kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Malcolm Carmichael

Malcolm Carmichael, född den 8 september 1955, är en brittisk roddare.

Han tog OS-brons i tvåa utan styrman i samband med de olympiska roddtävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Brittiska roddare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Storbritannien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1980
Födda 1955
Levande personer
Män
Pimenov

Pimenov är ett efternamn, som burits av bland andra:
Jurij Pimenov, sovjetisk roddare
Nikolaj Pimenov, sovjetisk roddare
Ruslan Pimenov, rysk fotbollsspelare
Vjatjeslav Pimenov, rysk professionell triathlet och långdistanslöpare
Herrarnas dubbelsculler i rodd vid olympiska sommarspelen 1980

Herrarnas dubbelsculler i rodd vid olympiska sommarspelen 1980 avgjordes mellan den 20 och 27 juli 1980. Grenen hade totalt 19 deltagare från nio länder.

Medaljörer

Heat

Heat 1

Heat 2

Återkval

Heat 1

Heat 2

Finaler

A-final

B-final

Källor

Noter 

Rodd vid olympiska sommarspelen 1980
Yurakaré

Yurakaré är ett oklassificerat språk som talas i Bolivia av 2680 personer (2000). Språket är utrotningshotat. Yurakaré är agglutinerande och polysynteiskt.

Den äldsta skriftliga källan om yurakaré är från 1893.

Morris Swadesh ansåg att yurakaré tillhör en språkfamilj omfattande språk som quechua, itonama, mosetén och cayuvava. Dock betraktas det allmänt som ett isolatspråk.

Fonologi
Yurakaré har följande konsonanter:

Uttalet av k varierar något; vissa talare uttalar det nästan som ett uvulart q. Det är inte nödvändigt att uttala ʔ, även om det förekommer i noggrant uttal.

I lånord från (den lokala bolivianska varianten av) spanska anpassas vissa ljud till yurakaré: f blir p, r blir ɹ̝, som i spanskans profesor, som på yurakaré är poɹ̝opesor; ʎ blir l, i ett fall li; samt g blir k.

Yurakaré har vokalerna i, ɨ, u, e, o, æ, a. æ är ett ljud som skiljer yurakaré från omgivande språk. Dess fonetiska status framgår genom att jämföra det med de närmaste ljuden, a och e; tæjle (jag vet det), tajle (vi vet det), samt tæhtæ (fot), tehte (mormor/farmor). a har allofonet ɑ.

Trots att a och o förekommer i yurakaré ändras de ofta i spanska lånord. Detta kan bero på att lånorden kommit via quechua.

Ortografi
Olika forskare har använt olika ortografier för yurakaré. Tabellen nedan visar IPA-symbolen, följt av dess stavning i tre ortografier.

En officiell ortografi för yurakaré bestämdes i ett möte i Santa Cruz de la Sierra 25-26 juli 2007.

Referenser

Isolatspråk
Språk i Bolivia
Utrotningshotade språk
Agglutinerande språk
Polysyntetiska språk
Friedrich Konrad Griepenkerl

Friedrich Konrad Griepenkerl, född 10 december 1782 i Peine, död 6 april 1849 i Braunschweig, var en tysk pedagog. Han var far till Wolfgang Robert och Otto Griepenkerl. 

Griepenkerl, som var professor i Braunschweig, var bekant som herbartsk filosof. Han var även dirigent och musikhistoriker. Bland hans verk märks Lehrbuch der Ästhetik (2 band, 1826), Lehrbuch der Logik (1828, ny upplaga 1831), Briefe an einen jüngeren gelehrten Freund über Philosophie und besonders über Herbarts Lehren (1832) och en kritisk utgåva av Johann Sebastian Bach's Compositionen für die Orgel (10 band 1837 ff., tillsammans med Ferdinand Roitzsch).

Källor

Externa länkar 
 
 

Tyska pedagoger
Tyska professorer i filosofi
Tyska musikhistoriker
Tyska dirigenter
Tyska musiker under 1800-talet
Filosofer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Peine
Födda 1782
Avlidna 1849
Män
Ugglan
Friedenskirche, Potsdam

Friedenskirche är en kyrkobyggnad i staden Potsdam i Brandenburg, Tyskland, tillhörande Tysklands evangeliska kyrka. Kyrkan ligger i slottet Sanssoucis park, i den östra delen av parken som kallas Marlygarten. Kung Fredrik Vilhelm IV av Preussen skissade ett utkast till kyrkan, som senare ritades av Ludwig Persius. Efter Persius död 1845 övertog Friedrich August Stüler rollen som chefsarkitekt, medan bygget leddes av Ferdinand von Arnim och Ludwig Ferdinand Hesse. Friedenskirche liknar till utförandet Heilandskirche öster om Potsdam och designades liksom denna i italiensk rundbogenstil, med det ursprungligen romanska utförandet av kyrkan San Clemente i Rom som förebild. Grundstenen lades 14 april 1845 och invigningen skedde tre år senare, 24 september 1848, medan de kringliggande byggnaderna färdigställdes först 1854.

Kunglig begravningskyrka 
Kung Fredrik Vilhelm IV av Preussen (1795–1861) och hans hustru drottning Elisabeth Ludovika av Bayern (1801–1873) ligger begravda under kyrkans högaltare. Fredrik Vilhelm IV:s hjärta begravdes dock i mausoleet i Charlottenburgs slottspark, vid hans föräldrars gravar.

Mellan 1888 och 1890 uppfördes Kaiser-Friedrich-Mausoleum i anslutning till kyrkan, efter ritningar av Julius Raschdorff. Mausoleet byggdes som gravmonument åt kejsaren Fredrik III av Tyskland (1831–1888) och blev även gravplats för hans kejsarinna Viktoria av Storbritannien (1840–1901) samt två av parets söner som dog som barn, prins Sigismund (1864–1866) och prins Valdemar (1868–1879). Kung Fredrik Vilhelm I av Preussens  (1688–1740) innersarkofag flyttades 1991 till mausoleet från Burg Hohenzollern. Fredrik Vilhelm I begravdes ursprungligen i Garnisonkirche i Potsdam, som dock förstördes tillsammans med yttersarkofagen vid bombningen av Potsdam 1945.

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Brandenburg
Palats och parker i Potsdam och Berlin
Byggnader och anläggningar i Potsdam
Gösta Berg (konstnär)

Gösta Berg, född 8 februari 1938 i Jönköping, är en svensk konstnär, formgivare och teckningslärare.

Berg studerade vid Konstfack i Stockholm 1953-1959 och till möbelformgivare hos G.A. Berg i Uppsala. Efter studierna vid Konstfack anställdes han som teckningslärare vid Gubbängens enhetsskola och sedan på Stureskolan och Vasagymnasiet i Arboga. 

Bland hans offentliga arbeten märks ljusbärare för Trefaldighetskyrkan med plats för 150 ljus, altarmålning för kyrkan i Kamenetz i Vitryssland, sakrala utsmyckningar med en fondmosaik i Brickebergskyrkan Örebro, Pingstkyrkan i Arboga, Örtagårdskyrkan i Arboga och Missionskyrkorna i Vallentuna och Hallstahammar och ett porträtt på kommunfullmäktiges ordförande Lars O. Molin i Örebro.

Han tilldelades ett kulturstipendium från Frikyrkliga Studieförbundet. 

Hans konst består huvudsakligen landskapsmotiv men även porträtt i olja och akvarell. Tillsammans med slöjdläraren Stenerik Eriksson i Arboga formgav han en stol som producerades av ett företag i Danmark. 

Berg är representerad i Arboga och Örebro kommuns samlingar.

Bibliografi
Våga måla akvarell, tillsammans med Margit Knutsson-Hall.

Externa länkar
Gösta Berg i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 10 februari 2016.

 
Konstnärer från Jönköping
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1938
Levande personer
Män
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska formgivare
Lärare från Jönköping
Hend Sabry

Hend Sabry, född 1979, är en tunisisk skådespelare och modell. Hon inledde sin karriär inom tunisisk film och TV, men är numer även verksam i Egypten, där hon bor. Hon är utbildad advokat, och engagerar sig för kvinnors rättigheter och andra sociala och humanitära frågor, såsom FN:s livsmedelsprogram.

Filmografi
Tunisiska filmer
 1994: Les Silences du palais 
 2000: La Saison des hommes
 2001: La Librairie
 2002: Poupées d'argile

Egyptiska filmer
 2001: Journal d'une adolescente
 2001: Le Citoyen, l'indic et le voleur 
 2003: Ayez Haqqi 
 2003: Izzay Tekhalli El Banat Tehibbak
 2004: Halet Hob
 2004: Ahla al awkat 
 2005: Les Filles du centre-ville
 2005: Pile ou Face 
 2006: Ouija
 2006: L'Immeuble Yacoubian
 2006: Game of Love 
 2007: El Gezira 
 2008: L'Aquarium (eng.) 
 2009: Ibrahim Labyad 
 2009: Heliopolis 
 2010: L'Envie (eng.)
 2011: Asmaa  (eng)
 2011: 18 jours
 2014: La Mo Akhza
 2014: El Gezira 2 

Filmer från andra länder
 2008: Whatever Lola Wants

Referenser

Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Personer från Tunis
Tunisiska skådespelare
Tunisiska advokater
Tunisiska fotomodeller
UK Championship 2013

UK Championship 2013, eller williamhill.com UK Championship, var en rankingturnering i snooker som spelades i Barbican Centre i York, England mellan den 26 november och 8 december 2013.

Formatet ändrades till detta år. Inget kval hölls, istället gick de 128 främsta på världsrankingen direkt in i omgång 1. Sju av de 128 rankade spelarna deltog inte i turneringen och platserna erbjöds istället till sju amatörer.

Neil Robertson vann sin nionde rankingtitel genom att besegra Mark Selby med 10–7 i finalen.

Prispengar
Den totala prissumman ökade från 625 000 till 700 000 GBP med ett extra pris på totalt 55 000 pund för eventuella maximumbreak. Fördelningen var som följer:
{| 
|-
| width=100 | • Vinnare || align=right width=100 | 150 000
|-
| • Tvåa || align=right | 70 000
|-
| • Semifinal || align=right | 30 000
|-
| • Kvartsfinal || align=right | 20 000
|-
| • Sista 16 || align=right | 12 000
|-
| • Sista 32 || align=right | 9 000
|-
| • Sista 64 || align=right | 3 000
|-
| • Högsta break || align=right | 4 000
|-
| Summa || align=right | 700 000
|-
|
|-
| width=100 | Maximumbreak || align=right width=100 | 55 000
|}

Resultat

Sektion 1

Sektion 2

Sektion 3

Sektion 4

Sektion 5

Sektion 6

Sektion 7

Sektion 8

Slutspel

Final

Referenser

Källor
snooker.org

2013 i Storbritannien
2013
Snookersäsongen 2013/2014
Monica Eliasson

Monica Eliasson, född 6 september 1941 i Åmål, är en svensk skulptör.

Eliasson studerade vid Stenebyskolan i Dals Långed. Hon har bland annat deltagit i samlingsutställningar på Värmlands museums Höstsalonger, Kristinehamns konstmuseum, Ystads konstmuseum, Dalslands Konstförening, Åkerby Skulpturpark, Sundby Skulpturpark i Strängnäs, Stockholm Art Fair, Nordenfjeldske Kunstmuseum i Trondheim Norge, Det Danske Kulturinstitut & Emaljmuseet, Debrecen Ungern, 3rd International Enamel Exhibition i Coburg Tyskland, Naestved Emaljmuseum i Danmark, Skandinavien Emaljtriennale i Jäärvenpää Finland och Nordiska Emailletrinnale i Naestved och Silkeborg Danmark. 

Bland hennes offentliga arbeten märks väggutsmyckning i emalj-rostfritt stål på Centralsjukhuset i Karlstad.

Hon har tilldelats Stockholms läns landstings kulturstipendium tillsammans med emaljgruppen DE 6 1993, Hammarö kulturstipendium 1994, Dalslands Konstförenings konstnärsstipendium 1999, The Award of Encouragement 9th Cloissonne Jewellery Exhibition i Tokyo Japan 1996.

Hennes konst består av abstrakta former i rostfritt stål och emalj. 

Eliasson är representerad vid Emaljmuseet i Naestved, Danmark, Dalslands konstmuseum, Säffle, Hällefors, Mjölby, Järfälla, Avesta, Hammarö och Karlstad kommuners samlingar, Globen i Stockholm, Värmlands läns landsting, Örebro läns landsting. Museum De L´Esmalt Contemporari Salou, i Barcelona Spanien.

Källor
Värmlands Konstnärsförbund

Externa länkar
Monica Eliasson i konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 10 februari 2016.
Monica Eliasson på Skulptörförbundet. Åtkomst 10 februari 2016.

 
Personer från Åmål
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Bunessan (hymn)

Bunessan är en traditionell skotsk psalmmelodi som använts till julsången "Child in the Manger" av Mary Macdougal Macdonald och till "Morning Has Broken" av Eleanor Farjeon. Melodin är uppkallad efter byn Bunessan (på skotsk gaeliska: Bun Easain) på halvön Ross of Mull på ön Mull i Inre Hebriderna utanför Skottlands västkust i Storbritannien.

Texter 
Mary Macdougal Macdonald (1789–1872), som enbart talade gaeliska, skrev sin text "Leanabh an àigh" till den traditionella melodin och texten översattes till engelska av Lachlan Macbean (1853–1931) som publicerade den i Songs and Hymns of the Gael (Edinburgh, Scotland: 1888).

Utgivarna till sångboken Songs of praise, Percy Dearmer, Ralph Vaughan Williams och Martin Shaw fick höra melodin och bad Eleanor Farjeon att skriva en annan text till den och detta blev "Morning Has Broken". Denna text har sedan 1931 kommit att bli den som framför allt förknippas med melodin Bunessan. År 1971 spelades den in på skiva av den brittiske sångaren Cat Stevens.

För texter på svenska, se Morning Has Broken.

Referenser

Brittiska psalmer
Isle of Mull
Matthew James

Matthew Lee James, född 22 juli 1991 i Bacup, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Bristol City. Han spelar vanligtvis som mittfältare, men kan också agera försvarare.

Karriär
James inledde sin karriär hos Manchester United, där han tillsammans med sin bror Reece kom från klubbens ungdomsakademi. Han lånades ut till Preston North End innan han skrev på ett permanent kontrakt för Leicester 2012.

Den 6 januari 2021 lånades James ut till Coventry City på ett låneavtal över resten av säsongen 2020/2021. Den 23 juni 2021 värvades James av Bristol City, där han skrev på ett treårskontrakt.

Referenser

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Preston North End
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Barnsley FC
Spelare i Coventry City FC
Spelare i Bristol City FC
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Födda 1991
Levande personer
Män
Gustaf Theodor Engdahl

Gustaf Theodor Engdahl, född 3 februari 1874 i Mortorps socken, död 9 januari 1921 på Ersta sjukhus var en svensk missionär.

Gustaf Theodor Engdahl var son till lantbrukaren Nils Tobiasson. Han blev 1893 elev vid Johannelunds missionsinstitut, prästvigdes i Linköping 1898 och blev därefter vice komminister i Törnsfalls församling 1899. Senare samma år vigdes han till missionär för Evangeliska Fosterlandsstiftelsen i Gallaland i Etiopien. 1899–1919 var han med avbrott för vistelser i Sverige missionär i den brittiska kolonin Jubaland.

Källor 

Personer från Mortorps socken
Svenska missionärer
Födda 1874
Avlidna 1921
Män
Svenska mästerskapen i längdskidåkning 1977

Svenska mästerskapen i längdskidåkning 1977 arrangerades i Sundsvall.

Medaljörer, resultat

Herrar

Damer

Referenser

Webbkällor 
 Svenska Skidförbundet

Tryckta källor 
 

Sport i Sverige 1977
Längdskidåkningssäsongen 1976/1977
Sportevenemang i Sundsvall
1977
Norje Sunnansund

Norje Sunnansund är en arkeologisk utgrävningsplats väster om byn Norje i Ysane socken, Sölvesborgs kommun av en 9 600-8 600 år gammal mesolitisk boplats, det vill säga stenåldersboplats från de jägar-samlarfolk som återbefolkade Europa efter att senaste istiden hade dragit sig tillbaka. Att människor levde bofast i Sverige så tidigt i historien var då ny kunskap. Platsen undersöktes under 2011 inför ombyggnaden av väg E22, och blev allmänt känd i februari 2016 när resultaten från utgrävningarna publicerades, vilket bland annat visar på världens äldsta kända fermenteringsanläggning, där föregångaren till dagens surströmming framställdes.

Placering 

Boplatsens placering var vid en ekoton miljö vid det före detta sundet, och senare sjön, Vesan, som skilde fastlandet från Listerlandet, med Östersjön nära. Den var omgiven av tall och hasselskog. På andra sidan sundet reser sig Ryssberget.

Resultat 

Vid boplatsen hittade man en fermenteringsanläggning för fisk som var cirka 9 200 år gammal. Den innehöll cirka 30 000 fiskben per kvadratmeterruta, blandat med tallbark som användes vid försurningsprocessen. Detta är den äldsta fermenteringsanläggning man har hittat. Mängden fiskben som hittades tyder på att man kunde försörja en stor grupp av bofasta människor och att de nordligare samhällena var mer utvecklade än forskarna trott. Enligt forskarna visar detta att människor levde bofast i Norden nästan lika tidigt som de jordbrukskulturer som uppstod i Levanten i Mellanöstern, vilket brukar kallas "civilisationens vagga".

Referenser 

Sölvesborgs kommuns historia
Stenåldern
Arkeologiska undersökningar
Fornminnen i Blekinge
Fornminnen från stenåldern i Sverige
Nils Myrén

Nils Myrén, född 4 februari 1921 i Älgå, Värmland, död 2014, var en svensk kirurg och träsnidare.

Myrén studerade till läkare i Uppsala och Stockholm. Därefter anställdes han som läkare i Örebro; perioden 1953–1956 arbetade han i Korea. 1960 anställdes han som företagsläkare på Saab; därefter arbetade han på Trollhättans lasarett varvat med några år på Vänersborgs lasarett.  

Som konstnär arbetade han med små träskulpturer; han har utfört en serie skulpturer i temat Likvakan, Djävulsdansen, Begravningen och Kon, som slickar på graven. Det har blivit en unik samling skulpturer med starkt personligt uttryck. Separat hade han utställningen Träsnidaren från Älgå på Rackstadmuseet i Arvika 2009.

Källor
Utställningskatalogen Träsnidaren från Älgå

Externa länkar
Nils Myrén i Värmlands Folkblad 2009. Åtkomst 11 februari 2016.
Nils Myrén i konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 10 februari 2016.

 
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska läkare under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 2014
Män
Svenska träsnidare
Jag är ingen älskling

{{Album infobox
| Typ = Studioalbum
| Namn = Jag är ingen älskling
| Artist = Lena Philipsson
| Utgivning = 18 september 2015
| Genre = Pop, schlager
| Språk = svenska
| Skivbolag = Roxy Recordings
| Förra album = Världen snurrar(2012)
| Singlar = #"Jag är ingen älskling"Utgivning: 12 augusti 2015
| Producent = Lena Philipsson, Anders Hansson
| Längd = 40:24 min
| Detta album = Jag är ingen älskling(2015)
| Nästa album = Maria Magdalena(2020)
}}

Jag är ingen älskling är den svenska artisten Lena Philipssons tolfte soloalbum och släpptes digitalt och på CD den 18 september 2015 på skivbolaget Roxy Recordings. Alla låtar är skrivna och komponerade av Lena Philipsson, vilket är första gången sedan albumet Bästa vänner 1997, det händer. Samtliga låtar är producerade av Anders Hansson och Philipsson. Albumets titelspår släpptes digitalt som första singel 12 augusti 2015.Jag är ingen älskling debuterade på Sverigetopplistans fjärde plats den 25 september 2015. Totalt låg albumet på listan i 18 veckor och fjärde placeringen var albumets högsta placering på listan.

 Promotion 
Albumets titelspår och första singel Jag är ingen älskling premiärspelades i underhållningsprogrammet Allsång på Skansens säsongsavslutning i SVT den 11 augusti 2015.

Den 20 september 2015 medverkade Philipsson i TV4:s morgonprogram Nyhetsmorgon med anledning av den nya skivan. I programmet intervjuades hon av Ebba von Sydow och framförde albumets titelspår live. 

Singeln Jag är ingen älskling framfördes av Philipsson även under QX Gaygala 2016 som ägde rum på Cirkus i Stockholm den 8 februari 2016.

 Showen "Jag är ingen älskling" 
Den 3 februari 2016 hade showen Jag är ingen älskling premiär på Cirkus i Stockholm. Tillsammans med ett piano hade Philipsson sällskap av ett sexmannaband på scen. Musikaliskt låg fokuset på Philipsson och pianot och publiken fick se en personligare sida av Philipsson än tidigare. Showen regisserades av Emma Bucht och scenografin gjordes av Helena Dillén. Showen var en stor succé och prisades av recensenter, bland annat i Aftonbladet där showen fick fem plus av fem möjliga och kallades "det bästa hon någonsin gjort".

Den 10 september haded showen turnépremiär i Gävle och besökte totalt turnén 21 städer runt om i Sverige. På grund av högt tryck på biljettförsäljning gjordes också nio stycken extrainsatta konserter under hösten 2016. 

Under våren 2017 sattes showen upp på Rondo i Göteborg med premiär 26 januari 2017. Även här var publiktrycket högt och totalt gjordes sex stycken extrainsatta föreställningar med en sista föreställning på Rondo 29 april 2017.

Showen förlängdes med ytterligare en sverigeturné under hösten 2017. Turnépremiär skedde den 29 september i Västerås. Turnén avslutades med fyra föreställningar på Rival i Stockholm mellan den 8 och 11 november 2017. Totalt såldes över 100 000 biljetter och showen besökte totalt 27 svenska städer.

Under namnet Lena PH Show'' visades showen på SVT Play under hösten 2017.

Låtlista

Referenser

Externa länkar 

 My News Desk/Playground Music/Roxy Recordings

Musikalbum 2015
Svenskspråkiga musikalbum
Album av Lena Philipsson
Johann Diederich Gries

Johann Diederich Gries, född den 7 februari 1775 i Hamburg, död där den 9 februari 1842, var en tysk översättare.

Gries stod den romantiska skolans författare nära. Han översatte skickligt Bojardos, Tassos, Ariostos och Calderóns främsta verk.

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska översättare
Tyskspråkiga översättare
Översättare från italienska
Översättare från spanska
Tyska författare under 1800-talet
Tyska advokater
Alumner från Jena universitet
Personer från Hamburg
Födda 1775
Avlidna 1842
Män
Ugglan
Cirkus, Linköping

Cirkus i Linköping är en före detta cirkusbyggnad på Platensgatan 29, invigd 1912.

Två enklare nöjesetablissemang uppfördes för kortare perioder i 1800-talets Linköping – en enkel träbyggnad vid krögaren A P Anderssons servering vid Stångån, riven 1884 och ersatt av en byggmästares nöjesbyggnad i trä vid Järnvägsparken, med plats för 600 åskådare, under senare delen av 1880-talet. I likhet med de andra kvarvarande svenska cirkusbyggnaderna – Cirkus i Stockholm, Cirkus i Göteborg och Hippodromen i Malmö – byggdes sedan i Linköping en större byggnad i rött tegel med glaskupol för att hysa gästande cirkussällskaps föreställningar och andra evenemang. Bakom bygget stod E G:son Allard, Carl Andersson, A E Torell och byggmästaren Erik Andersson. Arkitekt var Nils Meijer. Byggnaden invigdes 27 september 1912 med en galaföreställning av Cirkus Orlando, inkluderande bland annat fem lejon, en kungstiger och ett dussin hästar. I bottenplanet öppnades ett Cirkus-café, som ännu finns kvar. Bland ett varierat utbud kan även noteras ett tal av blivande statsministern Per-Albin Hansson i byggnaden år 1918.

År 1927 ändrades inriktningen, den ursprungliga publikläktaren revs och ett nytt mellangolv byggdes med ny publikläktare i lokalen på övre plan, där olika nöjesevenemang, boxningsgalor, frikyrkliga väckelsemöteskampanjer med mera arrangerades. I bottenplanet inrymdes ett garage för den framväxande bilismen, vilket bidrog till att byggnaden också kom att omtalas som Cirkusgaraget. År 1959 upphörde nöjesverksamheten och byggnaden övertogs av Forslunds bilfirma och blev bilhall. Efter en livlig debatt i början av 1980-talet gjordes nya ombyggnader till dagens kontorslokaler. Byggnadens exteriör är dock i stort sett oförändrad.

Källor

Östgöta Correspondenten 3 maj 2007, "När cirkusen kom till stan"
Kulturarv Östergötland 2014, "Cirkus i Linköping"

Litteratur
116 hus i Linköping, av Gunnar Elfström, Futurum 2001, 

Svenska cirkusbyggnader
Byggnader och anläggningar i Linköping
Byggnader invigda under 1900-talet
Marimar

Marimar är en mexikansk såpopera (från åren 1994), med Thalía och Eduardo Capetillo i huvudrollerna.

Rollista (i urval) 
 Thalía som Marimar Pérez de Santibáñez / Bella Aldama
 Eduardo Capetillo som Sergio Santibáñez 
 Chantal Andere som Angélica de Santibañez
 Miguel Palmer som Gustavo Aldama
 Alfonso Iturralde som Renato Santibañez
 René Muñoz som Padre Porres
 Marta Zamora som Perfecta
 Ada Carrasco som Mamá Cruz
 Pituka de Foronda som Tía Esperanza
 Luis Gatica som Chuy
 Kenia Gascón som Antonieta López
 Daniel Gauvry som Arturo
 Toño Infante som Nicandro Mejía
 Julia Marichal som Corazón
 Frances Ondiviela som Brenda
 Marisol Santacruz som Mónica
 Tito Guízar som Papá Pancho
 Guillermo García Cantú som Bernardo Duarte
 Ana Luisa Peluffo som Selva
 Agustín Manzo som själv
 Manuel Negrete som själv
 Julio Canessa som själv
 Martha Ofelia Galindo som Josefina
 Rafael del Villar som Esteban
 Nicky Mondellini som Gema
 Fernando M. Gutierrez som Chico
 Rosángela Balbó som Eugenia
 Ricardo Blume som Fernando Montenegro
 Juan Carlos Serrán som Ulises
 Amairani som Natalia Montenegro
 Marcelo Buquet som Rodolfo San Genís
 Serrana som Alina
 Indra Zuno som Inocencia del Castillo y Corcuera
 Hortensia Clavijo som La Kukaracha
 Patricia Navidad som Isabel
 Fernando Colunga som Adrian Rosales

Externa länkar 
 

Mexikanska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1994
TV-serieavslutningar 1994
Spanskspråkiga TV-serier
Såpoperor
TV-program i Las Estrellas
TV-serier från Televisa