kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Finn Mortensen

Finn Mortensen, född den 6 januari 1922 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 23 maj 1983, var en norsk tonsättare, kritiker och musiklärare i samtida musik.

Biografi
Mortensen var son till förläggaren Ernst G. Mortensen och studerade harmonilära för Thorleif Eken, komposition för Klaus Egge och Niels Viggo Bentzon och piano för Erling Westh och bas för Reidar Furu vid Konservatoriet i Oslo. Hans kompositioner hade fram till 1953 neoklassiska och expressionistiska drag. Impulser från Wienskolan dominerade över de nationella. Från 1970 närmade han sig tolvtonsmusik, serialism och aleatorisk musik, något som han själv kallade nyseriell musik. Hans verkslista omfattar ett 50-tal opusnummer.

Mortensen och Øistein Sommerfeldt hade sitt första offentliga framträdande den 26 april 1954 i universitetets aula med Mortensens Stråktrio, som tidigare bara hade framförts på NRK radio 1951 och i Oslo domkyrka 1952. Den av Alf Anderson beställda Sonata för flöjt uruppfördes och Blåskvintett. Han deltog dessutom på de berömda sommarkurserna i Darmstadt och Karlheinz Stockhausen mästarklass vid Studio für Elektronische Musik i Köln. 

Från 1970 var Mortensen anställd vid Musikkonservatoriet i Oslo, där han blev Norges första professor i komposition (1973). Han efterträdde dessutom Pauline Hall som ledare för Ny musikk (1961–1964, 1966–1967), en viktig förening för att främja samtida musik. Han var senare chef för Rikskonserter och musikkritiker i Dagbladet.

Mortensen arbeten framförs fortfarande av t.ex. Oslo Filharmoniska Orkester på Ultima festivalen 2004. Konsert för piano och orkester (1963) inspirerades av jazzpianisten Cecil Taylors framträdande på Metropol Jazz Club i Oslo (1962), och var tillägnad och uruppfördes av Kjell Bækkelund med anledning av dennes 25-årsjubileum som artist.

Mortensen var vida känd för sina spontana kompositioner framför Oslo rådhus. Hans sista föreläsning hölls på klubben "Pilsen" i Oslo.

Mortensen var styrelsemedlem i flera musikorganisationer som Norsk komponistförening 1958–1960 och 1972–1974, TONO 1959–1960 och ordförande i Ny Musikk 1961–1964 och 1966–1967.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978
https://snl.no/Finn_Mortensen

Externa länkar
https://nbl.snl.no/Finn_Mortensen

Norska kompositörer
Musiker från Oslo
Födda 1922
Avlidna 1983
Män
Bethnal Green

Bethnal Green är en stadsdel i East End, London.

Den var tidigare känd för sin läderindustri.

Källor 
 

Stadsdelar i London
Cypern i olympiska vinterspelen 1980

Cypern deltog med 3 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1980 i Lake Placid. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1980 på Cypern
Nationer i olympiska vinterspelen 1980
1980
Milan Muškatirović

Milan Muškatirović, född 9 mars 1934 i Bihać, Bosnien och Herzegovina, Kungariket Jugoslavien,
död 27 september 1993 i Belgrad, Serbien, Förbundsrepubliken Jugoslavien, var en jugoslavisk vattenpolomålvakt.

Muškatirović tog OS-silver 1964 med Jugoslaviens landslag.

Muškatirović spelade sju matcher i den olympiska vattenpoloturneringen Rom där Jugoslavien nådde en fjärdeplats. Han spelade sex matcher i den olympiska vattenpoloturneringen i Tokyo.

Referenser 

Jugoslaviska vattenpolospelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Jugoslavien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Jugoslavien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1964
Alumner från Belgrads universitet
Personer från Bihać
Födda 1934
Avlidna 1993
Män
Richard Mortensen

Richard Strange Mortensen, född den 23 oktober 1910 i Köpenhamn, död den 6 januari 1993 i Ejby, Danmark, var en dansk målare, grafiker och professor vid Det Konglige Danske Kunstakademi.

Biografi
Mortensen studerade vid Konstakademien i Köpenhamn, men lämnade denna efter två år för att arbeta självständigt. År 1932 blev han bekant med Wassily Kandinskys målningar i Berlin, vilket påverkade honom att införa abstraktionen i sitt eget arbete. Han var också intresserad av arbeten av surrealistiska konstnärer som Salvador Dalí, och i mitten av 1930-talet kombinerade han abstrakta kompositioner med motsägelsefulla, naturalistiskt målade element. I Köpenhamn grundade han Linien, en grupp av abstrakta målare.

Mortensen målningar blev alltmer expressiva och våldsamma under andra världskriget. År 1947 flyttade han till Paris, där han målade i en rent abstrakt stil. Han förblev engagerad av geometrisk abstraktion, förmedlad genom levande färger och livlig rytm med en känsla av spontanitet inom en hårdskuren struktur. Han utformade också gobelänger och scenografier.

Representation
Mortensen hade stor betydelse för utvecklingen av abstrakt målning i Danmark. Hans verk finns representerade på, bland andra Statens Museum for Kunst, Louisiana, Ny Carlsberg Glyptotek, Esbjergs konstmuseum, Trapholt, Nordjyllands konstmuseum. Han är även han rikt representerade i utlandet, däribland Museo de Arte Contemporaneo Español, Madrid, Musée National d'Art Moderne, Paris, Nationalmuseum, Stockholm, Göteborgs konstmuseum och Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Oslo.

Hedersbetygelse
År 1950 tilldelades Mortensen Eckersbergmedaljen.

År 1967 tilldelades han Prins Eugen-medaljen.

År 1968 tilldelades han Thorvaldsenmedaljen.

År 1969 publicerade ett 60-öres frimärke med en abstrakt design i rosa och ljusblått av Mortensen.

Mortensen blev hedersmedlem i Det Kongelige Danske Kunstakademi 1981.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978
http://www.britannica.com/EBchecked/topic/393164/Richard-Mortensen

Noter

Externa länkar
http://www.denstoredanske.dk/Kunst_og_kultur/Billedkunst/Danmark_1910-55/Richard_Strange_Mortensen
http://www.denstoredanske.dk/Dansk_Biografisk_Leksikon/Kunst_og_kultur/Billedkunst/Maler/Richard_Mortensen

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Födda 1910
Avlidna 1993
Män
Danska målare
Danska grafiker
Personer från Köpenhamn
Gunnar Frössén

Gunnar Per Ingevald Frössén, född 28 april 1948 i Stockholm, är en svensk bildkonstnär, utbildad vid Kungliga Konsthögskolan (måleri och skulptur) i Stockholm 1981–1986. Frössén bor och arbetar i Stockholm och i Björkvik, Södermanland.

Offentliga samlingar i urval 
Moderna Museet, Nationalmuseum, Riksutställningar, Sörmlands Museum, Statens konstråd, Svenska kommuner och landsting, Nya Karolinska Solna.

Utställningar 
Debut 1980 Galleri Svenska Bilder, Stockholm. Därefter ett 40-tal utställningar i Sverige och utomlands, bl.a. på Galerie Blanche, Galleri Gösta Bergman, Konstakademien och Galleri Gunnar Olsson.

Utmärkelser
Gunnar Frössén tilldelades 2013 Ragnar von Holtens stipendium av Kungl. Akademien för de fria konsterna, med följande motivering:

Stipendier 
1980 Arbetsstipendium, Konstnärsnämnden. 1983 Projektbidrag för tredimensionell muralskulptur, Konsthögskolan. 1984 Wilhelm Smiths stipendium, Konsthögskolan. 1985 Wilhelm Smiths stipendium, Konsthögskolan. 1986 Seth Linnés stipendium, Konsthögskolan. 2005 Ida Strömers stipendium, Konstakademien. 2008 Stiftelsen Längmanska kulturfondens stipendium. 2011 Göran Lagervalls stiftelse, Konstakademien. 2012 Ann-Sofie Mattsons stipendium. 2013 Ragnar von Holtens minnesfonds pris, Konstakademien. 2016 Projektbidrag Etyder/Oxidogram, Konstnärsnämnden.

Publikationer 
 1980 Gunnar Frössén skulptur teckningar objekt, text Ragnar von Holten, utställningskatalog/exhibition catalogue, Galleri Svenska Bilder 
 1984 Kank. 8 ja 9 leikat, Författares Bokmaskin 
 1986 Gunnar Frössén Teckningar 1-6, Författares Bokmaskin 
 1992 Gunnar Frössén, text Ragnar von Holten, utställningskatalog/exhibition catalogue, Galerie Blanche 
 1997 1989 års män, text Anneli Palmsköld, utställningskatalog/exhibition catalogue, Hallands Museum, Halmstad 
 2007 Gunnar Frössén Streptomyces griseus, text Ragnar von Holten, Carlsson Bokförlag 
 2009 Gunnar Frössén Svartvitt, text Olav Wiström, Carlsson Bokförlag 
 2012 Gunnar Frössén Epigram, text Peter Cornell, Carlsson Bokförlag 
 2012 Gunnar Frössén Retrospektiv 2013, utställningskatalog/exhibition catalogue, Konstakademien/The Royal Academy of Fine Arts 
 2016 Gunnar Frössén Etyder/Oxidogram, text Peter Cornell, Price & Co Förlag

Bibliografi i urval
Ragnar von Holten: Gunnar Frössén - Streptomyces griseus, Carlsson 2007, 978-91-7331-078-9
Olav Wiström: Svartvitt, Carlsson 2009,  
Peter Cornell: Epigram - Gunnar Frössén, Carlsson 2012,  (inb)

Källor
Pressmeddelande från Carlsson bokförlag 11 maj 2009

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1948
Levande personer
Män
Svenska målare under 2000-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Tony Award för bästa talteater

Tony Awards är ett pris som har delats ut sedan 1947. 1948 tillkom priset för bästa talteater.

1940-talet

1950-talet

1960-talet

1970-talet

2010-talet

Externa länkar
Tony Awards hemsida
talteater
Otto Förschner

Otto Förschner, född 4 november 1902 i Dürrenzimmern, död 28 maj 1946 i Landsbergfängelset, var en tysk SS-Sturmbannführer och kommendant i koncentrationslägret Mittelbau-Dora.

Biografi 
Från 1934 till 1936 gick Förschner på SS-Junkerschule i Bad Tölz och tillhörde därefter fram till 1939 olika SS-Standarten. Vid det tyska anfallet på Polen i september 1939 ingick Förschner i Leibstandarte SS Adolf Hitlers 4:e kompani.

Efter att ha sårats i strid och en tids konvalescens kommenderades Förschner till koncentrationslägret Buchenwald och blev där chef för vaktmanskapet. Från september 1943 var han Kommandoführer i Dora, som då var ett av Buchenwalds satellitläger, och verkställande chef för Mittelwerk, som var en underjordisk fabriksanläggning under berget Kohnstein. Detta innebar i realiteten att Förschner var kommendant för Mittelbau-Dora. Som kommendant inledde Förschner ett omfattande samarbete med lägrets kapos. Han var i behov av dessas sakkunskap för att kunna driva lägret framgångsrikt. Albert Kuntz, KPD-medlem och en av ledarna för motståndsgruppen i lägret, vann Förschners förtroende och kunde därmed öva inflytande över tillsättningen av kapos. Förschners förhållande till Sicherheitsdienst (SD) och Gestapo var mycket spänt. Dessa säkerhetsorganisationer kritiserade ofta hans ledarskap för att vara för släpphänt, både gentemot lägerfångarna och personalen. De uttryckte särskild oro över att Förschner rekryterade kapos bland de kommunistiska lägerfångarna. Heinrich Himmlers förtroende för Förschner försämrades drastiskt i november 1944, då ett flertal av de kapos han utnämnt greps av Gestapo. De gripna kapona avslöjade en rad motståndsaktiviteter i Mittelbau-Dora, i synnerhet sabotage av V-vapen. Det framkom även att han hade undanhållit en bonus på 10 000 Reichsmark som han hade erhållit från Mittelwerk. Den 1 februari 1945 ersattes Förschner med SS-Sturmbannführer Richard Baer, som hade varit kommendant för Auschwitz I.

Under andra världskrigets sista månader tjänstgjorde Förschner som kommendant för lägret i Kaufering, ett av Dachaus satellitläger.

Rättegång 
I april 1945 greps Förschner av amerikanska soldater. Den 15 november 1945 ställdes han och 39 andra lägeranställda i Dachau och dess satellitläger inför rätta vid Dachaurättegången. Den 13 december avkunnades 36 dödsdomar, bland annat mot Förschner, Martin Weiss, Claus Schilling och Otto Moll. Förschner avrättades genom hängning i Landsbergfängelset den 28 maj 1946. Skarprättare var den amerikanske sergeanten John C. Woods.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Födda 1902
Avlidna 1946
Män
Personer från Nördlingen
SS-Sturmbannführer
Förintelsen i Tyskland
Personal i Buchenwald
Personal i Mittelbau-Dora
Personal i Dachau
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-officerare som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer som blivit avrättade genom hängning
¡Inspiración Argentina!

¡Inspiración Argentina! från 1993 är ett musikalbum av Sven-Bertil Taube. Han sjunger sånger av Evert Taube i arrangemang av Nestor Marconi.

Låtlista
Sångerna är skrivna av Evert Taube om inget annat anges.
¡Inspiración Argentina! – 3:46
Balladen om Ernst Georg Johansson från Uddevalla – 5:10
Fritiof och Carmencita – 3:16
Fritiof Andersson – 6:23
Balladen om Felix Ruiz Villamór (Nestor Marconi/Evert Taube) – 2:42
Sotar'n Santiago – 2:14
I dina drömmar – 2:26
Rönnerdahl på Pampas – 3:06
Jag är fri, jag har sonat ... – 2:30
Tango i Nizza – 3:42
Vidalitá – 3:37
Balladen om Ysabel Villamor – 6:52
Stockholmsmelodi – 2:54

Medverkande
Sven-Bertil Taube – sång
Nestor Marconi – bandoneon
Leonardo Marconi – piano, synthesizer
Angel Ridolfi – bas
Ricardo Dominguez – gitarr
Jose Luis Colsani – trummor
Mauricio Marcelli – fiol

Källor

Musikalbum 1993
Album av Sven-Bertil Taube
Sonderdienst

Sonderdienst ("Specialtjänsten") var nazistiska paramilitära poliskårer som skapades i Generalguvernementet, den del av Polen som under andra världskriget ockuperades av Tyskland. Dess föregångare var Selbstschutz som existerade i Wartheland från 1939 till 1940.

Sonderdienst grundades av generalguvernör Hans Frank den 6 maj 1940. Ursprungligen bestod Sonderdienst av Volksdeutsche som bodde i Polen före andra världskrigets utbrott den 1 september 1939. Efter Operation Barbarossa, Tysklands anfall på den tidigare bundsförvanten Sovjetunionen i juni 1941, hörde även sovjetiska krigsfångar till Sonderdienst. Dessa genomgick utbildning i lägret i Trawniki för tjänst i koncentrations- och förintelseläger.

Bakgrund 
Före andra världskriget var Polen ett mångkulturellt land. En tredjedel av befolkningen utgjordes av minoritetsgrupper: 13,9 % ukrainare, 10 % judar, 3,1 % vitryssar, 2,3 % tyskar och 3,4 % tjecker, litauer och ryssar. Den tyska minoriteten bodde i huvudsak i de territorier som tidigare tillhört Kejsardömet Tyskland. Många personer inom den tyska minoriteten hyste fientlighet gentemot den polska stat som hade grundats efter första världskriget. Organisationer som Deutscher Volksverband och Jungdeutsche Partei deltog aktivt i spionage, sabotagehandlingar, vapensmuggling och propagandakampanjer före Tysklands invasion av Polen. Från september 1939 till april 1940 förövade Volksdeutscher Selbstschutz under befäl av SS-Oberführer Ludolf von Alvensleben massmord på civila polacker och judar.

Sommaren 1940 underordnades såväl återstoden av Selbstschutz som det nygrundade Sonderdienst Generalguvernementets ståthållare Hans Frank. En del av dessa anslöt sig till Schutzstaffel eller Gestapo året därpå.

Operation Barbarossa 
I november 1942 bestod Sonderdienst av 3 000 medlemmar. Efter Tysklands erövring av östra Europa började SS- och polischefen i distriktet Lublin, Odilo Globocnik, söka efter Volksdeutsche att rekrytera i de av Tyskland ockuperade områdena. Han ville således enrollera etniska tyskar som talade ukrainska och ryska, eftersom dessa kunde det lokala språket och kände till de lokala geografiska förhållandena. Dessa män tränades i Trawniki under ledning av Karl Streibel. Trawnikimännen (Trawnikimänner) tjänstgjorde i förintelseläger och vid avrättningsplatser inom ramen för Operation Reinhard. De deltog i massmorden i Bełżec, Sobibór, Treblinka, Warszawa, Częstochowa, Lublin, Lvov, Radom, Kraków, Białystok, Majdanek och Auschwitz. De var även verksamma i Majdaneks satellitläger: Poniatowa, Budzyń, Kraśnik, Puławy, Lipowa och i samband med massakrer i Łomazy, Międzyrzec, Łuków, Radzyń, Parczew, Końskowola och Komarówka.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 
 

Förintelsen i Polen
Polen under andra världskriget
Generalguvernementet
Organisationer bildade 1940
Som du vill ha mej (sång)

Som du vill ha mej skrevs av Kai Gullmar (musik) och Hasse Ekman (text), och är en sång som spelades in av Naemi Briese och Lauritz Falk och utkom på skiva 1943. Den är ledmotiv i filmen med samma namn.
Sången har även sjungits in av Ulla Billquist.

Källor

Fotnoter

Filmlåtar
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1943
Sångtexter av Hasse Ekman
Bella Venezia (sång)

Bella Venezia skrevs av Hasse Ekman (musik/text), och är en sång som spelades in av Sickan Carlsson och utkom på skiva 1956. Den är med i filmen Sjunde himlen. Sången finns även med på samlingsskivorna Svensk filmindustri filmmusik: originalmusik från 24 SF-filmer (1969) och Sickan Carlsson Glittrande Glad (1994).

Källor

Fotnoter

Filmlåtar
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1956
Sångtexter av Hasse Ekman
I Heidelberg

I Heidelberg skrevs av Kai Gullmar (musik) och Hasse Ekman (text), och är en sång som spelades in av Sickan Carlsson och utkom på skiva 1956. Den är med i filmen Sjunde himlen. Sången finns även med på samlingsskivan Sickan Carlsson Glittrande Glad utgiven 1994.

Källor

Fotnoter

Filmlåtar
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1956
Sångtexter av Hasse Ekman
Börje Zettervall

Bror Börje Gunnar Zettervall, född 12 oktober 1910 i Råneå församling, Norrbottens län, död 5 april 1990 i Jokkmokks församling, Norrbottens län, var en svensk dragspelare.

Zettervall var känd som en mästare på tvåradigt durspel. I samarbete med folkmusikgruppen Norrlåtar utgav han 1979 albumet Dans på Sörsidan (Manifest MAN 16). Han utgav även musikkassetten Jokkmokkslåtar (okänt år).

Referenser

Svenska folkmusiker
Svenska dragspelare under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Personer från Råneå socken
Tilda Lovell

Tilda Lovell, född 18 december 1972 i Mölndal, är en svensk konstnär med huvudsaklig inriktning mot skulptur, installation och animation.

Tilda Lovell utbildade sig på Hovedskous konstskola i Göteborg 1996–1998 och på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1998–2003. Hon har haft ett antal separatutställningar på gallerier i främst Stockholm och Göteborg.

Hon fick Maria Bonnier Dahlins stipendium 2003, Ragnar von Holtens stipendium 2011 och Bernadotte Art Award 2014. 2017 tilldelades hon Sten A Olssons kulturstipendium.

Utställningar i urval 
 The Queen Conch, Norrtälje konsthall, 2017
 Separatutställningar Lars Bohman Gallery, 2005, 2008, 2014 
 Samlade stipendiater, Bonniers Konsthall, 2016
 Idyll, Turku Biennal, Finland, 2013 
 Alma Lövs Art Museum Ö. Ämtervik, Sweden
 Drömmare, Millesgården, 2009

Offentliga verk i urval
Oraklet, 2015, bronsskulptur korsningen Kyrkogatan/Korsgatan, Göteborg
”The Other Tree”, 2012, fasaden till Dans- och cirkushögskolan i Stockholm
Fauna, 2010, Linköpings universitetpark och utanför Borås konstmuseum
Flora och fauna, två skulpturer, glasfiberarmerad plast respektive brons, 2009, parkeringshuset Solursgaraget i Vällingby i Stockholm
Monkeyhat, 2003, centrum i Landvetter

Bildgalleri

Källor
Johanna Theander: Roligt i helvetet i Konstperspektiv 2013, sidorna 40-41

Noter

Externa länkar
Tilda Lovells webbplats

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Svenska installationskonstnärer
Svenska animatörer
Svenska skulptörer under 2000-talet
Grace (rockgrupp)

Grace var en svensk rockgrupp.

Grace bildades 1976 i Luleå. Bandet gav 1981 ut albumet Blind (Manifest MAN 20), vilket inspelades i Sveriges Radios studio i Luleå.

Medlemmar
Bernt Ek – basgitarr, sång
Henrik Thall – klaviaturer
Jan Morin – gitarr
Jan Lundberg – trummor
Mikael Junell – klaviaturer
Dick Greuz – gitarr

Referenser

Svenska rockgrupper
Musikgrupper från Luleå
Fushan, Yantai

Fushan är ett stadsdistrikt i Yantai i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Muping

Muping är ett stadsdistrikt i Yantai i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Changdao

Changfao är ett härad som lyder under Yantais storstadsmoråde i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Qixia, Yantai

Qixia, tidigare romaniserat Tsisia, är en stad på häradsnivå som lyder under Yantais stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 350 kilometer öster om provinshuvudstaden Jinan.

Källa

WP:Projekt Kina
Haiyang

Haiyang är en stad på häradsnivå som lyder under Yantais stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina. Den ligger omkring 370 kilometer öster om provinshuvudstaden Jinan. 

WP:Projekt Kina
Laiyang

Laiyang är en stad på häradsnivå som lyder under Yantais stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina. Den ligger omkring 330 kilometer öster om provinshuvudstaden Jinan. 

WP:Projekt Kina
Penglai

Penglai är en stad på häradsnivå som lyder under Yantais stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Effodeildin 2014

Effodeildin 2014 var den 72:a säsongen av högstaligan i fotboll på Färöarna.

Lag och arenor

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Statistik

Skytteligan

Källor
Faroesoccer.com

2014 på Färöarna
Fotbollssäsongen 2014
2014
Gravitationsmodellen

Gravitationsmodellen är en ekonomisk modell för handelsflöden. Den bygger på det inte helt oväntade antagandet att stora ekonomier som ligger nära varandra resulterar i stora handelsflöden - och att små ekonomier långt ifrån varandra resulterar i motsatsen. Namnet kommer från fysiken där gravitationen beräknas utifrån faktorerna massa och avstånd. Inom den ekonomiska modellen används vanligtvis begreppet BNP istället för massa.

Gravitationsmodellen ger ofta en mycket god indikation på hur stort handelsflöde man kan vänta sig mellan två olika länder. Den ojämna fördelningen av råvaror i världen är dock en faktor som kan leda till avsteg från modellen. Som ett exempel kan nämnas handeln mellan Mellanöstern och Japan som är avsevärt större än vad man kan anta utifrån modellen. Förklaringen till detta avsteg är Japans behov av oljeimport och det faktum att passande oljefyndigheter inte finns på kortare avstånd. Ytterligare en faktor som kan leda till andra resultat än vad modellen förutspår är kulturella/historiska kopplingar mellan länder. Att exempelvis Frankrike är en klart viktigare handelspartner för Mauritius än vad modellen förutspår, förklaras rimligtvis av historiska koloniala kopplingar.

Källor

 Deardorff, Alan V. “Determinants of Bilateral Trade: Does Gravity Work in a Neoclassical World?” In The Regionalization of the World Economy, edited by J.A. Frankel. Chicago: University of Chicago Press. 1998, 21.

Ekonomisk metodologi
Internationell ekonomi
Internationell handel
Eldgjá

Eldgjá är en kanjon på Island. Platsen är tillsammans med Katla del av samma vulkaniska system i landets södra del.  

Eldgjá är den största vulkaniska kanjonen i världen. Den bildades år 934 under ett av de största vulkanutbrotten på Island under historisk tid. Som mest mäter den 600 meter i bredd, 200 meter i djup, samt är ungefär 8 kilometer lång. Eldgjá är belägen mellan Landmannalaugar och Kirkjubæjarklaustur och upptäcktes av Þorvaldur Thoroddsen 1893.  

Vattenfallet Ófærufoss finns inne i dalgången. En naturlig bro över vattenfallet försvann 1993 på grund av smältvatten. Den norra delen av Eldgjá, Ófærufoss, samt intilliggande områden har sedan 2011 varit en del av Vatnajökulls nationalpark.

Referenser

Källor

Externa länkar 
 Information om Eldgjá på Vatnajökull National Parks hemsida (engelska)
 Eldgjá - Interesting Places - klaustur.is (engelska)

Vatnajökulls nationalpark
Vulkaniska landformer
Kanjoner