kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Restaurang Strömmen

Restaurang Strömmen var en restaurang vid Södermalmstorg 1 intill Slussen på Södermalm i Stockholm. Restaurangen öppnade 1954 under namnet "Röda Restaurangen" och stängde som "Strömmen" den 31 oktober 2014.

Historik

Stadsträdgårdsmästaren och arkitekten Holger Blom var tillsammans med Tage William-Olsson ansvarig arkitekt för Slussens nygestaltning som invigdes 1936. Blom ritade ett centralt placerat café som hette "Kaffe Baren" och hade sina lokaler delvis under Ryssgården. Från "Kaffe Baren" ledde en elegant spiraltrappa upp till caféets uteservering som låg ovanför Gula gången. Uteserveringen hade ett lätt tak av markis och kunde erbjuda en vid utsikt i tre väderstreck över Gamla stan, Södra Djurgården och Stockholms inlopp samt Katarinaberget. På fasaden fanns texten "KAFFE BAREN" och en stor kaffekopp i neonrör.

Röda Restaurangen och Restaurang Strömmen
I samband med att tunnelbanan förlängdes norrut mot Gamla stan byggdes Kaffe Barens uteservering 1954 om till Röda Restaurangen. Röda Restaurangen ritades av arkitekt Lars Fries, som var medarbetare till Holger Blom. Namnet "Röda Restaurangen" härrörde från röda emaljskivor som byggnaden var klädd i. Den nya restaurangen var betydligt större än den gamla uteserveringen och sträckte sig över den numera stängda Saltsjöutfarten mot Stadsgården och Nacka. 

År 1966 utfördes en om- och tillbyggnad då de röda emaljskivorna byttes ut mot blå folie, samtidigt döptes restaurangen om till "Strömmen". Ombyggnaden innebar även att lokalen förlängdes norrut och blev nästan dubbelt så stor.

Under år 2009 stod restaurangen tom men öppnade igen med ny ledning. Efter 50 år stängde Restaurang Strömmen för gott den 31 oktober 2014 inför starten av Projekt Slussen.

Restaurangen genom tiden

Källor
 Epsteins STHLM:  Restaurang Strömmen stänger på söndag, publicerad 2009-03-25.
 Epsteins STHLM: Strömmen, Rest In Peace, publicerad 2014-10-27.
 Södermalmsnytt: Strömmens sista dag, publicerad 2014-10-31.

Externa länkar

Ej längre existerande restauranger i Stockholm
Slussens historia
Ej längre existerande byggnader på Södermalm
John Davys Beresford

John Davys Beresford, född 17 mars 1873, död 1 februari 1947, var en engelsk författare.

Beresford var utbildad arkitekt men började 1906 framträda som författare och kom att verka inom flera genrer och stilar. Han skrev vetenskapliga och politiska äventyrsromaner i H.G. Wells' stil som The Hampdenshire wonder (1911), Goslings (1913), The mountains of the moon (1915, svensk översättning 1924) och Revolution (1924). Han författade även 1915 en biografi över Wells. Egna upplevelser inspirerade till romanerna The early history of Jacob Stahl (1911), The invisible invent (1915), inspiration från psykoanalysen resulterade i God's counterpoint (1918), An imperfekt mother (1920) och Love's pilgrim (1923). Romanserien The old people (1931), The next generation (1932), The middle generation (1932) och Young people skildrade brittisk samtid, och What I belive var en självbiografi.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Brittiska författare
Födda 1873
Avlidna 1947
Män
Kristina Björklund

För företagsledaren med samma namn, se Christina Björklund (född 1964)
 

Kristina Margareta Björklund, född 16 januari 1941 i Helsingfors, död där 14 september 2011, var en finlandssvensk författare och litteraturvetare.

Björklund läste litteratur och nordisk filologi vid Helsingfors universitet där hon 1968 avlade filosofie kandidatexamen. Hon blev 1982 filosofie doktor vid samma lärosäte på avhandlingen Riki och den förtrollade vägen i vilken hon undersökte Oscar Parlands barndomsskildringar. Mellan 1982 och 2001 var hon verksam vid universitetet som lektor i svenska.

Björklund debuterade som skönlitterär författare 1975 med novellsamlingen De andras röster. Hon publicerade sammanlagt två novellsamlingar och fem romaner; tre av dessa, sviten Månens tid, Barnen i spegeln och Huset med himmelsbalkongen uppvisar tydlig påverkan av Parlands berättarteknik. Romanen Älskade blåa öga belönades med Svenska Yles litteraturpris 2001 samt nominerades till Runebergspriset 2002.

Bibliografi

Källor

Externa länkar 

 Kristina Björklunds arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska litteraturvetare
Författare från Helsingfors
Finlandssvenska författare
Kvinnor
Avlidna 2011
Födda 1941
Berg, Mellerud

Berg är en herrgård i Holms socken, Melleruds kommun.

Berg är troligen Dalslands äldsta säteri, och tillhörde under 1400- till 1600-talet släkten Stake och innehades senare av släkterna Reuter, Svinhufvud, Ribbing och Flach. Det inköptes 1820 av Karl XIV Johan och såldes av Oskar I till grosshandlare C.J. Engelke, som 1846 sålde godset till ett konsortium. År 1880 inköptes Berg av släkten von Sneidern och tillhörde bland andra Axel von Sneidern.

Nuvarande mangårdsbyggnad i trä om två våningar uppfördes 1905.

Källor 
 svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Herrgårdar i Dalsland
Byggnader och anläggningar i Melleruds kommun
Charles Michel

Charles Michel, född 21 december 1975 i Namur, är en belgisk jurist och politiker. Han är sedan 2019 Europeiska rådets ordförande. Han tjänstgjorde som Belgiens premiärminister från 11 oktober 2014 till 27 oktober 2019. Han var partiledare för liberala Mouvement Réformateur 2011–2014 samt några månader 2019. 

Michel var Belgiens yngste premiärminister sedan 1845. Regeringskoalitionen han ledde bestod av Mouvement Réformateur, Ny-Flamländska Alliansen, Kristdemokratisk och Flamländsk samt Öppna VLD.

Han är utbildad jurist vid Université libre de Bruxelles, där han avlade juristexamen (LL.M.) 1998. Han har varit heltidspolitiker sedan 1999, då han valdes in i det belgiska parlamentet. Han är son till Louis Michel.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Belgiska liberaler
Belgiska partiledare
Belgiens regeringschefer
Belgiska jurister
Europeiska rådets ordförande
Födda 1975
Levande personer
Män
Alumner från Amsterdams universitet
Vålje å vrake

Vålje å vrake från 2001 är ett musikalbum med den svenska folksångerskan Ulrika Bodén.

Låtlista
Alla låtar är traditionella från Ångermanland.
Hej Dåna-Malin – 0:09
Giftasvisan – 3:17
Helt lustigt – tut tut – 2:42
Lillsviten – 3:41
Vad jag har lovat – 1:24
Granningepolska – 2:54
Josef från Arimatea – 1:23
Ol' i Tängsta – 1:47
Tjasj geta – 0:45
Killegeten – 0:39
Söta lillpiga – 3:11
Karins polska – 1:57
Gitarrpolska – 1:23
Vispermön och fången på Falkenborg – 5:06
Fanteguten – 3:25
Noras polska – 2:47
Stormig Jordan – 3:18
Jungfru Britta – 3:10
Vålje å vrake – 0:25
Vaggvisor – 3:03

Medverkande
Ulrika Bodén – sång
Jens Engelbrecht – mandola, gitarr, kantele, cittra
Niklas Roswall – nyckelharpa, cittra
Anders Norudde – säckpipa, härjedalspipa, fiol, stråkharpa

Källor

Musikalbum 2001
Svenska folkmusikalbum
Album av Ulrika Bodén
Beatrice Eli

Beatrice Elin Elisabeth Blennberger med artistnamnet Beatrice Eli, född den 9 januari 1987 i Stockholm, är en svensk popartist.

Beatrice Eli är uppvuxen i Farsta och albumdebuterade 2014 med Die another day. Hon medverkar även på Kents album Tigerdrottningen från 2014.

Beatrice Eli var i ett förhållande med rapparen Silvana Imam och i juni 2015 uppträdde de tillsammans i Göteborg under namnet Vierge Moderne.

Diskografi

Album
2014 – Die another day

Singlar och EP-skivor
2012 – It's over EP
2014 – Girls
2014 – Moment of clarity
2015 – Trust issues
2017 – Careful
2017 – That's not us
2017 – The Careful EP

Låtsamarbeten
2014 – Kent - Godhet

Utmärkelser
2014 – Musikförläggarnas stipendium
2015 – Årets Pop P3-Guld

Källor

Noter

Externa länkar
Beatrice Elis webbplats

Svenska popsångare
Svenska låtskrivare
Födda 1987
Musiker från Stockholm
Kvinnor
Levande personer
Svaða þáttur og Arnórs kerlingarnefs

Svaða þáttur og Arnórs kerlingarnefs är en isländsk tåt eller kortsaga som utspelar sig på Island under ett hungerår i slutet av 900-talet. Tåtens första del berättar om hur den kristne Þorvarður räddar flera fattiga från att bli dödade av den hedniske Svaði. Den andra delen handlar om hur Arnór Käringnäsa först beslutar att värnlösa ska lämnas åt sitt öde under hungersnöden, men sedan övertalas av sin mor att ändra sig. Þorvarður uttrycker sitt stöd för Arnór när han tillkännager att han ändrat sitt beslut.

Tåten finns bevarad i Flateyjarbók och har översatts till svenska av Åke Ohlmarks (1964, Svades och Arnor käringnäbbs saga) och Catarina Röjder (2014, Tåten om Svaði och Arnór Käringnäsa).

Litteratur
Kristinn Jóhannesson, Gunnar D Hansson, Karl G Johansson (red.), 2014. Islänningasagorna, band 5, s. 363–366. Reykjavík: Saga forlag.
Ohlmarks, Åke, 1964. De isländska sagorna, band 4, s. 245–248. Stockholm: Steinsvik.

Islänningasagorna
Ribets sats

Inom matematiken är Ribets sats (tidigare känd som epsilonförmodan eller ε-förmodan) ett resultat inom talteori om egenskaper av Galoisrepresentationer associerade med modulära former. Förmodan framlades av Jean-Pierre Serre och bevisades av Ken Ribet. Beviset av epsilonförmodan var ett viktigt steg mot beviset av Fermats stora sats. Såsom bevisat av Serre och Ribet, följer Fermats stora sats ur Taniyama–Shimuras sats (som då ännu var obevisad) och epsilonförmodan.

Satsen
Låt f vara en nyform av vikt 2 på Γ0(qN), d.v.s. av nivå qN där q inte delar N, med absolut irreducibel 2-dimensionell mod p Galoisrepresentation ρf,p oramifierad vid q om q ≠ p och ändligt platt vid q = p.  Då finns det en nyform g av vikt 2 och nivå N så att

Källor

 Kenneth Ribet, From the Taniyama-Shimura conjecture to Fermat's last theorem. Annales de la faculté des sciences de Toulouse Sér. 5, 11 no. 1 (1990), p. 116–139.
 
 
 Frey Curve and Ribet's Theorem

Externa länkar
Ken Ribet and Fermat's Last Theorem by Kevin Buzzard June 28, 2008

Algebraiska kurvor
Riemannytor
Modulära former
Satser inom talteori
Satser inom algebraisk geometri
Pierre de Marca

Pierre de Marca (latin Petrus de Marca), född den 24 januari 1594 i Gan i Béarn, död den 29 juni 1662, var en fransk prelat och historiker.

de Marca studerade juridik i Toulouse, blev 1621 president i parlamentet i Pau och kallades 1639 till medlem av conseil d'état i Paris. Då han i striden om den franska kyrkans förhållande till den påvliga kurian med talang hävdade den nationella kyrkans oberoende, kom han högt i gunst hos Ludvig XIII, lät efter sin hustrus död prästviga sig och utnämndes 1641 till biskop av Couserans. Den påvliga bekräftelsen lät vänta på sig. Men då de Marca 1647 låg svårt sjuk i Barcelona, lät han i halvt medvetslöst tillstånd förmå sig att underskriva ett återkallande av sin mening om den gallikanska kyrkans frihet. Den påvliga konfirmationen erhölls, och de Marca blev ärkebiskop i Toulouse. Ludvig XIV utnämnde honom 1662 till ärkebiskop av Paris. Av de Marcas många skrifter är den 1641 delvis utkomna stora avhandlingen De concordia sacerdotii et imperii et cetera (fullständigt utgiven av Baluze, 1663) den främsta. Även en latinsk beskrivning över Katalonien, Marca hispanica et cetera (tryckt 1688), och en fransk, Histoire de Béarn (1640), förtjänar att nämnas.

Källor 

 

Franska biskopar
Romersk-katolska biskopar
Personer i Frankrike under 1600-talet
Födda 1594
Avlidna 1662
Män
Ugglan
Bunting (häst)

Bunting, född 1961, död 1985, var en svensk halvblodshäst med färgen skimmel, känd genom sin medverkan i Olle Hellboms filmatiseringar av Astrid Lindgrens Pippi Långstrump, där han spelade Pippis häst Lilla gubben.

Biografi 
Bunting, som från början hette Illbatting och sedan Batting, ägdes av Rudolf Ödberg (samma man som senare lånade ut en av sina hästar att spela Lukas i filmerna om Emil i Lönneberga) på Solna ridskola, som hade fått honom i 60-årspresent. När det var dags att spela in filmerna om Pippi vände sig filmteamet till honom, och fick låna Bunting. Bunting var en helvit skimmel, och därför fick teamet spreja svarta prickar på honom, samt färga för att få honom lik hästen i Lindgrens sagor. Det var även under inspelningen som Inger Nilsson, som spelade Pippi, gav hästen namnet Lilla gubben. I originalböckerna omnämns Pippis häst bara som "hästen".

När Bunting lämnade inspelningarna och återvände till ridskolan hade han förändrats så han nu blivit lite divig, och därmed en sämre ridskolehäst. Han flyttades till ett stall i Vallentuna, där han dog vid 24 års ålder.

Filmografi

Se även 
 Lista över berömda hästar

Referenser 

Hästar födda 1961
Hästar avlidna 1985
Hästar på film
Pippi Långstrump
Laurent Marqueste

Laurent-Honoré Marqueste, född den 12 juni 1848 i Toulouse, död den 5 april 1920 i Paris, var en fransk skulptör. 

Marqueste studerade vid École des beaux-arts i Paris, vann Rompriset 1871 och utövade därefter en omfattande verksamhet. Han började med klassiska ämnen: Perseus dödar Medusa (1876), Cupido (1883), Galatea (1884, alla tre i Luxembourgmuseet, exemplar i marmor även i Glyptoteket i Köpenhamn, som dessutom äger Eva, staty, 1889), Nessus (grupp, 1892, Tuileriesträdgården, ett exemplar uppställt utanför Glyptoteket), vidare Étienne Marcels ryttarstaty invid Hôtel de ville, påbörjad av Idrac, fullbordad av Marqueste 1885, Racine (staty i Odéonteatern 1893), monument över Ferdinand Fabre (Luxembourgparken, 1903), Saint-Saëns (sittande staty i teatern i Dieppe, 1907) och Waldeck-Rousseaus monument i Tuileriesträdgården (utställt 1905, avtäckt 1910). Marqueste var medlem av Institutet och professor vid École des beaux-arts.

Källor 

 
 

Franska skulptörer
Skulptörer under 1800-talet
Franska konstnärer under 1800-talet
Personer från Toulouse
Födda 1848
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Sigurd Berg (läkare)

Sigurd Berg, född 30 juni 1884 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 26 november 1947 i Hedemora landsförsamling, var en svensk läkare. Han var son till pedagogen Hjalmar Berg.

Berg blev medicine licentiat i Stockholm 1911, 1915 tillförordnad och 1918 ordinarie chef och överläkare vid Solbackens sanatorium. Han var 1919-1926 sekreterare och 1927-1947 ordförande i sanatorieläkarföreningen och blev 1942 medicine hedersdoktor vid Uppsala universitet. Berg utgav ett flertal medicinska skrifter, främst behandlande tuberkulos.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Svenska läkare under 1900-talet
Födda 1884
Avlidna 1947
Män
Läkare från Stockholm
Gustaf Berg (industriman)

Gustaf Berg, född 7 juni 1864, död 23 december 1950, var en svensk industriman.

Berg var efter utlandsstudier i den mekaniska verkstadsindustrin VD för AB Lux och för Archimedes AB 1912-1930.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1864
Avlidna 1950
Män
Thomaes formel

Inom matematiken är Thomaes formel en formel introducerad av  som relaterar thetakonstanter till grenpunkter av en hyperelliptisk kurva .

Källor

Riemannytor
Satser inom talteori
Archimedes AB

Archimedes AB var en mekanisk verkstad och motorfabrik i Mariehäll, Bromma (postadress Sundbybergs stad) med tillverkning av utombordsmotorer som specialitet.

Företaget grundades 1907 av bröderna Carl Alrik och O. W. Hult för exploatering av den av bröderna uppfunna Archimedesmotorn. Bolaget köptes 1941 upp av Elektrolux. Fabriken hade 1946 omkring 120 anställda.

År 1966 lades tillverkningen vid fabriken ned sedan Monark Cresent tagit över tillverkningen. Båtmotorer med namnet Archimedes fortsatte dock att tillverkas fram till 1979.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Noter

Ej längre existerande svenska företag
Sundbybergs kommun
Motortillverkare
Theodor Berg

Theodor Berg kan syfta på:

 Theodor Berg (riksdagsman) (1808–1895), militär och riksdagsman
 Theodor Berg (fabrikör) (1869–1956), fabrikör och uppfinnare
 Theodor "Tedde" Berg (1869–1946), militär
Sparbanken Skåne

För den tidigare banken med samma namn, se Sparbanken Skåne (1984–1992).

Sparbanken Skåne är ett svenskt bankaktiebolag med huvudkontor i Lund. Den fick sin nuvarande form 2014 genom en sammanslagning av Färs och Frosta sparbank, Sparbanken 1826 och delar av Sparbanken Öresund. Resterande delar av Sparbanken Öresunds verksamhet togs över av Swedbank. 

Sparbanken Skånes historia sträcker sig tillbaka till 1826. Banken har ledningskontor i Lund och ett administrativt kontor i Kristianstad. Filosofin är att vara en närvarande bank för människorna, näringslivet och samhället där kunderna bor.

Verksamheten ägs av Sparbanksstiftelsen Färs & Frosta (26 procent), Sparbanksstiftelsen 1826 (26 procent) och Sparbanksstiftelsen Finn (26 procent). Även Swedbank är med som mindre delägare (22 procent).

Kontorsneddragningar
Sparbanken Skåne ärvde ett omfattande kontorsnätverk. Vid bildandet hade banken 44 kontor. Vid utgången av 2014 hade man 42 kontor.

Från Sparbanken 1826 ärvde man även några kontor i västra Blekinge (Karlshamn och Olofström), men i december 2014 meddelades det att de skulle säljas till Sparbanken i Karlshamn, effektivt 1 januari 2015.

Under år 2015 genomfördes flera neddragningar i kontorsnätet. Sex orter lämnades helt när kontoren där lades ner, nämligen Arkelstorp, Dalby, Degeberga, Fjälkinge, Vä och Sösdala. Sparbankerna Färs och Frosta och Öresund hade tidigare konkurrerat med kontor på samma orter. Dessa samlokaliserades i hög grad. Alla dessa förändringar minskade antalet kontor till 28 stycken vid utgången av 2015.

Under därpå följande år lades kontor ned på följande orter.
2016: Hästveda
2017: Knislinge
2018: Löberöd
2019: Tollarp, Tyringe, Lönsboda och Södra Sandby

Efter 2019 års neddragningar hade banken kontor i kommunernas huvudorter, samt Veberöd, Löddeköpinge och Åhus.

Ledning
Vid bildandet utsågs Sparbanken 1826:s vd Bo Bengtsson till vd för den nya banken, medan Färs & Frostas vd Bertil Engström blev styrelseordförande. I mars 2021 tillträdde Rasmus Roos som ny vd, medan Bengtsson blev styrelseordförande.

Källor

Svenska banker med sparbanksstiftelser som huvudägare
Banker bildade 1826
Företag i Lund
Rätt nu är det på tiden

Rätt nu är det på tiden från 2004 är ett musikalbum med den svenska folksångerskan Ulrika Bodén.

Låtlista
Alla låtar är traditionella från Ångermanland.
Rätt nu är det på tiden – 3:21
Dansvisor – 2:58
En visa jag vill sjunga – 2:54
Koralen – 1:48
Snällsviten – 1:09
Fridhpolskan – 1:37
Pål-Nish – 2:17
En torsdagsafton detta var – 1:18
Locklåtar – 1:40
Kål-Erik – 2:13
Fem jänter borti hästbete – 2:11
Alle männer – 2:40
Särkvisan – 0:51
Vammale – 0:43
Sälgpolskan – 1:28
Den vägen som bär till min vän – 2:23
Malivalserna – 3:29
Familjen Sikström – 1:08
Mina getter å mina bockar – 1:16
Tre käringar – 2:28
Kråka satt i lunden – 4:47

Medverkande
Ulrika Bodén – sång, cittra, härjedalspipa
Jens Engelbrecht – bascister, gitarr
Mikael Augustsson – bandoneon, tramporgel, dragspel
Anders Norudde – moraharpa, fiol, hardingfela, säckpipa, sälgflöjt

Källor

Musikalbum 2004
Svenska folkmusikalbum
Album av Ulrika Bodén
Theodor Berg (fabrikör)

Theodor Berg, född 26 november 1869 i Älvsbacka, Värmland, död 28 juni 1956 i Lindesberg, var en svensk fabrikör och uppfinnare.

Theodor Bergs far var smedmästare. Han emigrerade till USA 1887, där han arbetade i en järnhandel och i en mekanisk verkstad. Han innehade efter återkomsten till Sverige en liten mekanisk verkstad, återvände för ett par år till USA och var därefter hemma igen i Sverige från 1898 bland annat anställd vid Wedevågs bruk. År 1903 grundade han en järnhandel och mekanisk verkstad i Deje, där han tillverkade ett uppfunnet lamellhjul för lättare järnvägsfordon. Denna konstruktion användes i drag- och cykeldressiner som snart blev välkända och efterfrågade, och efter en tid var fabriken i Deje för liten. År 1918 införskaffades därför nya verkstadslokaler i Ullersätter. Verksamheten fortsatte att utvecklas och 1926 började företaget även tillverka förbränningsmotorer avsedda för motordressiner, och 1929 att tillverka truckar och lok. År 1932 köptes Lindesbergs Manufakturverk i Lindesberg, sedan verkstadslokalerna i Ullersätter visat sig för små. Här upptogs tillverkning av bland annat betongblandare och andra byggnadsmaskiner, tvättmaskiner och andra hushållsmaskiner. Fabriken i Lindesberg hade i slutet av 1940-talet över 300 anställda.

År 1938 bildades AB Siva (Svenska industrivaror) som försäljningsbolag för bolagets verksamhet. År 1942 förvärvades August Stenborgs Gjuteri- & Fabriks AB i Tierp och 1943 AB Skandiaverken i Lysekil. Bolagen kom, efter det att sönerna tagit över verksamheten, att samordnas under namnet Bergbolagen med Berg & co. Mekaniska Verkstads AB som moderbolag och över 1.200 anställda inom företagen.

Han var gift med Elisabet Samuelsdotter (1873–1958).

Källor
Om Theodor Berg på Lindehistoria
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska uppfinnare under 1900-talet
Svenska entreprenörer
Födda 1869
Avlidna 1956
Män
Personer från Älvsbacka socken
Farliga drömmar (film)

Farliga drömmar är en svensk kriminalfilm från 2013 i regi av Molly Hartleb. Filmen bygger på Maria Langs roman med samma namn och är den femte av sex Lang-filmatiseringar från 2013. I de ledande rollerna ses Ola Rapace, Tuva Novotny och Linus Wahlgren.

Handling 
Puck börjar arbeta som stenograf åt nobelpristagaren i litteratur, Andreas Hallman. En dag dör Hallmans son, men frågan är om han dog en naturlig död. En kort tid senare dör även Hallman och denna gången råder inga tvivel om att det är mord. Efterhand nystas en förgiftningshistoria upp. Puck blir utsatt för flera mordförsök. I sista stund lyckas kommissarie Christer Wijk få hela bilden klar för sig och räddar livet på den medvetslösa Puck.

Rollista 
 Ola Rapace – Christer Wijk
 Tuva Novotny – Puck
 Linus Wahlgren – Eje
 Vera Vitali – Ylva Hallman
 Simon J. Berger – Kåre Hallman
 Claes Ljungmark – Andreas Hallman
 Hanna Alström – Cecilia Hallman
 Joel Spira – Jon Hallman
 Björn Andersson – Ahlgren
 Peter Carlberg – Gregor Isander
 Ia Langhammer – Ingbritt
 Siw Erixon – Björg Hallman
 Elisabet Sverlander – Ann-Louise

Om filmen 
Farliga drömmar producerades av Renée Axö för Pampas Produktion AB. Den spelades in efter ett manus av Jonna Bolin-Cullberg och Charlotte Orwin med Andréas Lennartsson som fotograf. Filmen klipptes av Tomas Beije. Musiken komponerades av Karl Frid och Pär Frid. Filmen är en direkt till DVD-produktion och släpptes den 6 november 2013.

Mottagande 
Moviezine gav filmen betyget 3/5. Recensenten Jonna Vanhatalo Birro ansåg att filmen var mer spännande än föregångarna i serien och berömde Hartlebs regi. Hon tyckte också att birollerna var trovärdiga och berömde Vera Vitalis och Simon J. Bergers skådespeleri. Hon var kritisk till manuset som hon menade borde ha gått "några korrekturvändor till".

Referenser 

Svenska kriminalfilmer
Svenska TV-filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2013
Svenska filmer baserade på romaner
1950-talet i svensk film
Maria Lang-filmatiseringar
Still (olika betydelser)

Still kan syfta på

 Still – samlingsalbum med Joy Division
 Still (Tamia-låt) – en sång med den kanadensiska R&B-sångerskan Tamia
 Still, Bas-Rhin – fransk kommun
 6116 Still – en asteroid i huvudbältet

Personer
 George Frederic Still (1868-1941) brittisk pediatriker
 Clyfford Still (1904-1980) amerikansk målare
 Bill Still (född 1948) amerikansk filmare och skribent
Första slaget vid Moss

Första slaget vid Moss var ett överraskande anfall i mars 1716 från norska trupper stationerade i Fredrikstad mot det svenska förrådsmagasinet i Moss under  Karl XII:s norska fälttåg. Förrådet hade fyllts med proviant för den svenska armén i Kristiania (nuvarande Oslo) och många sjuka svenskar hade också lämnats kvar där. Förstörandet av förrådet ledde till stora svårigheter för svenskarna, som redan innan hade haft problem med förnödenhetslinjerna från Sverige. Stadens garnison på ungefär 150 soldater, inklusive de många sjuka, blev överrumplade och hamnade i dansk fångenskap. Fler än 200 skjutsbönder hade också blivit plundrade av danskarna, som drog sig tillbaka redan samma dag. En styrka på 600 man under Merkel Falkenberg sändes ut av Karl XII för att återigen ta staden i besittning.

Litteratur 

Alf E. Bjerke Nordens løve Karl 12. i Norge 1992 
Åke F. Jensen Kavaleriet i Norge 1200-1994 1995 
Tore Hiorth Oppegaard Østfold regiment 1996 
Arne Marensius Bull Oppland Regiment 1657-2002 2002

Referenser

Noter 

Moss 01
1716 i Norge
Moss 01
Moss 01
Moss 01
Moss 01
Moss 01
Moss kommun