kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bataker

Bataker (battaker) är en ett malajiskt folk på norra Sumatra, som ursprungligen befolkade större delen av norra Sumatra, numera främst runt Tobasjön. Det finns ungefär 3 miljoner bataker i Indonesien. På Palawan i Filippinerna lever en spillra på omkring 300 bataker. Deras språk är batak. Etniskt utgör de en blandning mellan de negritiska folk som invandrade till området för 30.000 -15.000 år sedan och malajfolk som kom till området omkring 500 f. Kr.

De flesta bataker är kristna eller muslimer, men en anfäderskult fortfarande viktig bland många, deras religion präglas av dyrkan av olika andar, föreställning om en högsta gud och en trimurti. Batakernas hus vilar på pålar och har ett båtaktigt utsvängt tak. De är huvudsakligen våtrisodlare, organiserade i patrilinjära klaner.

Källor 
 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000 (uppslagsord battaker)

Ursprungsfolk i Asien
Bredtvet

Bredtvet (även Bredtveit och Bredtvedt) är ett område i stadsdelen Bjerke i Groruddalen i nordöstra Oslo. Området är en åsrygg belägen mellan Veitvet i väster och Kalbakken i öster. Riksväg 4, Trondheimsveien bildar gränsen mot Rødtvet och Lillomarka i norr och över Østre Aker vei ligger stadsdelen Alna i söder.

Namnet kommer från fornnordiskans breidr och tveit för en bred röjning eller utskild jord.

Bredtveit gård
Bredtveit gård var tidigare en storgård. Den är inte nämnd i skrifter från medeltiden, men var krongods och noterades såld 1662. Gården är känd som hem till lekpredikant Hans Nielsen Hauge från 1817 till 1824. 1929 köpte kommunen gården och husen har sedan dess rivits. På gården byggdes Bredtvet kirke 1977. En obelisk med en minnestavla av Hauge har rests i kyrkträdgården. 

Bredtveit kvinnofängelse ligger precis norr om kyrkan. Bygget till den nedlagda Bredtvet videregående skole ligger på den södra sidan av kyrkan, medan Statpeds kempetansesentra, Bredtvet kompetansesenter och Torshov kompetansesenter ligger mot sydost.

Platser i Oslo
Linda Bondestam

Linda Bondestam, född 1 december 1977 i Helsingfors, är en finlandssvensk konstnär och illustratör. Hon studerade 1997–2001 illustration vid Kingston University i Kingston upon Thames, Storbritannien, där hon avlade kandidatexamen. Hon debuterade som bokillustratör 2003, med Stella Parlands diktsamling Katastrofer och strofer om slummer och stoj.

Bondestam sitter i Svenska barnboksakademin, som den första finlandssvenska författaren.

Verk

Bibliografi
Ulf Stark: Allt det här, Söderströms & Schildts, 2012
 Annika Sandelin: Businnan blir kär, Söderströms 2011 (Retkuliina rakastuu, Teos, 2011)
 Ulf Stark: Diktatorn, Söderströms, 2010
 Annika Sandelin: Businnan, Söderströms 2009 (Retkuliina, Teos, 2010)
 Minna Lindeberg: I en grop i Kalahari, 2007
Stella Parland: Delirium – romanen om en hund, Söderströms 2004
Mikaela Sundström: Linnéa och Änglarna, Söderströms 2003 (Linnea ja äiti enkeli, Tammi 2003
 Stella Parland: Katastrofer och strofer om slummer och stoj, 2003

Utställningar 
 Årets Svenska Bilderbok 2016 / Djur som ingen sett utom vi på Bildmuseet, Umeå Universitet, från 2017-03-17 till 2017-10-08

Priser och utmärkelser 
 2016 – Snöbollen
 2017 – Nordiska rådets pris
 2019 – Svenska kulturfonden

Referenser

Noter

Allmänna källor 
Om Linda Bondestam på Pro Artibus webbplats

Externa länkar 
Linda Bondestams webbplats

Finländska illustratörer
Konstnärer från Helsingfors
Kvinnor
Födda 1977
Levande personer
Ledamöter av Svenska barnboksakademin
Hamid Estili

Hamid Reza Estili, född 1 april 1967 i Teheran, är en iransk fotbollstränare och före detta spelare.

Spelarkarriär
Estili spelade för Pas Teheran, Persepolis och Bahman i Iran, samt en säsong vardera i Al Qadisiya från Kuwait och Geylang United i Singapore. Under ett derby mellan Persepolis och Esteghlal 2000, så började Estili bråka med motståndaren Mohammad Navazi som båda blev gripna av polis efter matchen.

För Irans landslag gjorde Estili debut i en match mot Sovjetunionen. Han var med i VM 1998 där han gjorde ett mål mot USA. Hamid Estili gjorde totalt 12 mål på 82 landskamper.

Tränarkarriär
Efter att Estili avslutat sin spelarkarriär 2004 i Persepolis så blev han direkt utsedd till assisterande tränare i klubben. 2009 blev han huvudtränare för nyuppflyttade Steel Azin som hade ett väldigt slagkraftigt lag med många stjärnor som Ali Karimi, Mehdi Mahdavikia, Hossein Kaebi och Fereydoon Zandi. Efter att laget misslyckats i både cupen och ligan fick Estili sparken 19 april 2010.

I juni 2011 blev det klart att Estili återvände till Persepolis, nu som huvudtränare. Efter bara fem vinster på 15 matcher så avgick Estili 9 december 2011.

Referenser

Externa länkar
Hamid Estili på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1967
Personer från Teheran
Män
Iranska fotbollsspelare
Iranska fotbollstränare
Spelare i Pas Teheran
Spelare i Persepolis Teheran FC
Spelare i VM i fotboll 1998
Iranska idrottare under 1900-talet
Iranska idrottare under 2000-talet
ÖFA-kollektivet

ÖFA-kollektivet, bildat 2004, är ett feministiskt svenskt scenkonstkollektiv. 

ÖFA-kollektivet har 22 medlemmar. 2014 firade de 10-årsjubileum och har under åren producerat fem föreställningar för scen, gjort ett antal framträdanden i Sverige och i utlandet samt medverkat i en mängd arrangemang av ÖFA:Danceoke, som är en fysisk form av karaoke. 

Enskilda medlemmar gjort en mängd framträdanden som medproducerats av ÖFA-kollektivet. Föreställningarna omfattar dans, teater, film, musik och inkluderar ofta publikdeltagande. Många av ÖFA-kollektivets projekt har gjorts i samarbete med Moderna dansteatern i Stockholm.

Föreställningar (i urval) 
 Var god tag plats! (Reginateatern, Uppsala 2006)
 ÖFA: Vårkonsert (Rosenlundsteatern, Stockholm, 2008)
 ÖFA: Hemligheter (Uppsala, 2008, samt turnerade på högstadier)
 ÖFA: DANCE (Stockholms stadsteater, Skärholmen, 2010)
 ÖFA: What happens in Uppsala stays in Uppsala (Uppsala stadsteater, 2014) 
 ÖFA: MONSTER, (Zebradans, Stockholm, 2015)

Källor 

 Recension av Lena Sohl i UNT: *
 Recension av Jonas Lindman i Tidningen kulturen: *
 Recension av Agneta Tröjer i Tidningen kulturen: *

Externa länkar 
Officiell webbplats

Teatergrupper i Sverige
Svenska dansgrupper
Feminism i Sverige
Sinn Féin (olika betydelser)

Sinn Féin kan syfta på:

Sinn Féin – ett demokratiskt socialistiskt och irländskt-republikanskt politiskt parti i Nordirland och Republiken Irland, grundat 1905
 Cumann na nGaedheal – parti bildat av moderata krafterna 1923 som lämnade Sinn Féin
Fianna Fáil – ett irländskt parti, grundat 1926
Fine Gael – ett irländskt politiskt parti bildat 1933
Workers' Party – ett socialistiskt politiskt parti på Irland bildat 1969-1970 ursprungligen del av Sinn Féin
Irish Republican Socialist Party – ett republikanskt irländskt socialistiskt parti grundat 1974
Democratic Left – bildat 1992
Republican Sinn Féin – ett politiskt parti på Irland bildat 1986 av avhoppare från Sinn Féin
32 County Sovereignty Movement –  en politiskt organisation som är aktiv i Nordirland bildad 1997

Se även
Óglaigh na hÉireann
Orsolya Takács

Orsolya Takács, född 20 maj 1985 i Budapest, är en ungersk vattenpolospelare. Hon ingick i Ungerns landslag vid olympiska sommarspelen 2008, 2012 och 2016.

Takács spelade fem matcher i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2008 i Peking där Ungern kom på fjärde plats. Hon gjorde sedan ett mål i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2012 i London där Ungern återigen kom på fjärde plats.

Takács tog VM-guld 2005 i Montréal.

Referenser 

Ungerska vattenpolospelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ungern
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ungern
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ungern
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2016
Världsmästare i vattenpolo
Ungerska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Budapest
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Sakari Saarikivi

Eero Sakari Saarikivi, född 19 mars 1911 i Joensuu, död 15 september 1985 i Helsingfors, var en finländsk konsthistoriker och museiman.

Saarikivi avlade filosofie doktorsexamen 1957. Han var verksam som chef för upplysningsavdelningen vid Finlands konstakademi 1958–1967, som professor i konsthistoria vid Jyväskylä universitet 1967–1969 och som intendent på Ateneum i Helsingfors 1969–1977. År 1973 förlänades han professors namn.

Saarikivi publicerade en rad översiktsverk om Finlands konst.

Publikationer i urval
Suuret taiteilijat, 2 band, 1948–1949
Suomen taidetta 1900-luvulla, 1952
Aikamme maalaustaide, 1961

Källor

Finländska professorer i konsthistoria
Personer verksamma vid Joensuu universitet
Finländska innehavare av professors namn
Män
Födda 1911
Avlidna 1985
Personer från Joensuu
Ann Lagerhammar

Ingrid Ann-Christine (Ann) Lagerhammar, född 24 januari 1965, är en svensk författare, översättare och bibliotekarie.

Ann Lagerhammar växte upp i Portugal och i Malmö. Hon utbildade sig först till civilekonom vid Lunds universitet. Hon debuterade som författare med Det som ögat ser 2006.

Bibliografi i urval

Källor 
 Författarporträtt på Bibliotekstjänsts webbplats

Externa länkar 
 

Svenska författare
Födda 1965
Levande personer
Kvinnor
Killswitch Engage (musikalbum 2009)

Killswitch Engage är Killswitch Engages femte album i ordningen och det andra albumet som har samma namn som bandet. Därför kallas det också Killswitch Engage II med jämna mellanrum. Albumet producerades av Brendan O'Brien tillsammans med Adam Dutkiewicz, som också stod för mixningen. Skivan gavs ut genom Roadrunner Records den 30 juni 2009.
Killswitch Engage består vid den här tidpunkten av; basisten Mike D'Antonio, gitarristerna Adam Dutkiewicz och Joel Stroetzel, sångaren Howard Jones och trummisen Justin Foley.

Killswitch Engage II landade på sjunde plats på Billboard 200 listan och var KsE:s dittills mest framgångsrika album med 58k sålda album första veckan.

Låtlista
 Never Again
 Starting Over
 The Forgotten
 The Return
 Reckoning
 A Light in a Darkened World
 Take Me Away
 I Would Do Anything
 Save Me
 Lost
 This is Goodbye

Frontlinjen för det här albumet består av Starting Over, Reckoning och A Light in a Darkened World. Musikvideor finns att tillgå för Save Me och Starting Over. Den förstnämnda är en välgjord och humoristisk/ironisk animerad video.

Allt material är skrivet av KsE:s medlemmar och sångaren Howard Jones står för sångtexten. Turné-livet tär dock hårt på Jones hälsa och han måste tyvärr lämna bandet p.g.a. sin typ 2 Diabetes som förvärrades av det intensiva turnerandet.

Referenser

musikalbum 2009
Album av Killswitch Engage
Var är vi nu?

Var är vi nu? är en låt av den svenska rockgruppen Kent, utgiven som den andra och sista singeln från deras elfte studioalbum Tigerdrottningen 2014. Singeln släpptes först som digital nedladdning i en alternativ version den 1 januari 2014. Den 25 juli samma år släpptes en limiterad 7"-vinyl i 1500 exemplar.

Låten nådde som bäst 21:e plats på Sverigetopplistan.

Musikvideo 
Videon till låten producerades av Is This Is i regi av John Boisen & Björn Fävremark. Den hade premiär på Youtube den 21 maj 2014.

Låtlista 
Digital nedladdning
"Var är vi nu?" (alternativ version) – 4:17

Limited Edition 7"-vinyl
"Var är vi nu?"
"Var är vi nu?" (alternativ version)

Listplaceringar

Referenser 

Låtar av Joakim Berg
Musiksinglar 2014
Singlar av Kent
Singlar utgivna på Universal Music Group
Svenskspråkiga sånger
Rosenhoff

Rosenhoff, i äldre tider också Rosenhof, är ett bostadsområde i Grünerløkka i Oslo, alltså som del av de traditionella arbetarområdena på Östkanten i staden. Rosenhoff ligger nordväst om Carl Berner (området omkring Carl Berners plass), norr om Rodeløkka, söder och öster om parkområdet Torshovdalen och väster om Sinsenbyen. Området som är byggt på grunden till den tidigare løkken Rosenhoff, är trekantsformat, och avgränsas av Mailundveien i nordväst, Rosenhoffsgata i söder, och Trondheimsveien i öster. Spårvägen går också genom denna delen av Trondheimsveien, och Sinsenlinjen har en spårvagnshållplats på exakt Rosenhoffs hållplats.

På den södra delen av Rosenhoffgata ligger bland annat Rodeløkkens kolonihager, på den norra delen av de två storslagna hyreshuskomplexen Rosenhof kvartal 1 (uppfört 1914–18; arkitekter Christian Morgenstierne och Arne Eide) och Rosenhof kvartal 3 (uppfört några år senare).

2009 bodde det 1505 personer på Rosenhoff. Bostäderna byggdes ut av kommunen efter en brand och ett beslut 1913 var tilltänkta att rymma 1 200 personer i en- och tvårumslägenheter med kök och gemensamma toaletter i korridor. I den centrala delen av området ligger Rosenhof skole som öppnade 1917 och lades ned 1968. Lokalerna användes då som förskola och sedan centrum för norskundervisning för folk som inte talade norska under namnet Oslo Voksenopplæring Rosenhof. Området har också haft industri, bland annat tryckeriverksamhet. Rosenhoff Idrettslag stiftades 1931, men driver idag bara Rosenhoff Hockey som bildades 1953.

Platser i Oslo
Ryen, Oslo

Ryen är en stadsdel i Oslo. Det ligger i den norra delen av Østensjø precis vid gränsen till Nordstrand. 

Namnet på området kommer från gamla Ryen gård. Ryen gård revs 1983, och låg omkring där Ryenhjemmet idag ligger. Ryen är idag mest känd för Ryenkrysset, som är ett av Oslos vägknutpunkter. Precis i närheten av detta ligger t-banestationen Ryen station. T-banan har sina östliga vagnhallar på Ryen.

Platser i Oslo
Kim Yo-jong

Kim Yo-jong, född 26 september 1987 i Pyongyang, är en nordkoreansk politiker.

Kim Yo-jong är Kim Jong-ils yngsta dotter som han fick tillsammans med Ko Yong-hui,  den nordkoreanske ledaren Kim Jong-uns mor. I likhet med sin bror uppges Kim Yo-jong ha gått i grundskolan i Bern i Schweiz, vilket skall ha skett åren 1996–2000. Därefter skall hon ha studerat datorvetenskap och avlagt examen vid Kim Il Sung-universitetet.

Hon har tidigare varit okänd för omvärlden och framträdde offentligt först 2010 på ett foto från Koreas arbetarpartis kongress. Hon uppgavs styra Nordkorea under Kim Jong-uns sjukdomsfrånvaro hösten 2014.

Kim Yo-jong representerade Nordkorea vid invigningen av de Olympiska spelen i Pyeongchang i Sydkorea den 9 februari 2018, vilket var det första besöket av någon ur hennes familj i Sydkorea sedan Koreakriget.

Kim valdes till den högsta folkförsamlingen under det nordkoreanska parlamentsvalet 2019. 

I januari 2015 gifte hon sig med Choe Song, son till Choe Ryong-hae.

Släktträd

Källor
"Hon är kvinnan som uppges styra Nordkorea", Aftonbladet, 2014-10-03.

Noter

Födda 1987
Nordkoreanska politiker under 2000-talet
Personer från Pyongyang
Kvinnor
WP:Projekt Korea
Levande personer
Helmer Stenros

Helmer Erik Stenros, född 24 juli 1929 i Pyttis, är en finländsk arkitekt. Han är gift med inredningsarkitekten Pirkko Stenros.

Stenros utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1955 och driver sedan 1957 egen arkitektverksamhet. Han var speciallärare vid Tekniska högskolan 1959–1961, tillförordnad professor i arkitektur vid Tammerfors tekniska högskola 1969–1971 och ordinarie professor där 1971–1992.

Verk i urval
Byggmästarnas hus i Helsingfors, 1961–1965
Åbo stadsteater, tillsammans med Risto-Veikko Luukkonen och Aarne Hytönen, 1962
Kuopio stadsteater, tillsammans med Risto-Veikko Luukkonen, 1963
Åbo kanslihus, tillsammans med Risto-Veikko Luukkonen, 1967
Alkos kursgård i Nordsjö, 1970
Hotell Arkipelag i Mariehamn, 1973
Självstyrelsegården i Mariehamn, 1978
Ålands museum i Mariehamn, 1981
K-institutet, Siikajärvi i Esbo, 1982
Amer Sports huvudkontor i Kottby i Helsingfors, 1986

Källor

Noter

Finländska professorer i arkitektur
Personer verksamma vid Tammerfors tekniska universitet
Alumner från Tekniska högskolan i Helsingfors
Personer från Pyttis
Födda 1929
Levande personer
Män
Yvonne T. Larsson

Yvonne Thörnqvist, född 1952 i Karlstad, är en svensk skulptör och målare.

Biografi 
Yvonne Thörnqvist utbildade sig på Konstfack i Stockholm 1973–1976 och på Valands konsthögskola i Göteborg 1976–1983. Hon hade sin första separatutställning 1983 på Värmlands museum i Karlstad, hon har därefter ställt ut separat bland annat på Göteborgs konstförening 1991, Göteborgs konstmuseum 1993 och Kristinehamns konsthall 1993 samt deltagit i samlingsutställningarna Skulptur i Byen Bergen 1988, Skulptur i Parken Göteborg 1989, Liljevalchs vårsalong 1989, Vandringsutställningen Kultursommar 90 och Stockholm Art Fair i Sollentuna 1991.

Hon har tilldelats Göteborgs- och Bohus läns landstings kulturstipendium 1987, Folke Hellström-Linds stipendium 1992 och Statens arbetsstipendium 1988 och 1993. Hon bor och arbetar i Västerlanda, Lilla Edets kommun.

Offentliga verk i urval
Går du ofta hit, eller?, tre pelare i lackerad brons, 2014, utanför entrén till Göteborgs stadsbibliotek
Ur väggen, cortenstål och syrafast rostfritt stål, 5,5 meter x 3 meter x 2,5 meter, Axel Dahlströms torg i Göteborg
Snurra, betong, 1993, Umeå universitets fysikhus trapphus vid huvudentrén, plan 4,
Bland hennes övriga offentliga arbeten märks utsmyckning för Aspenäs kyrka 1976, Öijared golf och konferensanläggning i Floda 1988, Ökckerö bibliotek 1989 samt utsmyckning för skol och administrativbyggnad på Ing.2 i Eksjö 1993. Thörnqvist är representerad på Värmlands museum, Göteborgs konstnämnd, 
Statens Konstråd och i ett flertal kommuner och landsting.

Källor
Om Yvonne T Larsson på Grafik i Västs webbplats
Om Yvonne T Larsson på webbplatsen för Kunsthalle m3
Värmlands konstförening, konstnärsförbundet sid 62, Karlstad, LIBRIS-ID:1776532.

Externa länkar
Hemsida: www.yvonnethornqvist.com

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Karlstad
Svenska skulptörer under 2000-talet
Wilhelm Josephson

Wilhelm Joel Josephson, född 26 juli 1827 i Stockholms mosaiska församling, död där 1 juli 1917, var en svensk manufakturist, och grundade med Wilhelm Bendix 1857 firman Bendix, Josephson & Co i Stockholm. 

Wilhelm Josephson var bror till Jacob Axel Josephson, Edvard Josephson, Wilhelmina Josephson och Ludvig Josephson samt far till Lisen Bonnier.

Se även
Josephson

Källor

Noter 

Män
Födda 1827
Avlidna 1917
Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Stockholm
Gustav Fröhlich

Gustav Fröhlich, född 21 mars 1902 i Hannover i Tyskland, död 22 december 1987 i Lugano i Schweiz, var en tysk skådespelare. Mest känd för en av huvudrollerna i Fritz Langs film Metropolis. Han medverkade i över 100 filmer. Från 1931 var han gift med den ungerska skådespelerskan Gitta Alpár.

Fröhlich blev på 1930-talet och 1940-talet populär som skådespelare i romantiska komedifilmer. Han gjorde sin sista filmroll 1960 och medverkade i TV-produktioner fram till 1981. 1973 tilldelades han det tyska filmpriset Filmband in Gold.

Filmografi

Källor 
filmportal.de

Externa länkar

 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1902
Avlidna 1987
Män
Brigitte Helm

Brigitte Helm, egentligen Brigitte Eva Gisela Schittenhelm, född 17 mars 1906 i Berlin i Tyskland, död 11 juni 1996 i Ascona i Schweiz, var en tysk skådespelerska. Hon medverkade 1927-1935 i lite över 35 filmer; den mest kända är Fritz Langs Metropolis (1927). Hon lämnade Tyskland 1935 sedan hon gift om sig med en man med judisk bakgrund, och därmed gjort sig "icke önskvärd" i det Tredje riket. Hon levde sedan avskilt i Ascona resten av sitt liv. 1968 tilldelades hon tyska filmpriset Filmband in Gold.

Biografi 
Brigitte Helm var dotter till Gretchen Gertrud Martha Schittenhelm (född Tews) och Edwin Alexander Johannes Schittenhelm. Helms första roll var Maria i Metropolis när hon bara var 18 år gammal.

Efter Metropolis gjorde Helm över 30 andra filmer innan hon gick i pension 1935. Några av hennes andra filmer var The Love of Jeanne Ney (1927),  Alraune (1928), L'Argent (1928),  Gloria (1931), The Love of Jeanne Ney Blå Donau (1932),  L'Atlantide (1932) och Guld (1934).

Brigitte Helm övervägdes för titelrollen i Bride of Frankenstein innan Elsa Lanchester fick rollen. Efter att ett 10-årigt kontrakt med UFA löpte ut 1935, gifte sig Helm med sin andra make Dr Hugo Kunheim, en industriman. Helm var inblandad i flera trafikolyckor och fängslades kort. Enligt nazistpartiets presschef Obergruppenführer Otto Dietrichs bok The Hitler I Knew,  såg Adolf Hitler till att anklagelser om dråp mot henne efter en bilolycka lades ner. Helm drog sig tillbaka från filmen för att hon var "äcklad av nazisternas övertagande av filmindustrin".

1935 flyttade hon till Schweiz där hon fick fyra barn med Kunheim. Under sina senare år vägrade hon intervjuer angående sin filmkarriär.

Filmografi

Källor 
Brigitte Helm på filmportal.de (engelska)

Noter

Externa länkar 
 Brigitte Helm får dryck och svalka under inspelningen av Metropolis.
 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1996
Kvinnor
Patrik Reuterswärd (1885–1963)

Patrik Carl Reinhold Reuterswärd, född 27 februari 1885 i Lännäs, Örebro län, död 3 augusti 1963, var en svensk diplomat.

Biografi
Han avlade juris utriusque kandidatexamen i Uppsala 1907 och blev attaché vid Utrikesdepartementet samma år. Reuterswärd tjänstgjorde vid generalkonsulatet i New York 1908, vid beskickningen i Paris 1909-1910, var andre sekreterare vid UD 1912, förste sekreterare 1913 och tillförordnad legationssekreterare i Tokyo och Peking 1911–1914. Han var tillförordnad charge d'affaires i Tokyo 1912 och 1913, tillförordnad generalkonsul och konsulatdomare i Shanghai 1914 samt tjänstgjorde i UD 1914–1918. Reuterswärd var tillförordnad chef för rättsavdelningen 1917, biträdande sekreterare vid nordiska ministermötet i Stockholm 1917, sekreterare vid svenska handelsdelegationen i Washington, D.C. 1917-1918 och tillförordnad extra avdelningschef i UD 1918.

Han var tillförordnad charge d'affaires i Kristiania 1918, förste legationssekreterare i Köpenhamn 1918, tillförordnad charge d'affaires 1918 och 1919 samt tillförordnad förste legationssekreterare i Berlin 1919–1921. Reuterswärd var Sveriges representant vid Oderkommissionen i Breslau 1920, tillförordnad charge d'affaires i Berlin 1920 och 1921 samt legationsråd i London 1921. Han var därefter tillförordnad charge d'affaires 1922, 1923 och 1924, legationsråd i Bern, Wien och Budapest samt tillförordnad charge d'affaires i Wien 1924–1928. Reuterswärd var envoyé i Riga, Tallinn och Kaunas 1928–1935 samt envoyé i Bukarest och Sofia 1935–1949.

Patrik Reuterswärd var son till överstelöjtnant Carl Reuterswärd och friherrinnan Rosa von Ungern-Sternberg. Han gifte sig 1913 med Karin Herdin (1889–1981), dotter till rådmannen Wilhelm Herdin och Augusta Bexelius. De var föräldrar till Carl Vilhelm Patrik (1914–1989), till Reinhold Patrik Oscar (1916–1984), till Erik August Patrik (1917–2002) samt till tvillingsönerna Patrik Anders Adolf (1922–2000) och Gösta Fredrik Patrik (1922–1989).

Utmärkelser
Reuterswärds utmärkelser:
Minnestecken med anledning av Konung Gustaf V:s 70-årsdag (GV:sJmt)
Kommendör av 1. klass av Nordstjärneorden (KNO1kl)
Storkorset av Lettiska Tre stjärnors orden (StkLettSO)
2. klass av Ungerska förtjänstkorset med kraschan (UngFK2klmkr)
Kommendör av 1. klass av Österrikiska Hederstecknet (KÖHT1kl)
Kommendör av 2. klass av Storbritanniska Victoriaorden (KStbVO2kl)
Riddare av Danska Dannebrogsorden (RDDO)
4. klass av Japanska Spegelorden eller Helgade skattens orden (JHSO4kl)
4. klass av Japanska Uppgående solens förtjänstorden (USO4kl)

Referenser

Män
Födda 1885
Avlidna 1963
Sveriges generalkonsuler i Shanghai
Sveriges ambassadörer i Lettland
Sveriges ambassadörer i Estland
Sveriges ambassadörer i Litauen
Sveriges ambassadörer i Rumänien
Sveriges ambassadörer i Bulgarien
Personer från Lännäs socken
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Storkorset av Tre Stjärnors orden
Mottagare av Österrikiska Hederstecknet
Patrik