kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frans Pourbus den yngre

Frans Pourbus den yngre, född 1569 i Antwerpen, död 19 februari 1622 i Paris, var en flamländsk konstnär. Han var son till Frans Pourbus den äldre.

Frans Pourbus blev mästare i Antwerpen 1591, hovmålare hos hertigen av Mantua Vincenzo I Gonzaga, från 1610 var han verksam i Paris som Maria av Medicis hovmålare. Mindre betydande på det historiska och religiösa måleriets område, hörde Pourbus till tidens mest eftersökta och framstående porträttmålare. Hans porträtt var kultiverat och elegant utförda men förefaller ibland ytliga. Pourbus är representerad på de flesta större konstmuseer, på Nationalmuseum finns ett porträtt av Anna av Tyrolen.

Verk i urval

Källor

Externa länkar

 

Flamländska målare
Födda 1569
Avlidna 1622
Män
Svensk uppslagsbok
Pietari Päivärinta

Pietari Päivärinta, född 18 september 1827 i Ylivieska, död där 26 juli 1913, var en finländsk författare. 

Päivärinta uppfostrades av fattiga föräldrar i strängt pietistisk anda. Han blev dräng vid 12 års ålder, bildade familj vid 22 och köpte 1854 på kredit ett eget jordbruk, vilket efterhand förbättrade hans ekonomiska ställning. År 1868 blev han klockare i hemsocknen samt var lantdagsman för denna 1882–1891, dock utan att spela någon framstående roll. Han framträdde som författare först i femtioårsåldern, men utvecklade därefter en utomordentlig produktivitet.
 
Päivärinta är mest känd för sina skildringar av den österbottniska allmogen, skrivna i en religiös och moraliserande anda. Sin första berättelse Elämäni (Min levnad) sände Päivirinta vid en pristävlan till Finska litteratursällskapet. Han vann ej priset, men tilldelades ett högt bidrag till bekostande av berättelsens tryckning (1877). Hans två större novellsamlingar, Elämän havainnoita (tio häften, 1880–1889) och Mina ja muut, Sakeus Pyöriän kertomuksia (ett band, 1885), översattes till stor del till svenskan under titeln Bilder ur lifvet (fyra häften, 1883–1887; det tredje innehållande Sakeus Pyöriäs berättelser om sig och andra). 

Päivärinta skrev även Torpan poika (Torpets son; 1883), en större berättelse som behandlar de språkliga striderna på landsbygden, men inte vann lika så stort bifall som flera mindre i ovannämnda samlingar upptagna, till exempel Tahdon voima (Viljans makt), Vaimoni (Min hustru) och Mökin Maiju (Torpar-Maiju). Vidare kan nämnas skildringen Pikakuvia 1867 katovuodesta ja sen seurauksista (1893, svensk översättning: Nödåret 1867 och dess följder, 1893). Åren 1895–1897 utkom hans valda skrifter (Valitut teokset). Hans böcker översattes till flera språk; i den utländska kritiken jämfördes han ofta med Lev Tolstoj. De publicerades ännu på 1950-talet i stora upplagor i Sovjetunionen.

Källor 
 
 

Finskspråkiga författare
Bondeståndets lantdagsledamöter
Finländska författare under 1800-talet
Födda 1827
Avlidna 1913
Män
Ugglan
Personer från Ylivieska
Karl Ludwig von Pöllnitz

Karl Ludwig Wilhelm von Pöllnitz, född den 25 februari 1692, död den 23 juni 1775, var en tysk friherre och memoarförfattare.

von Pöllnitz var till karaktär och levnadsöden en fullständig äventyrare, som efter hand hade anställning vid många europeiska hov, alltsedan 1730-talet vid hovet i Berlin. Han 
blev vida beryktad som författare till flera pikanta arbeten, bland vilka märks La Saxe galante (1734; om August II:s av Sachsen kärleksäventyr) och Mémoires (1734-40), vilket verks förra adelningar användes av den tidens förnäma turister som resehandbok.

Källor 

 

Tyska memoarskrivare
Tyska friherrar
Tyska författare under 1700-talet
Födda 1692
Avlidna 1775
Män
Ugglan
Memoarskrivare under 1700-talet
Joe Orton

Joe Orton, född 1 januari 1933 i Leicester, död 9 augusti 1967 i London, var en engelsk dramatiker och romanförfattare.

Liv och verksamhet 
Han är känd för sina farser med svart humor och gränsöverskridande innehåll. Han började skriva pjäser i början av 1960-talet, slog igenom 1964 och var framträdande och högproduktiv fram till sin död tre år senare. Till hans mest kända verk hör Byte (1967) och Vad betjänten såg (uruppförd postumt 1969).

Ortons privatliv speglas i hans verk. Han var homosexuell med många tillfälliga sexualförbindelser och hittade vid dessa på fiktiva namn och personligheter åt sig själv. Impulsivitet, drömlogik och ohämmad sexualitet är genomgående i hans pjäser. Litteraturkritikern C. W. Bigsby skrev om Ortons pjäser att i dem "är sexualitet aggression; det är subversion. Det är ett utmanande av all auktoritet, inbegripet, genom hans tonvikt vid incest, förälderns auktoritet, och, bortom det, kanske Guds".

Orton mördades 9 augusti 1967 av sin pojkvän Kenneth Halliwell som därefter tog livet av sig.

Verk
Pjäser

 Fred and Madge (författad 1959, utgiven 2001)
 The visitors (författad 1961, utgiven 2001)
 The ruffian on the stair (1964)
 Fridstöraren (1966) 
 Busen i trapphuset (1986)
 Entertaining Mr Sloane (1964)
 Vår vän, Herr Sloane (1967)
 Loot (1965)
 Stålar (1971)  
 Byte (1987)
 The Erpingham camp (1966)
 The good and faithful servant (1967)
 Up against it (1967, oproducerat filmmanus för The Beatles)
 Funeral games (1968)
 What the butler saw (1969)
 Vad betjänten såg (1970)
 Pets would

Romaner
 Head to toe (1971)
 Lord Cucumber och The Boy Hairdresser (1999, med Kenneth Halliwell)
 Between us girls (2001)

Se även
 Sexuella revolutionen

Källor
Noter

Litteratur

Externa länkar

 
 Böcker av och om Joe Orton på svenska bibliotek. libris.kb.se

Avlidna 1967
Engelska dramatiker
Engelska romanförfattare
Engelskspråkiga dramatiker
Engelskspråkiga romanförfattare
Födda 1933
Mördade författare
Personer från Leicester
Män
Tredje brigaden

Tredje brigaden (3. brigaden) var en brigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 2010–2021. Brigadstaben var förlagd i Bodens garnison i Boden.

Bakgrund
Till skillnad från tidigare brigader så hade brigaden inga fasta förband, utan skulle tilldelas enheter beroende på situation. Brigadstaben var i fredstid underställd Norrbottens regemente. År 2022 ersattes brigaden av Norrbottensbrigaden, vilken kom ha fasta ingående förband.

Förbandschefer

2012–2014: Överste Torbjörn Larsson
2014–2016: Överste Lars Karlsson 
2016–2018: Överste Ulf Siverstedt 
2018–2021: Överste Mats Ludvig

Referenser

Anmärkningar

Noter

Webbkällor
Norrbottens regemente: Tredje brigadstaben Läst 3 september 2015

Svenska brigader
Bodens garnison
Svenska militära enheter bildade 2010
Svenska militära enheter upplösta 2021
Päivärinta

Päivärinta är ett finskt efternamn, som burits av bland andra:

 Lassi Päivärinta (född 1954), finländsk matematiker
 Lili Päivärinta (född 1966), svensk sångerska
 Pekka Päivärinta (född 1949), finländsk friidrottare
 Pekka Päivärinta (mc-förare) (född 1971), finländsk sidvagnsmotorcykelförare
 Pietari Päivärinta (1827–1913), finländsk författare
 Susie Päivärinta (född 1964), svensk sångerska
Europamästerskapet i basket för herrar 2015

Europamästerskapet i basket för herrar 2015 var det 39:e europamästerskapet i basket för herrar och spelades mellan 5 september och 20 september 2015.

De två bästa lagen i turneringen kvalificerade sig för olympiska sommarspelen 2016. Lagen som placerade sig på plats 3-7 kvalificerade sig för OS-kval.

Val av värdland
Ukraina utsågs som värdland för mästerskapet den 18 december 2011 men i mars 2014 florerade rykten om att landet skulle hoppa av arrangemanget, i ljuset av det osäkra läget i landet. Franska basketförbundets ordförande uttalade sig att Frankrike i ett sådant läge var villigt att ta över åtminstone delar av turneringen. Den 19 mars 2014 kom dock meddelande om att Ukraina tills vidare stod fast vid sitt åtagande. Den 13 juni tillkännagav FIBA Europe officiellt att Ukraina inte skulle arrangera 2015 års upplaga av mästerskapet och att övriga länder kunde ansöka till och med 31 juli 2014. 

Den 8 september 2014 stod det klart att Kroatien, Frankrike, Tyskland och Lettland tillsammans skulle stå som värdar för gruppspelet medan slutspelet i sin helhet avgjordes i Frankrike.

Gruppspel
De fyra bästa lagen i varje grupp avancerade till slutspel.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel
Alla matcher i slutspelet spelas på Stade Pierre-Mauroy i Lille.

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

OS-kval 
De fyra utslagna lagen från kvartsfinalerna gjorde upp om tre platser till kvalturneringen för OS 2016.

Match om 7:e plats

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Slutplaceringar

Referenser

Externa länkar 
 EuroBasket 2015 officiell webbplats

Internationella baskettävlingar i Frankrike
Sportevenemang i Berlin
Internationella baskettävlingar i Kroatien
Internationella baskettävlingar i Lettland
Basketsäsongen 2014/2015
2015 i Lettland
2015 i Kroatien
2015 i Frankrike
2015 i Tyskland
Internationella baskettävlingar i Tyskland
Sportevenemang i Zagreb
Sportevenemang i Riga
Sport i Lille
Montpellier
2015
Zagreb under 2000-talet
Riga under 2000-talet
Frans Pourbus

Frans Pourbus kan syfta på:

* Frans Pourbus den äldre (1545–1581), nederländsk målare
 Frans Pourbus den yngre (1569–1622), nederländsk målare
Pourtalès

Pourtalès är en ursprungligen sydfransk hugenottsläkt, av vilken en medlem 1720 utvandrade till Neuchâtel och 1750 av Fredrik II av Preussen erhöll preussiskt adelskap. En sonson till denne upphöjdes 1814 till grevligt stånd.

Medlemmar av släkten 
 Albert von Pourtalès (1812–1861), tysk diplomat
 Friedrich Pourtalès (1853–1928), tysk diplomat

Tyska adelsätter
Friedrich Pourtalès

Jacob Ludwig Friedrich Wilhelm Joachim Pourtalès, född 24 oktober 1853 i Oberhofen am Thunersee, död 3 maj 1928 i Bad Nauheim, var en tysk greve och diplomat. Han var brorson till Albert von Pourtalès.

Pourtalès var 1907–1914 ambassadör i Sankt Petersburg. Sina intryck från krigsutbrottet 1914 har han skildrat i Am Scheidewege zwischen Krieg und Frieden (1919, ny utvidgad upplaga utgavs 1927 under titeln Meine letzten Verhandlungen in St. Petersburg Ende Juli 1914).

Källor 
 

Tyska diplomater
Födda 1853
Avlidna 1928
Män
Svensk uppslagsbok
Josep Maria Pous

Josep Maria Pous, född 1854 i Figueres (Girona), var en katalansk dramatiker. 

Pous utövade jämte affärsverksamhet ett produktivt dramatiskt författarskap, som började med komedin Per una solfa (1882). Av hans till ett fyrtiotal uppgående arbeten på vers och prosa förtjänar omnämnas Lo patró aranya (1883), Inocents (1885), Tot per las donas (1886), Seguros matrimonials, Indicis (1887), Mala nit (1888), Un dinar á Miramar (1890), Viva 'l divorci! (1891), alla skrivna på katalanska, samt Madame Lili (1888), Tres pierrots (1889), El gorro de Fermin (1893) med flera skrivna på kastiljanska.

Källor 

 

Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Katalanskspråkiga författare
Dramatiker under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Födda 1854
Dödsår saknas
Män
Ugglan
Émile Pouvillon

Émile Pouvillon, född den 12 oktober 1840 i Montauban, död den 6 oktober 1906 i Chambéry, var en fransk författare.
 
Pouvillon, som en kort tid var bosatt i Paris, sysslade framför allt med landsbygdens folk och levnadsförhållanden, som han skildrade med allvar och finhet. Nämnas kan romanerna Césette, histoire d'une paysanne (1881), L'innocent (1884), Jean-de-Jeanne (1886), Le vœu d'être chaste (1900), Jep (1904), Petites gens (1905) och dramat Bernadette (1894).

Källor 

 

Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Personer från Montauban
Födda 1840
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Augustin Pouyer-Quertier

Augustin Thomas Pouyer-Quertier, född den 3 september 1820 i Étoutteville (departementet Seine-Inférieure), död den 2 april 1891 i Rouen, var en fransk statsman.

Pouyer-Quertier förvärvade som fabriksidkare i Rouen en betydande förmögenhet, valdes 1857 av Rouen till ledamot av lagstiftande kåren och omvaldes 1863. Ivrig anhängare av kejsardömet för övrigt, uppträdde han likväl häftigt mot den av Napoleon III och Eugène Rouher följda frihandelspolitiken och i synnerhet mot den brittisk-franska handelstraktaten. Vid de allmänna valen 1869 föll han igenom, men valdes den 8 februari 1871 av departementet Seine-Inférieure till ledamot av nationalförsamlingen och kallades av Adolphe Thiers den 25 februari samma år till finansminister. Han deltog med mycken och särskilt av Bismarck erkänd skicklighet i fredsunderhandlingarna i Frankfurt och ledde de därefter följande underhandlingarna med tyska regeringen om utbetalningsterminerna för den franska krigskostnadsersättningen till Tyskland. Vid avslutandet av det stora statslånet om 2,5 miljarder francs visade han mycken skicklighet och förmådde även nationalförsamlingen att anta många av honom föreslagna nya eller höjda skatter. Trots dessa framgångar måste Pouyer-Quertier den 5 mars 1872 avgå, emedan han väckt allmän ovilja genom att uppträda till försvar för den tidigare prefekten Eugène Janvier de la Motte, som anklagats för underslev under sin ämbetsförvaltning. Han behöll emellertid sin plats i nationalförsamlingen. Pouyer-Quertier bröt därefter med Thiers och bidrog 24 maj 1873 till att störta denne, understödde Albert de Broglie men vägrade i november 1877 att själv bilda regering. Han var 1876-1891 senator för departementet Seine-Inférieure. Även i senaten uppträdde han, särskilt vid behandlingen av 1882 års handelsfördrag, som ivrig och skicklig försvarare av protektionismen. Bland hans skrifter märks La vérité sur le régime économique de la France (1868).

Källor 
 
 

Frankrikes finansministrar
Alumner från École polytechnique
Storofficerare av Hederslegionen
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Seine-Maritime
Födda 1820
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Edward Poynings

Sir Edward Poynings, född 1459, död 22 oktober 1521 i Westenhanger, var en engelsk statsman. 

Poynings deltog i Henrik Tudors härnadståg mot Rikard III och var därefter en av den nye kungens mest anlitade medhjälpare. År 1493 var han guvernör i Calais och 1494–1496 som lord deputy styresman över Irland, där han med kraft stadgade det engelska väldet och bland annat genom den så kallade Poynings lag av 1494 gjorde Irlands lagstiftning fullständigt beroende av den engelska. Poynings användes även sedermera ofta i militära och diplomatiska uppdrag av Henrik VII och Henrik VIII.

Källor 
 

Engelska politiker under 1500-talet
Födda 1459
Avlidna 1521
Män
Ugglan
Dmitrij Pozjarskij

Dmitrij Michajlovitj Pozjarskij (ryska: Дмитрий Михайлович Пожарский), född den 17 oktober 1577, död den 30 april 1642, var en rysk furste och nationalhjälte.

Pozjarskij skickades 1608 att försvara Kolomna och blev 1610 vojvod i Saraj. Han deltog 1611 i ett anfall på polackerna. Sårad vid Lubjanka, flyttade Pozjarskij till sin egendom vid Volga, där han, på uppmaning av Kuzma Minin, ställde sig i spetsen för den nationella resningen mot polackerna, trots att han personligen föga utmärkte sig. Efter att ha brutit upp från Jaroslavl ryckte han långsamt över Suzdal till Moskva, dit han anlände samtidigt med Chodkiewicz. Efter två månaders belägring intogs Moskva, och därmed var hans roll utspelad. Han upphöjdes av tsar Mikael i bojarvärdighet 1613, deltog i det polska fälttåget 1618 och blev 1628 vojvod i Novgorod, 1635 i Rjazan, men hade föga politiskt inflytande. Hans bildstod finns i Moskva och Nizjnij Novgorod. 

Asteroiden 7979 Pozharskij är uppkallad efter honom.

Källor 
 
 

Ryska furstar
Personer i Ryssland under 1600-talet
Födda 1577
Avlidna 1642
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Kuzma Minin

Kuzma Minin (ryska Кузьма Минин), med tillnamnet Suchorukij (ryska Сухору́кий), död 1616, var en rysk nationalhjälte. 

Hans födelseår och tidigare öden är okända, men mot slutet av den ryska orostiden i början av 1600-talet levde han som slaktare i staden Nizjnij Novgorod. År 1611, då polackerna lagt under sig Moskva och en god del av Ryssland, utan att i längden möta ett organiserat motstånd, blev han gripen av en nyvaknande nationell rörelse och framträdde som energisk förespråkare för bildandet av ett nytt lantvärn. Redan på hösten 1611 började han samla medel till underhåll av ett sådant, och sedan furst Dmitrij Pozjarskij övertagit den rent militära organisationen och (i februari 1612) brutit upp från Nizjnij Novgorod, trädde han vid dennes sida som krigskommissarie. Om hans följande verksamhet är föga känt, men efter det nationella tsardömets återupprättande (1613) blev han belönad med en hög värdighet (dumnuj dvorjanin) och med förläningar.

Källor 

 

Personer i Ryssland under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1616
Män
Ugglan
Rue de Tlemcen

Rue de Tlemcen är en gata i Paris 20:e arrondissement. Den namngavs 1869 och är uppkallad efter den algeriska staden Tlemcen.

Rue de Tlemcen börjar vid Boulevard de Ménilmontant 76 och slutar vid Rue des Amandiers 61.

Källor

Externa länkar

Gator i Paris tjugonde arrondissement
Finnair Skywheel

Finnair Skywheel är ett pariserhjul i centrala Helsingfors som togs i drift den 3 juni 2014. Hjulet är av modell R40, konstruerat av det nederländska företaget Dutch Wheels, och ägs och drivs av Skywheel Helsinki Oy. Hjulet står på Skatudden, nära den plats där Finnair startade sin verksamhet under namnet Aero Oy på 1920-talet.

Finnair Skywheel är 40 meter högt och har 29 blå-vita gondoler och en VIP-gondol i avvikande färg och med lädersäten och glasgolv. Gondolerna rymmer vardera åtta personer, utom VIP-gondolen som rymmer fyra. Alla gondolerna har klimatanläggning och hjulet kan därmed köras året runt, men under första driftåret visade det sig svårt att locka kunder vintertid.

Källor 

Pariserhjul
Skatudden
Gråbröstad spindeljägare

Gråbröstad spindeljägare (Arachnothera modesta) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråbröstad spindeljägare är 17–18 cm lång solfågel med olivgul ovansida och streckat grått på bröst och buk. Jämfört med javaspindeljägaren är streckningen svagare undertill och når inte hela vägen fram till undergumpen. Vidare är buken ljusare och näbben längre och med nedåtböjd. Bland lätena hörs gnissliga "tshe-yee tshe-yee!", som blöta skor på slätt underlag.

Utbredning och systematik 
Gråbröstad spindeljägare delas upp i fyra underarter med följande utbredning: 
 Arachnothera modesta caena – södra Myanmar och norra thailändska halvön
 Arachnothera modesta modesta – södra Thailand (söder om Kranäset), Malackahalvön och västra Borneo
 Arachnothera modesta concolor – Sumatra och Mentawiarkipelagen
 Arachnothera modesta pars – östra Borneo

Levnadssätt 
Gråbröstad spindeljägare hittas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter där den födosöker i de nedre och mellersta skikten. Födan består av spindlar, men även insekter som syrsor och myror samt nektar. Ägg har noterats i slutet av april och ungfåglar maj–augusti på Malackahalvön, medan äggläggning rapporterats från Borneo i februari. Den bygger ett grunt skålformat bo som vanligen fästs på undersidan av stora blad 1,5–2,5 meter ovan mark.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fritz Feierabend

Fritz Feierabend, född 29 juni 1908, död 25 november 1978, var en schweizisk bobåkare.
Feierabend blev olympisk silvermedaljör i tvåmansbob och i fyrmansbob vid vinterspelen 1936 i Garmisch-Partenkirche.

Källor 

Schweiziska bobåkare
Schweiziska olympiska silvermedaljörer
Schweiziska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1936 från Schweiz
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från Schweiz
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Schweiz
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1936
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1948
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1952
Olympiska silvermedaljörer 1936
Olympiska silvermedaljörer 1948
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Födda 1908
Avlidna 1978
Män
Joseph Beerli

Joseph Beerli, född 22 december 1901, död 4 september 1967, var en schweizisk bobåkare.
Beerli blev olympisk guldmedaljör i fyrmansbob vid vinterspelen 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Källor 

Schweiziska bobåkare
Schweiziska olympiska guldmedaljörer
Schweiziska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1936 från Schweiz
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1936
Olympiska guldmedaljörer 1936
Olympiska silvermedaljörer 1936
Födda 1901
Avlidna 1967
Män
Lars-Erik Havstad

Lars-Erik Havstad, född 15 februari 1922 i Kungsholms församling i Stockholm, död 15 april 2015 i Västerstrands församling i Karlstad, var en svensk arkitekt.

Efter studier vid Kungliga tekniska högskolan i Stockholm flyttade Havstad  slutet av 40-talet till Karlstad där han inledningsvis arbetade på Länsarkitektkontoret under Conny Nyquists ledning. I början av 50-talet startade han, tillsammans med studiekamraterna Gunnar Hollström och Göran Lindell, det egna kontoret Havstad Hollström Lindell AB i Karlstad. Tillsammans ritade man radhusen i kvarteret Teknikern vid Alstergatan, där alla tre arkitekterna flyttade in. 

Produktionen omfattade förutom husprojekteringar i Värmland och angränsande län även skolprojekt, så som Älvkullegymnasiet i Karlstad och Kattegattskolan i Halmstad, samt planarbeten för Grums kommun. Havstad medverkade i kyrkorestaureringar och ritade nybyggena Norra Finnskoga kyrka och Vikenkyrkan.

Bilder på verk i urval

Källor
DN: Lars-Erik Havstad - dödsruna, 2015-06-21

Noter

Externa länkar

Födda 1922
Avlidna 2015
Svenska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Män
Arkitekter från Stockholm
Rostbröstad smygtimalia

Rostbröstad smygtimalia (Gypsophila rufipectus) är en fågel i familjen marktimalior inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i bergstrakter på indonesiska ön Sumatra. Trots det begränsade utbredningsområdet anses beståndet vara livskraftigt.

Utseende 
Rostbröstad smygtimalia är en medelstor (18–19 cm) timalia. Ovansidan är fjälligt mörkbrun. På undersidan är den matt roströd med svag mörk fjällning och ljusa strimmor. Könen är lika medan ungfågelns dräkt inte beskrivits.

Utbredning och systematik 
Rostbröstad smygtimalia förekommer i bergsskogar på västra Sumatra i Indonesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Turdinus. Genetiska studier av timalior från 2019 kullkastar dock många tidigare uppfattningar om inbördes släktskap. Även om rufipectus ännu inte testas genetiskt rekommenderar författarna att den flyttas till släktet Gypsophila. Tongivande International Ornithological Congress har implementerat rekommendationerna och denna linje följs även här.

Levnadssätt 
Rostbröstad smygtimalia hittas i bergstrakter på mellan 900 och 2500 meters höjd, i ursprunglig städsegrön lövskog men även i tät vegetation utmed vägar inuti barrskogsplantage. Den ses vanligen på eller nära marken, födosökande bland döda löv på jakt efter insekter och små sniglar.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och tros minska i antal, men anses inte vara hotad. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Tryckta källor 
 Del Hoyo, J, A Elliott, and D Christie, eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Marktimalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sumatra