Elies Rogent

Elies Rogent i Amat, född 18 juli 1821 och död 21 februari 1897, var en spansk (katalansk) högskolelektor, historiker och arkitekt. Rogent arbetade främst för och i Barcelona, även om han också var verksam i Vic (där han verkade som stadsarkitekt), Mataró, San Cugat del Vallès och Ripoll.

Rogent var ansvarig arkitekt vid världsutställningen 1888. Han fungerade dessutom som arkitekt för huvudbyggnaden för Barcelonas universitet, invigt 1874. Rogent var intresserad av Kataloniens medeltida historia och anses idag som den främste arkitekten inom den katalanska romantiken. Hans verk ses också som en direkt föregångare till den katalanska arkitekturmodernismen. Han ledde Barcelonas arkitekturhögskola, där han som lärare hade elever som Lluís Domènech och Antoni Gaudí; om den senare uttryckte han sig: "Jag har antingen utexamimerat en galning eller ett geni".

Biografi 
Elies Rogent föddes i Barcelona, i en familj som försörjde sig på handel med byggnadsmaterial. Redan som ung fattade han intresse för arkitektur, och han påbörjade 1840 studier i ämnet vid konsthögskolan Escola de la Llotja. Fem år senare antogs han till den då nystartade arkitekturutbildningen vid Madrids Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, och 20 februari 1851 tog han slutligen sin arkitektexamen. En månad senare anträdde han en post som lärare i vid Escola de Mestres d'Obres i Barcelona.

1855 reste Rogent till Paris, i samband med Exposition Universelle. Utlandsvistelsen inkluderade även en rundresa i Tyskland, där han inte minst besökte München och där upptäckte rundbogenstilen. Denna rundbågestil, som kombinerade den italienska renässansen med den föregående medeltida arkitekturen, kom att göra starkt intryck på Rogent. Han skulle senare integrera den här stilen vid bland annat bygget av Barcelonas universitet. 

1869 gjorde han en ny utlandsresa, där han återigen besökte Paris och ett antal cntraleuropeiska/tyska (inklusive Strasbourg, Stuttgart, München, Wien, Nürnberg, Dresden, Berlin och Potsdam) Resan förde honom också till norra Italien (inklusive delar av dåvarande Österrike-Ungern), där han fick tillfälle att studera arkitekturen i Florens, Pisa, Trieste och Venedig.

Han utsågs 1866 till "akademisk korresponent" för Academia de San Fernando. Åren 1871 till 1889 verkade han som rektor vid Barcelonas arkitekturhögskola, idag del av Kataloniens tekniska högskola. Vid denna tid uppfördes Barcelonas universitet, en av de viktigaste nya byggnaderna i 1800-talets Barcelona och ansedd som Rogents främsta bidrag till den katalanska byggnadskonsten.

Januari 1887 utsågs Rogent, av Barcelonas borgmästare, till ansvarig arkitekt vid 1888 års världsutställning. I sitt arbete med att förverkliga det här stora bygget genomdrev Rogent stora ändringar i de ursprungliga planerna, vilket ledde till att byggnadsarbetena slutfördes på rekordkort tid och med insatser av Lluís Domènech och andra av Rogents studenter.

Rogent var medlem av Barcelonas konstakademi, på den tiden känd som Acadèmia Provincial de Belles Arts de Barcelona och idag benämnd Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi.

Stil

Grundtankar
Rogents arkitektoniska tankegång kretsade kring två grundläggande idéer:

 … att reducera grundstrukturen till endast horisontella – hängande – element och vertikala – självbärande – element
 … att arkitekturen ska förmedla sina värden genom en harmonisk fördelning mellan fyllda och tomma element. Karaktären och särarten hos en byggnad skapas genom en samlad effekt hos listverk, ornamentering och färg.

Den slutliga stilen bestämdes enligt den teorin i samspelet mellan de hängande och självbärande elementen. Stilar från andra epoker kunde inte uttrycka den känslan. Rogent menade att arkitekturen var ett språk, där "konstens innehåll består av idéer och konsten syftar till att göra de här idéerna synliga".

Utformning
Rogents arkitektur kan definieras som en enkel, rationell och strängt hållen arkitektur. Den innehåller en högst begränsad mängd ornamentik, förenklat utförd och utplacerad med beräkning.

Vad gäller ornament handlar det mest om valvbågar, arkivolter som vilar på konsoler, kornischer och lister. Kornischer används framför allt som ett avslutande element överst på en byggnad, och torn eller pelare är ofta placeras längst byggnadens sidor.

Fasaderna är jämna och sammanhängande, symmetriskt och enkelt komponerade. De kombineras alltid med tomma delar, vilka ofta kan bestå av likformiga, tvådelade fönster(öppningar). För Rogent står de raka, nästan alltid horisontella, linjerna för enhet, det andliga och eviga. Och på samma sätt står kurvan, hos Rogent, för skönheten, Horisontella linjer kan enligt honom även representera prakten, det storslagna och högtidliga.

Viktigare verk

Elies Rogent utformade många olika sorters byggnadsverk. Han arbetade både med större offentliga byggnader, som Barcelonas universitet, och privata byggnader – inklusive sådana som restes i det nya Eixample. Han ägnade sig också åt restaureringar av viktiga historiska byggnader.

Stadsbyggnadsprojekt
Rogent arbetade också med olika stadsbyggnadsprojekt och olika vattenbyggnadsprojekt. Han var även medlem av Junta de Censura i Qualificaciò för Eixample, vilket innebar att han hade stort inflytande för utformning av den nya stadskärnan i Barcelona i slutet av 1800-talet. Några av hans relaterad verk var:

 1855 – projekt för kulvertering i Vic. 
 1856 – uträtning av Carrer Parellades i Sitges.
 1856 – uträtning av vattendraget Torrent de la Font de la Massana i Roda de Ter. 
 1856 – uträtning av Carrer de Santa Clara i Vilafranca.
 1856 – uträtning och stenläggning av Carrer Manlleu i Vic. 
 1857 – stenläggning av Carrer Nou i Vic.
 1857 – anläggandet av en gata i Barcelonastadsdelen Sarrià för att binda samman den gamla Carrer de Barcelona med Carrer Major. 
 1858 – bygget av en träbro över floden Llobregat.
 1858 – bygget av två badpaviljonger vid brunnsanläggningen La Puda i Esparreguera.
 1858 – urbaniseringen av kvarteret Barri de Palau i Barcelona.
 1859 – planläggningen av en gata i Sarrià för att binda samman gatorna Ferran och Sagrat Cor.

Övrigt
Det finns en gata i Barcelona som är namngiven efter Elies Rogent. Den är belägen i Clot-kvarteret.

Kommentarer

Referenser

Noter

Allmänna källor
Bassegoda i Nonell, Joan (1988): "L'arquitectura barcelonina entre 1870 i 1980". ESPAIS, 1988:11. 
Hereu, Pere (1987)  Vers una arquitectura nacional, Universitat Politècnica de Catalunya. . 
Rogent, Jordi (m.fl., 1988): Elies Rogent i la Universitat de Barcelona. Universitat Barcelona. .

Externa länkar

Catàleg d'obres d'Elies Rogent a l'Arxiu Històric del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya
Visita virtual a l'Edifici Històric Fixer realitzat per la Universitat de Barcelona sobre l'arquitecte i la seva obra

Katalanska arkitekter
Födda 1821
Avlidna 1897
Män