kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Greg Brown (ishockeyspelare)

Gregory Curtis "Greg" Brown, född 7 mars 1968, är en amerikansk före detta professionell ishockeyspelare som tillbringade fyra säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Buffalo Sabres, Pittsburgh Penguins och Winnipeg Jets. Han producerade 18 poäng (4 mål och 14 assists) samt drog på sig 86 utvisningsminuter på 94 grundspelsmatcher. Han spelade också på lägre nivåer för Rochester Americans i American Hockey League (AHL), San Diego Gulls och Cleveland Lumberjacks i International Hockey League (IHL), Kloten Flyers i Nationalliga A (NLA), Rögle BK och Leksands IF i Elitserien och HockeyAllsvenskan, EV Landshut och Kölner Haie i Deutsche Eishockey Liga (DEL), VEU Feldkirch i EBEL och Boston College Eagles (Boston College) i NCAA.

Brown draftades av Buffalo Sabres i andra rundan i 1986 års draft som 26:e spelaren totalt.

Han är bror till Doug Brown och farbror till Patrick Brown.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Greg Brown – Stats – NHL.com
Greg Brown NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Greg Brown (b.1968) hockey statistics and profile at hockeydb.com
Eliteprospects.com – Greg Brown (staff profile)

Amerikanska ishockeytränare
Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
Spelare i Cleveland Lumberjacks
Spelare i EV Landshut
Spelare i EHC Kloten
Spelare i Kölner Haie
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Rochester Americans
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i San Diego Gulls (1990–1995)
Spelare i VEU Feldkirch
Ishockeyspelare i Boston College Eagles (herrar)
Alumner från Boston College
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Massachusetts
Personer från Southborough, Massachusetts
Födda 1968
Levande personer
Män
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Doug Brown

Douglas Allen "Doug" Brown, född 12 juni 1964, är en amerikansk före detta professionell ishockeyspelare som tillbringade 15 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för New Jersey Devils, Pittsburgh Penguins och Detroit Red Wings. Han producerade 374 poäng (160 mål och 214 assists) samt drog på sig 210 utvisningsminuter på 854 grundspelsmatcher. Han spelade också på lägre nivåer för Maine Mariners och Utica Devils i American Hockey League (AHL) och Boston College Eagles (Boston College) i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Brown är en tvåfaldig Stanley Cup-mästare med Detroit Red Wings för säsongerna 1996-1997 & 1997-1998.

Han blev aldrig NHL-draftad.

Han är bror till Greg Brown och far till Patrick Brown. Brown är alternativt var gift med Maureen Mara, som ingår i släkten som äger New York Giants (NFL) och är släktingar till bland andra Kate Mara och Rooney Mara.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Doug Brown – Stats – NHL.com
Doug Brown NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Doug Brown (b.1964) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Maine Mariners (1977–1992)
Spelare i Utica Devils
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Massachusetts
Stanley Cup-mästare 1998
Stanley Cup-mästare 1997
Ishockeyspelare i Boston College Eagles (herrar)
Alumner från Boston College
Personer från Southborough, Massachusetts
Födda 1964
Levande personer
Män
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 1998
Tidsaxel över partikelupptäckter

Detta är en tidsaxel över upptäckter av subatomära partiklar. Den inkluderar alla partiklar som hittills har upptäckts och som verkar vara elementära (det vill säga odelbara) givet den bästa tillgängliga bevisningen. Tidsaxeln innehåller även upptäckter av sammansatta partiklar och antipartiklar som är av särskild historisk betydelse.

Inklusionskriterierna är, mer specifikt:

 Elementära partiklar från standardmodellen för partikelfysik. Standardmodellen är den mest omfattande befintliga modellen av partikelbeteende. Alla partiklar som förekommer i standardmodellen – inklusive Higgsbosonen – har verifierats, och alla andra observerade partiklar är kombinationer av två eller flera partiklar som förekommer i standardmodellen.
 Antipartiklar som är historiskt viktiga för utvecklingen av partikelfysiken, specifikt positronen och antiprotonen. Upptäckterna av dessa partiklar krävde väldigt annorlunda experimentella metoder, jämfört med upptäckterna  av deras materiella motsvarigheter. Detta bevisar att alla partiklar har en antipartikel – en idé som är grundläggande för kvantfältteorin, det moderna matematiska ramverket för partikelfysik.  Vid de flesta efterföljande partikelupptäckterna, upptäcktes partiklarna och deras antipartiklar väsentligen samtidigt.
 Sammansatta partiklar, vars upptäckt var den första partikelupptäckten som innehåller en viss elementär beståndsdel, eller var avgörande för förståelsen av partikelfysik.

Källor 

Partikelupptäckter
–
Cyankalium och champagne

Cyankalium och champagne är en bok av Agatha Christie. Det engelska originalet Sparkling cyanide utkom 1945, först i USA med titeln Remembered Death, därefter samma år i Storbritannien, under författarens originaltitel. Den svenska översättningen av Lisbeth och Louis Renner kom 1946.
En av Agatha Christies återkommande karaktärer, överste Race, medverkar i romanen.

Handling 
Den 2 november satt sju personer och åt middag på restaurang "Luxemburg". En av dem, Rosemary Barton, reste sig sedan aldrig. Rättsläkaren bedömde dödsorsaken vara självmord, på grund av tidigare depressioner. Sex månader senare får hennes man George anonyma brev där det står att Rosemary blev mördad. George undersöker det hela och bestämmer sig för att upprepa middagen på samma restaurang, med samma gäster samt en skådespelare som ser ut som hans avlidna fru. Tanken är att hon ska anlända senare och skrämma fram en bekännelse. Skådespelaren anländer dock inte och George dör vid bordet, förgiftad, precis som sin fru, av cyankalium i sin champagne (något som dock är ganska orealistiskt, eftersom cyankalium är mycket svårlösligt i alkohol). Hans död kunde också ha avfärdats som självmord, men George delade med sig av sin oro och delar av sin plan med sin vän överste Race.

Filmatiseringar  
Boken filmats tre gånger: En amerikansk TV-film gjordes 1983; häri medverkar dock inte överste Race. Bland de medverkande skådespelarna återfinns Anthony Andrews och Harry Morgan. Handlingen har här flyttats till nutid. 

År 1993 filmades novellen The Yellow Iris, som utgjorde grunden för romanen, som ett avsnitt i ITV-serien Agatha Christie's Poirot, med David Suchet.

2003 gjordes TV-filmen Sparkling Cyanide av ITV1, vilken är löst baserad på romanen. Återigen är handlingen placerad i nutid, där en fotbollsmanagers fru mördas på en restaurang. I denna adaption döptes överste Race om till överste Geoffrey Reece (Oliver Ford Davies) samt fick även en utredningspartner och fru, doktor Catherine Kendall (Pauline Collins). I övriga roller ses bland andra Kenneth Cranham, Jonathan Firth, Susan Hampshire, Rachel Shelley och James Wilby.

Källor 

Skönlitteratur 1945
Verk av Agatha Christie
Rörelsen för marschen mot Washington

Rörelsen för marschen mot Washington, March on Washington Movement (MOWM), var en rörelse som mellan 1941 och 1946 arbetade för en stor marsch till Washington D.C.. Rörelsen, som grundades av Philip Randolph och Bayard Rustin, ville sätta press på den amerikanska regeringen så att de skulle desegregera försvarsmakten och skapa rättvisa arbetstillfällen för afroamerikaner. Trots namnet ledde aldrig rörelsens arbete till någon marsch under den aktuella tiden, eftersom Randolphs krav uppfylldes innan marschen hann arrangeras. Martin Luther King var starkt influerad av Randolph och hans åsikter.

Referenser

Noter

Översättning

Medborgarrättsrörelsen i USA
USA under 1940-talet
High Tower

High Tower var Sveriges Radios julkalender 2014. Manus skrevs av Aziza Dhauadi och Andreas Lindgren medan Bröderna Lindgren komponerade musiken.

Handling
John, Samira och Anja är 10 år, och bor i höghuset High Tower i samhället Mårsta. Höghuset byggdes som så kallat "skrytbygge" av rike Bengt Golnander, men har sedan förfallit och familjerna måste flytta efter jul. Barnen vill dock bo kvar, och tar upp jakten på Bengt Golnander.

Medverkande/Skådespelare

Bakom kulisserna:
Författare: Aziza Dhaouadi och Andreas Lindgren
Musik: Bröderna Lindgren (Andreas och Mathias Lindgren)
Illustratör: Anna Westin
Regissör: Camilla van der Meer Söderberg
Regisassistent och produktionsledare: Lena Öberg
Tekniker: Johan Hörnqvist
Producent: Jakob Munck

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Sveriges Radios julkalender 

Fiktiva byggnader
Julkalendrar i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2014
Radioprogram nedlagda 2014
Vedat Ademi

Vedat Ademi, född 22 augusti 1982 i Mitrovica, är en albansk pop- och rocksångare och musiker bosatt i Albaniens huvudstad Tirana.

2007 debuterade Ademi som sångare med låten "Më mashtruan sytë" i Top Fest 4. Han tog sig dock inte till final. Under hösten samma år debuterade han i Kënga Magjike 2007 med låten "Mall që djeg". 2008 deltog han i Top Fest igen med låten "Mund të ishim bashkë" men han tog sig inte vidare. I december 2008 deltog han i Festivali i Këngës 47, Albaniens uttagning till Eurovision Song Contest 2009. Han deltog med bidraget "Po më pritë" som skrevs av Alban Male med musik av Kledi Bahiti. I finalen, som bestod av totalt 20 deltagare, fick Ademi 51 poäng och slutade på 14:e plats. 2010 gjorde Ademi ett nytt försök i Top Fest med låten "Koha s'kthehët". Hans debutalbum från 2011 fick senare samma titel som låten. Han deltog även i Kënga Magjike 2010 med "Yjët s'bien shpësh". Han nådde sin dittills bästa placering i tävlingen då han fick 323 poäng och slutade på 11:e plats av 47 deltagare. Han fick även pris för bästa rocklåt. 

Efter ett års frånvaro deltog han i Kënga Magjike 2012 med låten "Në frymën tënde". Låten skrevs av Big Basta med musik av Gent Myftaraj. Låten blev mycket framgångsrik och fick i finalen 617 poäng vilket räckte till en 4:e plats och pris för bästa dans. 2014 deltar Ademi i Kënga Magjike 2014 med låten "Asgjë njësoj".

I december 2009 gjorde Ademi en duett med Mariza Ikonomi i Festivali i Këngës 48 på hennes bidrag "La la la". Som kompositör har Ademi också komponerat ett bidrag i Festivali i Këngës 51 (2012), låten "Ylli im polar" framförd av sångaren Kelly.

Ademi har även släppt musikvideor/singlar som "Për ty" (2012), "Vetëm ti" (2013) och "Ke harruar" (2014).

Diskografi

Studioalbum 
2011 – Koha s'kthehët

Referenser 
Vedat Ademi på Teksteshqip 

Födda 1982
Personer från Mitrovica
Män
Kosovanska sångare
Levande personer
Artister som deltagit i Festivali i Këngës
Stadsljusgruppen

Stadsljusgruppen är en ideell förening som bildades 1997 i Stockholm med syfte att uppmärksamma och därigenom försöka skydda äldre, lokal ljusreklam. Stadsljusgruppen var initiativtagare till Stadsmuseets neonskyltsinventering 1998 och utmärkelsen Lysande skylt.

Historik

I Stadsljusgruppen ingår personer med olika bakgrund som regissör, filmproducent, konsthistoriker, byggnadsantikvarie och ljusdesigner. Alla har ett gemensamt intresse av att värna staden som "lysande konstform". Initiativtagare till Stadsljusgruppen  var Jan Garnert, etnolog och teknikhistoriker. 

Bakgrunden var att en av Stockholms äldsta neonskyltar för biografen Palladium revs under år 1996. Denna skylt, som fick bygglov 1926, var den troligen äldsta bevarade neonskylten i Stockholm. Ägaren till fastigheten, och därmed skylten, fick bygglov för en ny skylt och tog ned Palladiumskylten eftersom han ville sätta upp en ny i samband med ombyggnaden inför etableringen av Casino Cosmopol.

Detta mötte inga hinder eftersom ljusreklam som blivit kulturarv inte kan K-märkas.  Samma öde kan även drabba den kända  Stomatolskylten, Sveriges första och äldsta fungerande rörliga ljusreklam med glödlampor.

Lysande skylt

Vid två tillfällen, 1997 och 1998, utsåg Stadsljusgruppen  vinnaren av ”Lysande skylt” som gick till ägare av klassisk ljusreklam med uppmaningen att vårda detta kulturarv. 

År 1997 utdelades diplomet till ägarna av bland andra Stomatolskylten vid Slussen och Draken-skylten vid före detta biograf Draken. Postumt diplom gick till den nedtagna neonskylten "Palladium". 

Biografen "Palladium" finns inte heller kvar, den stängde 1987. Sedan mars 2003 är Casino Cosmopol i byggnaden. Mellan 1998 och 2010 utdelades inget diplom. Från och med år 2011 arrangeras tävlingen ”Lysande skylt” av Stockholms stadsmuseum.

Se även
 Stockholms ljusskyltar

Referenser

Ljusskyltar i Stockholm
Föreningar i Sverige
Organisationer bildade 1997
Charlotte Björnstjerna

Charlotte Björnstjerna, född 28 maj 1875, död 19 juli 1901, var en svensk författare, journalist och dramatiker.

Biografi 
Charlotte Björnstjerna var dotter till generalmajoren R. M. Björnstjerna och hans maka, född Ankarcrona. Dottern visade redan som barn intresse för skrivandet och vid tio års ålder började hon skriva vers av främst religiöst innehåll. Som journalist var hon verksam i Idun, Dagny och Hemtrevnad, såväl som i flera Stockholmsdagstidningar, bland andra Nya Dagligt Allehanda och Stockholms Dagblad. Hon debuterade som dramatiker år 1895 med Hos Cincinnatus eller Hur en krakmandel kan varda en bittermandel. År 1901 utkom hon med barn- och ungdomsboken Från östan och västan. Hon avled senare samma år efter en tids sjukdom. En nekrolog undertecknad "Gudmor" publicerades i det 31:a numret av veckotidningen Idun 1901.

Vid sidan av skrivandet uppvisade Björnstjerna ett engagemang för Stockholms fattiga. Engagemanget tog sig bland annat uttryck i skyddsföreningsarbete för fattiga familjer och ett medlemskap i Föreningen för folkbibliotek, varigenom den sistnämnda Björnstjerna brukade underhålla fattiga pojkar i den så kallade trasskolan.

Bibliografi

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Charlotte Björnstjerna på Dramawebben

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska dramatiker
Svenska journalister under 1800-talet
Födda 1875
Avlidna 1901
Kvinnor
Mörfelden-Walldorf

Mörfelden-Walldorf är en dubbelstad i distriktet Gross-Gerau i Hessen, Tyskland. Med cirka  invånare är den näst störst i distriktet, efter Rüsselsheim.

Geografi 
Samhället ligger i ett slättland mellan floderna Rhen och Main. Städerna Walldorf i norr och Mörfelden i söder är inte helt sammanvuxen. Det finns fortfarande öppet terräng mellan orterna som är upp till 1,5 km bred. Den enda byggnaden som har anslut till båda städer är en skola. Städernas centrum ligger ungefär 3,8 km från varandra. Walldorf ligger direkt söder om Frankfurt am Main.

Historia

Mörfelden 
Mörfelden nämndes som Mersenualt för första gången i en urkund som dateras till tiden mellan 830 och 850. Ortens läge vid olika handelsväger gynnade utvecklingen. Under medeltiden var orten ansvarig för kungens (bland annat Ludvig IV Bayrarens) logi och kost när denne ville jaga i områdets skogar. Under trettioåriga kriget plundrades orten flera gånger och efter den efterföljande pesten fanns det bara enstaka bebodda byggnader kvar. Fram till slutet av 1700-talet ökade antalet invånare långsamt till cirka 900.

Under slutet av 1800-talet och början av 1900-talet blev Mörfelden ett fäste för socialdemokratiska och kommunistiska grupper. Efter nazisternas maktövertagande i övriga delar av Tyskland bekämpades dessa grupper med våld.

Efter andra världskriget bosatte sig flera nya personer i orten. Det var bland annat tyska hembygdsfördrivna (Heimatvertriebene) från de regioner öster om floden Oder som blev en del av Polen och Sovjetunionen.

Stadsrättigheter fick Mörfelden så sent som 1968.

Walldorf 
Walldorf grundades 1699 av 14 familjer från Frankrike som tillhörde samfundet Valdenser. En längre tid talades bara franska i orten. Först 1815 ändrades språket som talades vid gudstjänsten till tyska. Samhället var ursprungligen en by med jordbruk och efter etableringen av järnvägslinjen Frankfurt – Mannheim 1879 tillkom många bostäder för arbetare. Mellan 1935 och 1945 fanns i Walldorf ett koncentrationsläger. Här var 1700 judiska kvinnor internerade för att arbeta vid utbyggnaden av Frankfurts flygplats.

Walldorf fick sina stadsrättigheter 1962.

Mörfelden-Walldorf 
Under 1970-talet ville Frankfurt am Main inkludera städerna som stadsdelar av storstaden. I samband med en kommunreform i Hessen avvisades detta förslag.  Istället sammanslogs Mörfelden och Walldorf den 1 januari 1977 till en dubbelstad.

Kultur 

Båda städer har var sitt hembygdsmuseum.

En vandringsled från La Poët-Laval i Frankrike till Turin i Italien går genom dubbelstaden. Leden uppmärksammar franska folkgrupper som hugenotter och valdenser, som flyttade från sina hemtrakter till andra delar av Europa. Nära Mörfelden-Walldorf finns flera informationsskylt vid leden som berättar om folkgruppernas liv.

Staden har en skulpturpark och dessutom finns många andra skulpturer, bland annat av Renée Nele och Ottmar Hörl.

Jämnt fördelade över året finns flera evenemang som karneval eller olika musikfestivaler.

Bilder

Se även 

Walldorf

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kommuner och städer i Landkreis Gross-Gerau
Edit Wahlbeck

Edit Sofia Wahlbeck, född Bergström 21 december 1875 i Åbo, död 14 juni 1932 i Helsingfors, var en finländsk dramatiker.

Wahlbeck var gift med agronomen Ivar Wahlbeck. Hon tog lärarexamen vid Ekenäs seminarium. Hon undervisade därefter i Sjundeå privata folkskola fram till 1907. Hon var grundare av Korsholms ungdomsförening och verkade också som talare och recitatris. Wahlbeck skrev tre dramer under 1910-talet: Hur var fick sin käraste (1910), På landet är bäst (1914) och Ludvéns vattenskräck (1917). År 1922 utkom hon med dramat Tå he smald.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
 Edit Wahlbeck på Dramawebben

Finländska dramatiker
Dramatiker under 1900-talet
Finländska författare under 1900-talet
Finländska lärare
Svenskspråkiga dramatiker
Födda 1875
Avlidna 1932
Författare från Åbo
Kvinnor
Ghibli-museet

är ett museum tillägnat den japanska animeringsstudion Studio Ghibli. Museet ligger i Inokashiraparken i Mitaka i västra Tokyo och öppnade 2001.

Beskrivning

Översikt
Museet utformades av Hayao Miyazaki själv, med hjälp av storyboards i samma stil som han använder när han gör film. Utformningen var influerad av europeisk arkitektur, såsom den högt liggande byn Calcata i Italien. Miyazakis målsättning var att göra byggnaden till en del av själva utställningen.

Ghibli-museet ger ett myllrande och bitvis labyrintisk intryck, och det är byggt för att vara ett barnvänligt och lekfullt ställe. Dess motto är Maigo ni narō yo, isshoni (japanska: 迷子になろうよ、いっしょに, 'Låt oss bli barn på nytt'), eller "Let's lose our way together" som det översatts i den engelskspråkiga museifoldern. Utställningarna har ingen förutbestämd snitsling eller rumsordning.

Utställningar
Förutom de permanenta utställningarna omkring filmerna, finns en utställningssal för tillfälliga utställningar som byts en gång om året. Den första av dessa utställningar ägnades Spirited Away, och sedan dess har bland annat Jurij Norstein, Pixar, Aardman Animations och kattbussen ur Min granne Totoro varit tema.

Kortfilmer
På Ghibli-museet visas ett antal kortfilmer som (med några undantag) endast har presenterats på museets Saturn Theater. Nedan är en lista på de här filmerna.

Takträdgård
På museibyggnadens tak finns en trädgård med verk relaterade till filmen Laputa – slottet i himlen. Robotsoldaten av Kunio Shachimaru är en fem meter hög bronsstaty.

Bildgalleri

Källhänvisningar

Vidare läsning

Externa länkar

Studio Ghibli
Museer i Japan
Konstmuseer och konsthallar i Japan
Byggnader och anläggningar i Tokyo prefektur
Turnéskådespelarna

Turnéskådespelarna (grekiska: Ο Θίασος, O thiassos) är en episk grekisk dramafilm från 1975 regisserad av Theo Angelopoulos.

Filmen spelades in under det sista året av den Grekiska militärjuntan 1967–1974. För att undgå censur hävdade regissören att han spelade in en filmatisering av Orestien av Aischylos.

Externa länkar

Grekiska dramafilmer
Filmer 1975
Filmer i regi av Theo Angelopoulos
Resan till Kythera

Resan till Kythera (grekiska: Ταξίδι στα Κύθηρα, Taksidi sta Kythera) är en grekisk dramafilm från 1984 regisserad av Theo Angelopoulos.

Filmen vann manuspriset vid filmfestivalen i Cannes.

Källor

Externa länkar

Grekiska dramafilmer
Filmer 1984
Filmer i regi av Theo Angelopoulos
King Fahd Causeway

King Fahd Causeway (arabiska: جسر الملك فهد) är en fyrafältsmotorväg över vattnet som förbinder Saudiarabien och Bahrain i Persiska viken. Konstruktionen påbörjades 1968 och fortsatte fram till 1986. Vägen öppnades officiellt 1982. Den totala kostnaden blev 1,2 miljarder USD eller 3 miljarder SAR. Väganläggningen är 28 km lång och består av fyllningsvägar och fem par broar som är respektive 5194, 3334, 2034, 934 och 934 meter långa och 2 x 12,3 meter breda.
 
Vägen är byggd i tre sektioner:
 Från Khobar till gränsen mellan Saudiarabien och Bahrain
 Från gränsen till Umm an Nasan (Nasanön)
 Från Umm an Nasan till huvudön i Bahrain

Vägen är uppkallad efter kung Fahd bin Abdul Aziz av Saudiarabien.

Externa länkar 
 King Fahd Causeway
 King Fahd Causeway (Bahrain Causeway)

Broar i Bahrain
Broar i Saudiarabien
Biodlaren

Biodlaren (grekiska: Ο μελισσοκόμος, O melissokomos) är en grekisk dramafilm från 1986. Filmen är regisserad av Theo Angelopoulos, som även skrivit manus tillsammans med Tonino Guerra och Dimitris Nollas.

Rollista (i urval) 
 Marcello Mastroianni – Spyros
 Nadia Mourouzi – The Girl
 Serge Reggiani – Sick Man
 Jenny Roussea – Spyros fru
 Dinos Iliopoulos – Spyros vän

Referenser

Externa länkar

Filmer 1986
Grekiskspråkiga filmer
Grekiska dramafilmer
Filmer i regi av Theo Angelopoulos
Landskap i dimman

Landskap i dimman (grekiska: Τοπίο στην ομίχλη, Topio stin omichli) är en grekisk dramafilm från 1988 regisserad av Theo Angelopoulos.

Externa länkar

Grekiska dramafilmer
Filmer 1988
Filmer i regi av Theo Angelopoulos
Storkens dröjande steg

Storkens dröjande steg (grekiska: Το μετέωρο βήμα του πελαργού, To meteoro vima tou pelargou) är en grekisk dramafilm från 1991 regisserad av Theo Angelopoulos.

Externa länkar

Grekiska dramafilmer
Filmer 1991
Filmer i regi av Theo Angelopoulos
Evigheten och en dag

Evigheten och en dag (grekiska: Μια αιωνιότητα και μια μέρα, Mia eoniotita ke mia mera) är en grekisk dramafilm från 1998 regisserad av Theo Angelopoulos.

Filmen är en hyllning till Ingmar Bergmans Smultronstället, och handlar om en författare (spelad av Bruno Ganz) som i slutskedet av sitt liv ser tillbaka och funderar över de beslut han fattat.

Källor

Externa länkar

Grekiska dramafilmer
Filmer 1998
Filmer i regi av Theo Angelopoulos
Filmer tilldelade Guldpalmen
Cannstatter Volksfest

Cannstatter Volksfest (Cannstatter Wasen) är en årligt återkommande folkfest i Stuttgart som pågår i slutet av september och början på oktober. Den äger rum på området Cannstatter Wasen i NeckarPark i Stuttgartstadsdelen Bad Cannstatt. Den första folkfesten på området ägde rum 1818. 

Stuttgart
Eva Årads

Eva Augusta Elisabet Årads, född Lundström 4 juli 1894 i Örtofta socken, död 16 juni 1936 i Södertälje, var en svensk författare.

Hon gifte sig 1915 med läroverksadjunkten Rudolf Årads (1892–1936). Årads avled den 16 juni 1936 efter en lång tids sjukdom och hennes man avled senare samma dag. Makarna gravsattes i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium vid Odenplan i Stockholm.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
 Eva Årads på Dramawebben

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Personer från Örtofta socken
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1894
Avlidna 1936
Kvinnor
Traneberg (olika betydelser)

Traneberg kan syfta på:
Traneberg – stadsdel i Västerort inom Stockholms kommun
 Tranebergs gård – historisk byggnad vid Svartviksvägen 10 i stadsdelen Traneberg i Bromma, västra Stockholm
Traneberg, Lidköpings kommun – en herrgård i Otterstads socken i Lidköpings kommun, beläget på Kållandsö