kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lorentz Runeberg

Lorentz Runeberg, född 17 september 1763, död 5 oktober 1809, var en svensk notarie.

Runeberg var notarie vid magistraten i Stockholm. Han var även amatörmusiker och spelade cello och violone. Runeberg invaldes som ledamot 116 i Kungliga Musikaliska Akademien den 18 april 1788 och var även medlem av Utile Dulci.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Medlemmar av Utile Dulci
Svenska musiker under 1700-talet
Födda 1763
Avlidna 1809
Män
Metsäliitto

Metsäliitto (svenska: Skogsindustriförbundet) är en finländsk producentkooperativ organisation, som omkring 131.000 medlemmar.

Metsäliitto bildades i början av 1900-talet, och grundade 1934 dotterbolaget Metsäliitto Oy för export av sågade varor. År 1947 bildades producentkooperativet Metsäliitto formellt som ett producentkooperativt företag. 

Metsäliittos industriverksamhet sammanslogs 1987 med G.A. Serlachius Oy till Metsä-Serla Oy. Metsäliitto är huvudägare i nutida Metsä Group.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Metsä Group på engelskspråkiga Wikipedia.

Organisationer i Finland
Finlands näringsliv
Metsä Group
Vantmakeri

Ett vantmakeri var en klädesfabrik som vävde tyg. Sådana förlades ofta där energi fanns lätt tillgänglig, vid till exempel en fors. Vantmakare är en ålderdomlig benämning på tillverkare av tyg och textilprodukter. Tillverkningen representerar en tidig industrialisering, under 1500- och 1600-talen.

Se också
Vantmakeriet i Jönköping

Fotnoter

Källor

 
 

Textilindustri
Mindanaobrunduva

Mindanaobrunduva (Phapitreron brunneiceps) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Mindanaobrunduvan är en medelstor (27 cm) duva. På huvud och hals är den brun med en glänsande rödviolett fläck på sidan av halsen. Resten av ovansidan är mörkt varmbrun, med ljusare spets på stjärten. Undersidan är vingrå med kontrasterande beigefärgade undre stjärttäckare. Släktingarna större och mindre brunduva har båda ljusa streck över örontäckarna. Mindre brunduva har vitaktiga undre stjärttäckare och grönglansig halsfläck, medan större brunduva har bar röd hud kring ögat. Lätet består av en accelererande serie med hoanden likt en studsande pingisboll.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i sydöstra Filippinerna, på Mindanao och Basilan. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare behandlades den som underart till Phapitreron cinereiceps och visa gör det fortfarande.

Status 
Arten är fåtalig och tros minska i antal till följd av hårt jakttryck och habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar. Beståndet uppskattas till mellan 3 500 och 15 000 individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Antecipation

För det genetiska begreppet, se Antecipation (genetik)
Antecipation är en liturgisk term som betyder att man tidigarelägger firandet av en kyrklig högtid. I katolsk liturgi innebär detta att en kyrklig högtid som sammanfaller med till exempel söndagarna i Fastetiden firas på föregående lördag, eftersom söndagarna i Fastetiden har högre rang än alla andra söndagar.

Referenser

Noter

Liturgi
Australisk smaragdduva

Australisk smaragdduva (Chalcophaps longirostris) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Australisk smaragdduva är en satt duva med grönglänsande vingar och chokladbrun kropp. Sången består av en accelerande och stigande serie med sorgsamma hoanden.

Utbredning och systematik 
Australisk smaragdduva delas upp i fyra underarter med följande utbredning:
 Chalcophaps longirostris timorensis – förekommer i östra Små Sundaöarna
 Chalcophaps longirostris longirostris – norra Australien
 Chalcophaps longirostris rogersi – östra Australien, Lord Howeön, Norfolkön och Nya Guinea
 Chalcophaps longirostris sandwichensis – Santa Cruzöarna, Banks Islands, Vanuatu och Nya Kaledonien

Den betraktas ibland som underart till asiatisk smaragdduva (C. indica).

Levnadssätt 
Australisk smaragdduva hittas i skog och skogsbryn. Där ses den födosöka på marken. Den skräms ofta upp först när man nästan trampar på den, då med smattrande vingar. Fågeln uppträder enstaka, men ibland i flockar eller smågrupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
NRX

NRX (National Research X-metal) var en tungvattenmoderad, lättvattenkyld forskningsreaktor på Chalk River Laboratories i Kanada som driftsattes 1947. År 1952 inträffade en olycka som klassades som en femma på den sjugradiga INES skalan.

Utformning 
Reaktorn, en föregångare till moderna kanadensiska reaktorer, använde metalliskt aluminiumkapslat kärnbränsle. Bränslet och kylvattnet, som var vanligt flodvatten och togs från Ottawafloden, fanns i vertikala tryckrör, och separerades från moderatorn genom en luftspalt. Liksom den RBMK-1000 reaktor som förolyckades i Tjernobyl, var reaktorn designad med en positiv voidkoefficient. Reaktorn var inte omgiven av någon inneslutning, utan frånluften från reaktorbyggnaden gick ofiltrerat ut genom skorstenen.

Olyckan 
Reaktorn hade varit avstängd under flera dagar och arbete pågick för mätning av olika bränslekanaler. På grund av arbetet hade man strypt det normala kylvattenflödet genom de påverkade kanalerna. Det automatiska säkerhetssystemen var bortkopplade, vilket möjliggjorde att en felaktig styrstavsmanöver kunde utföras. Effekten steg snabbt, men effektökningen som till en början kunde hindras genom manuella ingripanden och stannade först på 17 MW termisk effekt, eskalerade då kylvattnet till följd av strypningarna i kanalerna började koka. Dessutom uppstod en kemisk reaktion mellan uranmetall och vatten vilket ledde till vätgasbildning och ytterligare värmeproduktion.

Tack vare designen med positiv voidkoefficient, påskyndade ångbildningen kedjereaktionen, varpå effekten på 10-15 sekunder steg till 80 MW. Vi det här laget var trycket så högt, att tryckrören till bränslekanalerna sprängdes, och väggarna till moderatortanken gick sönder varpå moderatorn rann ut så att kedjereaktionen stoppades.

Av reaktorns 192 bränslekanaler förstördes totalt 22 stycken. 4 000 m3 Moderatorvatten och kylvatten ansamlades i reaktorbyggnadens källare, med en aktivitet  beräknad till 400 TBq, varav ca 40 TBq Strontium-90. Som en nödåtgärd pumpades vattnet ur källaren och ut i diken som grävts i anläggningsområdets strand. År 1956 uppgavs det att 0,4 GBq/dygn nådde fram till Ottawafloden.

Referenser 

Kärnkraftsolyckor
Kärnreaktorer i Kanada
1952 i Kanada
Kärnkraftverk i Kanada
Rocco Galati

Rocco Galati, född 1959, är en kanadensisk advokat med grundlagsfrågor och frågor relaterade till terrorism som specialitet. Mellan 2011 och 2017 drev han ett rättsfall gentemot Kanadas regering för att få regeringen att besluta att Kanadas centralbank åter skall få låna ut pengar direkt till regeringen.

Referenser

Externa länkar
 Time to open up about security threats, Law Times, 6 september 2005
 The lawyer who challenged the Harper government and won, Globe and Mail, 22 augusti 2014

Män
Levande personer
Födda 1959
Penningreformister
Kanadensiska advokater
Alumner från McGill University
Gräddfärgad kejsarduva

Gräddfärgad kejsarduva (Ducula subflavescens) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Gräddfärgad kejsarduva återfinns i Bismarckarkipelagen och på Amiralitetsöarna. Den betraktas ibland som underart till australisk kejsarduva (D. spilorrhoa).

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Bismarckarkipelagen
Chathamduva

Chathamduva (Hemiphaga chathamensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Chathamduvan är en stor (51 cm) och knubbig duva i grönt och vitt med askgrå anstrykning. På huvud, strupe, övre delen av bröstet och ovansidan är den svartgrå, tydligt avgränsat mot vitt på nedre delen av bröstet och undersidan. Liknande nyazeelandduvan är tydligare tecknad, med grönglansigt istället för svartgrått. Lätet är ett enkelt "kuu". I flykten hörs också mycket ljudliga vingslag.

Utbredning och systematik 
Chathamduva återfinns enbart i nyzeeländska ögruppen Chathamöarna. Den behandlades tidigare som underart till nyazeelandduva (H. novaeseelandiae) och vissa gör det fortfarande. Numera urskiljs den dock oftast som egen art.

Status 
Chathamduvan har återhämtat sig från ett bestånd på endast 45 individer tack vare framgångsrik begränsning av invasiva predatorer. Populationen uppskattades 2009 bestå av 600 individer. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Chathamöarna
Hanap

Hanap är en dryckesbägare med en liten fot, vanlig under medeltiden. Ordet kommer från franskan, och en hanap avbildas bland annat på en teckning av Villard de Honnecourt under 1200-talet.

I en senare utvecklad form är dryckesskålen försedd med ett bukigt lock av samma utseende som bottendelen och blev därigenom en dubbelbägare Filippa av England medförde i sin hemgift från England två hanaper i guld, två i silver och en av beryll innefattad i guld. Enklare hanaper tillverkades även i enklare material som masur, en sådan med förgyllda kopparbeslag härstammande från 1400-talet finns i Bergens museum. En annan daterad 1583 finns i Röhsska museet. De förlorade dock därefter sin popularitet.

Källor 
 Ölets käril, Sven T. Kjellberg i Kulturens årsbok 1964

Dryckeskärl
Borneogrodmun

Borneogrodmun (Batrachostomus mixtus) är en fågel i familjen grodmunnar.

Utseende 
Borneogrodmunnen är en 20–23 cm lång medlem av familjen. Den är lik sumatragrodmunnen och de båda behandlades ibland som en och samma art. Borneogrodmunnen saknar dock utbrett med vitt på undersidan, hanen har mycket mörkare hjässan och honan är mycket mer kontrasterande rostbrun.

Utbredning och systematik 
Borneogrodmun återfinns som namnet avslöjar på Borneo. Den behandlades tidigare som underart till sumatragrodmun (B. poliolophus) och vissa gör det fortfarande.

Status 
Fågeln tros minska relativt kraftigt till följd av skogsavverkningar. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Gottfried Christoph Härtel

Gottfried Christoph Härtel, född 27 januari 1763 i Schneeberg, Sachsen, död 25 juli 1827 i Cotta, var en tysk musikförläggare. Han var far till Hermann Härtel.
 
Härtel övertog 1795 från Christoph Gottlob Breitkopf dennes boktryckeri och bokförlag i Leipzig och utvecklade under firma Breitkopf & Härtel detta ansenligt och uppsatte den första tyska musiktidskriften, "Allgemeine musikalische Zeitung" (1798–1865), införde tennplåttrycket samt utgav de första mönsterupplagorna av bland andra Wolfgang Amadeus Mozarts och Joseph Haydns verk.

Källor

Noter

Tyska musikförläggare
Personer från Sachsen
Födda 1763
Avlidna 1827
Män
Ugglan
Hermann Härtel

Hermann Härtel, född 27 april 1803 i Leipzig, död 4 augusti 1875, var en tysk musikförläggare.

Härtel var son till Gottfried Christoph Härtel.

Härtel, som var juris doktor, var tillsammans med sin bror Raimund Härtel (1810–1888) innehavare av musikförlaget Breitkopf & Härtel i Leipzig. Han förlade Franz Liszts, Felix Mendelssohns, Robert Schumanns, Frédéric Chopins och Richard Wagners arbeten. Han föranstaltade storartade kritiska upplagor av Johann Sebastian Bachs, Giovanni Pierluigi da Palestrinas och Ludwig van Beethovens verk, utgav billighetsupplagor av snart sagt alla musikens äldre och nyare mästare samt odlade i sitt bokförlag musikteorin och musikhistorien.

Källor

Kalliope Verbund: Härtel, Hermann (1803-1875)

Noter

Tyska musikförläggare
Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Personer från Leipzig
Födda 1803
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Johann Gottlob Immanuel Breitkopf

Johann Gottlob Immanuel Breitkopf, född 23 november 1719 i Leipzig, död där 28 januari 1794, var en tysk boktryckare.

Breitkopf var son till Bernhard Christoph Breitkopf, som 1719 hade upprättat ett boktryckeri och stilgjuteri i Leipzig, som inom kort vann högt anseende, samt 1725 ett bokförlag (framför allt var han Johann Christoph Gottscheds förläggare).
 
Breitkopf bedrev universitetsstudier, fick 1745 överta faderns boktryckeri och blev 1762 delägare i bokförlagsaffären, som han ärvde 1777. Genom sin förbättring av fraktursnittet, grundat på Albrecht Dürers försök till en geometrisk konstruktion av bokstäverna, kunde han undvika att frakturstilen undanträngdes av den latinska.
 
Av stor vikt är den av Breitkopf genomförda omgestaltningen av det på 1470-talet uppfunna nottrycket med rörliga typer (1754), varigenom man kunde samtidigt trycka systemlinjerna och dithörande nottecken. Dittills hade musikhandeln varit hänvisad till dyrbart kopparstick, klumpigt typtryck och framför allt avskrifter; men Breitkopf blev grundläggare av den moderna musikhandeln med tryckta noter. Därjämte utövade han en ganska betydande litterär verksamhet.
 
Sonen Christoph Gottlob Breitkopf (1750–1800), övertog 1794 faderns affär, men överlät den 1795 till Gottfried Christoph Härtel.

Källor

Noter

Tyska boktryckare
Tyska musikförläggare
Personer från Leipzig
Födda 1719
Avlidna 1794
Män
Ugglan
Personer inom Tysklands näringsliv under 1700-talet
Räddningsstation Möja

Räddningsstation Möja är en av Sjöräddningssällskapets räddningsstationer. 

Räddningsstation Möja ligger i Möjaström på Stora Möja. Den inrättades 1972 och har 36 frivilliga sjöräddare. Räddningsstationen opererar också sommartid från Djurö.

Räddningsfarkoster
12-30 Rescue Handelsbanken Liv, ett 11,8 meter långt räddningsfartyg av Victoriaklass, byggt 2010
8-35 Rescue Alexandra, en 8,4 meter lång räddningsbåt av Gunnel Larssonklass, byggd 2014
3-46 Recuerunner Kajsa Aurora, tillverkad 2010

Tidigare räddningsfarkoster
Wilhelm R. Lundgren III, som överfördes till Möja i samband med att stationen etablerades
Rescue Oscar Falkman, isklassat fartyg av stål

Källor
Räddningsstation Möjas webbplats

Externa länkar
Räddningsstation Möjas webbplats

Sjöräddningsstationer i Sverige
Värmdö kommun
Günther-Eberhardt Wisliceny

Günther-Eberhardt Wisliceny, född 5 september 1912 i Regulowken, Kreis Angerburg, död 25 augusti 1985 i Hannover, var en tysk Obersturmbannführer i Waffen-SS. Han var yngre bror till Dieter Wisliceny.

Biografi 
Wisliceny blev 1933 medlem av SS-Stabswache, en föregångare till Leibstandarte. Fem år senare, 1938, gick han med i SS-pansargrenadjärregemente 4 ”Der Führer”. Under fälttåget på Balkan 1941 ledde han ett infanterikompani. Wisliceny utmärkte sig i slaget vid Kursk 1943 och tilldelades Riddarkorset av Järnkorset.

I slutet av 1944 anförde Wisliceny SS-pansargrenadjärregemente 3 ”Deutschland” i Normandie. Han stred även i Eifel, Ardennerna och i Ungern, innan han i andra världskrigets slutskede hamnade i amerikansk krigsfångenskap. Han utlämnades senare till Frankrike, där han misstänktes ha begått krigsförbrytelser i Tulle och Oradour-sur-Glane. Wisliceny släpptes 1951.

Utmärkelser 
Günther-Eberhardt Wislicenys utmärkelser

 Hitlerjugends gyllene hedersutmärkelse
 Järnkorset av andra klassen: 27 juni 1941
 Järnkorset av första klassen: 7 november 1941
 Infanteristridsmärket i silver: 1 december 1941
 Östfrontsmedaljen: 1 augusti 1942
 Riddarkorset av Järnkorset med eklöv och svärd
 Riddarkorset: 30 juli 1943
 Eklöv: 26 december 1944
 Svärd: 6 maj 1945
 Tyska korset i guld: 25 april 1943
 Närstridsspännet i brons: 1943
 Närstridsspännet i silver: 1 april 1944
 Närstridsspännet i guld: 31 mars 1945
 Såradmärket i silver: 1944
 Såradmärket i guld: 31 mars 1945
 SS Hederssvärd
 Totenkopfring

Referenser

Noter

Förklarande noter

Tryckta källor 
 

 

Födda 1912
Avlidna 1985
Män
Personer från Ostpreussen
SS-Obersturmbannführer
Mottagare av Riddarkorset med eklöv och svärd
Mottagare av Såradmärket i guld
Deltagare i slaget vid Kursk
Räddningsstation Skellefteå (sjöräddning)

Räddningsstation Skellefteå är en av Sjöräddningssällskapets räddningsstationer. 

Räddningsstation Skellefteå ligger vid Skuthamnshålet i Kurjoviken i Skelleftehamn. Den inrättades 2006.

Räddningsfarkoster
 12-28 Rescue Vitstjärna, ett 11,8 meter långt täckt räddningsfartyg av Victoriaklass, byggd 2009.
8-37 Rescue Teea, en 8,4 meter lång räddningsbåt av Gunnel Larssonklass, byggd 2015
3-05 Recuerunner Ola Hidefält, tillverkad 2004

Tidigare räddningsfarkoster
Rescue Skellefteå av Stridsbåt 90E-typ från 1992 tjänstgör sedan 2018 på Dansk Søredningsselskabs 2018 inrättade räddningsstation i Juelsminde som Rescue Juelsminde.
Mrs-01 Miljöräddningssläp Skellefteå

Källor
Räddningsstation Skellefteås webbplats

Externa länkar
Räddningsstation Skellefteås webbplats

Sjöräddningsstationer i Sverige
Skellefteå kommuns geografi
Räddningsstation Sundsvall (sjöräddning)

Räddningsstation Sundsvall är en av Sjöräddningssällskapets räddningsstationer. 

Räddningsstation Sundsvall ligger i småbåtshamnen i Alvik på Alnön, strax söder om brofästet. Den inrättades 2008 och har 27 frivilliga sjöräddare.

Räddningsfarkoster
12-15 Rescue O Bohlin Byggnads AB, ett 11,8 meter långt täckt räddningsfartyg av Victoriaklass, byggt 2001
 8-51 Rescue Karlsvikspiren AB, en 8 meters öppen räddningsbåt av Gunnel Larssonklass, byggd 2018
Rescuerunner Odd Fellow B11, tillverkad 2019
Miljöräddningssläp Sundsvall, byggt av Marine Alutech

Källor
Räddningsstation Sundsvalls webbplats

Externa länkar
Räddningsstation Sundsvalls webbplats

Sjöräddningsstationer i Sverige
Sundsvalls kommun
Sveriges ambassad i Windhoek

Sveriges ambassad i Windhoek var Sveriges diplomatiska beskickning i Namibia mellan 1990 och 2008, belägen i landets huvudstad Windhoek. Beskickningen bestod av en ambassad och ett antal svenskar utsända av Utrikesdepartementet (UD).

Historia
Ambassaden i Windhoek öppnades 1990 och stängdes 2008.  År 2001–2008 var det personal från Sida som arbetade vid ambassaden, och ambassadören i Pretoria var sidoackrediterad till Windhoek. Sedan dess har ambassaden i Pretoria övertagit hela ansvaret för Namibia.

Beskickningschefer

Se även
Namibias ambassad i Stockholm

Referenser

Externa länkar
Namibia på Sveriges ambassad i Pretorias webbplats

Windhoek
Windhoek
Relationer mellan Namibia och Sverige
Karlerik Nordenquist

Karlerik Nordenquist, folkbokförd Karl-Erik Nordenquist, född 5 september 1930 i Alingsås församling i dåvarande Älvsborgs län, död 1 juli 2012 i Danderyds församling i Stockholms län, var en svensk diplomat.

Biografi
Nordenquist studerade vid Örebro handelsgymnasium 1948, var banktjänsteman i Stockholm 1949-1950 och anställdes i utrikesförvaltningen 1951. Nordenquist tjänstgjorde vid Utrikesdepartementet (UD) 1951, i Chicago 1952, Karachi 1953, Dublin 1956, Budapest 1957, Ankara 1958 och New York 1961. Han var vicekonsul i Frankfurt 1964, förste byråsekreterare vid UD 1967 och departementssekreterare 1970. Nordenquist var därefter handelsattaché i Kuwait 1971, konsul även för Danmark och Norge, i Szczecin 1974 samt var ambassadråd och chargé d’affaires i Pyongyang 1977. Han var generalkonsul i Antwerpen 1979-1983, i Marseille 1983-1985, hade särskilt uppdrag vid UD 1985-1987, var generalkonsul i Köpenhamn 1987-1991 och tjänstgjorde vid UD från 1991.

Karlerik Nordenquist var son till målarmästaren Albin Nordenquist och Ruth, född Andersson. Han gifte sig 1951 med Gun Ackzén (född 1923), dotter till bankkamrer Bertil Ackzén och Elsa, född Öhman.

Referenser

Sveriges generalkonsuler i Antwerpen
Sveriges generalkonsuler i Marseille
Sveriges generalkonsuler i Köpenhamn
Sveriges ambassadörer i Nordkorea
Personer från Alingsås
Män
Födda 1930
Avlidna 2012
George Stephanopoulos

George Stephanopoulos, född 10 februari 1961 i Fall River, Massachusetts, är en amerikansk journalist och före detta politiskt sakkunnig i USA:s president Bill Clintons stab under hans första period i Vita huset.

Biografi
Stephanopoulos, som hade arbetat som politiskt sakkunnig till Dick Gephardt, blev rådgivare till Bill Clinton under hans presidentkampanj 1992 och arbetade sedan som kommunikationsstrateg i presidentkansliet. Efter valet 1996, i vilket Clinton fick förnyat förtroende, övergick Stephanopoulos till att bli politisk reporter och kommentator på TV-kanalen American Broadcasting Company (ABC).  Han blev senare ledamot i den utrikespolitiska tankesmedjan Council on Foreign Relations.

Stephanopoulos berättar i sin bok om åren med Clinton hur det politiska arbetet i Vita huset präglades av ryckighet, konflikter mellan medarbetare och brist på enhetlig politisk strategi. Han själv anser sig ha tillhört det Demokratiska partiets vänsterflygel, och beskriver hur konflikter mellan politisk triangulering och partipolitisk konfrontation, mellan pragmatiker och ideologer, kulminerade under år 1995 då Clinton starkt influerades av kampanjmedhjälparen Dick Morris.

I april 2020 meddelade han att han hade drabbats av Covid-19 men utan att uppvisa några symtom. Han tillfrisknade senare samma månad.

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1961
Levande personer
Alumner från Columbia University
Amerikanska journalister
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från Balliol College, Oxford
Rhodesstipendiater