kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laura Bailey

Laura Dawn Bailey, född 28 maj 1981 i Biloxi, Mississippi, är en amerikansk skådespelare och röstskådespelare som ger sin röst till karaktärer inom ett flertal engelskspråkiga versioner av japanska animefilmer och TV-serier, samt röstroller inom datorspel och tecknade serier. Hon är mest känd för sin roll som bland andra Maka Albarn i Soul Eater, Kid Stammar i Dragon Ball Z, Tohru Honda i Fruits Basket, Lust i Fullmetal Alchemist och Shinnosuke "Shin" Nohara i Crayon Shin-Chan. I datorspel har hon gett rösten till bland andra Rayne i BloodRayne-serien, Chun-Li i de senaste titlarna av Street Fighter-serien, den kvinnliga huvudpersonen i Persona 3 Portable, Rise Kujikawa i Persona 4-serien, Blaze the Cat i Sonic the Hedgehog-serien, Lucina i Fire Emblem: Awakening, Serah Farron i Final Fantasy XIII-serien, Serana i The Elder Scrolls V: Skyrim - Dawnguard, Spartan Olympia Vale i Halo 5: Guardians och Jaina Proudmoore i World of Warcraft. Hon är en av de ursprungliga spelarna i webbserien Critical Role där hon främst spelat karaktärerna Vex'ahlia, Jester och Imogen.

Filmografi

Anime

Animerade serier

Långfilmer

Direkt-till-video och TV-filmer

Datorspel

Live action

Referenser 

 Övriga referenser

Externa länkar

 
 
 

Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska sångare under 2000-talet
Levande personer
Födda 1981
Skådespelare från Los Angeles
Skådespelare från Texas
Skådespelare från Mississippi
Kvinnor
Wingqvist

Wingqvist är ett svenskt efternamn som kan stavas på olika sätt. 2015 var följande antal personer bosatta i Sverige med stavningsvarianterna:

 Wingqvist 148
 Wingquist 24
 Wingkvist 12
 Vingqvist 31
 Vingkvist 8

Tillsammans blir detta 223 personer.

Personer med efternamnet Wingqvist eller varianter på detta namn
 Olof Wingqvist (1800–1861), svensk historieprofessor.
 Lars Wingqvist (1835–1900), svensk fabrikör.
 Elin Wingqvist-Renck (1895–1975), svensk psykiater.
 Per Wingqvist (1849–1910), svensk psykiater.
 Sven Wingquist (1876–1953), svensk ingenjör, uppfinnare och industrialist.
 Karl-Gustaf Vingqvist (1883–1967), svensk militär och gymnast.

Övrigt
 L. J. Wingqvist Fritsla Mekaniska Wäfveri & Spinnerier – ett väveri och senare spinneri, beläget i Fritsla i södra Västergötland
 Wingquist Laboratory – ett forskningscentrum för virtuell produktframtagning på Chalmers tekniska högskola

Efternamnsförgreningssidor
Svenska efternamn
Ji'an (olika betydelser)

Ji'an kan syfta på:
Ji'an – stad på prefekturnivå, Jianxi-provinsen
Ji'an, Ji'an – härad i föregående
Ji'an, Tonghua – stad på häradsnivå, Jilin-provinsen

WP:Projekt Kina
Wolter

Wolter, Wollter eller Volter är ett svenskt och tyskt efternamn. År 2015 var följande antal personer bosatta i Sverige med stavningsvarianterna:

 Wolter 185
 Wollter 89
 Volter 27

Tillsammans blir detta 301 personer.

Personer
 Charlotte Wolter (1831–1897), österrikisk skådespelare
 Christopher Wollter (född 1972), svensk skådespelare och musikalartist
 Horst Wolter (född 1942), tysk fotbollsmålvakt
 Julia Dufvenius Wollter (född 1975), svensk skådespelare
 Karl-Anders Wollter (1927–2017), svensk jurist och diplomat
 Ralf Wolter (1926–2022), tysk skådespelare
 Stina Wollter (född 1964), svensk konstnär, sångare med mera
 Sven Wollter (1934–2020), svensk skådespelare
 Willi Wolter (1907–1969), tysk nazist

Se även
 Lista över spårvagnar i Göteborg

Svenska efternamn
Abokobi

Abokobi är en ort i södra Ghana, belägen cirka 30 km norr om Accra. Den är huvudort för distriktet Ga East, som tillhör regionen Storaccra, och folkmängden uppgick till 1 654 invånare vid folkräkningen 2010.

Abokobi grundades, år 1854, av tyska missionärer från Baselmissionsällskapet för kristna flyktingar från Osu, området runt Christiansborg i tidigare danska Accra, efter att britterna hade beskjutit staden.

Källor

Orter i Storaccra
Volter

Volter kan syfta på:

 Volter –  ett svenskt och tyskt efternamn, se Wollter
 Volter (namn) – ett förnamn med namnsdag i Finland
Västra flygbasområdet

Västra flygbasområdet (Flybo V) var ett flygbasområde inom svenska flygvapnet som verkade åren 1942–1957. Förbandsledningen var förlagd i Göteborgs garnison i Göteborg.

Historik
Genom 1942 års försvarsbeslut bildades fem regionala flygbasområden, det i syfte att samordna och ansvara för krigsflygbaser och förråd. Varje krigsflygbas fick av säkerhetsskäl endast en flygande division förläggas. Därav fick staben för respektive flygbasområde i uppgift att anlägga nya flygfält, vilka skulle grupperas i tre fält med 3–10 km mellanrum. När Flygvapnet började organiseras efter STRIL 50, kom all luftbevakningen att koncentreras till Flygvapnet. Detta efter att både Armén och Flygvapnet haft egna luftbevakningsorganisationer. För flygbasområdena innebar det att ansvarsområdet utökades från 1948 till att även innefatta luftbevakning. Den 1 oktober 1957 avvecklades flygbasområdena, och ersattes geografiskt av luftförsvarssektorer, medan uppgifterna överfördes till eskaderstaberna.

Ingående enheter

Fält 5: Badened
Fält 6: Hasslösa
Fält 7: Jonstorp
Fält 8: Moholm/Bällefors
Fält 9: Kyrketorp
Fält 20: Råda/Björnegården
Fält 21: Lidköping/Hovby
Fält 22: Sävare
Fält 38: Forsvik/Humsjöhult

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades flygbasområdeschef och hade tjänstegraden överste.

1943–1946: Egmont Tornberg
1946–1948: Gunnar Lindberg
1948–1949: Magnus Bång
1949–1954: Carl Bergström
1954–1957: Sten Norström

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Norra flygbasområdet
Göta flygflottilj
Hallands flygflottilj
Skaraborgs flygflottilj
Stridsledning och luftbevakning
Södra flygbasområdet
Södra flygkommandot
Västgöta flygflottilj
Östra flygbasområdet
Övre Norrlands flygbasområde

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska flygvapenförband
Stridsledning och luftbevakning
Historiska militära indelningar i Sverige
Göteborgs garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1957
Belfrage

Belfrage är ett skotskt och svenskt efternamn som 2019 bars av 383 personer i Sverige och kan syfta på:

Släkt
 Belfrage (adelsätt)

Personer
August Wilhelm Belfrage (1841-1909), arkitekt
Axel Belfrage (1844–1922), läkare
Bengt Belfrage (född 1930), valthornist
 Bror Belfrage (1905–1965), tecknare och målare
 Einar Belfrage (1882–1953), läkare
Elsa Belfrage (1891–1983), läkare och sjuksköterska
Erik Belfrage, flera personer
Erik Belfrage (läkare) (1879–1977), läkare
Erik Belfrage (företagsledare) (1946–2020), diplomat och företagsledare
Esbjörn Belfrage (1932–2001), litteraturvetare, bibliotekarie
Frank Belfrage (född 1942), diplomat, kabinettssekreterare
Fredrik Belfrage (född 1949), radioman och programledare
Fritz Belfrage (1841–1925), läkare
Gustaf Belfrage (1827–1909), kammarherre
Göran Belfrage (född 1946), ingenjör
Gösta Belfrage, flera personer
Gösta Belfrage (trävaruhandlare) (1888–1949), trävaruhandlare
Gösta Belfrage (direktör) (1914–2000), direktör
 Harald Belfrage (1894–1983), läkare
Henrik Belfrage (född 1958), kriminolog, professor
Johan Leonard Belfrage (1754–1820), generalmajor och godsägare
John Belfrage (1901–1976), läkare
Karl-Erik Belfrage (1913–2002), läkare
Knut Belfrage (1851–1934), läkare
Kurt Belfrage (1878–1951), börsdirektör, rotarian
Kurt-Allan Belfrage (1907–1991), diplomat och företagsledare i Atlas-Copco
Leif Belfrage (1910–1990), diplomat, kabinettssekreterare
Per Belfrage (född 1940), läkare, professor
Sixten Belfrage (1883–1976), språkforskare
Sven Belfrage (1911–2009), läkare
Åke Belfrage (1880–1957), bankman

Referenser

Noter 

Svenska efternamn
Herbert Read

Sir Herbert Edward Read, född 4 december 1893 North Riding of Yorkshire, England, död 12 juni 1968 på samma ort, var en engelsk anarkist, poet och litteraturkritiker och en av de tidigaste engelska skribenterna att beakta existentialismen.

Biografi
Read var son till en bonde, i Muscoates nära Nunnington, omkring fyra miles söder om Kirkbymoorside i North Riding of Yorkshire. Hans studier vid University of Leeds avbröts av utbrottet av första världskriget, då han tjänstgjorde vid Green Howards i Frankrike. Han fick belönades med Military Cross och Distinguished Service Order, och nådde kaptens grad. Under kriget grundade Read tidskriften Arts and Letters tillsammans med Frank Rutter, en av de första litterära tidskrifter att publicera verk av T S Eliot.

Reads första diktsamling var Songs of Chaos, som gavs ut på eget förlag 1915. Hans andra samling, som publicerades 1919, hette Naked Warriors, och byggde på hans erfarenheter från striderna i skyttegravarna under första världskriget. Hans arbete, som visar påverkan av imagism och de metafysiska poeterna, var huvudsakligen skrivna på fri vers. Hans Collected Poems kom ut 1946. 

Som litteraturkritiker ägnade sig Read främst åt engelska romantiska poeter (t.ex. The True Voice of Feeling: Studier i engelsk romantisk poesi, 1953) men var också en god observatör av imagism. Han publicerade också en roman, The Green Child.

Read var även intresserad av konsten att skriva. Han brydde sig mycket om stil och struktur och sammanfattade sin syn i English Prose Style (1928), en grundbok och en filosofi, om bra sätt att skriva. Boken anses vara en av de bästa  grundläggande för det engelska språket, och hur dess grunder kan användas och har använts för att skriva engelska med elegans och distinktion.

Förutom lyrik, en roman, och självbiografiska verk skrev Read också essäer i estetik, och särskilt som konstteoretiker har han gjort en stor insats med verk som Uppfostran genom konsten (1943, översatt 1956) m. fl.

Read var en av grundarna av Institute of Contemporary Arts.

Källor

Tryckta källor 
Bra Böckers lexikon, 1979

Noter

Externa länkar
http://www.ibe.unesco.org/publications/ThinkersPdf/reade.pdf

Födda 1893
Avlidna 1968
Män
Engelska poeter
Alumner från University of Leeds
Östra flygbasområdet

Östra flygbasområdet (Flybo O) var ett flygbasområde inom svenska flygvapnet som verkade åren 1942–1957. Förbandsledningen var förlagd i Stockholms garnison i Stockholm.

Historik
Genom 1942 års försvarsbeslut bildades fem regionala flygbasområden, det i syfte att samordna och ansvara för krigsflygbaser och förråd. Varje krigsflygbas fick av säkerhetsskäl endast en flygande division förläggas. Därav fick staben för respektive flygbasområde i uppgift att anlägga nya flygfält, vilka skulle grupperas i tre fält med 3–10 km mellanrum. När Flygvapnet började organiseras efter STRIL 50, kom all luftbevakningen att koncentreras till Flygvapnet. Detta efter att både Armén och Flygvapnet haft egna luftbevakningsorganisationer. För flygbasområdena innebar det att ansvarsområdet utökades från 1948 till att även innefatta luftbevakning. Den 1 oktober 1957 avvecklades flygbasområdena, och ersattes geografiskt av luftförsvarssektorer, medan uppgifterna överfördes till eskaderstaberna.

Ingående enheter

Fält 10: Larslund/Enstaberga
Fält 12: Väsby
Fält 13: Gryttjom
Fält 14: Tierp/Nygård
Fält 23: Sundbro
Fält 24: Viksta/Sommaränge
Fält 36: Åkerby/Gräve

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades flygbasområdeschef och hade tjänstegraden överste.

1942–1945: Fredrik Adilz
1945–1952: Georg Gärdin
1952–1955: Lars Gösta Hägglöf
1955–1957: Herbert von Schinkel

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Norra flygbasområdet
Stridsledning och luftbevakning
Svea flygflottilj
Södertörns flygflottilj
Södra flygbasområdet
Mellersta flygkommandot
Upplands flygflottilj
Västmanlands flygflottilj
Västra flygbasområdet
Övre Norrlands flygbasområde

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska flygvapenförband
Stridsledning och luftbevakning
Historiska militära indelningar i Sverige
Stockholms garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1957
Europamästerskap 1913

Europamästerskap 1913 kan avse:

Europamästerskapet i bandy 1913
Europamästerskapen i brottning 1913
Europamästerskapen i friidrott 1913
Europamästerskapen i hastighetsåkning på skridskor 1913
Europamästerskapen i konståkning 1913
Europamästerskapet i ishockey för herrar 1913
Södra flygbasområdet

Södra flygbasområdet (Flybo S) var ett flygbasområde inom svenska flygvapnet som verkade åren 1942–1957. Förbandsledningen var förlagd i Ängelholms garnison i Ängelholm.

Historik
Genom 1942 års försvarsbeslut bildades fem regionala flygbasområden, det i syfte att samordna och ansvara för krigsflygbaser och förråd. Varje krigsflygbas fick av säkerhetsskäl endast en flygande division förläggas. Därav fick staben för respektive flygbasområde i uppgift att anlägga nya flygfält, vilka skulle grupperas i tre fält med 3–10 km mellanrum. När Flygvapnet började organiseras efter STRIL 50, kom all luftbevakningen att koncentreras till Flygvapnet. Detta efter att både Armén och Flygvapnet haft egna luftbevakningsorganisationer. För flygbasområdena innebar det att ansvarsområdet utökades från 1948 till att även innefatta luftbevakning. Den 1 oktober 1957 avvecklades flygbasområdena, och ersattes geografiskt av luftförsvarssektorer, medan uppgifterna överfördes till eskaderstaberna.

Ingående enheter

Fält 1: Sjöbo/Björka
Fält 2: Sövdeborg
Fält 3: Ripa
Fält 4: Kristianstad/Everöd
Fält 37: Hultsfred

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades flygbasområdeschef och hade tjänstegraden överste.

1943–1945: Ingemar Nygren
1945–1946: Gunnar Lindberg
1946–1952: Knut Zachrisson
1952–1957: Ingemar Nygren

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Norra flygbasområdet
Skånska flygflottiljen
Stridsledning och luftbevakning
Södra flygkommandot
Västra flygbasområdet
Östra flygbasområdet
Övre Norrlands flygbasområde

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska flygvapenförband
Stridsledning och luftbevakning
Historiska militära indelningar i Sverige
Ängelholms garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1957
Mannheimer

Mannheimer är ett svenskt efternamn som 2015 bars av 139 personer och kan syfta på:

Släkt
 Mannheimer (släkt)

Personer med efternamnet Mannheimer
 Anna Mannheimer (född 1963), programledare och journalist
 Bodil Mannheimer (född 1935), skådespelare
 Carin Mannheimer (1934–2014), regissör, manusförfattare och författare
 Charlotte Mannheimer (1866–1934), konstnär och mecenat
 Clara Mannheimer (född 1968), radioprogramledare
 Edgar Mannheimer (1904–1965), läkare och professor
 Herman Mannheimer (1867–1942), finansman
 Irène Mannheimer (1931–2023), konsertpianist
 Love Mannheimer (1904–1995), advokat
 Niklas Mannheimer Ruberg (född 1985), programledare och webbredaktör
 Otto Mannheimer (flera personer)
 Otto Mannheimer (journalist) (född 1944), kulturjournalist
 Otto Mannheimer (politiker) (1860–1924), advokat och politiker
 Sara Mannheimer (född 1967), glaskonstnär och författare
 Sören Mannheimer (1934–2016), jurist och kommunpolitiker, socialdemokrat
 Ted Mannheimer (1907–1996), bankdirektör
 Theodor Mannheimer (1833–1900), bankdirektör

Övrigt
 Mannheimer Swartling, advokatfirma

Se även
 Lista över spårvagnar i Göteborg

Referenser

Noter 

Svenska efternamn
Prampram

Prampram är en ort i sydöstra Ghana. Den är huvudort för distriktet Ningo-Prampram, som tillhör regionen Storaccra, och folkmängden uppgick till 14 897 invånare vid folkräkningen 2010. David Addy, en landslagsspelare i fotboll, kommer från Prampram.

Källor

Orter i Storaccra
Norra flygbasområdet

Norra flygbasområdet (Flybo N) var ett flygbasområde inom svenska flygvapnet som verkade åren 1942–1957. Förbandsledningen var förlagd i Östersunds garnison i Östersund.

Historik
Genom 1942 års försvarsbeslut bildades fem regionala flygbasområden, det i syfte att samordna och ansvara för krigsflygbaser och förråd. Varje krigsflygbas fick av säkerhetsskäl endast en flygande division förläggas. Därav fick staben för respektive flygbasområde i uppgift att anlägga nya flygfält, vilka skulle grupperas i tre fält med 3–10 km mellanrum. När Flygvapnet började organiseras efter STRIL 50, kom all luftbevakningen att koncentreras till Flygvapnet. Detta efter att både Armén och Flygvapnet haft egna luftbevakningsorganisationer. För flygbasområdena innebar det att ansvarsområdet utökades från 1948 till att även innefatta luftbevakning. Den 1 oktober 1957 avvecklades flygbasområdena, och ersattes geografiskt av luftförsvarssektorer, medan uppgifterna överfördes till eskaderstaberna.

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades flygbasområdeschef och hade tjänstegraden överste. 

1943–1944: Björn Bjuggren
1944–1954: Herman Sundin
1954–1957: Ragnar Carlgren

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Jämtlands flygflottilj
Norra flygkommandot
Stridsledning och luftbevakning
Södra flygbasområdet
Västra flygbasområdet
Östra flygbasområdet
Östersunds garnison
Övre Norrlands flygbasområde

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska flygvapenförband
Stridsledning och luftbevakning
Historiska militära indelningar i Sverige
Östersunds garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1957
Övre Norrlands flygbasområde

Övre Norrlands flygbasområde (Flybo ÖN) var ett flygbasområde inom svenska flygvapnet som verkade åren 1942–1957. Förbandsledningen var förlagd i Luleå garnison i Luleå.

Historik
Genom 1942 års försvarsbeslut bildades fem regionala flygbasområden, det i syfte att samordna och ansvara för krigsflygbaser och förråd. Varje krigsflygbas fick av säkerhetsskäl endast en flygande division förläggas. Därav fick staben för respektive flygbasområde i uppgift att anlägga nya flygfält, vilka skulle grupperas i tre fält med 3–10 km mellanrum. När Flygvapnet började organiseras efter STRIL 50, kom all luftbevakningen att koncentreras till Flygvapnet. Detta efter att både Armén och Flygvapnet haft egna luftbevakningsorganisationer. För flygbasområdena innebar det att ansvarsområdet utökades från 1948 till att även innefatta luftbevakning. Den 1 oktober 1957 avvecklades flygbasområdena, och ersattes geografiskt av luftförsvarssektorer, medan uppgifterna överfördes till eskaderstaberna.

Ingående enheter

Fält 17: Vännäs läger
Fält 19: Olofsfors/Nordmaling
Fält 28: Gunnarn flygbas
Fält 29: Storberg
Fält 30: Moskosel/Malmesjaure
Fält 31: Unbyn
Fält 32: Heden/Övre Heden
Fält 33: Gällivare/Kavaheden
Fält 34: Kalixfors
Fält 39: Överkalix/Naisheden
Fält 40: Fällfors

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades flygbasområdeschef och hade tjänstegraden överste. Flygbasområdeschefen för Övre Norrlands flygbasområde, var även chef för Norrbottens flygbaskår (F 21)

1942–1946: Gösta von Porat
1946–1951: Egmont Tornberg
1951–1956: Hugo Svenow
1956–1957: Gunnar Lindberg

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Luleå garnison
Norrbottens flygbaskår
Norra flygbasområdet
Norra flygkommandot
Stridsledning och luftbevakning
Södra flygbasområdet
Västra flygbasområdet
Östra flygbasområdet

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska flygvapenförband
Stridsledning och luftbevakning
Historiska militära indelningar i Sverige
Luleå garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1957
Tekniska Elementarskolan

Tekniska Elementarskolan kan avse:

Ebersteinska gymnasiet – ett kommunalt gymnasium i Norrköping grundat 1857
Härnösands gymnasium – en gymnasieskola i Härnösand med rötter från 1650
Pauli gymnasium – en gymnasieskola belägen i centrala Malmö från 1853
Rudbecksgymnasiet, Örebro – en gymnasieskola belägen i centrala Örebro från 1857
Sven Eriksonsgymnasiet – en gymnasieskola belägen i centrala Borås från 1856
Vietnamkutia

Vietnamkutia (Cutia legalleni) är en fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vietnamkutia delas in i två underarter med följande utbredning:
 C. c. hoae – centrala Vietnam (Berget Ngoc Linh i provinsen Kon Tum)
 C. c. legalleni – södra Vietnam (Langbianplatån)

Tidigare behandlades vietnamkutia och vitbukig kutia (Cutia nipalensis) som en och samma art, och vissa gör det fortfarande.

Status 
Vietnamkutian har ett litet utbredningsområde och beståndet uppskattas till mellan 10 000 och 20 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust och fångst för burfågelindustrin. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Kutia och släktesnamnet Cutia kommer från nepalesiskans Khutya för arten vitbukig kutia. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Maurice Joseph Le Gallen (1873-1956), fransk kolonialadministratör  French colonial administrator, Resident Superior i Kambodja 1914, Resident Superior i Tonkin 1915-1916 och guvernör över Kochinkina 1916-1921.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Vietnam
Svarthuvad skriktrast

Svarthuvad skriktrast (Turdoides reinwardtii) är en afrikansk fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Svarthuvad skriktrast är en ganska stor skriktrast, 25-26 centimeter lång. Den har en medellång stjärt, svartaktig huva, fläckigt bröst och ostreckat gråbrun ovansida. Undersidan är vit med beige flanker. På huvudet syns vit strupe och en tydlig vit ögonring. Liksom andra skriktrastar har den korta och rundade vingar, och flykten är fladdrig och svag.

Läte 
Detta är en ljudlig fågel vars flockar avger ett konstant tjattrande, gnisslande och kvittrande. Det vanligaste lätet är ett "cha-ka-ta".

Utbredning och systematik 
Svarthuvad skriktrast delas upp i två distinkta underarter med följande utbredning:
 Turdoides reinwardtii reinwardtii – Senegal till Sierra Leone och Mali
 Turdoides reinwardtii stictilaema – Ghana till Nigeria, Kamerun, Centralafrikanska republiken och norra Demokratiska republiken Kongo

Det har föreslagits att denna, ovamboskriktrast och mörk skriktrast utgör en och samma art.

Levnadssätt 
Svarthuvad skriktrast är en vanlig stannfågel i tät buskvegetation och skogsmarker där den lever av insekter men också frukt. Fågeln häckar kooperativt och lever i familjeflockar med mellan fyra och tolv eller fler individer, som alla hjälps åt att ta hand om ungarna. Den lägger två till tre ägg i ett skålformat bo som placeras dolt i lövverket i ett träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till ganska vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Caspar Georg Carl Reinwardt (1773-1854), holländsk naturforskare och samlare av specimen verksam i Ostindien 1817-1822.

Referenser

Tryckta källor 
 Birds of The Gambia av Barlow, Wacher and Disley, 
Collar, N. J. & Robson, C. 2007. Family Timaliidae (Babblers)  pp. 70 – 291 in; del Hoyo, J., Elliott, A. & Christie, D.A. eds. Handbook of the Birds of the World, Vol. 12. Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions, Barcelona.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i etiopiska regionen