kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alefen

Alefen (El Aleph) är en novellsamling av den argentinske författaren Jorge Luis Borges utgiven 1949.

Jorge Luis Borges berömmelse vilar framför allt på två böcker, den fiktiva essäistiken i samlingarna Ficciones från 1944 och El Aleph från 1949. Den senare samlingen kom ut i svensk översättning i sin helhet först 2011. Här finns bland annat "Zahiren", förmodligen det närmaste Borges kommer en skräcknovell. Titelnovellen Alefen, handlar om en plats i rymden som innehåller alla andra platser – samtidigt.

Innehåll 
Novellerna i boken är följande i upplagorna från 1952 och framåt. De fyra noveller som då lades till har markerats med årtal.
 Den odödlige ("El inmortal")
 Den döde ("El Muerto")
 Teologerna ("Los teólogos")
 Berättelsen om krigaren och fången  ("Historia del guerrero y la cautiva")
 Biografi över Tadeo Isidoro Cruz ("Biografía de Tadeo Isidoro Cruz (1829–1874)")
 Emma Zunz ("Emma Zunz")
 Asterións hus ("La casa de Asterión")
 Den andra döden ("La otra muerte")
 Deutsches Requiem ("Deutsches réquiem")
 Averroës sökande ("La busca de Averroes")
 Zahiren ("El zahir")
 Gudens skrift ("La escritura del Dios")
 Abenjacán el Bojarí, död i sin labyrint ("Abenjacán el Bojarí, muerto en su laberinto"), 1952
 De två kungarna och de två labyrinterna ("Una leyenda arábiga" ("Historia de los dos reyes y los dos laberintos, como nota de Burton") ), 1952
 Väntan ("La espera"), 1952
 Mannen på tröskeln ("El hombre en el umbral"), 1952
 Alefen ("El Aleph")

Emma Zunz 
"Emma Zunz" är en av novellerna I samlingen. Den handlar om flickan med samma namn, som hämnas sin faders död. Den publicerade först i tidskriften Sur, i september 1948.

Filmatiseringar 
Novellen "Emma Zunz" finns i ett antal filmatiseringar:
Emma Zunz (1993) (Spanien) i regi för tv av Jacquot Benoit.
Emma Zunz (1985) (Mexico) i regi av Giangiacomo Tabet.
Emma Zunz (1984) (Nederländerna) i regi av Peter Delpeut.
Emma Zunz (1979) (Kanada) i regi av Isabel Beveridge.
Emma Zunz (1966) (Spanien) i regi av Jesús Martínez León.
Días de odio (1954) (Argentina) i regi av den svenskättade, argentinske regissören Leopoldo Torre Nilsson.

Källor 

Novellsamlingar
Spanskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1949
Bengshan

Bengshan är ett stadsdistrikt i Bengbu i Anhui-provinsen i centrala Kina.

WP:Projekt Kina
Yuhui

Yuhui är ett stadsdistrikt i Bengbu i Anhui-provinsen i centrala Kina.

WP:Projekt Kina
You Take Me Up

You Take Me Up är en låt av den brittiska gruppen Thompson Twins från albumet Into the Gap. Den släpptes som den tredje singeln från albumet den 23 mars 1984. Den låg nio veckor  på brittiska singellistan och nådde som bäst 2:a plats, vilket är gruppens högsta placering på singellistan. I USA nådde den 44:e plats på Billboard Hot 100.

Utöver de vanliga 7"- och 12"-formaten gavs singeln ut i flera olika varianter och utgåvor. Bland annat som fyra olika formade bildskivor, där tre av dem kan sättas ihop som ett pussel.

utgåvor
UK 7" (Arista TWINS 4)
Sida A
"You Take Me Up" – 4:04
Sida B
"Passion Planet" – 3:43

UK 12" (Arista TWINS 124)
Sida A
"You Take Me Up" (Machines Take Me Over) – 7:33
"Down Tools" – 4:18
Sida A
"Leopard Ray" – 3:50
"Passion Planet" – 3:44

UK 12" (Arista TWINS 224) [U.S. 12" Remix, Strictly Limited Edition]
Sida A
"You Take Me Up" (High Plains Mixer) – 8:30
Sida B
"You Take Me Up" (Instrumental) – 6:20
"Passion Planet" – 3:44

4 UK shaped picture discs 
(Arista TWISD 4) [Round shape with globe and spaceships]

(Arista TWIJ P14) [Part 1 of a 3-part "jigsaw" of a logo/globe map]

(Arista TWIJ P24) [Part 2 of a 3-part "jigsaw" of a logo/globe map]

(Arista TWIJ P34) [Part 3 of a 3-part "jigsaw" of a logo/globe map]

Sida A
"You Take Me Up" – 4:04
Sida B
"Passion Planet" – 3:43

U.S. 7" (Arista AS1-9244)
Sida A
"You Take Me Up" – 3:55
Sida B
"Passion Planet" – 3:42

U.S. 12" promo  (Arista ADP-9250) 
Sida A
"You Take Me Up" (Club Mix) – 8:27
Sida B
"You Take Me Up" (Album Version) – 4:23

U.S. 7" promo (Arista AD1-9244) 
Sida A
"You Take Me Up" (Special Edit) – 4:09
Sida B
"You Take Me Up" (Album Version) – 3:55

Australisk kassettsingel (Arista C14069/X14069/CX14069) 
Sida A
"You Take Me Up/Machines Take Me Over"
"Down Tools"
Sida B
"You Take Me Up" (U.S. Dance Mix) – 8:30
"Passion Planet" – 3:44

Källor

Singlar av Thompson Twins
Musiksinglar 1984
Huaishang

Huaishang är ett stadsdistrikt i Bengbu i Anhui-provinsen i centrala Kina.

WP:Projekt Kina
Huaiyuan

Huaiyuan, tidigare romaniserat Hwaiyüan, är ett härad som lyder under Bengbus stad på prefekturnivå i Anhui-provinsen i centrala Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
Wuhe

Wuhe är ett härad som lyder under Bengbus stad på prefekturnivå i Anhui-provinsen i centrala Kina.

WP:Projekt Kina
Guzhen

Guzhen, tidigare romaniserat Kuchen, är ett härad som lyder under Bengbus stad på prefekturnivå i Anhui-provinsen i centrala Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
Oligofag

Oligofager är en djurarter som livnär sig av ett begränsat antal, vanligen besläktade växter eller djur, till exempel coloradoskalbaggen som endast äter potatisplantan.

Oligofaga arter kan i vissa fall komma ifråga som medel för biologisk bekämpning av ohyra eller ogräs.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978

Entomologi
Zoologi
Monika Meyer-Holzapfel

Monika Meyer-Holzapfel, född 14 april 1907 i Lausanne, död 10 september 1995 i Bern, var en schweizisk djurparksdirektor, biolog och djurpsykolog. Hon var den första kvinnan i Europa som blev direktor för ett zoo och även den första kvinnan som 1946 blev ledamot i International Union of Directors of Zoological Gardens (IUDZG) (idag World Association of Zoos and Aquariums).

Hennes föräldrar var filosofen Rudolf Maria Holzapfel och konstnären Bettina Holzapfel-Gomperz.

Meyer-Holzapfel studerade zoologi, botanik, geologi och mineralogi vid universiteten i Bern och München. 1933 blev hon vid Berns universitet doktor. Som adjungerad professor publicerade hon flera avhandlingar om sina studier med djur i olika europeiska djurparker, bland annat i Basel, Paris och Amsterdam.

Mellan 1944 och 1969 var hon direktor för djurparken Dählhölzli i Bern. Hennes populärvetenskapliga böcker om livet i djurparken gjorde Meyer-Holzapfel känd för allmänheten. 1988 blev hon hedersdoktor vid Hamburgs universitet.

Bibliografi (urval) 
 Tiere, meine täglichen Gefährten. Ernstes und Heiteres aus einem Tierpark, Benteli Verlag Bern, 1966
 Tierpark kleine Heimat, Benteli Verlag Bern, 1968

Referenser 
 
 

Schweiziska forskare under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1995
Kvinnor
Serafimerringning

Serafimerringning är en traditionell klockringning i Riddarholmskyrkan i Stockholm. Ringningen pågår oavbrutet under en timme mellan klockan 12:00 och 13:00 och sker på begravningsdagen för en riddare, eller ledamot, av Serafimerorden.

Beskrivning
Varje riddare (man) eller ledamot (kvinna)  av Serafimerorden får sitt vapen målat med ordensinsignierna på en kopparplåt. Ett urval vapnen ställs ut i Serafimersalen på Stockholms slott. När en serafimerriddare eller ledamot avlider kompletteras vapenskölden med dödsdatum innan den förs till Riddarholmskyrkan. Vid begravningsdagen (inte dödsdagen) av riddaren eller ledamoten bärs vapenskölden i en enkel procession under högvaktseskort från Slottet till Riddarholmskyrkan. 

Processionen anländer klockan 12:00 och samtidigt inleder Riddarholmskyrkans serafimerklocka den så kallade Serafimerringningen. I kyrkan hålls en ceremoni med musik och tal där vice Ordenskanslern officiellt tillkännager serafimerriddarens frånfälle. Klockringningen pågår oavbrutet under en timme och avslutas klockan 13:00. Eftersom Riddarholmskyrkan inte längre är någon församlingskyrka är Serafimerringningen ett sällsynt tillfälle då man får höra en av kyrkans klockor. I samband med Serafimerringningen brukar kyrkan vara öppen för allmänheten.

Bilder från ceremonin den 11 februari 2015

Serafimerringningar under 2000-talet (urval)

Observera att datumet efter namnet anger dagen för Serafimerringningen, inte dödsdagen.
 Thomas Klestil, 10 juli 2004
 Rainier III av Monaco, 15 april 2005
 Johannes Rau, 7 februari 2006
 Lennart Meri, 26 mars 2006
 Sten Rudholm, 12 december 2008
 Francesco Cossiga, 18 augusti 2010
 Oscar Luigi Scalfaro, 30 januari 2012
 Prinsessan Lilian, 16 mars 2013
 Nelson Mandela, 15 december 2013
 Richard von Weizsäcker, 11 februari 2015
 Johann Georg av Hohenzollern-Sigmaringen, 12 mars 2016
 Mario Soares, 10 januari 2017
 Mauno Koivisto, 25 maj 2017
 Bhumibol Adulyadej, 26 oktober 2017
 Henrik av Danmark, 20 februari 2018
 Jean av Luxemburg, 4 maj 2019
 Beji Caid Essebsi, 27 juli 2019
 Hosni Mubarak, 26 februari 2020
 Valéry Giscard d’Estaing, 5 december 2020
 Prins Philip, hertig av Edinburgh, 17 april 2021
 Károlos Papoúlias, 29 december 2021
 Elizabeth II av Storbritannien, 19 september 2022
 Konstantin II av Grekland, 16 januari 2023
 Giorgio Napolitano, 26 september 2023

Se även
 Serafimerorden
 Serafimermedaljen
 Serafimerbaneret
 Kungl. Maj:ts orden
 Lista över mottagare av Serafimerorden

Källor
 Kungahuset: Serafimerringning, 11 februari 2015.
 Kungahuset: Serafimerringning, 12 december 2008.
 Svenska Dagbladet: Siste svenske icke-kunglige riddaren hedrad, publicerad 13 dec. 2008.
  Nationalencyklopedin: Serafimerringning.

Externa länkar

Serafimerorden
Riddarholmskyrkan
Józef Szeryński

Józef Andrzej Szeryński, född 8 november 1892 eller 1893, död 23 eller 24 januari 1943 i Warszawa, var en polsk-judisk polisöverste. Under andra världskriget ledde han den judiska gettopolisen (tyska Jüdischer Ordnungsdienst, polska Żydowska Służba Porządkowa) i Warszawa.

Biografi 
Józef Szeryński föddes i en judisk familj, men när Polen återfick sin självständighet efter första världskriget konverterade han till kristendomen och utvecklade en antisemitisk hållning.

Vid andra världskrigets 1939 utbrott greps Szeryński men släpptes inom kort. Tillsammans med sin familj bosatte han sig senare i Warszawas getto. I november 1940 fick han av juderådets ledare Adam Czerniaków i uppdrag att bilda en gettopolis, en obeväpnad judisk poliskår som samarbetade med tyskarna. Gettopolisens uppgifter innebar att upprätthålla ordningen, förhindra att gettoinvånare flydde samt exekvera tyska tvångsåtgärder. Under Szeryńskis befäl grep och föste gettopolisen samman judar till Umschlagplatz, varifrån de per tåg transporterades till förintelselägret Treblinka. Szeryński beordrade att polisen i första hand skulle låta deportera barn och sjuka, då de utgjorde de svagaste.

Szeryński blev med tiden avskydd av gettots invånare, då han regelbundet informerade tyskarna om förhållandena i gettot, tog mutor och bedrev svartabörsverksamhet. Den 1 maj 1942 greps Szeryński, anklagad för att ha stulit pälsar som konfiskerats från den judiska befolkningen. Han släpptes mot löfte att hjälpa tyskarna i deras Großaktion Warschau, de omfattande deportationerna av judar från Warszawas getto till Treblinka. Under Szeryńskis tid i fängsligt förvar hade gettopolisen letts av hans ställföreträdare Jakub Lejkin. 

I augusti 1942 sköts Szeryński i halsen av Izrael Kanał, en av gettopolisens medlemmar som även samarbetade med gettots underjordiska motståndsrörelse, Judiska kamporganisationen (polska Żydowska Organizacja Bojowa, ZOB). Szeryński överlevde, men i oktober samma år sköts Lejkin ihjäl av kamporganisationen. Den 18 januari 1943 inledde tyskarna den andra stora deportationsaktionen. Kort därefter begick Szeryński självmord genom att inta cyankalium, då han insåg att han skulle komma att gripas av ZOB.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

 

Födda 1893
Avlidna 1943
Män
Personer i Polen under andra världskriget
Förintelsen i Polen
Personer som begått självmord
Bonanus Pisanus

Bonanus Pisanus (Bonanno Pisano), var en italiensk arkitekt och bronsskulptör, verksam under slutet av 1100-talet i Pisa.

Bonanus Pisanus anses delvis ha lett arbetet på domkyrkans kampanil, Lutande tornet i Pisa. Han har enligt en inskrift utfört bronsdörrarna i kyrkans sydportal 1180 samt liknande dörrar i domen i Monreale 1186, med bibliska scener i enkla, klara kompositioner men ännu otymplig figurbildning.

Källor

 

Italienska arkitekter
Italienska skulptörer
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svensk uppslagsbok
Skulptörer under 1100-talet
Italienska konstnärer under 1200-talet
Christoph Thomas Walliser

Christoph Thomas Walliser, född 17 april 1568 i Strassburg, död 26 april 1648 i Strassburg, var en tysk musiker.

Biografi
Christoph Thomas Walliser föddes i Strassburg. Walliser var kollega och musikdirektör vid Strasbourgs universitet och vid Vårfrukatedralen i Strasbourg. Han utgav en traktat över figuralsången (Strassburg, 1611) samt åtskilliga samlingar körer, däribland några ur Aristofanes Molnen. Han avled 1648 i Strassburg.

Referenser

Noter 

Tyska kyrkomusiker
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1600-talet
Personer från Strassburg
Födda 1568
Avlidna 1648
Män
Ugglan
Möckelsnäs naturreservat

Möckelsnäs är ett naturreservat i Älmhults kommun i Kronobergs län.

Reservatet är skyddat sedan 2014 och omfattar drygt 13 hektar. Det är beläget 2 km sydväst om Stenbrohults kyrka, strax söder om Möckelsnäs herrgård. Det är ett lövskogsområde där ek är det dominerande trädslaget.

Tillsammans med naturreservatet Kronan utgör området den yttersta delen av en halvö i sjön Möckeln. Naturreservatet Möckelsnäs består av två delområden som båda utgörs av lövskog som är det som utmärker området. De gamla träden är hemvist för sällsynta kryptogamer och skalbaggar. Utöver ädellövskogen finns det strandskog med al, björk, asp och vide.

Ovanliga arter som hårklomossa och ekbrunbagge förekommer i reservatet.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Möckelsnäs

Naturreservat i Älmhults kommun
Naturskyddsområden bildade 2014
Strandskogar
Guy Musser

Guy Graham Musser, född den 10 augusti 1936 i Salt Lake City, död den 19 oktober 2019, var en amerikansk zoolog.

Mussers forskning riktade sig främst på råttdjur som förekommer i Sydostasien samt i den australiska regionen. Hans studier visade en klarare bild över dessa gnagares ursprung och släktskap. Musser utförde expeditioner till Sulawesi och andra öar i de nämnda regionerna och samlade skelett, skallar och päls av flera råttdjur. Det visade sig att 10 exemplar tillhörde arter som inte var beskrivna.

Musser är en av auktorerna till avhandlingen Mammal Species of the World (1993 och 2005). Tillsammans med Michael D. Carlton övertog han rubrikerna om ordningen gnagare.

2010 uppkallades en jättestor utdöd gnagare efter Musser, Coryphomys musseri.

Musser erhöll Clinton Hart Merriam Award av American Society of Mammalogists 1992.

Referenser 

Amerikanska zoologer
Födda 1936
Avlidna 2019
Män
Alumner från University of Michigan
Litauen i olympiska vinterspelen 1992

Litauen deltog med sex deltagare vid de olympiska vinterspelen 1992 i Albertville. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1992 i Litauen
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
1992
Markgrevskapet Brandenburg-Küstrin

Markgrevskapet Brandenburg-Küstrin var ett riksfurstendöme inom det Tysk-romerska riket och existerade mellan 1535 och 1571. Huvudstad var Küstrin, nuvarande Kostrzyn nad Odrą i Polen. Den ende markgreven var Johan av Brandenburg-Küstrin (1513-1571), även kallad Johan den vise eller Hans von Küstrin. 

Brandenburg-Küstrin uppstod då kurfursten Joakim I av Brandenburg vid sin död 1535 i sitt testamente delade sina ägor mellan sönerna Joakim II och Johan. Detta testamente stred mot kurfursten Albrekt Akilles (1414-1486) successionsordning för huset Hohenzollern, Dispositio Achillea, som stipulerade att territoriet skulle förbli odelat, men testamentet genomdrevs trots detta. Joakim II blev kurfurste av Brandenburg, med Berlins stadsslott som residens, och Johan erhöll Neumark med Dramburg, Schivelbein, Sternberg, Crossen an der Oder, Züllichau och Sommerfeld samt Cottbus och Peitz. Tillsammans bildade dessa markgrevskapet Brandenburg-Küstrin, med Küstrin som residensstad. 

Vid Johans tillträde konverterade han till protestantismen, som därigenom infördes i Brandenburg-Küstrin. Av politiska skäl valde han dock att ställa Brandenburg-Küstrin på kejsaren Karl V:s sida i Schmalkaldiska kriget.

Då Johan av Brandenburg-Küstrin dog utan söner 1571 var den regerande kurfursten Johan Georg av Brandenburg den närmaste manlige arvingen, och Brandenburg-Küstrin uppgick därmed åter i kurfurstendömet Brandenburg.

Källor 

Brandenburgs historia
Lubusz vojvodskap
Västpommerns vojvodskap
Tysk-romerska riket
Brandenburg-Küstrin
Stater och territorier bildade 1535
Stater och territorier upplösta 1571
Juan Agudelo

Juan Sebastián Agudelo, född 23 november 1992, är en amerikansk fotbollsspelare som spelar för Inter Miami i Major League Soccer. Han har även representerat USA:s landslag.

Karriär
Den 28 december 2019 värvades Agudelo av Inter Miami.

Källor

Juan Agudelo på Major League Soccers webbplats

Noter

Amerikanska fotbollsspelare
Amerikanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Red Bull New York
Spelare i CD Chivas USA
Spelare i New England Revolution
Spelare i Stoke City FC
Spelare i FC Utrecht
Spelare i Inter Miami CF
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Eredivisie
Spelare i Concacaf Gold Cup 2011
Spelare i Concacaf Gold Cup 2017
Födda 1992
Levande personer
Män
Första Minnesotaregementet

Första Minnesotaregementet (1st Minnesota Volunteer Infantry Regiment) var ett frivilligt infanteriregemente från Minnesota under det amerikanska inbördeskriget.

Slaget vid Gettysburg
Första Minnesotaregementet är känt för att det under andra dagens strider i slaget vid Gettysburg 1863 genomförde ett motanfall mot en sex gånger så stor fientlig brigad. Motanfallet beordrades för att vinna några minuters fördröjning av det fientliga huvudanfallet. Vid motanfallet stupade eller sårades 82 % av regementets soldater.

Förluster
Under sin tjänstgöringstid 1861-1864 förlorade regementet följande antal soldater:
 Stupade i strid: 187
 Döda av sjukdomar: 99
 Sårade: 609

Referenser
 

Amerikanska inbördeskriget
USA:s militärhistoria

Minnesota under 1800-talet
Johann Ignaz Walter

Johann Ignaz Walter, född den 31 augusti 1755 i Böhmen, död den 22 februari 1822 i Regensburg, var en tysk tenorsångare och tonsättare.

Biografi
Ignaz Walter föddes i Böhmen. Walter var 1789 anställd som hovsångare hos kurfursten av Mainz. Han uppträdde därefter på flera teatrar och senare som direktör vid teatern i Regensburg. Han avled i Regensburg. Walter komponerade flera operor och sångspel, exempelvis Waltron och Der Spiegelritter, mässor och instrumentalmusik.

Referenser

Noter 

Tyska tenorer
Tyska operasångare under 1700-talet
Tyska operasångare under 1800-talet
Födda 1755
Avlidna 1822
Män
Suladvärguv

Suladvärguv (Otus sulaensis) är en fågel i familjen ugglor inom ordningen ugglefåglar.

Utbredning och systematik 
Suladvärguv återfinns i Sulaöarna. Vissa behandlar den som underart till moluckdvärguven (O. magicus).

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Ugglor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Sulaöarna
August Walter

August Walter, född 12 augusti 1821 i Stuttgart, död den 22 januari 1896 i Basel, var en tysk tonsättare och violinist.

Biografi
August Walter föddes 1821 i Stuttgart. Walter tvangs av sin far att bli sockerbagarelärling, men lämnade snart detta yrke för att ägna sig åt tonkonsten. Han blev elev av Bernhard Molique i violinspelning och komposition, tog därefter undervisning i kontrapunkt av Simon Sechter i Wien. Walter blev 1846 musikdirektör i Basel. Han komponerade en symfoni, en oktett för stråkinstrument och blåsinstrument, tre  stråkkvartetter och sånger.

Referenser

Noter 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska violinister
Klassiska violinister
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1896
Män
Daniel Purcell

Daniel Purcell, född omkring 1664 i London, död 1717 (begraven den 26 november), var en engelsk tonsättare. Han var bror eller kusin till Henry Purcell.

Biografi
Daniel Purcell föddes omkring 1664 i London. Han var bror eller kusin till Henry Purcell. Purcell var organist först vid Magdalen College i Oxford, därefter vid Andreaskyrkan i London. Han komponerade några operor.

Referenser

Noter 

Engelska kompositörer
Brittiska operatonsättare
Personer i England under 1600-talet
Brittiska musiker under 1700-talet
Födda 1664
Avlidna 1717
Män
Dolbeaultkohomologi

Inom matematiken är Dolbeaultkohomologi (uppkallat efter Pierre Dolbeault) en analogi av de Rhamkohomologi för komplexa mångfalder. Låt M vara en komplex mångfald. Då är Dolbeaultkohomologigrupperna Hp,q(M,C) med p och q heltal realiserade som delkvoter av rummet av komplexa differentialformer av grad (p,q).

Konstruktion av Dolbeaultkohomologin
Låt Ωp,q vara vektorknippet av komplexa differentialformer av grad (p,q). Dolbeaultoperatorn

har, eftersom

en associerad kohomologi. Mer specifikt definieras Dolbeaultkohomologigrupperna som kvoten

Dolbeaults sats
Dolbeaults sats är en komplex analogi av de Rhams sats. Den säger att Dolbeaultkohomologin är isomorfisk till kärvekohomologin av kärven av analytiska differentialformer. Mer specifikt är

där Ωp är kärven av analytiska p-former på M.

Referenser

Allmänna källor 

Kohomologiteorier
Komplexa mångfalder
Hodgeteori
Oligoklas

Oligoklas är ett fältspatmineral och plagioklas som har en sammansättning mellan ändleden albit NaAlSi3O8 och anortit CaAl2Si2O8. Molandelen anortit är 10–30 % det vill säga att kvoten Ca/(Na+Ca) är 0,1–0,3. Det är ett bergartsbildande mineral. Oligoklas betraktas av International Mineralogical Association numera inte som ett självständigt mineral utan som en varietet  av albit.

Etymologi och historia 
Namnet oligoklas gavs av August Breithaupt 1826 från det grekiska oligos, lite, och clasein, att bryta, eftersom mineralet ansågs ha en mindre perfekt spaltning än albit. Mineralet beskrevs första gången i prov från Danvikstull i Stockholm. Det hade redovisats som en distinkt art av Jacob Berzelius 1824, och namngavs då av honom som soda-spodumen, på grund av dess likhet i utseende med spodumen.

Egenskaper 
Oligoklas är en natrium-kalciumfältspat som kristalliserar i det triklina systemet. Den har Mohs hårdhet 6 till 6½ och specifika vikten är 2,63–2,66.  Brytningsindex är: nα=1,533–1,545, nβ=1,537–1,548, nγ=1,542–1,552. Till färgen är den oftast vit, med nyanser av grått, grönt eller rött.

Förekomst och användning 
Perfekt färglöst och transparent material finns i Bakersville, North Carolina, och har emellanåt blivit slipat som ädelsten. En annan sort, oftare använt som en ädelsten, är aventurinfältspat eller solsten som finns som rödaktiga spaltmassor i gnejs på Tvedestrand i södra Norge. Denna har ett lysande rött till gyllene metallglitter, på grund av närvaron av många små fjäll av hematit orienterade inom fältspatstrukturen.

Oligoklas påträffas ofta tillsammans med ortoklas, som en beståndsdel i plutoniska magmatiska bergarter såsom granit, syenit och diorit. Den förekommer i porfyr och diabasgångar  samt i de vulkaniska  bergarterna andesit och trakyt.  Den förekommer också i gnejs. De bäst utvecklade och största kristallerna är de som finns med ortoklas, kvarts, epidot och kalcit i ådror i granit vid Arendal i Norge. Kristaller av oligoklas förekommer i Sverige vid Ytterby i Uppland och Malsjö kalkbrott i Värmland.

Källor 

Bra Böckers lexikon, 1978

Noter 

Kalciummineral
Silikatmineral
Gustav Walter

Gustav Walter, född den 11 februari 1834 i Bilin (Böhmen), död den 31 januari 1910 i Wien, var en österrikisk operasångare.
 
Walter erhöll sin utbildning vid konservatoriet i Prag och anställdes 1856 vid Wiens hovopera, där han sedan intog en framstående plats. Han ansågs vara en av de främsta tysksjungande tenorsångarna i den finare genren och var särskilt en framstående tolkare av Schuberts Lieder.

Källor 

  

Österrikiska tenorer
Österrikiska operasångare under 1800-talet
Personer i Böhmen under 1800-talet
Födda 1834
Avlidna 1910
Män