kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pestlasarettet

Pestlasarettet är en byggnad på Känsö karantänsanläggning på Känsö utanför Göteborg. Byggnaden förvaltas av Fortifikationsverket och är ett statligt byggnadsminne sedan den 10 november 1939.

Pestlasarettet var ursprungligen ett lasarett, som uppfördes 1817. Det är ett tvåvåningshus i tegel med sadeltak, som senare under 1800-talet kläddes med lockpanel och rödmålades med mörk falu rödfärg. Det är 26,5 meter långt och 11,5 meter brett.

Pestlasarettet ligger, liksom tre av karantänsstationens övriga byggnader, på en egen stenkista ute i en grund havsvik. Pestlasarettets stenkaj var ursprungligen förbunden med grannbyggnadernas kajer med vindbryggor. Smittade patienter från fartygen i karantän togs in med roddbåt i en kanal under huset och hissades sedan upp i en koj in i huset från roddbåten.

I sjukhuset fann på andra våningen åtta välventilerade sjuksalar med upp till fyra bäddar i varje sal. Varje rum hade en toalettstol, vilken spolades med uppumpat havsvatten. I undervåningen fanns badrum, behandlingsrum samt bostäder och andra utrymmen för personalen. På vinden fanns en pumpanordning för havsvatten och blyklädda träkar för vattnet.

Vid de tillfällen, då sjukhuset hade patienter, skedde förbindelsen med omvärlden från ett låst rum i den närmast liggande observationssjukhusbyggnaden, dit bara karantänsmästaren och läkaren hade nyckel. Där utväxlades förnödenheter till sjukhuset och dokument från sjukhuset, vilka senare rökades och doppades i ättika.

Patienterna fick byta rum varje dygn och rummen rengjordes och röktes. Det fanns en ringledning som patienten kunde använda för att få hjälp. En bricka föll ner på en nummertavla så personalen kunde se vem som hade ringt.

Byggnaden har senare använts som värnpliktsförläggning.

Se även 
 Göteborgs garnison
 Känsö, (SBM)
 Kanslihuset, (SMB)
 Känsö karantänsanläggning, (SBM)
 Känsö torn, (SBM)
 Parloiren, (SBM)

Referenser

Noter

Webbkällor
 "Stora Känsö", Byggnadsregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 3 maj 2016.
 Stora Känsö, karta från Lantmäteriet. Läst 24 januari 2017.
 Känsö – Vårdprogram, Fortifikationsverket 2007, sidorna 92-100.

Vidare läsning 
 

Känsö
Byggnadsminnen i Göteborgs kommun
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Inga Lill Strömberg

Inga Lill Kristina Strömberg född 23 december 1950 i Kristinehamn, är en svensk målare och lärare. 

Strömberg studerade bild på gymnasiet i Kristinehamn, bild och drama på lärarutbildningen i Karlstad, och för Evert Lundberg på Hacklehemsskolan samt akvarell och oljemålningskurser för Bertil Wivhammar. Hon har medverkat i samlingsutställningarna Vattensalongen på Galleri Fyrtornet i Karlstad 2004,Sommarsalongen på Galleri Vågen i Kristinehamn, Galleri Almar i Karlstad, Karlstads Stadsbibliotek, Sommarsalong på Konstmuseet Kvadraten i Kristinehamn, Galleri Konst i Karlstad, Galleri Hagman i Stockholm, Gröna Galleriet i Karlstad och Höstsalongen på  Värmlands museum. Hon blev inbjuden att delta i den  6:e,7:e 8:e 9-e och 10-e Biennalen för Internationell Samtida Konst i Florens 2007, 2009, 2011, 2013 och 2015.

Hon blev Folkuniversitetets stipendiat 2010.

Hennes konst består av abstrakta målningar och naturmålningar i olja och akvarell.

Källor
Inga Lill Strömberg på Svenska konstnärer

 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Personer från Kristinehamn
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska lärare under 2000-talet
Bergsebra nationalpark

Bergsebra nationalpark ligger i Östra Kapprovinsen i Sydafrika nära staden Cradock. Nationalparken inrättades 1937 för att skydda den minskade populationen av bergsebran (Equus zebra). I skyddsområdet lever ungefär 700 individer av arten.

Andra typiska djur i parken är jordsvin, gepard, afrikansk buffel, paradistrana och rostnackad trapp. Året 2013 återinfördes dessutom lejon som hade saknats i området under de gångna 130 åren.

Referenser

Externa länkar 

Nationalparker i Sydafrika
Jared Gilman

Jared T. Raynor Gilman, född 28 december  1998, är en amerikansk skådespelare. Han är bland annat känd för sin roll som Sam Shakusky i Moonrise Kingdom från 2012.

Filmografi
Moonrise Kingdom
Elsa & Fred
Two-Bit Waltz

Referenser

Män
Födda 1998
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Sigrid Granfelt

Sigrid Maria Granfelt, född 2 juli 1868 i Åbo, död 29 mars 1942 i Helsingfors, var en finländsk målare och konsthantverkare.

Sigrid Granfelt tillhörde den adliga släkten Granfelt. Hon var dotter till juristen Otto Fabian Nimrod Granfelt (1818–1878) och syster till George Granfelt och Hjalmar Granfelt. Hon utbildade sig i Tyska fruntimmersskolan i Helsingfors och i Finska Konstföreningens ritskola i Helsingfors. Därefter for hon till Paris för att studera målning och vistades också i Tyskland, Nederländerna och Italien. Som målare är hon mest känd för sina djurmålningar. 

Hon vistades sommartid under en rad somrar från 1902 på Eckerö. År 1910 köpte hon Husö gård på Bergö i Finströms kommun på Åland, där hon 1912 lät uppförde Gula huset, som hon själv hade ritat. Hon drev gården med jord- och trädgårdsbruk och sysslade också med hantverk och i avtagande utsträckning åt målning. Hon medverkade till att utveckla hemslöjden på Åland och hon var aktiv i Martharörelsen. 

Hon donerade Husö gård till Åbo Akademi 1942 med önskan att den skulle utnyttjas som "botanisk stödjepunkt". Den används idag som Husö biologiska station.

Bildgalleri

Bibliografi
 Viveka Lindqvist: Sigrid Granfelt – värdinna på Husö 1911-1942 i tidskriften Skärgård 1984:2, sidorna 10-12

Källor
Åbo akademis webbplats
Några kända finströmare på Finströms kommuns webbplats

Noter

Externa länkar
Husö biologiska station – historia och forskningsinriktningar på Åbo akademis webbplats

Finländska målare
Personer inom finländskt föreningsliv
Födda 1868
Avlidna 1942
Kvinnor
Personer från Åbo
Alice de Chambrier

Alice de Chambrier, född den 28 september 1861 i Neuchâtel, död där den 20 december 1882, var en schweizisk författarinna.

de Chambrier tillhörde en inom litteraturen bekant familj och ådagalade en brådmogen författarbegåvning. Vid sin död efterlämnade hon utom noveller och romaner på prosa mycket lyrik och flera versifierade skådespel. Utgivna är den fina diktsamlingen Au delà (1884; 4:e upplagan 1886) och romanen Le chatelard de Bevaix (i "Musée neuchâtelois" 1884).

Källor 

 

Schweiziska novellförfattare
Franskspråkiga novellförfattare
Schweiziska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Schweiziska poeter
Franskspråkiga poeter
Schweiziska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Poeter under 1800-talet
Dramatiker under 1800-talet
Schweiziska författare under 1800-talet
Personer från Neuchâtel
Födda 1861
Avlidna 1882
Kvinnor
Ugglan
Heinrich Lersch

Heinrich Lersch, född den 12 september 1889 i Mönchen-Gladbach, död den 18 juni 1936 i Remagen, var en tysk skald. I hemlandet beskrivs han som autodidakt. Han är inte översatt till svenska (2022).

Heinrich Lersch, som till yrket var smed, debuterade efter vandringar i Tyskland, Holland och Italien med dikterna Abglanz des Lebens (1914), som följdes av världskrigslyriken Herz! aufglühe dein Blut (1915), Deutschland (1916), Schulter an Schulter (1918) och kärleksdikterna Die ewige Frau (1920). Lersch var en arbetarskald, som i form och religiöst socialt patos stod expressionisterna nära. Han delade Kleistpriset 1916 med Agnes Miegel.

I augusti 1934 publicerades ett upprop formulerat av Joseph Goebbels i NSDAP:s partiorgan Völkischer Beobachter. I korthet handlade detta om att offentligt visa Führern sin trohet. Det var undertecknat av namnkunniga författare, bildkonstnärer, konsthistoriker, arkitekter, skådespelare, musiker och tonsättare. Bland dem fanns Heinrich Lersch.

Källor

Referenser

Externa länkar 

 Böcker av och om Heinrich Lersch på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Nazister
Tyska poeter under 1900-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska författare under 1900-talet
Personer från Mönchengladbach
Födda 1889
Avlidna 1936
Män
Autodidakter
Ugglan
Duvtjärn

Duvtjärn kan avse:
 Duvtjärnen, Dalarna, sjö i Borlänge kommun, 
 Duvtjärnen, sjö i Torsby kommun, 

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Natalja Glebova

Natalja Grigorijevna Glebova (), född som Шиве den 30 april 1963 i Kemerovo, är en rysk före detta skridskoåkare som tävlade för Sovjetunionen.
Glebova blev olympisk bronsmedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1984 i Sarajevo.

Källor 

Sovjetiska skridskoåkare
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sovjetunionen
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Personer från Kemerovo
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Västansjösjön

Västansjösjön kan syfta på:
Västansjösjön, Ångermanland, sjö i Örnsköldsviks kommun,  (23,7 ha)
Västansjösjön, Dalarna, sjö i Borlänge kommun,  (4,5 ha)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Anthony Lopes

Anthony Lopes, född 1 oktober 1990 i Givors, Frankrike, är en portugisisk fotbollsmålvakt som spelar för franska Lyon.

Landslagskarriär
Lopes debuterade för Portugals landslag den 31 mars 2015 i en 2–0-förlust mot Kap Verde.

Källor

Portugisiska fotbollsmålvakter
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1990
Levande personer
Män
Personer från Givors
Karantänsstationer i Sverige

Karantänsstationer i Sverige fanns från andra häften av 1700-talet till första häften av 1900-talet.

Förebilden för hantering av karantäner i Sverige fanns i medelhavsländerna. De första karantänsstationerna upprättades i hamnstäder med erfarenhet från Digerdödens härjningar. En av de äldsta, Lazaretto Vecchio, anlades 1423 på en ö i inloppet till  Venedig. Senare inrättades anläggningar för att isolera och vårda smittade utanför stora hamnar i andra medelhavsländer. Den år 1627 etablerade karantänsstationen på ön Ratonneau utanför Marseille blev ett föredöme för karantäner i andra länder.

Under mitten 1800-talet var karantänssystemet som mest utbyggt. Ett fartyg från ett land med smittsamma sjukdomar måste ha ett sundhetspass för att få anlöpa en importhamn. Sundhetspasset, som utfärdades av erkända karantänsstationer, skulle påvisa att fartyg och besättning tillbringat tillräcklig tid i karantän, vid exporthamnen, eller vid en station på färdvägen. Karantänsstationerna fick därmed avgörande betydelse också för att upprätta ett lands utrikeshandel under epidemitider.

Den första fasta karantänsstationen i Sverige uppfördes på Känsö utanför Göteborg 1771, men övergavs redan året efter. År 1804 beslöts att återupprätta Känsö karantänsanläggning, vilken kom att byggas först 1816–19. På Enholmen utanför Slite på Gotland inrättades 1831 en karantänsstation. Stationer uppfördes också på Hästö utanför Karlskrona, på Fejan utanför Kapellskär och utanför Åbo. 

För de svenska karantänsstationerna ansvarade militären, med militär och civilanställd personal. De kom framför allt till användning i samband med koleraepidemier. Behovet minskade mot slutet av 1800-talet, men så sent som 1892 uppfördes Sjukhuset Wasa på Ostkustens karantänsstation på Fejan öster om Kapellskär. Verksamheten vid karantänsanläggningen på Känsö upphörde på 1920-talet, och stationen lades formellt ned 1934. Även karantänsstationen på Fejan var i drift fram till 1930-talet.

Även i nutid finns förberedelser för karantän vid utvalda hamnar och flygplatser i Sverige.

Se även
Lista över karantänsstationer i länder runt Medelhavet

Källor
Känsö – Vårdprogram, Fortifikationsverket 2007, sidorna 92-100

Noter

Karantänsstationer
Epidemier
Känsö
Hugo von Lerchenfeld

Hugo von Lerchenfeld kan syfta på bland andra:

* Hugo von Lerchenfeld-Köfering (1843–1925), tysk politiker och diplomat
 Hugo von und zu Lerchenfeld auf Köfering und Schönberg (1871–1944), tysk politiker och diplomat
Hugo von Lerchenfeld-Köfering

Hugo von und zu Lerchenfeld auf Köfering und Schönberg, född den 13 oktober 1843 i Berlin, död den 28 juni 1925 i Köfering, var en bayersk greve, diplomat och politiker.

von Lerchenfeld-Köfering var 1880-november 1918 Bayerns sändebud i Berlin och representant i förbundsrådet. I polemiken om Tysklands del i ansvaret för första världskrigets uppkomst har en rätt framträdande roll spelats av den så kallade Lerchenfelddepeschen av den 18 juli 1914. Den publicerades av Kurt Eisner i tendentiöst stympad form och under von Lerchenfeld-Köferings namn som bevis för tyska regeringens krigsvilja och förhandskännedom om Österrikes ultimatum till Serbien. När depeschen sedermera in extenso offentliggjordes, befanns den inte härröra från von Lerchenfeld-Köfering, utan från en för honom vikarierande yngre diplomat, Wilhelm von Schoen, samt inte heller ge fullt samma intryck som det Eisnerska sammandraget.

Källor 

 

Tyska diplomater
Bayerska politiker
Bayerska diplomater
Diplomater under 1800-talet
Diplomater under 1900-talet
Tyska politiker under 1800-talet
Tyska politiker under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1843
Avlidna 1925
Män
Ugglan
Adile Zogu

Prinsessan Adile Zogu, född 1893, död 1966, var en albansk prinsessa, den första av sex systrar till kung Ahmet Zogu av Albanien. Hon var dotter till Xhemal Pasha Zogolli, hövding av Mati, och Sadije Hanëm Zogolli. Vid hennes brors trontillträde 1928 fick hennes mor titeln drottningmoder, medan hennes halvbror Xhelal blev prins och hon och hennes fem systrar fick titeln prinsessa. 

Hon gifte sig med Emin Bey Agolli-Doshishti och fick tre söner, Salih, Hysein och Sherafedin, och två döttrar, Teri och Danush. När hennes före detta svägerska prinsessan Ruhije skilde sig från hennes halvbror prins Xhelal bosatte hon sig hos Adile.
 
Medan kungens fyra yngre systrar Senije Zogu, Myzejen Zogu, Ruhije Zogu och Maxhide Zogu fick spela en viktig offentlig roll i den kungliga representationen, levde hans två äldre systrar Adile Zogu och Nafije Zogu till stor del ett tillbakadraget liv och syntes bara vid enstaka tillfällen i det offentliga livet. Adile spelade sällan någon offentlig roll under sin brors regeringstid. I stället hade hon uppgiften att organisera det kungliga hushållet och hovet, och hon sades vara den enda av systrarna som behövde ägna sig åt praktiska och ekonomiska uppgifter. Hon ska i övrigt ha ägnat sitt liv helt åt familjen. 

Adile lämnade Albanien tillsammans med den övriga kungafamiljen vid andra världskrigets utbrott 1939 och flyttade till Storbritannien. Medan den övriga familjen bosatte sig i Egypten 1946 stannade hon kvar i England hos sin dotter Teri, som gift sig med en engelsman. Hon vårdade dock brodern Zog i Frankrike under hans sista år, sedan denne flyttat från Egypten 1955.

Källor 
 Christo Dako, Zog the First, King of the Albanians, Tirana, 1937.
 Joséphine Dedet, Géraldine, Reine des Albanais, Paris, Criterion, 1997.
 Charles Fenyvesi, Splendor in exile, Washington, New Republic Books, 1979.
 Anastas Frashëri, Cila ka qënë N.M. Saj Sadije Zogu [Who was H.M .Queen Mother Sadije Zogu], Tirana, « Tirana », 1935.
 Patrice Najbor, Histoire de l’Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007, 5 vol., Je Publie, 2008.
 Neil Rees, A Royal Exile - King Zog & Queen Geraldine of Albania in exile..., Studge Publications, 2010.
 Gwen Robyns, Geraldine of the Albanians, London, Muller, Blond & White limited, 1987
 Joseph Swire, Albania – The Rise of a Kingdom, New York, Arno Press & The New York Times, 1971.
 Jason Tomes, King Zog. Self-made Monarch of Albania, Sutton Publishing Limited, 2003.

Fotnoter 

Födda 1893
Avlidna 1966
Prinsessor
Kvinnor
Personer i Albanien under 1900-talet
Albaniens kungligheter
Jordan Ferri

Jordan Ferri, född 12 mars 1992, är en fransk fotbollsspelare som spelar för franska Montpellier.

Karriär
Ferri debuterade för Lyon i Ligue 1 den 12 december 2012 mot AS Nancy (1–1), där han byttes in i den 30:e minuten mot Anthony Réveillère.

I november 2018 lånades Ferri ut till Nîmes på ett låneavtal över resten av säsongen 2018/2019. I juni 2019 värvades Ferri av Montpellier, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Nîmes Olympique
Fotbollsspelare i Montpellier HSC (herrar)
Spelare i Ligue 1
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från Vaucluse
Lazzaretto Vecchio

Lazzaretto Vecchio är en ö i  Venedigbukten nära Lido di Venezia. 

Mellan 1403 och 1630 fanns på Lazzaretto Vecchio, ett sjukhus (lasarett) som tog hand om patienter under pestepidemier och som var leprasjukhus. Senare användes ön för militära ändamål. 

Sedan 2004 har vid arkeologiska undersökningar grävts upp fler än 1.500 skelett av begravda pestoffer från 1400-talet till 1600-talet från enskilda gravar och massgravar. Många andra kvarlevor finns på ön, eftersom dödstalen antas ha legat på upp till 500 per dag under 1500-talet.

Bildgalleri

Se även
Lazzaretto Nuovo

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Lazaretto Vecchio på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar

Venedig
Karantänsstationer
Fredrik av Utrecht

Fredrik I, född omkring 780, död 18 juli 838, var biskop av Utrecht från ungefär 814/816 och fram till sin död. Han har helgonskap både i den romersk-katolska kyrkan och den ortodoxa kyrkan.

Han föddes omkring år 780 i Friesland och var barnbarn till den hedniske stamkungen Radbod. Enligt de tillgängliga kyrkoarkiven blev han mördad den 18 juli 838, dock har även andra källor angivit olika datum för hans olaga frånfälle.

Vid en ung ålder blev den unge Fredrik allmänutbildad av Utrechts lokala prästerskap, och då i synnerhet av dess biskop, Rikfried. Efter denna kyrkliga skolgång blev han slutligen både till yrke och kall en prästman. Han fick i uppdrag att omvända de sista kvarvarande hedningarna i stiftets norra del, men också hedningar i områden bortom stiftsgränsen.  

Efter att biskop Rikfried hade avlidit omkring 815/816 utvaldes Fredrik som sin lärofaders efterträdare. Under sin ämbetstid som biskop i hemstaden blev han mäkta beryktad för sin fromhet och lärdom, samt uppehöll en brevkorrespondens med Mainz blivande ärkebiskop, Rabanus Maranus. Vid synoden i Mainz lovprisades dessutom Fredrik för sitt goda förstånd och sin kyrkliga lärdomskonst. Fredrik anses vara den som låtit åstadkomma den skriftliga Helgonberättelsen " Vita S Bonifacii  " .

Det är oklart exakt om hur Fredrik bragtes om livet. Det är fastställt att han blev mördad, men vem som anstiftade dådet och varför det skedde är inte lika fastställt. Hans helgonlegend säger att han dräptes av två banemän med dolkar, efter mässogudstjänsten den 18 juli 838. Enligt kyrkokrönikörer under den äldre medeltiden såsom exempelvis, William av Malmesbury, lät kejsarinnan Judith mörda honom. Detta eftersom hon ogillade Fredriks hårda fördömande av hennes omoraliska skörlevnad. Senare katolska skriftställare, såsom kardinal Cesare Baronius, och kyrkohistorikern Jean Mabillon, menar dock att biskop Fredrik mördades av hedningar som högeligen ogillade hans kristna förkunnelse och missionsarbete.

Den senare uppgiften är troligtvis den mest sannolika, eftersom samtida uppgifter om kejsarinnan Judith ej berättar något om hennes påstått odygdiga livsföring, eller för delen att biskop Fredrik lät anklaga henne för sådana ogudaktiga försyndelser . Dessutom är det känt att det landområde, Walcheren, som hans banemän utskickades från, var i högsta grad fientligt inställd mot Fredrik och hans kristna troslära.

Kort efter sin död helgonförklarades Fredrik, med särskild åminnelsedag den 18 juli, (sedan 1702 också firad såsom namnsdag i Sverige) samt är numera också skyddshelgon för de döva. Sin sista vila erhöll han i Sankt Salvatorskyrkan i hemstaden Utrecht .

Referenser

män
födda 780
Avlidna 838
Biskopar
Helgon
Corentin Tolisso

Corentin Tolisso, född 3 augusti 1994 i Tarare, Frankrike, är en fransk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Lyon. Han representerar även det franska landslaget.

Klubbkarriär
Tolisso debuterade för Lyon i Ligue 1 den 10 augusti 2013 i en vinstmatch mot Nice (4–0), där han byttes in i den 92:a minuten mot Arnold Mvuemba. I juni 2017 värvades Tolisso av tyska Bayern München, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 1 juli 2022 blev Tolisso klar för en återkomst i Lyon, där han skrev på ett femårskontrakt.

Landslagskarriär
Han vann VM-guld med Frankrike i VM 2018.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Ligue 1
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1994
Levande personer
Män
Personer från Tarare
Franska idrottare under 2000-talet
Världsmästare i fotboll
Riddare av Hederslegionen
Justs Sirmais

Justs Sirmais, född 6 februari 1995 i Ķekava, är en lettisk sångare även känd under namnet Justs. Sirmais är känd för att ha deltagit i Supernova 2016, Lettlands uttagning till Eurovision Song Contest 2016, med låten "Heartbeat". Han vann uttagningen representerade Lettland i Eurovision 2016 med låten.

Karriär 
Sirmais föddes 1995 i staden Ķekava strax söder om Riga i centrala Lettland. Han studerade vid Rigas statliga gymnasium no. 1. 

Den 31 januari 2016 meddelade Sirmais att han var en av 20 deltagande artister i Lettlands Eurovisionuttagning Supernova 2016. Han deltog i tävlingen med låten "Heartbeat" som både skrevs och komponerades av sångerskan Aminata Savadogo. Savadogo deltog själv i och vann Supernova 2015 med låten "Love Injected". I sitt heat den 7 februari vann Sirmais överlägset efter att ha fått över 40% av folkets röster. Han kom därmed att tävla i semifinalen den 21 februari. Sirmais vann även semifinalen utsågs genom folkets röster till vinnare av tävlingen 28 februari.

Sirmais tog sig igenom den andra semifinalen i Eurovision i Stockholm på en åttondeplats och placerade sig och Lettland på femtondeplats i finalen. Den 17 maj 2016 släppte han EP:n To Be Heard. Den 23 maj 2016 släppte han singeln "Ko Tu Dari?" ().

Referenser 

Födda 1995
Levande personer
Män
Lettiska sångare
Artister som representerat Lettland i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2016
Maxwel Cornet

Gnaly Maxwel Cornet, född 27 september 1996, är en ivoriansk-fransk fotbollsspelare som spelar för West Ham United.

Karriär
Cornet debuterade för Lyon i Ligue 1 den 25 januari 2015 i en vinstmatch mot Metz (2–0), där han byttes in i den 34:e minuten mot Alexandre Lacazette.

Den 29 augusti 2021 värvades Cornet av Burnley, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 5 augusti 2022 värvades Cornet av West Ham United, där han skrev på ett femårskontrakt.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Ivorianska fotbollsspelare
Ivorianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Metz
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Burnley FC
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i Championnat National
Spelare i Premier League
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2019
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2021
Födda 1996
Levande personer
Män