kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Antioquiasnårsparv

Antioquiasnårsparv (Atlapetes blancae) är en nyligen beskriven utrotningshotad fågelart i familjen amerikanska sparvar som enbart förekommer i ett litet område i Colombia.

Utseende och läten 
Antioquiasnårsparven är en övervägande grå fågel. På rygg och övre stjärttäckare är den skiffergrå, på vingpennorna mörkare sotgrå. En liten vit vingpanel syns på de centrala handpennornas bas. Den har på huvudet en svart mask från framför ögat bakåt till örontäckarna, lysande rostrött på panna, hjässa och nacke och ett mörkt, otydligt mustaschstreck. Undersidan är ljus. 

Jämfört med sina släktingar är den något ljusare. Från skiffersnårsparven skiljer den sig med färggladare och mer utbrett rostrött på hjässan, mindre vit vingpanel, större och mindre spetsig näbb, ljusare undersida och avsaknad av både tydligt mustaschstreck och avgränsning mellan strupe och bröst. Gulbröstad snårsparv har svartare rygg, gul undersida, större vingpanel och mattare roströd hjässa.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer enbart i norra centrala Anderna i Colombia (Antioquia). Arten beskrevs som ny art för vetenskapen så sent som 2007. Den var länge endast känd från tre specimen som samlades in 1971, men återupptäcktes i januari 2018. Beståndet tros vara mycket litet, under 50 vuxna individer, varför internationella naturvårdsunionen IUCN listar den som akut hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Blanca Huertas, colombiansk lepidopterist, upptäcktsresande, curator i entomologi vid British Museum i London samt gift med ornitologen Thomas Donegan som beskrev arten 2007.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Serengetivävare

Serengetivävare (Histurgops ruficauda) är en fågel i familjen vävare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Serengetivävaren är en stor och udda vävare med fjälligt utseende, roströd stjärt och vingpanel, vit skuldra och ljusa ögon. Bland lätena hörs hårda och nasala ”skeeya" och "krrrra", ibland sammansatta till en serie.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på akaciasavann i Tanzania sydost om Victoriasjön. Den placeras som ensam art i släktet Histurgops och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Serengetivävaren hittas i rätt fuktig savann och skog på medelhög höjd. Den ses ofta i små flockar. Fågeln häckar i kolonier.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt mycket vanlig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vävare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Tanzania
Sumatrabladfågel

Sumatrabladfågel (Chloropsis media) är en fågel i familjen bladfåglar inom ordningen tättingar. Liksom flera andra bladfåglar minskar den kraftigt i antal till följd av fångst för burfågelsindustrin. Den är därför upptagen på IUCN:s röda lista för hotade arter, där kategoriserad som starkt hotad.

Utseende och läten 
Sumatrabladfågeln är en gult anstruken bladfågel med en kroppslängd på 17-18 cm. Undersidan är lysande gul och pannan klargul. Hanen har en svart ögonmask som sträcker sig ner till nedre delen av strupen och en lysande violett mungipa. Honan saknar ögonmask men har en gulaktig kant vid ögonlocket och turkos mungipa. Båda könen har elektriskt blå fläckar vid vingknogen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Sumatra. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare behandlades den som underart till guldpannad bladfågel (Chloropsis aurifrons), men urskiljs nu allmänt som egen art efter studier som visar på dels morfologiska, dels genetiska skillnader där de senare visar att de faktiskt inte är varandras närmaste släktingar.

Status och hot 
Sedan 2016 kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som hotad efter data som visar att arten minskar kraftigt till följd av fångst för burfågelindustrin parat med habitatförlust. Först placerades den i hotkategorin sårbar (VU) men uppgraderades till den högre hotnivån starkt hotad (EN) 2019.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bladfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sumatra
Borneobladfågel

Borneobladfågel (Chloropsis kinabaluensis) är en fågel i familjen bladfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Borneobladfågeln är en liten gnistrande grön tätting. Hanen har svart strupe med blått i mitten och inramat av citrongult. Honan har en liknande dräkt, men strupen är helmörk. Båda könen har himmelsblå vingpennor. Arten är mycket lik hane blåvingad bladfågel (hona av den arten saknar mörk strupe), men har unikt grön hjässa, gul haklapp. ljusare blå vingar och mer gul anstrykning på undersidan. Bland lätena hörs tunna och ljusa "tseep" och visslade "wee-chup!".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på norra Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett relativt begränsat utbredningsområde och den tros minska i antal. IUCN kategoriserar ändå arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bladfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Indisk bladfågel

Indisk bladfågel (Chloropsis jerdoni) är en asiatisk fågel i familjen bladfåglar med utbredning i Indien och Sri Lanka.

Utseende 
Indisk bladfågel är en 17–18 cm lång, gnistrande grön fågel med turkosfärgade skuldror. Hanen har svart tygel och strupe som omringar en gnistrande blåviolett strimma från mungipan bakåt. Runt detta område syns en gulaktig kant, från övre delen av bröstet upp på pannan. Liknande hane guldpannad bladfågel har ett större svart område och pannan är gyllengul. Hona indisk bladfågel har turkos strupe omringat av en gul kant. 

Indisk bladfågel behandlades länge som underart till blåvingad bladfågel (C. cochinchinensis). Båda könen indisk bladfågel saknar dock blått inslag i vingar och stjärt. Vidare är näbben längre, slankare och mer nedåtböjd. Hanen har tydligt större och mer lansformad violettblå strimma vid mungipan, medan den gula kanten runt turkosa strupen är tydligt avgränsad, ej gradvis övergående i mer grönt på resten av huvudet.

Läte 
Bland lätena hörs olika visslingar, ofta härmande andra fåglar, men även hårdare ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Indiska halvön och Sri Lanka. Tidigare behandlades den som underart till blåvingad bladfågel, men urskiljs numera oftast som egen art. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar ornitologen Thomas Claverhill Jerdon (1811-1872).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bladfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Morjärvs kyrkobokföringsdistrikt

Morjärvs kyrkobokföringsdistrikt var ett kyrkobokföringsdistrikt (ofta förkortat kbfd) i Töre församling i Luleå stift. Dessa distrikt utgjorde delar av en församling i Sverige som i folkbokföringshänseende var likställd med en församling. Distriktet bildades den 1 januari 1929 (enligt beslut den 28 oktober 1927) när Töre församling delades upp på två kyrkobokföringsdistrikt (Töre och Morjärv) och avskaffades 1 juli 1991 när det återigen ingick i Töre församling, samtidigt som Sveriges indelning i kyrkobokföringsdistrikt upphörde.

Morjärvs kyrkobokföringsdistrikt hade församlingskoden 251403.

Areal
Morjärvs kyrkobokföringsdistrikt omfattade den 1 januari 1976 en areal av 528,7 kvadratkilometer, varav 500,0 kvadratkilometer land.

Befolkningsutveckling

Källor

Kyrkobokföringsdistrikt i Luleå stift
Indelningar i Kalix kommun
Champion (läromedel)

Champion är en serie skolböcker i engelska för nybörjare av Christer Bermheden, Lars-Göran Sandström och Staffan Wahlgren, utgiven av Sanoma Utbildning som riktar sig till elever i årskurserna 4, 5 och 6. 

Serien gavs först ut 1995 består av en mängd böcker som delas in årskursvis i bokserierna Champion 4, Champion 5 och Champion 6. Varje serie består av fem böcker: Textboken, Övningsboken, Elevfacit, Lärarpärmen och Korsorden. Champion 5 inkluderar även en CD-skiva med sånger för seriens textbok, och Champion 6 inkluderar utöver en CD-skiva med sånger även tre CD-skivor med text- och hörövningar.

New Champion 
New Champion är en reviderad och uppdaterad version av den ursprungliga Champion som började ges ut 2005. Liksom den ordinarie serien är denna uppdelad årskursvis. Till skillnad erbjuds nu även digitala utgåvor av text- och övningsböckerna samt material för interaktiva skrivtavlor, dessutom erbjuds nu även text- och hörövningar för Champion 4 och 5.

Champ 4 
Champ 4 är en reviderad och uppdaterad version av New Champion 4 som gavs ut 2015.

Externa länkar
 Champion på Sanoma Utbildnings webbplats
 New Champion på Sanoma Utbildnings webbplats
 Champ 4 på Sanoma Utbildnings webbplats
Svenska läroböcker
Mayottesolfågel

Mayottesolfågel (Cinnyris coquerellii) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer enbart på ön Mayotte i Komorerna.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Dr Jean Charles Coquerel (1822-1867), kirurg och naturforskare i franska flottan, entomolog och samlare av specimen på Madagaskar 1847.

Referenser

Externa länkar 

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mayotte
Seychellsolfågel

Seychellsolfågel (Cinnyris dussumieri) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i ögruppen Seychellerna.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jean-Jacques Dussumier (1792-1883), fransk handelsman, skeppsägare och samlare av specimen.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Seychellerna
Meise

Meise (inofficiellt Meysse på franska) är en kommun i provinsen Vlaams-Brabant i regionen Flandern i Belgien. Meise hade 18 418 invånare den 1 januari 2013.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kommuner i Flamländska Brabant
Regnbågssolfågel

Regnbågssolfågel (Cinnyris coccinigastrus) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Senegal till Sierra Leone, österut till södra Nigeria, Kamerun, Centralafrikanska republiken, nordöstra Demokratiska republiken Kongo och sydvästra Sydsudan; utanför häckningstid även till nordöstra Gabon. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Vitbukig solfågel

Vitbukig solfågel (Cinnyris talatala) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydvästra Angola och norra Namibia till sydöstra Tanzania, Zambia, Malawi, norra och östra Botswana, Zimbabwe, Moçambique, Swaziland samt östra Sydafrika (Nordvästprovinsen och Limpopo till Fristatsprovinsen och KwaZulu-Natal). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Gråbröstad solfågel

Gråbröstad solfågel (Cinnyris ursulae) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i bergsskogar på Kamerunberget och på ön Bioko i Guineabukten. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Ursula Davies, systerdotter till brittiska upptäckresande Boyd Alexander som beskrev arten 1903. Tidigare kallades den ursulasolfågel även på svenska, men tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Muskeldysmorfi

Muskeldysmorfi, megarexi eller bigorexi är en psykisk störning som yttrar sig i en patologisk upptagenhet vid sin egen muskelmassa samt uppfattningen att man är mindre muskulös än vad man i själva verket är. Det räknas vanligen som ett slags dysmorfofobi, inbillad fulhet, men kan också betraktas som en variant av tvångssyndrom. Det är också vanligt att uppfatta det som en variant av ätstörningarna. Dock är det inte i strikt mening en vedertagen diagnos.

Muskeldysmorfi verkar vara en förhållandevis ny variant av störd kroppsuppfattning, och igenkändes först i kroppsbyggningskretsar, där det kom att kallas bigorexi. Andelen insjuknanden ökar i västvärlden, och drabbar i synnerhet idrottsmän och då särskilt inom fotboll, brottning och bodybuilding och andra sporter där kroppsstyrkan och kroppsstorleken är avgörande. Dock drabbas också yngre män, som inte elitidrottar, i ökad omfattning. Fenomenet tycks sammanhänga med den större sociala pressen på män att se hälsosamma och attraktiva ut.

Det uppfattas vanligen som en omvänd anorexia nervosa: medan anorektikern uppfattar sin kropp vara större än vad den är, uppfattar den med muskeldysmorfi sig vara mindre och tanigare. Den störda kroppsuppfattningen hos den med muskeldysmorfi leder till skamkänslor inför eller missnöje med sin kropp, vilket yttrar sig i ovilja att exponera den, samt till en överdriven upptagenhet vid träning och diet i syfte att öka muskelmassan. Till symtombilden hör också låg självkänsla, perfektionism, negativ sinnesstämning, och ett kontrollokus på hälsan, jämför ortorexi. Störningen kan leda till att personen tillbringar en så stor andel ledig tid på gymmet att det sociala livet blir lidande, att personen lägger ner stora summor pengar på förment prestationshöjande substanser, och att personen får skadliga matvanor i avsikt att deffa sig och framstå som eller bli mer muskulös.

Muskeldysmorfi sammanhänger med ökad självmordsrisk, samt med ökad förekomst av allt substansmissbruk men i synnerhet av anabola steroider. Det är vanligt med överträning, skador, rubbningar i ämnesomsättningen och hormonsystemet, ångest och depression.

Se även
 Maskulinitet
 Livsstil
 Histrionisk personlighetsstörning

Noter

Somatoforma störningar
Ätstörningar
Manssjukdomar
Träning
Kurt Johansson

Kurt Johansson kan syfta på:

Kurt Johansson (sportskytt) (1914–2011), svensk tävlingsskytt
Kurt Johansson (militär) (1920–2016), svensk militär
Kurt Johansson (ämbetsman) (1926–2020), svensk ämbetsman
Kurt Johansson (matematiker) (född 1960), svensk matematiker

Curt Johansson (militär) (1919–2013), svensk militär
Curt Johansson (född 1942), svensk friidrottare
Curt Johansson (missionär) (född 1943), svensk missionär
Quilty

Quilty är en svensk folkmusikgrupp som spelar irländsk folkmusik. Gruppen bildades 1993 och består av Gideon Andersson, Dag Westling, Esbjörn Hazeliusoch Staffan Lindfors.

Quilty albumdebuterade 1995 med A Drop of Pure som följdes av I’m Here Because I’m Here 2001. Efter ett nästan tio år långt uppehåll släppte gruppen den 13 mars 2015 sitt tredje album Apples in Winter. Releasefesten hölls på Nalen i Stockholm som ett slags förfestevent till Folk- och världsmusikgalan. Flera av gruppens konserter har sänts i Sveriges Radio.2018 i samband med gruppens 25-årsjubileum återvände basisten Staffan Lindfors efter en lång tids frånvaro. Hösten 2019 sjösatte Quilty sitt nya program Out on the Ocean med sånger som har anknytning till havet. Ett nytt album har spelats in vid live-konserterna under hösten 2019 och våren 2020 med titeln Out on the Ocean, strax innan all turnéverksamhet stannade av till följd av coronapandemin. Albumet skall ges ut våren 2022.

Diskografi

Medlemmar 
 Gideon Andersson – bouzouki, bas, bodhrán, mandolin, gitarr, sång, percussion, keyboards 1993-
 Esbjörn Hazelius – fiol, sång 1999-
 Dag Westling – sång, five string banjo, tin whistle, low whistle, gitarr, mandolin 1993- 
Staffan Lindfors - bas, sång 1997-1999 2018-

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska folkmusikgrupper
Irländsk folkmusik
Musikgrupper bildade 1993
Expertskatten

"Expertskatten" kallas  införd av Regeringen Persson som sedan 1 januari 2001 ger en utländsk medborgare möjlighet att arbeta i Sverige under tre år och under tiden betala lägre skatt. Endast 75 % av den månatliga ersättningen tas upp för beskattning och 25 % undantas och blir både skattefri och fri från sociala avgifter, enligt . 

Expertskatten infördes på begäran av näringslivet att kunna rekrytera forskare, experter och nyckelpersoner till Sverige. Intresset för skattelättnaden var stort och strax efter införandet befarades kostnadskalkylen på 40 miljoner kronor spricka. Samtidigt räknade regeringen med att om följden av lagen blev att antalet utländska experter, forskare och nyckelpersoner i Sverige ökade med en tredjedel så skulle reformen bli självförsörjande. Både företagets och den tilltänkte anställdes namn sekretessbelades.

Sverige var inte det enda europeiska land som införde skatterabatter för att attrahera utländsk expertis. Liknande regler infördes i andra nordiska länder, Belgien och Frankrike. I alla länder förekom kritik mot att systemet diskriminerade det egna landets medborgare och att skatten istället borde sänkas för alla.

Den ansvariga myndigheten är Forskarskattenämnden som fram till den sista december 2006 hade tagit emot 3 560 ansökningar, prövat 3 311 ansökningar och beviljat 1 830. Var femte ansökan avslogs för att den hade lämnas in senare än tre månader efter påbörjad anställning, vilket ansågs visa hur liten roll skattereduktionen betydde för beslutet att flytta till Sverige och när Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS) frågade 305 personer som hade beviljats expertskatt om vad som fått dem att flytta så var det helt andra saker än expertskatten. Istället uppgavs möjligheten att göra karriär. Skatten lyckades inte locka spetskompetens, men istället utnyttjades möjligheten av nyckelpersoner som ekonomichefer och liknande.

Expertskatten har även sagts vara en möjlighet för idrottsklubbar att rekrytera utländska utövare och även kunna behålla svenska utövare, trots att lagen kräver att "arbetstagaren inte är svensk medborgare".

Se även 
 Särlagstiftning

Referenser 

Skatter i Sverige
Sannarp

Sannarp kan avse:
 Sannarp, Falkenbergs kommun – herrgård i Årstads socken i Falkenbergs kommun
 en del av Halmstad med
 Sannarps hållplats – en järnvägshållplats i Halmstad (formellt ett hållställe i driftplatsdelen Furet)
 Sannarpsgymnasiet – en gymnasieskola i Halmstad
 Sannarpshallen – en ishall i Halmstad
 Sannarps IP – fotbollsplaner vid Halmstad Arena
Henri Pousseur

Henri Pousseur, född 23 juni 1929 i Malmedy, Belgien, död 6 mars 2009 i Bryssel, var en belgisk kompositör, lärare och musikteoretiker.

Biografi
Pousseur studerade vid Musikhögskolan i Liège och i Bryssel 1947-1952, där han gick med i gruppen kallad Variationer under Pierre Froidebise. Det var i denna grupp som han först blev bekant med musik av Anton Webern och andra 1900-talskompositörer. Under hans period av militärtjänstgöring 1952-53 vid Malines behöll han en nära kontakt med André Souris. Han träffade Pierre Boulez 1951 i Royaumont, och denna kontakt inspirerade hans Trois chants Sacres, skriven samma år. År 1953 träffade han Karlheinz Stockhausen och 1956 Luciano Berio. Ett mindre känt inflytande från hans tidiga år var det starka intrycket han fick av att lyssna på musik av Anton Bruckner, och han uppehöll ett livslångt intresse för medeltida musik och renässansmusik, liksom i utomeuropeisk musik och dess utövning.

Från och med 1960, samarbetade han med Michel Butor i ett antal projekt, framför allt operan Votre Faust (1960-68).

Pousseur framträdde i Köln, Basel, och i USA vid SUNY Buffalo, liksom i sitt hemland Belgien. Från 1970 fram till sin pensionering 1988 undervisade på konservatoriet i Liège där han även grundade Centre de Recherches et de formation musicales de Wallonie, som under 2010 bytt namn till Centre Henri Pousseur.

Kompositionsstil och teknik
Generellt betraktad som en medlem av Darmstadtskolan på 1950-talet, antog Pousseurs musik serialism, rörliga former, och aleatoriska, ofta blandade av till synes oförenliga stilar, såsom de av Schubert och Webern (Votre Faust), eller Pousseurs egen seriösa protestsång "We shall overcome").

Hans elektroniska komposition Scambi (Exchanges), framförd vid Studio di Fonologia i Milano 1957, är ovanlig i inspelad form, eftersom det uttryckligen är tänkt att monteras på olika sätt innan man lyssnar. Sedan det först skapades, har flera olika versioner gjorts, två av Luciano Berio, en av Marc Wilkinson och två av tonsättaren själv. Sedan 2004 leds Scambi Project, av John Dack på Lansdown Centre for Electronic Arts vid Middlesex University, som har fokuserat på detta arbete och dess många möjligheter till förverkligande.

Förutom hans komposition och undervisning, publicerade Pousseur många artiklar och tio böcker om musik, bland vilka är Fragment théorique I: sur la musique expérimentale (Bryssel: Université Libre de Bruxelles, 1970), Schumann le Poète: 25 moments d'une lecture de Dichterliebe (Paris: Klincksieck, 1993), och Musiques croisées (Paris: L'Harmattan, 1997). Under 2004 gavs två volymer av hans samlade skrifter, utvalda och redigerade av Pascal Decroupet, ut av det belgiska förlaget Pierre Mardaga. Han publicerade också den första franska översättningen av Alban Bergs skrifter.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979

Externa länkar
http://www.discogs.com/artist/104514-Henri-Pousseur

Födda 1929
Avlidna 2009
Män
Belgiska kompositörer
Personer från Malmedy
152 mm fälthaubits M1937

152 mm fälthaubits M1937, även kallad ML-20, var en artilleripjäs som konstruerades i Sovjetunionen i mitten av 1930-talet. Det var en av de första kanonhaubitsarna, det vill säga en pjäs som kan skjuta granater både flackbana (mindre än 30° elevation) och hög kastbana (mer än 45° elevation). Varje pjäs hade också en mekanisk räknemaskin för ballistiska beräkningar. Den var det sovjetiska artilleriets vanligaste medeltunga pjäs under andra världskriget. Många av de pjäser som förlorades togs i tjänst av Nazityskland och Finland som använde dem fram till 2007.

Källor

Fältartilleri
Sovjetisk krigsmateriel under andra världskriget
Pompong

Pompong (från franskans pompon) är en klotrund mjuk långhårig tofs eller boll av uppklippt garn, främst av silke.

Pomponger har brukats som dräktdetalj bland annat på hattar, skärp med mera.

Pompong kan även avse ett tillbehör till en militär huvudbonad, den kan dels vara av garn och bollformad, dels av metall och rund och flat. Den fungerar emellanåt som fäste för en ståndare.

Källor 
 

Kläddetaljer
Pedro Ponce de León

Pedro Ponce de León, född 1520 i Sahagún, död 29 augusti 1584 i Oña, var en spansk munk.

Pedro Ponce antas ha varit den förste som ägnade sig åt dövundervisning. Genom påverkan på Juan Pablo Bonet kom han även att få betydelse för dövundervisningens senare utveckling.

Källor 
 

Spanska lärare
Födda 1500-talet
Avlidna 1584
Män
Fonetiker
Svensk uppslagsbok