kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anthoula Mylonaki

Anthoula "Anthi" Mylonaki (), född 10 juni 1984 i Chania, är en grekisk vattenpolomålvakt. Hon ingick i Greklands landslag vid olympiska sommarspelen 2004.

Mylonaki tog OS-silver i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2004 i Aten. Mylonaki är syster till vattenpolospelaren Emmanouil Mylonakis.

Referenser 

Grekiska vattenpolospelare
Grekiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Grekland
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Grekiska idrottare under 2000-talet
Personer från Chania
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Matilda Andersson (journalist)

Matilda Andersson, född i Uppsala, är en svensk journalist. 

Andersson är utbildad journalist vid Institutionen för mediestudier vid Stockholms universitet. Hon arbetade tidigare som reporter och nyhetschef på Nyheter24. Hon har även arbetat som sociala medier-redaktör på Aftonbladet samt varit fast kolumnist på tidningen. Sedan hösten 2017 arbetar hon som projektredaktör på Bonnier Magazines & Brands.

Noter 

Kvinnor
Födda 1986
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Journalister från Uppsala
Eftychia Karagianni

Eftychia Karagianni (), född 10 oktober 1973 i Pireus, är en grekisk vattenpolospelare. Hon ingick i Greklands landslag vid olympiska sommarspelen 2004.

Karagianni tog OS-silver i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2004 i Aten. Hennes målsaldo i turneringen var fyra mål.

Referenser 

Grekiska vattenpolospelare
Grekiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Grekland
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Grekiska idrottare under 2000-talet
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Georg Procopé

Fritiof Georg Fredric Procopé, född 22 oktober 1873 i Helsingfors, död där 15 februari 1942, var en finlandssvensk militär, journalist, poet och översättare från ryska till svenska.

Inom den kejserliga ryska armén i Finland avancerade han till kaptens grad innan han tog avsked 1902. Han var redaktör vid Helsingfors Posten och Nya Pressen. År 1914 förvisades han till Ryssland och återvände till Finland revolutionsåret 1917.

Han bidrog med artiklar i Ord och Bild.

Verk 
 FK (Finska kadettkåren) : dikter in memoriam (1931), tillsammans med Feodor Procopé
 Finska gardet : vers och prosa in memoriam (1937), tryckt i 200 numrerade exemplar, innehåller dikter av Zacharias Topelius, Feodor Procopé, Hjalmar Procopé, Georg Procopé 
 Sibirisk månskenssonat och andra dikter (1942)

Översättningar
 Ivan Turgenev, Faust : berättelse i nio bref (1892)
 Maksim Gorkij, På bottnen : bilder (1903), ny upplaga med titeln Natthärbärget (1937)
 Alexander Henkel, Frihetsrörelsen i Ryssland : en återblick (1906)
 Georg Erastoff, Reträtten (1907)

Källor

Externa länkar 
 Georg Procopé, Finska litteratursällskapets (SKS) matrikel över Finlands författare
 

Finländska journalister
Finlandssvenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Finländska översättare
Översättare från ryska
Svenskspråkiga översättare
Finlandssvenska författare
Finländska författare under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1942
Män
Älskling, jag krympte barnen

Älskling, jag krympte barnen () är en amerikansk science fiction-komedifilm som hade biopremiär i USA den 23 juni 1989. Med filmen debuterade Joe Johnston som regissör, och producerade gjorde Walt Disney Pictures. Filmen fick uppföljarna Älskling, jag förstorade barnet och Älskling, vi krympte oss själva.

Handling
Filmen utspelar sig i Fresno i Kalifornien där uppfinnaren Wayne Szalinski, med en elektromagnetisk förminskningsstråle av misstag råkar krympa sina barn, Amy Szalinski och Nick Szalinski. Till sin fru, Diane, säger Wayne orden som blivit filmtiteln. Även familjen Thompson, familjen Szalinskis grannar, blir indragna i detta osannolika drama...

Roller
Rick Moranis - Wayne Szalinski
Marcia Strassman - Diane Szalinski
Amy O'Neill - Amy Szalinski
Robert Oliveri - Nick Szalinski
Matt Frewer - Russ Thompson, Sr.
Kristine Sutherland - Mae Thompson
Thomas Wilson Brown - Russ Thompson, Jr.
Jared Rushton - Ron Thompson
Carl Steven - Tommy Pervis
Mark L. Taylor - Donald "Don" Forrester
Craig Richard Nelson - Prof. Frederickson
Frank Welker - (röst)

Källor

Fotnoter

Amerikanska science fiction-komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer 1989
Filmer i regi av Joe Johnston
Kalifornien på film
Filmer från Walt Disney Pictures
Filmer om familjer
Daniel Salthenius

Daniel Salthenius, född 16 mars 1701 i Markims prästgård, död 29 januari 1750 i Königsberg, var professor i teologi vid Königsbergs universitet från 1732 till sin död. Salthenius far var kyrkoherden Lars Salthenius. Daniel och hans äldre bror skrevs in vid Uppsala universitet år 1712.

Den 30 januari 1718 ingår Salthenius ett avtal med djävulen på en lapp som idag finns i Uppsala universitetsbiblioteks handskriftsavdelning. Där skriver han:

Lappen hittades och Daniel ställdes inför Seminghundra häradsrätt. Straffet för "djävulsförskrivningar" – förbund med satan var döden. Eftersom Salthenius var inskriven vid Uppsala universitet hade akademin viss domsrätt över sina studenter och frågan tog upp i akademiska konsistoriet den 9–13 september 1718. Med hänsyn till Daniels ungdom och övriga omständigheter (han var också osedvanligt begåvad) yrkade konsistoriet på att dödsstraffet skulle upphävas och ersättas med fängelse på vatten och bröd. Hovrätten dömde också så. 

Daniel reste till Tyskland och Halle, 1728 blev han extra professor vid Königsbergs universitet. När han dog hade han det största privata biblioteket i hela Preussen, cirka 22 000 volymer, med bland annat 300 biblar, 1500 böcker om exeges och sextusen folianter och qvarter.

Hans egna skrifter behandlade religiösa ämnen.

Bibliografi 
 De articulis Smalcaldicis (1729).
 Historia canonis sacrique textus Novi Foederis a Jo. Millio in Prolegomenis ad N. T. tradita, cum annotationibus (Königsberg, 1734).
 Introductio in omnes libros sacros tam veteris quam novi Testamenti, ad usum studiosae iuventius (Königsberg, 1736).
 Bibliothecae viri, cum viveret, summe reverendi, atque excellentissimi, Danielis Salthenii (Königsberg, 1751).
 Commentatio in historiae canonis sacrique textus novi foederis a Joanne Millio in prolegomenis ad N. T. traditae paragraphos s.s. 29 priores (Königsberg, 1752)

Referenser 
Historia och minnen i Markim, Markims Hembygdsförening 1995, 
 Lewenhaupt, Eugène, "Studenten som försvor sig till djäfvulen : en kulturbild från början af förra seklet" 1893 Uppsala

Noter 

Svenska professorer i teologi
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Markims socken
Födda 1701
Avlidna 1750
Män
Personer i Uppsalas historia
Louis Bastin

Louis Napoleon Bastin, född 4 juni 1912 i Moskva, död 29 november 1979 i Lidingö, var en svensk målare och grafiker.

Bastin var utbildad i Paris och Köln samt vid Konsthögskolan i Stockholm. Han framträdde främst som färgetsare. Sina motiv hämtade Bastin ofta från gatulivet, balettskolor och andra livliga miljöer. I färg och komposition var han influerad av den franska senimpressionsismen. 

Bastin är representerad vid Kalmar konstmuseum och  Örebro läns landsting.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947.

Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1979
Män
Tung Chee-hwa

Tung Chee-hwa, född 7 juli 1937 i Shanghai, är en kinesisk affärsman och politiker. Han blev Hongkongs förste chefsminister när den forna kronkolonin återgick till kinesisk suveränitet 1997.

Tung var den kinesiske skeppsredaren Tung Chao Yungs äldste son och tog över familjeföretaget Orient Overseas Container Line (OOCL) efter faderns död 1981. När OOCL befann sig på ruinens brant 1985 räddades företaget av den kinesiska staten genom affärsmannen Henry Fok.

När Hongkong återgick till kinesisk suveränitet 1997 blev han dess förste chefsminister och påbörjade sin andra mandatperiod 2002. Tung blev så småningom mycket impopulär i Hongkong och 2003 demonstrerade mer än en halv miljon Hongkong-bor för att han skulle avgå. Han avgick den 10 mars 2005.

Tung är idag vice ordförande i det nationella utskottet i Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens.

Källor

China Vitae

Födda 1937
Hongkongs chefsministrar
Personer inom Hongkongs näringsliv
Personer från Shanghai
Män
WP:Projekt Kina
Levande personer
The Poor Little Rich Girl

The Poor Little Rich Girl är en amerikansk dramakomedifilm från 1917 i regi av Maurice Tourneur. Filmen är baserad på 1913 års teaterpjäs av Eleanor Gates.

Filmen spelades in i Fort Lee, New Jersey som var en viktig plats för amerikansk filminspelning under det tidiga 1900-talet. 1991 förklarades filmen som kulturellt värdefull av USA:s kongressbibliotek, och det beslutades att filmen skulle bevaras av National Film Registry.

Handling
11-åriga flickan Gwendoline är dotter till två rika föräldrar, som låter henne tas om hand av hushållspersonalen på familjens herrgård. En dag blir hon sjuk efter att hembiträdet givit henne för mycket sömnpiller, för att hembiträdet själv skall kunna gå ut och roa sig med butlern. Gwendoline börjar sedan se fantasifigurer.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 
 
 

Amerikanska dramakomedifilmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Amerikanska stumfilmer
Amerikanska filmer 1917
Filmer bevarade i National Film Registry
Pawiak

Pawiak var ett fängelse i den polska huvudstaden Warszawa. Det uppfördes 1835. Under januariupproret fungerade fängelset som ett transitläger för de polacker som skulle deporteras till Sibirien. Under andra världskriget var Pawiak en del av koncentrationslägret Warszawa. I samband med Warszawaupproret 1944 sprängde nazisterna fängelset.

Referenser

Externa länkar 

Fängelser i Polen
Byggnader och anläggningar i Warszawa
Lilla miljonärskan

Lilla miljonärskan () är en amerikansk musikalfilm från 1936 i regi av Irving Cummings. Filmen är baserad på 1913 års teaterpjäs av Eleanor Gates. och 1917 års film.

Filmen spelades in i Fort Lee, New Jersey som var en viktig plats för amerikansk filminspelning under det tidiga 1900-talet. 1991 förklarades filmen som kulturellt värdefull av USA:s kongressbibliotek, och det beslutades att filmen skulle bevaras av National Film Registry.

Handling 
Barbara Barry är dotter till miljonären Richard Barry. Han oroar sig över att hon tillbringar för mycket tid ensam i stället för med andra barn, och skickar henne till en internatskola. På vägen till järnvägsstationen blir Barbaras barnflicka påkörd och Barbara smiter iväg, och antar rollen som föräldralös.

Rollista 
 Shirley Temple - Barbara Barry
 Michael Whalen - Richard Barry, Barbaras far
 Jack Haley - Jimmy Dolan, vaudevilleartist, Jerrys make
 Alice Faye - Jerry Dolan, vaudevilleartist, Jimmy Dolans fru
 Gloria Stuart - Margaret Allen
 Claude Gillingwater - Peck
 Sara Haden - Collins, en av Barrys betjänter
 Jane Darwell - Woodward, en av Barrys betjänter
 Arthur Hoyt - Percival Hooch, Pecks assistent
 Henry Armetta - Tony
 Tony Martin - Radiosångare (ej krediterad)
 Paul Stanton - George Hathaway
 Charles Coleman - Stebbins
 John Wray - Flagin
 Tyler Brooke - Dan Ward
 Mathilde Comont - Tonys fru

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer 1936
Filmer producerade av Darryl F. Zanuck
Michael Lohan Jr.

Michael Douglas Lohan Jr., ibland Michael Cameron, född 16 december 1987 i Merrick i New York, är en amerikansk TV-personlighet. Han är son till Dina och Michael Lohan och är bror till skådespelerskorna och sångerskorna Lindsay och Ali Lohan. Han hade en liten roll i filmen Föräldrafällan ifrån 1998 (där storasyster Lindsay spelar huvudrollen).

Externa länkar 
 

Män
Födda 1987
Levande personer
Amerikanska TV-personligheter
Lady in Satin

Lady in Satin från 1958 är ett musikalbum med Billie Holiday och Ray Ellis orkester. Det är det näst sista albumet Billie Holiday spelade in och det sista som gavs ut under hennes livstid.

Låtmaterialet kommer som så ofta när det gäller Holidays repertoar från ”Great American Songbook” och albumet består helt av sånger som Holiday inte tidigare spelat in. Arrangemangen är gjorda av orkesterledaren Ray Ellis och bland solisterna märks Mel Davis, Urbie Green och J.J. Johnson.

Låtlista
I'm a Fool to Want You (Jack Wolf/Joel Herron/Frank Sinatra) – 3:23
For Heaven's Sake (Don Meyer/Elise Bretton/Sherman Edwards) – 3:26
You Don't Know What Love Is (Gene de Paul/Don Raye) – 3:48
I Get Along Without You Very Well (Hoagy Carmichael) – 2:59
For All We Know (J. Fred Coots/Sam M. Lewis) – 2:53
Violets for Your Furs (Matt Dennis/Tom Adair) – 3:24
You've Changed (Bill Carey/Carl T. Fischer) – 3:17
It's Easy to Remember (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 4:01
But Beautiful (Jimmy Van Heusen/Johnny Burke) – 4:29
Glad to Be Unhappy (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 4:07
I'll Be Around (Alec Wilder) – 3:23
The End of a Love Affair (Edward Redding) – 4:46

Inspelningsdata
Alla inspelningarna är gjorda i New York.
18 februari 1958 (spår 2, 3, 11)
19 februari 1958 (spår 1, 5, 8, 9)
20 februari 1958 (spår 4, 6, 7, 10, 12)
Dessa datum kommer från "Jazz Discography Project", skivans texthäfte och engelskspråkiga Wikipedia. Däremot anger ”Billie Holiday Discography”en dag senare, dvs 19, 20 resp 21 februari.

Medverkande

Spår 1–3, 5, 8, 9, 11
Billie Holiday – sång
Ray Ellis – arrangör och dirigent
Bernie Glow – trumpet
Billie Butterfield – trumpet
Mel Davis – trumpet
Urbie Green – trombon
Gene Quill – altsax
Barry Galbraith – gitarr
Okänd – harpa
Hank Jones – piano
Milt Hinton – bas
Osie Johnson – trummor
Okända – stråkar, kör

Spår 4, 6, 7, 10, 12
Billie Holiday – sång
Ray Ellis – arrangör och dirigent
Urbie Green – trombon
J.J. Johnson – trombon
Tom Mitchell – trombon
Ed Powell – flöjt
Phil Bodner – flöjt
Romeo Penque – flöjt
Tom Pashley – flöjt
Bradley Spinney – xylofon
Barry Galbraith – gitarr
Janet Putman – harpa
Mal Waldron – piano
Milt Hinton – bas
Don Lamond – trummor
Okända – stråkar, kör

Källor

Musikalbum 1958
Amerikanska jazzalbum
Album av Billie Holiday
Bastingering

Bastingering är ett uppbyggt utrymme vid övre däcks reling på äldre krigsfartyg.

Bastingeringen bildas av brädgången och en innanför och parallellt med densamma anbragt vägg. Utrymmet täcks av segeldukskapell eller görs tillgängligt genom luckor på insidan. Det användes vanligen till förvaring av manskapets kojer och utgjorde under strid ett visst skydd för besättningen.

Källor 
 

Skrovdelar och delar fästa på skrovet
Önnarps naturreservat

Önnarp är ett naturreservat i Ulricehamns kommun i Västra Götalands län.

Reservatet är beläget nordost om Ulricehamn och består av en sänka med rik växtlighet. Det avsattes som skyddat område 1980 och är 3 hektar stort.

Området har länge hävdats som ängsmark men under 1940-talet började det växa igen. Nu är ängen restaurerad och hävdas genom årlig slåtter. 
I de lägre delarna finns ett kärr. I reservatet trivs kåltistel och brudborste. I kärret växer vattenklöver, älggräs och kärrviol. Där finns även växter som myskbrodd, knagglestarr, loppstarr och fjällskära. I den västra delen av reservatet finns lövskog med kransrams, gulsippa, underviol och korallrot.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Önnarp, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Ulricehamns kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1980
Basuskriget

Basuskriget var enligt den arabiska traditionen ett 40 år långt krig mellan broderstammarna Bakr och Taghlib, vilket tillfogade båda stammarna stora förluster och bilades genom konungen av al-Hira, Al-Mundhir III ibn al-Nu'mans ingripande omkring 534 e. Kr.

Namnet härleds från al-Basus, en kvinna av Bakr, vars kamel dödats av Taghlibs hövding Kulaib ibn Rabia. Hon uppmanar i lidelsefulla verser sin stam till hämnd. Kulaib blev mördad, och hans död blev i sin tur anledning till den förbittrade och långvariga blodsfejden mellan stammarna.

Teveserie
År 2000 producerades en arabisk teveserie som föreställde Basuskriget. Serien hette Al-Zeer Salem och producerades av Den internationella syriska för konst produktion.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 

Krig under medeltiden
Marsiansk odyssé

Marsiansk odyssé () är en science fiction-novell skriven av Stanley G. Weinbaum, ursprungligen publicerad i juli 1934 i tidskriften Wonder Stories.

Svenska översättningar har publicerats 1956, och 1993, då översatt av Jonas Norén. Andra översättningar har publicerats 1996, i antologin Marsianska drömmar, översatt av Sam J. Lundwall, och 2015 under titeln En irrfärd på Mars i antologin med samma namn, översatt av Gunnar Welin.

Handling

Berättelsen utspelar sig under tidigt 2000-tal på Mars, där huvudpersonen Jarvis räddar marsianen Tweel. Tillsammans råkar de sedan ut för olika äventyr.

Källor

Fotnoter

2000-talet i skönlitteratur
Amerikanska noveller
Engelskspråkig skönlitteratur
Mars i skönlitteratur
Science fiction-noveller
Skönlitteratur 1934
Verk av Stanley G. Weinbaum
Ingrid von Dardel

Ingrid von Dardel, gift Unger och Ekwall, född 27 maj 1922 i Neuilly i Frankrike, död 10 november 1962 i Madrid i Spanien, var en svensk dansös och konstnär.

von Dardel var dotter till konstnären Nils Dardel och författaren Thora Dardel Hamilton, ogift Klinckowström, samt dotterdotter till vetenskapsmannen Axel Klinckowström.

Biografi 
Ingrid von Dardel växte upp sina första år i Paris hos båda föräldrarna, därefter hos modern. Efter dansutbildning medverkade hon bland annat som dansös i fältteatern under andra världskriget. Konstintresset tog snart över och efter kriget arbetade hon alltmer som konstnär. Inspirerad av den ”bisarra fantasivärld” som faderns verk bestod av målade Ingrid von Dardel dekorativa goaucher, liksom akvareller med exotiska blommor, akrobatgestalter, ormtjusare, nakendansöser och mörkhyade banjospelare.

När tidskriften La Mode gav ut sina tre första nummer med start 1944 valde man ut verk av Ingrid von Dardel liksom Isaac Grünewald och Edwarda Lie till bifogade planschblad.  1949 hade hon utställning i konstsalongen Rue Lepic 102 i Paris. Ett verk av henne visades vid en Nils Dardel-utställning i Stockholm sommaren 2014.

En samling efter Ingrid von Dardel finns arkivdeponerad, den innehåller brev från Nils och Thora Dardel samt fotografier från Ingrid von Dardels tid med fältteatern och på hennes målningar.

Evert Taubes Ingrid Dardels polska var tillägnad denna Ingrid von Dardel. 

Ingrid von Dardel var 1942–1948 gift med skådespelaren Gustaf Unger och 1952–1959 med reklammannen Lage Ekwall. Tillsammans med Unger fick hon två barn: konstnären Henry Unger och dottern Denise Unger-Mayet. Tillsammans med Ekwall fick hon en son: konstnären Nils Ekwall. 

Ingrid von Dardel dog i lunginflammation i Madrid.  Hon är begravd invid fadern på Ekerö kyrkogård.

Referenser

Externa länkar
Ingrid Dardel på Svensk mediedatabas
Ingrid von Dardel på Svensk Filmdatabas

Svenska målare under 1900-talet
Svenska dansare under 1900-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1922
Avlidna 1962
Kvinnor
Den tokiga månen

Den tokiga månen () är en science fiction-novell skriven av Stanley G. Weinbaum, ursprungligen publicerad i december 1935 i tidskriften Astounding Stories. På svenska publicerades den första gången år 1957.

Handling
Grant Calthorpe påbörjar, efter en ekonomisk krasch år 2110, en karriär som handelsman på Io där Loonies-folket byrter ut läkemedlet Farva mot choklad. Från Io finns även en till art, Slinkers. Efter att ha drabbats av feber stöter han på en annan människa Lee Neilan, som råkat ut för en flygolycka, och tror hon ser i syne. Han räddar henne från Slinkers anfall, men efter att Grant Calthorpes stuga angripits tvingas de fly upp i bergen. De upptäcker en övergiven stad, ruinerna av den en gång blomstrande Loonie-civilisationen. Grant Calthorpe dödar sedan Slinkers med sin eldkastare, och snart dyker en räddningsfarkost upp. Berättelsen slutar med att Lee Neilans far dyker upp och erbjuder Grant Calthorpe ett bättre jobb, samt förlovningen mellan Grant Calthorpe och Lee Neilan.

Referenser

Fotnoter

2100-talet i skönlitteratur
Amerikanska noveller
Engelskspråkig skönlitteratur
Io i fiktion
Science fiction-noveller
Skönlitteratur 1935
Verk av Stanley G. Weinbaum
Örebro folkbank

Örebro folkbank grundades 1867 och var Sveriges första folkbank. Banken grundades av Arvid Gumælius med tyska Hamburger Volksbank som förebild. Banken övertogs 1933 av Södermanlands Enskilda Bank.

Källor

Ej längre existerande svenska banker
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1867
Företag i Örebro
Munksunds AB

Munksunds AB var ett företag som bildades 1926 efter att AB Ytterstfors-Munksund gått i konkurs 1925. 

Konkursboet bjöds ut på offentlig auktion i Munksund den 1 september  1926 och de nästintill enda spekulanterna var Selebolagen som representerade Handelsbanken. De övertog all verksamhet som funnits i AB Ytterstfors-Munksund utom sågverken i Furuögrund, Brännfors, Karlsborg och Luleå järnverk. Brännfors såg blev dock en del av koncernen året där på när Munksunds dotterbolag, Byske trämassefabrik, köpte upp det. När Ivar Kreuger sedan startade Svenska Cellulosa AB (SCA) 1929 blev Munksunds AB ett av dess dotterbolag. 

År 1954 uppgick Munksunds AB i SCA.

Referenser 

Företag i Piteå
Karlshäll

Karlshäll är en stadsdel i Luleå i Luleå kommun, lite mindre än en kilometer norr om Karlsvik. Mellan 1912 och 1962 fanns i Karlshäll ett träsliperi, som 1947 hade 100 arbetare och ägdes av Munksunds AB.

I Karlshäll ligger tyskmagasinen, så kallade eftersom de användes av tyskarna under andra världskriget. Före kriget användes de som lagerbyggnader för träsliperiet.

Källor

Noter

Stadsdelar i Luleå
Redemption Cairn

Redemption Cairn är en science fiction-novell skriven av Stanley G. Weinbaum, ursprungligen publicerad i mars 1936 i tidskriften Astounding Stories.

Handling
Piloten Jack Sands blir kallad för fegis, och får svårt att hitta arbete, sedan han fått skulden för en olycka då han skulle köra en expedition till Jupiters naturliga satellit Europa. I själva verket är andrepiloten Kratska ansvarig. Flera månader senare får han dock anställning att flyga en annan expedition till Europa, med den mindre skicklige andrapiloten Claire Avery som genom tur dock lyckats vinna en prestigefylld tävling.

Det visar sig att den andra expeditionen letar efter papper som lämnades kvar av kaptenen under den föregående expeditionen, som upptäckt hur man använder det radioaktiva ämnet "protactinium" som hittats på Europa till att driva starkare motorer. Men biologen som finns med på expeditionen är egentligen Kraska, förklädd. Han kidnappar Avery och ger sig på övriga ombord på rymdfarkosten. Han tänker tvinga Avery att flyga honom tillbaka till jorden med formeln. Sands lyckas dock stoppa honom, och dödar Kratska, men Sands skadas allvarligt. Avery lyckas dock flyga rymdfarkosten till Io och landar där.

Referenser

Fotnoter

2100-talet i skönlitteratur
Amerikanska noveller
Engelskspråkig skönlitteratur
Europa (måne) i fiktion
Io i fiktion
Science fiction-noveller
Skönlitteratur 1936
Verk av Stanley G. Weinbaum