kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maghreblärka

Maghreblärka (Galerida macrorhyncha) är en tätting i familjen lärkor som förekommer i nordvästra Afrika. Tidigare behandlades den som underart till tofslärkan och vissa gör det fortfarande.

Utseende 
Maghreblärkan är en 17-20 cm lång lärka, mycket lik både tofslärka och lagerlärka men med tydligt längre och kraftigare näbb. Underarten randonii skiljer sig från tofslärkans angränsande underart carthaginis förutom på näbbstorleken även genom något större storlek och längre vingar. Nominatformen macrorhyncha är lite mindre, blekare och mer rostfärgad samt saknar teckningar på undergumpen.

Utbredning och systematik  
Maghreblärkan förekommer endast i nordvästra Afrika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Galerida macrorhyncha randonii – förekommer i östra Marocko och nordvästra Algeriet
 Galerida macrorhyncha macrorhyncha – förekommer från södra Marocko och västra Algeriet till västcentrala Mauretanien

Tidigare behandlades den som en del av tofslärkan (Galerida cristata) och vissa gör det fortfarande. Studier visar dock att den skiljer sig något i utseende, är i stort sett allopatrisk med den slättlevande tofslärkan och hybridiserar endast i mycket begränsad utsträckning.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN behandlar den inte som egen art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Namn 
Maghreb kallas den del av Nordafrika som ligger norr om Sahara, i Marocko, Algeriet och Tunisien.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org
 Bild på Internet Bird Collection

Lärkor
Fåglar i palearktiska regionen
Chuanshan

Chuanshan är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Suining i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina.

WP:Projekt Kina
Slavar för Särkland

Slavar för Särkland är en historisk roman av Artur Lundkvist utgiven 1978. Det är en berättelse om östvikingar som reste sjövägen österut som handelsmän till vad de kallade för Särkland i mellanöstern. 

Om boken skrev Paul Lindblom: "Lundkvist är mera intresserad av vikingarna som samhällsbyggare och handelsmän än som pirater och erövrare. Samtidigt är han medveten om att de båda rollerna inte helt kan skiljas åt. (...) Vi kan läsa den här boken som en berättelse präglad av ett ovanligt material och en originell historisk fantasi. Det är också naturligt att stanna vid övertonerna, parallellerna med vår egen tid och syn på människan, som kan tillämpas på många samhällen och historiska händelser. Och det är tydligt att författaren har strävat efter att boken ska läsas så."

Källa

Verk av Artur Lundkvist
Skönlitteratur 1978
Historiska romaner
Vikingatiden i skönlitteratur
Anju, Suining

Anju är ett stadsdistrikt i Suining i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina.

WP:Projekt Kina
Pengxi

Pengxi, tidigare stavat Pengki, är härad som lyder under Suinings stad på prefekturnivå i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Shehong

Shehong är härad som lyder under Suinings stad på prefekturnivå i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina. Det ligger omkring 130 kilometer öster om provinshuvudstaden Chengdu. 

WP:Projekt Kina
Daying

Daying är härad som lyder under Suinings stad på prefekturnivå i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina.

WP:Projekt Kina
Gérard Lopez

Gérard Lopez, född 27 december 1971, är en luxemburgsk-spansk företagsledare som är verkställande direktör för Genii Capital, tillsammans med Eric Lux. 

Han var även ordförande för Formel 1-stallet Lotus F1 Team när det ägdes i majoritet av Genii mellan 2009 och 2015. De sista två åren var Lopez också stallchef efter att Éric Boullier lämnade Lotus för konkurrenten McLaren.

Under januarimånad av 2017 köpte Lopez 95% av fotbollsklubben Lille OSC som spelar i franska fotbollsligan Ligue 1.

Referenser

Noter 

Stallägare i Formel 1
Personer inom Luxemburgs näringsliv
Födda 1971
Levande personer
Män
Alumner från Miami University
Lotus F1
Personer i Luxemburg under 2000-talet
Personer från Esch-sur-Alzette
Harry Jensen

Harry Ulrik Glit-Jensen, känd under artistnamnet Bror Kalle, född 9 september 1911 i Köpenhamn, död 24 december 1980,  var en dansk kompositör, pianist och kapellmästare särskilt inom populärmusik.
 
Redan omkring 1940 skrev den unge och okända Harry Jensen melodin "Jeg vil bygge en verden". År 1950 bildade han ensemblen Bror Kalles kapel, som blev känd för sin gammaldags dansmusik på radio, i samlingslokaler samt på grammofonskivor. Under andra världskriget spelade Bror Kalles Kapel en del i Sverige och spelade där in en rad grammofonskivor.

Harry Jensen skrev bland annat under pseudonymerna Sven Ulrik, Gøsta Berg og Klaus Bier och vann 1958 den danska Melodi Grand Prix med Jeg rev et blad ud af min dagbog som sjöngs av Rachel Rastenni. Men det är för melodier som "Jeg vil bygge en verden" och "Nu skinner solen igen på vor lille jord" som han kommer att vara ihågkommen.

Harry Jensen var också förlagsdirektör för musikförlagen Dacapo och Multitone och deltog även i fackligt arbete. Han var aktiv in i det sista och arbetade fortfarande som förlagskonsult för Sonet, medan han på våren 1980 hade dragit sig tillbaka som direktör för Multitone Musikförlag.

Harry Jensen gav ut ett femtiotal LP-skivor och mellan 200 och 300 singelplattor. Samtidigt hade hans orkester uppnått en repertoar på 2000 nummer.

Harry Jensen var son till en urmakare, inkasserare Carl Julius Jensen och hustru Caroline Amalie Bast. Han var först gift med Milly Florence Kildentoft men äktenskapet upplöstes 1940. Den 6 december 1941 gifte han om sig i Sct. Stefans Kirke med Gerda Søeborg född 24 februari 1911. Han är gravsatt på Søndermark Kirkegård, Frederiksberg.

Externa länkar
Dansk Filmdatabas

män
Födda 1911
Avlidna 1980
danska låtskrivare
Richard Holm (regissör)

Per Rickard Holm, född 1 april 1967 i Västerleds församling i Stockholm, är en svensk manusförfattare, filmregissör och filmproducent.

Regi  
 (Kortfilm)
 (Kortfilm)

Manus 
 (Kortfilm)
 (Kortfilm)

Producent 
 (Kortfilm)

Även delaktig som 
 (Inspelningsledare, produktionsledare)
 (Övrig medarbetare)
 (Regiassistent)
 (Regiassistent)
 (Regi, andrateam)
 (FAD (First Assistant Director))
 (Regiassistent)
 (Regiassistent)
 (Stunt)

Källor 

Män
Födda 1967
Levande personer
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska regissörer under 2000-talet
Manusförfattare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Svenska filmregissörer
Anna Reinholdsdotters guldkedja

Anna Reinholdsdotters guldkedja, även Leuhusenska guldkedjan, är en halskedja i guld, ursprungligen tillhörande Sankta Klara kloster i Stockholm, känt genom sin sista bärare i ämbetet abbedissan Anna Reinholdsdotter Leuhusen (död cirka 1554). Det mäter 1490 mm i längd och 665,6 g i vikt, bestående av 97 länkar och guldberlock med pärlor. Smycket förvaras i dag av Statens historiska museum med inventarienummer 21252, som ett av guldsmidesgalleriet mer värdefulla objekt. Kedjan och radbandet jämte ett par
örhängen bildade enligt Svea hovrätts protokoll av den 6 december
1793 fideikommiss inom friherrliga Leuhusenska släkten.

Referenser

Externa länkar 
 Halskedjan i Statens historiska museums samlingsdatabas

Sankta Klaras orden
Stockholm under 1500-talet
Enskilda smycken
Föremål på Statens historiska museum
Franska parlamentsvalet 1791

Franska parlamentsvalet 1791 hölls i september 1791 för att välja den lagstiftande församlingen och var det första franska valet någonsin. Dock tilläts enbart skattebetalande medborgare att rösta. Många av de valda kandidaterna var partilösa, men nästan alla hade kopplingar till något av de tre politiska fraktionerna i den nya lagstiftande församlingen; La Plaine, Feuillantklubben och Jakobinerna. Dessa faktioner var enbart löst kopplade till ett politiskt program. Feuillantklubben var dock för en konstitutionell monarki, Girondisterna var moderata republikaner och Cordelierna var för en radikal demokratisk institution som stöddes av de lägre klasserna. Dessa fraktioner föregick de senare dominanta fraktionerna: Jakobinerna, Girondisterna och Maraispartiet.

Referenser

1791 i Frankrike
Val i Frankrike
Franska revolutionen
Max von Waldberg

Max von Waldberg, född den 1 januari 1858 i Jassy, död den 6 november 1938 in Heidelberg, var en tysk friherre och litteraturhistoriker.

von Waldberg blev efter studier in Wien, Berlin och Czernowitz, där han blev filosofie doktor, professor i Heidelberg, Han författade ett flertal betydande arbeten, av vilka kan nämnas Untersuchungen über Lessings Stil (1881), Die galante Lyrik (1885), Die deutsche Renaissancelyrik (1888), Goethe und das Volkslied (1890) och Der empfindsame Roman in Frankreich (I, 1906), och var verksam som utgivare.

Källor 

 

Tyska litteraturvetare
Litteraturhistoriker
Tyska professorer
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Tyska friherrar
Litteraturvetare under 1800-talet
Litteraturvetare under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1858
Avlidna 1938
Män
Ugglan
Henriette Hanke

Henriette Wilhelmine Hanke, född Arndt den 24 juni 1785 i Jauer i nedre Schlesien, Preussen (nuvarande Jawor i Polen), död där den 15 juli 1862, var en tysk författarinna.

Henriette Arndt gifte sig 1814 med predikanten Gottfried Heinrich Carl Hanke i Dyhernfurth (nuvarande Brzeg Dolny i Polen) och blev änka 1819. Hon skrev en mängd romaner och berättelser, som i Sämmtliche Schriften (1841-56) upptar 126 band. I Nordisk familjeboks första upplaga heter det: "Hennes romaner karakteriseras af någonting visst nyktert och hemmagjordt, uppblandadt med en något sjuklig känslosamhet. Hennes skildringar af alldagliga situationer och karakterer äro emellertid träffande."

Källor 

 
 

Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1785
Avlidna 1862
Kvinnor
Deltaplan (sång)

Deltaplan (ryska: Дельтаплан) är en sovjetisk sång skriven av Eduard Artemjev och Nikolaj Zinovjev. Sången släpptes för första gången på Valerij Leontiev Musikalbum Muse 1983. 

Melodin till Deltaplan skrevs ursprungligen för filmen Rodnja (Родня) (1981). Senare skrev poeten Nikolaj Zinovjev flera verser till andra versioner av låten.

Externa länkar
Exekverings Valery Leontiev låtar Deltaplan
Pop hits of the 80s? Balalike it!

Ryska sånger
Sånger 1983
Eulerkraft

Inom klassisk mekanik, är eulerkraften den tangentiellt riktade fiktiva kraft som uppträder som en reaktion på varje  vinkelacceleration. Denna reaktiva acceleration är euleraccelerationen (efter Leonhard Euler), också känd som azimutal acceleration eller som den transversella accelerationen. Den är, med andra ord, en acceleration som uppträder när en icke likformigt roterande referensram används för analys av rörelse och där det förekommer en variation i vinkelhastighet för referensramens axlar. Denna artikel behandlar endast referensramar som roterar kring en fix axel.

Eulerkraften är relaterad till euleraccelerationen genom F = ma, där a är euleraccelerationen och m är kroppens massa.

Intuitivt exempel 
Eulerkraften uppfattas av en person som åker med en karusell. När åkturen startar uppträder eulerkraften som den kraft som strävar att trycka ryttaren bakåt på hästen och när karusellen stannar, som den kraft som strävar att trycka föraren framåt mot hästens framdel. Eulerkraften är vinkelrät mot centrifugalkraften och ligger i rotationens plan.

Matematisk beskrivning 

Euleraccelerationens storlek och riktning ges av 

där ω är den roterande referensramens vinkelhastighet och r är vektorpositionen för den punkt där vinkelaccelerationen mäts relativt rotationsaxeln. Eulerkraften på ett objekt med massan m är då

Se även
Fiktiv kraft
Corioliseffekt
Centrifugalkraft
Vinkelacceleration

Referenser

Noter

Mekanik
Rörelse
Rotation
Svart eldticka

Svart eldticka (Phellinus nigricans) är en svamp i den polyfyletiska gruppen tickor, i eldtickesläktet i familjen Hymenochaetaceae. Arten beskrevs av den svenske mykologen Elias Fries 1821 och senare av den finske mykologen Petter Adolf Karsten 1899.

Fnöske 
Svart eldticka har använts vid framställning av fnöske, även om fnösktickan är den art som förknippas med fnösktillverkning. Fnöske är ett läderaktigt, lättantändligt material som framför allt framställts från olika tickor, men även annat liknande material. Fnösket har huvudsakligen haft tre användningsområden: eldslagning, sjukvård och kläder, men har främst förknippats med eldmakande.

Namnet 
Eldtickorna har fått sina namn av att den förr i tiden också användes för att hålla elden vid liv över natten genom att låta en ticka ligga och glöda. Den brinner mycket långsamt. När elden nästan brunnit ut på kvällen lades en eldticka på härden och fick ligga och glöda under natten. Nästa morgon behövde man bara lägga på nytt bränsle och blåsa på eldtickan för att väcka elden till liv.

Svart eldticka är en av tre svenska arter som haft denna funktion. De andra arterna, som också tillhör eldtickesläktet, är björkeldticka (Phellinus lundellii) och eldticka (Phellinus igniarius).

Se även 
 Fnöske

Referenser

Tryckta källor 
 
 

Elddon
Basidiesvampar
Fjällbackamorden: Vänner för livet

Fjällbackamorden: Vänner för livet är en svensk deckare från 2013. Filmen släpptes på dvd den 4 december 2013 och är den femte filmen i filmserien Fjällbackamorden.

Rollista
Claudia Galli - Erica Falck
Richard Ulfsäter - Patrik Hedström
Eva Fritjofson - Kristina
Pamela Cortes Bruna - Paula
Lennart Jähkel - Mellberg
Ann Westin - Annika
Ellen Stenman Göransson - Maja
Simon Brodén - Anton
Lukas Brodén - Noel
Måns Nathanaelson - Anders
Fredrik Hallgren - Ulf
Meliz Karlge - Katja
Lisa Linnertorp - Marianne
Marie Robertson - Tina
Anders Nordahl - Ivan 
Sten Ljunggren - Rektor Thörnell
Miran Kamala - Ivans kollega
Mikael Brolin - Tinas exmake 
Tobias Aspelin - Hjalmarsson & Ung Hjalmarsson 
Petter Ljunggren - Ung Thörnell
Petrus Havrell - Peter 
Felix Rehnquist - Ung Anders
Lukas Berntsson - Ung Ivan
Kimberly Akvidson - Ung Katja
Astrid Westling - Ung Marianne
Andreas Forsgren - Ung Ulf
Gabriella Enocsson - Ung Erica
Märta Jungerfelt - Ung Tina

Källor 
http://www.imdb.com/title/tt2190252/fullcredits?ref_=tt_ov_st_sm
http://cdon.se/film/fj%C3%A4llbackamorden_5%3A_v%C3%A4nner_f%C3%B6r_livet_(blu-ray)-24131721

Direkt till video-filmer
Svenska kriminalfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2013
Filmer i regi av Richard Holm
High Fidelity Pure Audio

High Fidelity Pure Audio (HFPA) utvecklades under ledning av Universal Music Group, för ljudfiler på Blu-ray.  Formatet lanserades 2013 som en tänkt efterträdare till CD.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Ljudteknik
Lanseringar 2013
Eklunds gård

Eklunds gård var ett torp i nuvarande stadsdelen Sköndal i södra Stockholm. Torpet togs i drift 1739 och de flesta husen revs när nuvarande bebyggelse med småhus uppfördes på 1940-talets slut. Eklunds huvudbyggnad stod kvar till 1959 och tillhörde då Sköndals äldsta byggnader.

Historik

Eklunds gård kallades även Farsta Eklund för att skilja det från Sätra Eklund. Den lydde under Farsta gård och upptogs år 1739. Torpet hade bra geografisk läge, här gick gamla landsvägen till Dalarö förbi (idag Perstorpsvägen). En fjärdings milsten står fortfarande kvar vid hörnet Perstorpsvägen/Tårtvägen.

Efter 1778 var Eklund ofta utarrenderat till stockholmare. Mellan 1798 och 1800 bodde där överhovpredikanten Samuel Sundelius, och efter honom flyttade kapten Lars Berg in. År 1815 gick arrendet till grosshandlaren Conrad Herman Wilhelmi och tre år senare till Johan Fredrik Cederholm, även han grosshandlare. Under 1800-talet skiftade arrendets innehavare i snabb takt. Ofta bodde arrendatorn inte på Eklund och gården med jordbruket sköttes av en annan person eller familj. I samband med laga skiftet 1875 blev Eklund ägare av 27/380 mantal Farsta nr 1 Eklund och ägare till torpet Bergholm som låg en bit längre västerut i dagens radhusområde Skönstaholm.

Omkring 1880 arrenderades Eklund och dess jordbruk av Carl Arvid Eriksson som delade det 1888 med sina tre syskon. I mars 1906 såldes gården av dem till Södertörns villastad, som var ett investerings- och nybyggnadsprojekt i södra delen av Brännkyrka socken. Projektet misslyckades dock och 1912 förvärvade Stockholms stad Södertörns villastads mark för sin framtida utökning. En av syskonen fortsatte som arrendator ännu efter att Stockholm blev markägare. På 1930-talet bestod Eklund av huvudbyggnaden och den mindre bagarstugan samt några ekonomibyggnader, bland dem en stor lada med i vinkel vidbyggt stall. I stallet fanns fram till 1948 en ridskola. 

Området stadsplanerades 1947 och några av torpets uthus revs kort därefter. Bagarstugan försvann på hösten 1949, den stod mitt på blivande Pirogvägen, men huvudbyggnaden fick så sent som i oktober 1949 ett nytt yttertak. Av stadsplanen framgår även att gården skulle bevaras som bostadshus och bilda fond mot Pirogvägens södra slut. Huvudbyggnaden var ett vitputsat envånings trähus som stod kvar åtminstone till 1959 eller 1960. Från det året existerar de sista fotografierna som visar den nyanlagda Pirogvägen med Eklunds gård som vid den tiden, tillsammans med Stora Sköndals gård, tillhörde Sköndals äldsta bebyggelse. Huset var då obebott och förfallet med igenspikade fönster och dörrar och vandaliserad inredning. I bakgrunden syns nybyggda småhus i kvarteret Marängen. 

Idag finns här kvarteren Tårtan, Marängen, Pirogen och Mördegsbakelsen med småhus uppförda av Stockholms stads småstugebyrån 1949 och senare. Lekplatsen "Eklunds Hage", belägen på Eklunds tidigare odlingsmark, är det enda som numera påminner om den gamla 1700-tals gården.

Bilder

Källor
 Farstatorpare.

  Eklunds gård får nytt tegeltak, oktober 1949.
 Stadsplan för del av Sköndal, maj 1947.

Externa länkar

Sköndal
Ej längre existerande byggnader i Söderort
Nino Porzio

Nino Porzio, född som Antonino Porzio den 4 juni 1972 i Palermo, är en italiensk sångare och skådespelare, mest känd för låten Ti amo Caruso.

Diskografi 
 1995 – Rosa (Distribuzione Twin Records - Produzione Radiomixitalia)
 2000 – Mille pazzie (Distribuzione MusicaNapoletana - Produzione Radiomixitalia)
 2011 – Caruso (Distribuzione ZYX Music - Produzione Mint Records)
 2011 – Made in Italy (Distribuzione believedigital - Produzione Radiomixitalia)
 2014 – Brividi nel cuore (Distribuzione Seamusica - Produzione Seamusica)
 2009 – Ti amo (Distribuzione Warner Music Group - MCP Sound & Media - Produzione Akasa Records)
 1998 – Sogno  (Distribuzione HDN Music - Produzione ' GET-Ready-Verlag)
 2013 – Io penso a te  (Distribuzione Pamusound - Produzione Pamusound)
 2014 – Attimi (Distribuzione Radiomixitalia-Seamusica - Produzione Radiomixitalia)
 2011 – Caruso (di Lucio Dalla)
 2011 – L'italiano (di Toto Cutugno)
 2011 – Ancora tu (di Lucio Battisti)
 2011 – Quando quando quando (di Tony Renis)
 2011 – Nel blu dipinto di blu (di Domenico Modugno)
 2011 – Più bella cosa (di Eros Ramazzotti)
 2011 – Malafemmena (di Antonio De Curtis) 
 2011 – Sempre sempre (di Albano Carrisi)
 2011 – Anema e core'' (di Salve D'Esposito / Tito Manlio)

Externa länkar

 
 Nino Porzio.de
Facebook
Nino Porzio on iTunes

Italienska sångare under 2000-talet
Italienska skådespelare under 2000-talet
Födda 1972
Levande personer
Män
Personer från Palermo
Hans Hansson (militär född 1927)

Hans Bernhard Hansson, född 3 april 1927 i Norrköping, död 29 september 2013 i Nyhamnsläge, var en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Hansson blev fänrik i Flygvapnet 1950. Han befordrades till löjtnant 1952, till kapten 1961, till major 1965, till överstelöjtnant 1970, till överste 1975 och till överste av 1:a graden 1976.

Hansson inledde sin militära karriär 1950, åren 1956–1958 var han styrman på SAS. 1966–1969 var han avdelningschef vid Östra militärområdesstaben (Milo Ö). 1969–1974 var han kurschef vid  Militärhögskolan (MHS). 1974–1975 var han chef för Centralavdelningen vid Flygstaben. 1975–1976 var han ställföreträdande sektorflottiljchef och tillika flottiljchef för Norrbottens flygflottilj (F 21/ÖN 3), och åren 1976–1980 var han sektorflottiljchef för flottiljen. 1980–1982 var han flyginspektör vid Övre Norrlands militärområdesstaben (Milo ÖN). 1982–1987 var han stabschef vid Första flygeskadern (E 1). Hansson avgick som överste av 1:a graden 1987. Efter sin militära karriär var han verksam åren 1988–1996 vid Nationalencyklopedin (NE).

Hansson var gift två gånger. Det första äktenskapet var med Inga-Britt Wibner åren 1950–1952, de fick två barn tillsammans, Per Olof och Eva Kristina. År 1970 gifte han om sig med Inger Björklund.
Hansson är gravsatt i minneslunden på Brunnby kyrkogård.

Källor

Noter

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Norrbottens flygflottilj
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Norrköping
Födda 1927
Avlidna 2013
Män
Kanjana Sungngoen

Kanjana Sungngoen (), född 21 september 1986, är en thailändsk fotbollsspelare. Hon spelar som mittfältare i det thailändska landslaget och för klubblaget Bangkok FC.

Med sina tre mål blev hon Thailands bästa målskytt i det asiatiska mästerskapet i Vietnam år 2014. Därmed var hon också en mycket bidragande orsak till att Thailand kvalificerade sig till världsmästerskapet i Kanada år 2015; I den avgörande matchen (om femteplats) besegrades Vietnam med 2-1 och Kanjana Sungngoen gjorde båda Thailands mål.

Sungngoen var senare också en del av den trupp som deltog i världsmästerskapet. Hon deltog i samtliga tre matcher; mot Tyskland, Elfenbenskusten och Norge. Hon förblev dock mållös i turneringen.

Källor

Externa länkar
 

Thailändska fotbollsspelare
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Pengabergets vattenreservoar

Pengabergets vattenreservoar byggdes 1903 i samband med att Karlshamn fick sin färskvattenförsörjning. Innan dess hämtades dricksvatten och vatten till matlagning i ett fåtal brunnar inne i centrum eller i källor utanför staden.

1887 gjordes en utredning om att anlägga vatten- och kloakledningar och 1895 tog Stadsfullmäktige beslutet att genomföra bygget.  1901-1903 byggdes ett vattenverk i Froarp vid Långasjön fem kilometer norr om Karlshamn och ledningar drogs till staden. Huvudledningen gick till Pengabergets vattenreservoar som byggdes under samma tid.

Vattenreservoaren består av tornbyggnad byggd ovanpå själva reservoaren. Tornet är byggt av huggna granitblock och taket är täckt med kopparplåt och längst upp en hög spira. Trappor av granit leder upp till tornbyggnaden.

Reservoaren togs ur bruk 1967 och den 24 januari 1995 förklarades byggnaden som byggnadsminne av Länsstyrelsen i Blekinge län.

Se även
 Froarps vattenverk

Källor

Noter 

 Gamla vattenverksanläggningen i Froarp och Vattenreservoaren på Pengaberget, Karlshamn - Länsstyrelsen i Blekinge län. Läst 21 juni 2015.
 Pengabergets vattenreservoar - Riksantikvarieämbetet. Läst 21 juni 2015.

Byggnadsminnen i Blekinge län
Byggnader och anläggningar i Karlshamns kommun
Samuel Akintioye

Samuel Olatokunbo Akintioye, född 1 maj 1991, är en svensk fotbollsspelare.

Karriär
Akintioye började spela fotboll i Högaborgs BK som sexåring. Han blev efter säsongen 2014 nominerad till "Bästa back" i Division 2 Västra Götaland.

I februari 2015 värvades han från Högaborg av Syrianska FC. Han lämnade klubben efter att Syrianska blivit nedflyttade från Superettan 2017.

I april 2018 skrev Akintioye på för division 2-klubben Hittarps IK.

Karriärstatistik

Källor

Samuel Akintioye på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Högaborgs BK
Spelare i Syrianska FC
Spelare i Hittarps IK
Spelare i Superettan
Födda 1991
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Duangnapa Sritala

Duangnapa Sritala (), född 4 februari 1986, är en thailändsk fotbollsspelare.

Hon spelar som försvarare i det thailändska landslaget och för klubblaget Bangkok FC.

Källor

Externa länkar
 

Thailändska fotbollsspelare
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor