verk, inklusive målningar, skulpturer, installationer och grafik, med betoning på tysk expressionism, abstrakt expressionism, tyskt måleri från 1960, Picasso och internationellt måleri från 1990.

Målare i urval 

 Georg Baselitz
 Max Beckmann
 John Chamberlain
 Adolph Gottlieb
 Alexej von Jawlensky
 Anselm Kiefer
 Ernst Ludwig Kirchner
 Karin Kneffel
 Willem de Kooning
 Dieter Krieg
 Markus Lüpertz
 August Macke
 Markus Oehlen
 Pablo Picasso
 Sigmar Polke
 Jackson Pollock
 Gerhard Richter
 Mark Rothko
 Eugen Schönebeck
 Clyfford Still

Skulptörer i urval 

 Hans Arp
 Stephan Balkenhol
 Barry Flanagan
 Isa Genzken
 Anton Henning
 Imi Knoebel
 Henri Laurens
 Wilhelm Lehmbruck
 Jacques Lipchitz
 Joan Miró
 A. R. Penck
 Arnulf Rainer
 Niki de Saint-Phalle
 Günther Uecker
 Bernar Venet

Litteratur 
 Frieder Burda, Gerhard Everke, Klaus Gallwitz, Richard Meier: Sammlung Frieder Burda. Der Bau von Richard Meier. Cantz, Ostfildern 2004, .
 Stiftung Frieder Burda (Hrsg.): Sammlung Frieder Burda. (Katalog der Eröffnungsausstellung des Museums Frieder Burda). Cantz, 2004.
 Jean-Christophe Ammann, Patricia Kamp: Die Bilder tun was mit mir: Einblicke in die Sammlung. Cantz, Ostfildern 2010,  (mit Plänen des Gebäudes, ein Gespräch der Autoren mit Frieder Burda über die Museumskonzeption wird dokumentiert.)

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Kunstmuseum Frieder Burda i tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
Museum Frieder Burdas webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Tyskland
Museer i Baden-Württemberg
Museer invigda 2004
Pehr Qværnstrøm

Pehr Qværnstrøm, född 9 februari 1878 i Frederikshald (nuvarande Halden), död 12 december 1949, var en norsk skådespelare, manusförfattare och regissör.

Qværnstrøm filmdebuterade 1911 i Fattigdommens forbandelse. Samma år gjorde han Bondefangeri i Vaterland där han medverkade både som regissör, manusförfattare och skådespelare. Filmen blev hans enda filmregi och han verkade därefter endast som skådespelare. Han spelade i sammanlagt 14 filmer åren 1911–1946. Han var också engagerad vid Det norske teatret där han medverkade i Peer Gynt (1948).

Filmografi 

 (även regi och manus)

Källor

Noter 

Norska filmregissörer
Norska manusförfattare
Norska skådespelare under 1900-talet
Personer från Haldens kommun
Födda 1878
Avlidna 1949
Män