kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gustav Giertz

Gustav Bertil Giertz, född 2 oktober 1906 i Uppsala, död 15 september 2002 i Danderyds församling i Stockholms län, var en svensk läkare (urolog) och professor.

Gustav Giertz var son till professor Knut Harald Giertz och Anna, ogift Ericsson, samt bror till biskop Bo Giertz och dotterson till Lars Magnus Ericsson. Han blev medicine licentiat i Stockholm 1936, medicine doktor 1946 och var docent i urologi vid Karolinska institutet 1947–1967. Han hade läkarförordnanden vid Sabbatsbergs sjukhus och Maria sjukhus 1934–1939. År 1940 kom han till Karolinska sjukhuset och var överläkare vid urologiska kliniken där 1954–1973 samt biträdande chefsläkare för nämnda sjukhus 1965–1973. Han var också professor i urologi vid Karolinska institutet 1967–1973.

Han var ordförande i Svensk kirurgisk förening 1965–1972, Nordisk urologisk förening 1956–1976 och Svenska läkarsällskapets delegation för medicinsk etik 1969–1981  samt vice president för Internationella urologsällskapet 1973–1979. Han författade skrifter huvudsakligen i urologi och medicinsk etik och var chefredaktör för Scand. J. Urol. and Nephr. 1967–1973.

Gustav Giertz gifte sig 1933 med Ulla Koraen (1909–1995), dotter till ombudsmannen Axel Koraen och Greta, ogift Göransson. De fick barnen Bertil Giertz (född 1934), Margareta Melin (född 1935), Göran Giertz (född 1937), Ulla-Carin Giertz (1942–2017), gift med Helge Skoog, Sven Gustav Giertz (född 1945) och Eric Giertz (född 1949).

Gustav Giertz är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor

Externa länkar
Gustav Giertz på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska urologer
Svenska professorer i medicin
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Uppsala
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1906
Avlidna 2002
Män
Interreg South Baltic

Interreg South Baltic 2014-2020 är ett av EU:s gränsregionala Interreg-program, och finansierar gränsöverskridande projektverksamhet i de svenska, litauiska, polska, tyska och danska regioner som gränsar till södra Östersjön. För Sveriges del är det Kalmar län, Blekinge län, Skåne län och, som "adjacent area", Kronobergs län. 

Den nya programperioden 2014-2020 (Interreg V) kommer officiellt inledas 8-9 juni 2015. Föregående programperiod hette Interreg South Baltic 2007-2013, och var en del av Interreg IV.

Externa länkar 
Programmets webbplats

Källor 
 
 

Europeiska samarbetsregioner
Tatuí

Tatuí är en stad och kommun i Brasilien och ligger i delstaten São Paulo. Kommunens befolkning uppgick år 2014 till cirka 116 000 invånare.

Källor

Indelningar i São Paulo (delstat)
Orter i São Paulo (delstat)
Luna 5

Luna 5 () var en sovjetisk rymdsond i Lunaprogrammet. Rymdsonden sköt upp den 9 maj 1965 med en Molnija-M 8K78M-raket från Kosmodromen i Bajkonur. 

Planen var att farkosten skulle göra en kontrollerad landning på månen.

Kurskorrigeringen som skulle genomföras under resan mot månen misslyckades och rymdsonden kraschade på månen den 12 maj 1965.

Källor

Fotnoter

Lunaprogrammet
Utforskningen av månen
1965 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1965
Cyornis

Cyornis är ett relativt stort fågelsläkte i familjen flugsnappare (Muscicapidae) inom ordningen tättingar som alla har sin utbredning i södra, östra och sydöstra Asien.

Fram tills nyligen omfattade släktet arter som alla hade en liknande färggrann teckning i olika nyanser av blått och rött, därav släktets vetenskapliga namn som betyder just "blå fågel". Dock visar genetiska studier att de flesta arter tidigare placerade i släktet Rhinomyias bör ingå i Cyornis. Dessa är oansenligt tecknade i brunt och rödbrunt. Samma studier visar att vitstjärtad flugsnappare, traditionellt placerad i släktet, bara är avlägset släkt med övriga i Cyornis. International Ornithological Congress (IOC) har därför lyft ut den till ett eget släkte, Leucoptilon, vilket även görs här.

Arter i släktet 
Artgränserna är i flera fall omdiskuterade. Nedanstående lista med 32 arter följer systematiken från International Ornithological Congress (IOC).
 Koboltflugsnappare (Cyornis hainanus) 
 Azurflugsnappare (Cyornis unicolor) 
 Medanflugsnappare (Cyornis ruckii) 
 Blåbröstad flugsnappare (Cyornis herioti) 
 Bikolflugsnappare (Cyornis camarinensis) 
 Ghatsflugsnappare (Cyornis pallidipes) 
 Gråkindad flugsnappare (Cyornis poliogenys) 
 Bergflugsnappare (Cyornis whitei)
 Javaflugsnappare (Cyornis banyumas) 
 Dajakflugsnappare (Cyornis montanus) 
 Meratusflugsnappare (Cyornis katayangensis)
 Arunachalflugsnappare (Cyornis magnirostris) 
 Svartkindad flugsnappare (Cyornis lemprieri) 
 Indisk flugsnappare (Cyornis tickelliae) 
 Indokinesisk flugsnappare (Cyornis sumatrensis)
 Sundaflugsnappare (Cyornis caerulatus) 
 Borneoflugsnappare (Cyornis superbus) 
 Ravinflugsnappare (Cyornis rubeculoides)
 Kinesisk flugsnappare (Cyornis glaucicomans) 
 Malajflugsnappare (Cyornis turcosus) 
 Mangroveflugsnappare (Cyornis rufigastra)
 Sulawesiflugsnappare (Cyornis omissus) 
 Kalaoflugsnappare (Cyornis kalaoensis)
 Brunvit flugsnappare (Cyornis brunneatus) 
 Nikobarflugsnappare (Cyornis nicobaricus)
 Ockrabröstad flugsnappare (Cyornis olivaceus) 
 Gråbröstad flugsnappare (Cyornis umbratilis) 
 Crockerflugsnappare (Cyornis ruficrissa) – behandlas ofta som underart till ruficauda
 Suluflugsnappare (Cyornis ocularis) – behandlas ofta som underart till ruficausa
 Roststjärtad flugsnappare (Cyornis ruficauda) 
 Sulaflugsnappare (Cyornis colonus) 
 Banggaiflugsnappare (Cyornis pelingensis)

Följande arter placerades tidigare i Cyornis, men förs sedan 2023 allmänt till Eumyias:
 Hyacintflugsnappare (E. hyacinthinus) 
 Blåhuvad flugsnappare (E. hoevelli) 
 Minahasaflugsnappare (E. sanfordi) 
 Floresflugsnappare (E. oscillans)
 Sandelflugsnappare (E. stresemanni)

Noter

Flugsnappare
Fågelsläkten
Valinhos

Valinhos är en stad och kommun i Brasilien och ligger i delstaten São Paulo. Den är en förortskommun till Campinas, och kommunens befolkning uppgick år 2014 till cirka 118 000 invånare.

Källor

Indelningar i São Paulo (delstat)
Orter i São Paulo (delstat)
Northern Periphery and Arctic Programme

Northern Periphery and Arctic Programme (NPA) 2014-2020 är ett av EU:s transnationella Interreg-program, och omfattar EU-medlemmarna Finland, Irland, Sverige, och Storbritannien (Skottland och Nordirland), samt Färöarna, Island, Grönland och Norge.

Programmets fokuserar på: 
 Innovation för att upprätthålla och utveckla robusta och konkurrenskraftiga samhällen
 Främja entreprenörskap för att dra nytta av programområdets konkurrensfördelar
 Främja energi-säkra samhällen genom att stödja förnybar energi och energieffektivitet
 Skydda, främja och utveckla kultur- och naturarvet

Den nya programperioden 2014-2020 (Interreg V) ersätter den tidigare programperioden 2007-2013 (Interreg IV), då programmet hette Northern Periphery Programme (Norra Periferin).

Externa länkar 
Programmets webbplats
Faktablad (eng.)

Källor 
 
 

Europeiska samarbetsregioner
Luna 6

Luna 6 () var en sovjetisk rymdsond i Lunaprogrammet. Den sköt upp den 8 juni 1965 med en Molnija-M 8K78M raket. Planen var att farkosten skulle göra en kontrollerad landning på månen.

Vid en kurskorrigering under resan mot månen, stängdes inte raketmotorn av automatiskt som planerat utan fortsatte att brinna tills bränslet tog slut. Detta gjorde att rymdsonden missade månen med 160 000 km, den 8 juni 1965. Då rymdsonen ändå skulle missa månen passade man på att simulera en landning på månen. Simuleringen ses som lyckad.

Källor

Fotnoter

Lunaprogrammet
Utforskningen av månen
1965 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1965
Vjatjeslav Paschalov

Vjatjeslav Viktorovitj Paschalov (), född 14 maj (gamla stilen: 2 maj) 1873 i Moskva, död 26 december 1951 i Leningrad, var en rysk musikolog. 

Paschalov studerade främst folkmusik och utgav, av honom harmoniserade ryska folkvisor samt "Chopin och den polska folkmusiken" förutom talrika mindre musiketnologiska avhandlingar. Han var musikbibliotekarie i Moskva.

Referenser

Noter

Källor 

Пасхалов Вячеслав Викторович

Ryska musikologer
Ryska bibliotekarier
Ryska forskare under 1900-talet
Personer från Moskva
Födda 1873
Avlidna 1951
Män
Salmonsens
Margareta Wirmark

Maria Margareta Wirmark, född Eriksson 24 juli 1936 i  Gåsinge församling, död 22 februari 2014, var en svensk litteraturvetare och professor vid Lunds universitet.

Wirmark blev filosofie kandidat 1961 och filosofie doktor på avhandlingen Spelhuset: En monografi över Hjalmar Bergmans drama vid Uppsala universitet 1971. Vid samma lärosäte var hon från 1971 verksam som högskolelektor. Mellan 1990 och 2001 innehade hon en professur i drama-teater-film vid Lunds universitet.

Wirmark tog initiativet till grundandet av Bror Hjorth-föreningen och var som dess ordförande en drivande kraft bakom öppnandet av Bror Hjorths Hus i Uppsala.

Källor

Noter

Svenska professorer inom scenkonst och film
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer från Gåsinge socken
Födda 1936
Avlidna 2014
Kvinnor
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska litteraturvetare under 2000-talet
Alumner från Uppsala universitet
Svenska universitetslektorer
Världsmästerskapen i skidskytte 2015 - Herrarnas distans

Herrarnas distans vid skidskytte‐VM 2015 avgjordes torsdagen den 12 mars 2015 med start klockan 18:15 (EET) i Kontiolax i Finland. Distansen som kördes var 20 kilometer.

Detta var herrarnas tredje individuella tävling i mästerskapet och vanns av Martin Fourcade.

Tidigare världsmästare i distans

Resultat 
Totalt 125 tävlande deltog i tävlingen. Två anmälda åkare kom inte till start.

DNS=Startade inte

Referenser

Se även 
 Distans

Världsmästerskapen i skidskytte 2015
Luna 7

Luna 7 () var en sovjetisk rymdsond i Lunaprogrammet. Rymdsonden sköt upp den 4 oktober 1965, med en Molnija-M 8K78M raket. Planen var att farkosten skulle göra en kontrollerad landning på månen.

På grund av att ett av instrumenten som ingick i autopiloten tappade kontakten med jorden, tändes aldrig rymdsondens landningsraket och rymdsonden kraschade på månen den 7 oktober 1965.

Källor

Fotnoter

Lunaprogrammet
Utforskningen av månen
1965 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1965
Parachute Regiment

Parachute Regiment (även kallad för "Paras") skapades 1940 när en av brittiska arméns commandoförband (No. 2 Cdo.) blev fallskärmsburna. I början av andra världskriget var förbandet ett renodlat commandoförband specialiserade på infiltration via luften med hjälp av fallskärmshoppning och glidflygplan. Men i slutet av andra världskriget utvecklades förbandet också till ett lätt skytteförband - för att kunna ta viktig nyckelterräng bakom fiendens linjer och ingick då i 1st Airborne Division.

Idag är fallskärmsregementet en snabbrörlig och slagkraftig infanteristyrka specialiserade på både helikopter- och fallskärmsoperationer, men förbandet har också möjlighet att förflytta sig med egna fordon. Fallskärmsregementet består av ca 2500 soldater organiserade i tre fallskärmsbataljoner, en artilleribataljon, ett ingenjörskompani samt signal-, underhålls- och sjukvårdsförband, där samtliga enheter är klassade som ett elitförband och är Storbritanniens fallskärmsburna infanteri- och commandoförband. Inom varje fallskärmsbataljon finns tre skyttekompanier, ett understödskompani och ett stabskompani. I understödskompaniet finns bataljonens tyngre vapensystem som tunga kulsprutor, granatkastare och pansarvärnsrobotar. Fallskärmsregementet har vissa likheter med de svenska jägarförbanden och den luftburna bataljonen.

Inom fallskärmsregementet finns även en Pathfinder Platoon som är ett fjärrspaningsförband som dolt skall ta sig in till operationsområdet och luftlandsättas upp till en vecka innan huvudstyrkan. Fjärrspaningsförbandets främsta uppgift är att lokalisera fiendeställningar, luftlandsättningsområden och helikopterlandningsplatser, men förbandet kan också användas för dold truppspaning och sabotage. Urvalsprocessen till Pathfinder Platoon påminner om SAS urvalsprocess och det är bara de allra bästa som tas ut. För många soldater är Pathfinder Platoon bara ett steg på vägen mellan fallskärmsregementet och SAS. Trots namnet Pathfinder Platoon består fjärrspaningsförbandet av två plutoner, en luftburen pluton och en bergspluton som i sin tur är indelade i fem fyramannapatruller. Det som skiljer plutonerna åt är att den luftburna plutonen är utbildade både i HALO- och HAHO-hoppning, medan bergsplutonen är endast utbildad i HALO-hoppning - men bergsplutonen har istället en mer omfattande utbildning i arktisk krigföring och bergsklättring.

Idag ingår två av fallskärmsregementets fallskärmsbataljoner i 16 Air Assault Brigade - medan den tredje fallskärmsbataljonen ingår i Special Forces Support Group. Alla fallskärmssoldater är frivilliga och genomgår en två dagars urvalskurs innan den 23 veckor långa grundkursen påbörjas, vilket påminner om Royal Marines Commandoutbildning. De kandidater som genomför grundkursen med godkänt resultat får sedan påbörja fallskärmsutbildning.

Referenser

Arméförband i Storbritannien
Interreg Öresund-Kattegat-Skagerrak

Interreg Öresund-Kattegat-Skagerrak 2014-2020 är ett av EU:s gränsregionala Interreg-program, och finansierar gränsöverskridande projektverksamhet i det geografiska område som programmet omfattar. Detta område består av Region Mittjylland, Region Nordjylland, Region Hovedstaden och Region Själland; Hallands län, Västra Götalands län och Region Skåne; Østfold fylke, Akershus fylke, Vestfold fylke, Buskerud fylke, Telemark fylke, Aust-Agder fylke, Vest-Agder fylke samt Oslo kommun. 

Förutom att vara gränsöverskridande ska projekten ha bäring på något av programmets fyra insatsområden: innovation, grön ekonomi, transport eller sysselsättning.

Externa länkar 
Programmets webbplats

Källor 
 
 

Europeiska samarbetsregioner
Eriksbergs stränder

Eriksbergs stränder är ett naturreservat i Åryds socken i Karlshamns kommun i Blekinge.

Reservatet bildades 1976 och omfattar 411 hektar varav 128 land. Det är beläget öster om Karlshamn och utgörs av en kustremsa i skärgårdslandskapet utmed den stora Eriksbergshalvön med Eriksbergs naturreservat, östra delen av Dragsö i Maraviken, mindre öar och skär samt omgivande hav.

I denna kustremsa finns skogar, hedbokskog, hällmarker, klippstränder, öppna gräsmarker och strandängar. Där trivs många fågelarter, både häckande och de på tillfälligt besök. Över 500 arter av skalbaggar har hittats varav de rödlistade arterna ekoxe och bokoxe nämns. I området finns minst 15 arter fladdermöss.

Floran i området är artrikt och varierande. I lövskogarna kan man se buskstjärnblomma och myskmadra. I övrigt finns t.ex. lundslok, tandrot, gul fetknopp, strätta och hampflockel. Rosa lundlav, pälsticka och kantarellmussling är exempel på ovanliga lavar och svampar.

Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk, Natura 2000.

Källor
Eriksbergs stränder, Länsstyrelsen i Blekinge län

Naturreservat i Karlshamns kommun
Natura 2000-områden i Blekinge län
Naturskyddsområden bildade 1976
Rumänien i Eurovision Song Contest 2015

Rumänien deltog i Eurovision Song Contest 2015 i Wien, Österrike. Deras inträde har valts genom Selecţia Naţională 2015 en nationell final anordnas av den rumänska programföretaget rumänska Television (TVR).

Bakgrund 
Den rumänska programföretag för tävlingen, som sänder händelsen i Rumänien och organiserar urvalsprocessen för ikraft, blir TVR. Rumänien har konsekvent valt deras inträde till tävlingen via den nationella finalen Selecţia Naţională. För 2015 kommer det programföretag fortsätta välja den rumänska inlägg via ett nationellt val.

Format 
Selecţia Naţională 2015 är den nationella finalen format som utvecklats av TVR för att välja Rumäniens inträde till Eurovision Song Contest 2015. Tävlingen arrangerades av Iuliana Marciuc och Bogdan Ghiţulescu med Liana Stanciu vald som ledare för den rumänska delegationen för en andra raka år. TVR öppnade en inlämningsperioden för artister och kompositörer att skicka in sina bidrag mellan den 26 januari 2015 och 8 februari 2015. Totalt 93 bidrag mottogs av programföretaget i slutet av tidsfristen, varav 79 var berättigade till ersättning. En expertkommitté granskat mottagna inlagor mellan 9 och 11 februari 2015. Varje jurymedlem i kommittén betygsatt varje låt mellan 1 (lägst) och 10 (högst). Efter kombinationen av juryns röster de, de bästa tolv bidrag som fick högsta valdes för den nationella finalen. De konkurrerande poster tillkännagavs under en presskonferens den 12 februari 2015. Bland konkurrerande artisterna är tidigare Eurovision aktör Luminiţa Anghel, som representerade Rumänien i Eurovision Song Contest 2005.

Finalen

Under eurovision 
Rumänien deltog i den 1:a semifinalen den 19 maj. DE kom till final, hamnade på 15:e plats.

Källor 

Länder i Eurovision Song Contest 2015
Musikåret 2015
2015 i Rumänien
George Wyndham, 3:e earl av Egremont

George O'Brien Wyndham, 3:e earl av Egremont, född den 18 december 1751, död den 11 november 1837, var en brittisk ädling. Han var son till Charles Wyndham, 2:e earl av Egremont, farbror till George Wyndham, 4:e earl av Egremont och far till George Wyndham, 1:e baron Leconfield. 

Lord Egremont, som ärvde earltiteln redan 1763 vid faderns död, var mest känd som konstmecenat. Han hjälpte fram målaren Turner och hopbragte på Petworth House en värdefull konstsamling. Bland hans skyddslingar märks även skulptören John Edward Carew.

Källor 

 

Brittiska konstsamlare
Brittiska överhusledamöter
Engelsk adel
Brittiska politiker under 1700-talet
Brittiska politiker under 1800-talet
Födda 1751
Avlidna 1837
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Luna 8

Luna 8 () var en sovjetisk rymdsond i Lunaprogrammet. Rymdsonden sköt upp den 3 december 1965, med en Molnija-M 8K78M raket. Planen var att farkosten skulle landa på månen.

Under landningen utlöstes rymdsondens luftkuddar innan den hade separerat från landaren. En av luftkuddarna gick sönder och den utströmande luften gjorde att farkosten kom ur kurs. Landaren lyckades under en tid kompensera för störningen men inte tillräckligt länge för att slutföra landningen. Rymdsonden kraschade på månen den 6 december 1965.

Källor

Fotnoter

Lunaprogrammet
Utforskningen av månen
1965 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1965
Central Baltic Programme

Central Baltic Programme 2014-2020 är ett av EU:s gränsregionala Interreg-program, och finansierar gränsöverskridande projektverksamhet i svenska, finska, estniska och lettiska regioner som gränsar till mellersta Östersjön. 

Programmet fördelar 115 miljoner euro ur Europeiska regionala utvecklingsfonden, och har fyra prioriteringar: 
 Konkurrenskraftig ekonomi
 Hållbart bruk av gemensamma resurser
 Väl förbunden (well-connected) region
 Kvalificerad (skilled) och socialt inkluderande region

Externa länkar 
Programmets webbplats

Källor 
 
 

Europeiska samarbetsregioner
Soul to Soul

Soul to Soul är ett musikalbum av Stevie Ray Vaughan & Double Trouble som lanserades 1985 på Epic Records. Albumet var Vaughans tredje studioalbum. Albumet nådde plats 34 på Billboard 200 i USA, och listnoterades även i några europeiska länder, bland annat Sverige där skivan nådde plats 39 på listan.

Det återutgavs 1999 med tre bonusspår.

Låtlista
(låtar utan angiven upphovsman skrivna av Stevie Ray Vaughan)
"Say What!" – 5:23
"Lookin' Out the Window" (Doyle Bramhall) – 2:48
"Look at Little Sister" (Hank Ballard) – 3:08
"Ain't Gone 'n' Give Up on Love" – 6:07
"Gone Home" (Eddie Harris) – 3:07
"Change It" (Bramhall) – 3:57
"You'll Be Mine" (Willie Dixon) – 3:46
"Empty Arms" – 3:03
"Come On (Part III)" (Earl King) – 4:31
"Life Without You" – 4:18

Källor

Musikalbum 1985
Interreg Nord

Interreg Nord 2014-2020 är ett av EU:s gränsregionala Interreg-program, och finansierar gränsöverskridande projektverksamhet norra Sverige, norra Finland, norra Norge samt Sápmi. Projektet finansieras med EU-medel, men norska staten måste bidra med sin andel eftersom Norge inte är med i EU och inte betalar medlemsavgift.

Programmets fyra insatsområden är:
 Forskning och innovation
 Entreprenörskap
 Kultur och miljö
 Gemensam arbetsmarknad

Se även 
 Interreg Sverige-Norge

Källor

Externa länkar 
Programmets webbplats

Europeiska samarbetsregioner
John Davenport Siddeley

John Davenport Siddeley, senare Baron Kenilworth, född 1866, död 1953, var en brittisk företagsledare som var verksam inom fordonsindustrin. Hans verksamhet blev senare ena delen av Hawker Siddeley.

Siddeley arbetade på Humber Cycle Company och var senare på Dunlop. 1902 grundade han Siddeley Autocar Company som 1905 togs över av Wolseley Motors. Företaget fick namnet Wolseley-Siddeley men 1909 lämnade Siddeley och började på Deasy Motor Company. Under första världskriget började bolaget tillverka flygplansmotorer. 1935 slogs Siddeleys bolag samman med Hawker Aircraft och bildade Hawker Siddeley.

Referenser

Noter

Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Grundare av bilindustri
Födda 1866
Avlidna 1953
Män
Þorsteinn frá Hamri

Þorsteinn frá Hamri (svensk stavning Torsteinn frá Hamri), född som Þorsteinn Jónsson, 15 mars 1938, död 28 januari 2018 var en isländsk poet och romanförfattare. Hans verk tar avstamp i tradition, folktro och natur och avhandlar modernismens teman om fragmentering och språkets förmåga. Hans dikter använder till stor del traditionella isländska versmått. Utöver diktsamlingar, den första utgiven 1958, har han skrivit tre romaner. I likhet med Hannes Pétursson har han skrivit sagnaþættir, en traditionell form av lokalhistoria. Han har även översatt barnlitteratur från svenska, däribland Sven Nordqvists böcker om Pettson och Findus.

Þorsteinn fick Isländska litteraturpriset 1992 för diktsamlingen Sæfarinn sofandi ("sovande sjöman"). Han har blivit nominerad till Nordiska rådets litteraturpris fem gånger.

Utgivet
Poesi
 1958: Í svörtum kufli
 1960: Tannfé handa nýjum heimi
 1962: Lifandi manna land
 1964: Langnætti á Kaldadal
 1967: Jórvík
 1972: Veðrahjálmur
 1977: Tystnadens svärd (Fiðrið úr sæng daladrottningar), på svenska 1978 av Inge Knutsson
 1982: Spjótalög á spegil
 1985: Ný ljóð
 1987: Urðargaldur
 1992: Sæfarinn sofandi
 1995: Það talar í trjánum
 1999: Meðan þú vaktir
 2000: Vetrarmyndin
 2002: Meira en mynd og grunur
 2005: Dyr að draumi
 2008: Hvert orð er atvik
 2015: Jättegrytor (Skessukatlar)

Prosa
 1963: Skuldaskil
 1969: Himinbjargarsaga eða Skógadraumur
 1980: Haust í Skírisskógi
 1987: Ætternisstapi og átján vermenn
 1989: Vatns götur og blóðs
 1990: Hallgrímur smali og húsfreyjan á bjargi

Utmärkelser
Priser
 1962: Rithöfundsjóður Ríkisútvarpsins
 1968: Viðurkenning úr Minningarsjóði Ara Jósefssonar
 1981: Menningarverðlaun DV í bókmenntum för Haust í Skírisskógi
 1981: Barnabókaverðlaun Fræðsluráðs Reykjavíkur för Gestir í gamla trénu (översättning)
 1991: Stílverðlaun Þórbergs Þórðarsonar
 1992: Isländska litteraturpriset för Sæfarinn sofandi
 1996: Isländska falkordens riddarkors för författare
 1997: Heiðursstyrkur úr Menningar- og styrktarsjóði SPRON
 2001: Heiðurslaun Alþingis
 2004: Ljóðaverðlaun Guðmundar Böðvarssonar
 2004: Lóð á vogarskál íslenskra bókmennta, verðlaun veitt af Félagi starfsfólks bókaverslana
 2006: Heiðursfélagi í Rithöfundasambandi Íslands
 2009: Verðlaun Jónasar Hallgrímssonar á degi íslenskrar tungu

Nomineringar
 1972: Nordiska rådets litteraturpris för Himinbjargarsaga eða Skógardraumur
 1979: Nordiska rådets litteraturpris för Tystnadens svärd
 1984: Nordiska rådets litteraturpris för Spjótalög á spegil
 1992: Nordiska rådets litteraturpris för Vatns götur og blóðs
 1995: Isländska litteraturpriset för Það talar í trjánum
 1999: Isländska litteraturpriset för Meðan þú vaktir
 2015: Nordiska rådets litteraturpris för Jättegrytor

Källor

Externa länkar
 Þorsteinn frá Hamri på det isländska förlagets hemsida 

Födda 1938
Isländska poeter
Isländska romanförfattare
Isländska översättare
Isländskspråkiga författare
Levande personer
Översättare från svenska
Män