kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cholornis

Cholornis är ett släkte i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar. 

Släktet omfattar endast två arter som förekommer i Himalaya samt i centrala och södra Kina:
 Tretåig papegojnäbb (C. paradoxa) 
 Brun papegojnäbb (C. unicolor)

Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten, däribland Cholornis. Tongivande International Ornithological Congress (IOC) och Clements m.fl. har följt rekommendationerna, och denna linje följs även här. Vissa, som BirdLife International, har dock valt att istället inkludera Cholornis i ett bredare Paradoxornis.

DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Referenser

Externa länkar

Paradoxornithidae
Fågelsläkten
Saint-Martin-des-Champs

Saint-Martin-des-Champs kan syfta på:
 Saint-Martin-des-Champs (kyrkobyggnad)
 Saint-Martin-des-Champs, Cher
 Saint-Martin-des-Champs, Finistère
 Saint-Martin-des-Champs, Manche
 Saint-Martin-des-Champs, Seine-et-Marne
 Saint-Martin-des-Champs, Yonne
 Saint-Martin-des-Champs, Yvelines
Saint-Ouen

Saint-Ouen kan syfta på:
Saint-Ouen

Saint-Ouen kan avse följande:
 Saint-Ouen – en metro- och pendeltågsstation i Paris
 Mairie de Saint-Ouen – en metrostation i Paris

Geografi 
 Saint-Ouen-des-Alleux
 Saint-Ouen-d'Attez
 Saint-Ouen-l'Aumône
 Saint-Ouen-d'Aunis
 Les Authieux-sur-le-Port-Saint-Ouen
 Saint-Ouen-sous-Bailly
 Saint-Ouen-en-Belin
 Bertreville-Saint-Ouen
 Saint-Ouen-des-Besaces
 Bettencourt-Saint-Ouen
 Bois-Jérôme-Saint-Ouen
 Saint-Ouen-du-Breuil
 Saint-Ouen-en-Brie
 Saint-Ouen-le-Brisoult
 Saint-Ouen-en-Champagne
 Saint-Ouen-des-Champs
 La Chapelle-Saint-Ouen
 Saint-Ouen-de-la-Cour
 Saint-Ouen-Domprot
 Saint-Ouen-sur-Gartempe
 Saint-Ouen-le-Houx
 Saint-Ouen-sur-Iton
 Lacroix-Saint-Ouen
 Saint-Ouen, Loir-et-Cher
 Saint-Ouen-sur-Loire
 Saint-Ouen-sur-Maire
 Saint-Ouen-Marchefroy
 Saint-Ouen-le-Mauger
 Saint-Ouen-du-Mesnil-Oger
 Saint-Ouen-de-Mimbré
 Saint-Ouen-sur-Morin
 Saint-Ouen-lès-Parey
 Saint-Ouen-le-Pin
 Saint-Ouen-de-Pontcheuil
 Saint-Ouen-la-Rouërie
 Saint-Ouen-de-Sécherouvre
 Saint-Ouen, Seine-Saint-Denis
 Saint-Ouen, Somme
 Saint-Ouen-la-Thène
 Saint-Ouen-de-Thouberville
 Saint-Ouen-du-Tilleul
 Saint-Ouën-des-Toits
 Saint-Ouën-des-Vallons
 Saint-Ouen-les-Vignes
Saint-Pierre-du-Mont

Saint-Pierre-du-Mont kan syfta på:
 Saint-Pierre-du-Mont, Calvados
 Saint-Pierre-du-Mont, Landes
 Saint-Pierre-du-Mont, Nièvre
Tom og Mette på sporet

Tom og Mette på sporet är en norsk svartvit familjefilm från 1952, i regi av Lauritz Falk. I titelrollerna ses Pål Bang-Hansen och Vibeke Falk.

Handling 
Tvillingarna Tom och Mette har förläst sig på Skattkammarön. På tåget till Fredrikstad överhör de ett samtal mellan två män om skatter gömda på Kråkerøya och tror att de har att göra med smugglare. De följer bilspåren till ön och upptäcker att männen håller på med något mystiskt. De hittar en grotta där de blir överraskade av den ene mannen. Han visar sig vara inte en smugglare, men en arkeolog som håller med utgrävningar av stenåldersboplatser. Han berättar för barnen om stenålderslivet för 4 000 år sedan.

Barnen får också pröva att hugga till en stenåldersbåt med flintayxa. När de ska pröva båten driver den iväg från dem och de blir strandsatta på en liten holme där de tvingas leva som stenåldersmänniskor. Eftersökningar inleds för att hitta dem, vilket också sker. Filmen slutar med att Tom och Mette håller föredrag för vännerna på vinden i huset där de bor.

Rollista 
 Pål Bang-Hansen – Tom
 Vibeke Falk – Mette
 Odd Bang-Hansen – fadern 
 Lauritz Falk – flygaren 
 Anders Hagen – konservatorn
 Erling Johansen – sig själv
 Hartvig Kiran – nyhetsuppläsaren 
 Aslak Liestøl – stenåldersmannen 
 Per Skavlan – marinofficeren

Produktion 
Filmen är baserad på barnboken Mette och Tom som skattgrävare av Odd Bang-Hansen. Den är en av de första norska spelfilmerna som bygger på en barnbok. Boken gjordes om till filmmanus av regissören Lauritz Falk och Per Borgersen. Filmen producerades av Borgersen för Norsk Film A/S och Norsk dokumentarfilm. Den fotades av Tore Breda Thoresen och Gunnar Syvertsen och hade premiär den 17 mars 1952 i Norge. Musiken komponerades av Maj Sønstevold.

Referenser 

Norska familjefilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1952
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Filmer från Norsk Film
Femte söndagen efter trettondedagen

Femte söndagen efter trettondedagen är näst efter Sjätte söndagen efter trettondedagen kyrkoårets ovanligaste söndag. Söndagens tema är "Sådd och skörd". Den liturgiska färgen är grön, och på altaret i Svenska kyrkan ställer man vita och röda blommor och tänder två ljus. 

Söndagen har hittills under 2000-talet firats endast år 2003, 2014 och år 2019 och infaller nästa gång vintern 2025. Mellan år 2000 och 2100 firas den nio gånger medan Sjätte söndagen efter trettondedagen firas sammanlagt åtta gånger under samma tid.

Svenska kyrkan
Söndagens tema enligt 2003 års evangeliebok är Sådd och skörd. De bibeltexter som används för att belysa dagens tema är:

Källor

Fotnoter

Kyrkoåret
Söndag
Ioan Lupescu

Ioan Angelo Lupescu, född 9 december 1968 i Bukarest, är en före detta fotbollsspelare och tränare. Han är son till den tidigare landslagsspelaren Nicolae Lupescu. Han är sedan 2008 medlem i Fifas tekniska kommitté.

Karriär

Klubblag
Ioan Lupescu kom till Dinamo București 1982 och gjorde debut som 17-åring 1986 i en 4-1-seger mot Bacău. Efter att ha vunnit den rumänska ligan och cupen 1989/90 så lämnade Lupescu för tyska Bayer Leverkusen. Där var han med om att vinna DFB-Pokal 1993. Klubben var även framme i semifinal i UEFA-cupen 1994/95. 1996 värvades han till Borussia Mönchengladbach, innan han återvände till Dinamo București där han vann ligan ännu en gång. Han hade en kort sejour i turkiska Bursaspor, innan han flyttade tillbaka till Dinamo București. Lupescu spelade även i Al-Hilal i Saudiarabien, innan han en fjärde och sista gång återvände till Dinamo București där han avslutade karriären.

Landslag
Lupescu gjorde 74 landskamper och sex mål för Rumänien. Han deltog i VM 1990, och VM 1994 då Rumänien gick till kvartsfinal. Han spelade även i EM 1996 samt EM 2000.

Internationella mål

Meriter
Dinamo București
Liga I: 1990, 2000, 2002
Cupa României: 1990, 2000, 2002

Bayer Leverkusen
DFB-Pokal: 1993

Referenser

Externa länkar
Ioan Lupescu på National-Football-Teams.com
Ioan Lupescu på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1968
Idrottare från Bukarest
Män
Rumänska fotbollsspelare
Rumänska landslagsspelare i fotboll
Rumänska fotbollstränare
Spelare i FC Dinamo Bucureşti
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Bursaspor
Spelare i Al-Hilal
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Blackstar (musikalbum av David Bowie)

Blackstar är David Bowies 25:e studioalbum som släpptes den 8 januari 2016 samma dag som Bowie fyllde 69 år, bara två dagar innan han avled i levercancer.

Låtlista 
Blackstar — CD – vinyl – digital download

1.	"Blackstar" - 9:57
2.	"'Tis a Pity She Was a Whore" - 4:52
3.	"Lazarus" - 6:22
4.	"Sue (Or in a Season of Crime)" - 4:40
5.	"Girl Loves Me" - 4:51
6.	"Dollar Days" - 4:44
7.	"I Can't Give Everything Away" - 5:47

Digital download bonusspår:

8.	"Blackstar" (video) - 9:59

Medverkande 
Listan är hämtad från engelska Wikipedia

David Bowie – sång, akustisk gitarr, mixning, produktion, stråkarrangemang, "Fender Guitar" på "Lazarus", munspel
Donny McCaslin – flöjt, saxofon, träblås
Ben Monder – gitarr
Jason Lindner – piano, orgel, keyboard
Tim Lefebvre – elbas
Mark Guiliana – trummor, slagverk
Kevin Killen – ljudtekniker
Erin Tonkon – assisterande ljudtekniker, bakgrundssång på "'Tis a Pity She Was a Whore"
Joe Visciano – mixningsassistent
Kabir Hermon – assisterande ljudtekniker
Joe LaPorta – mastering
Tom Elmhirst – mixningstekniker
Tony Visconti – produktion, stråkar, assisterande ljudtekniker, mixningstekniker
James Murphy – slagverk på "Sue (Or in a Season of Crime)" och "Girl Loves Me"

Källor 

Musikalbum 2016
Album av David Bowie
Albumettor i Sverige
Erik Lindell

Erik Lindell, född 14 februari 1996, är en svensk fotbollsspelare som spelar för AB Gladsaxe.

Karriär
Säsongen 2015 spelade Lindell i IF Sylvia samtidigt som han var lärling i IFK Norrköpings A-lag. Han var den spelare som spelade flest minuter för IF Sylvia det året.

Säsongen 2018 var Lindell för andra året i rad utlånad till Degerfors IF från sin moderklubb IFK Norrköping.

I mars 2019 värvades Lindell av Degerfors IF, där han skrev på ett ettårskontrakt med option på ytterligare två år. Den 29 november 2019 skrev Lindell på ett nytt ettårskontrakt med option på ytterligare ett år. Han spelade 28 ligamatcher under säsongen 2020, då Degerfors IF blev uppflyttade till Allsvenskan. I december 2020 förlängde Lindell sitt kontrakt i Degerfors med två år. I december 2022 förlängde han på nytt sitt kontrakt med två år.

I juli 2023 så skrev Lindell på för danska Akademisk boldklub.

Referenser

 Erik Lindell på SvenskaFans.com
 Erik Lindell på transfermarkt.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1996
Levande personer
Män
Henrik Castegren

Henrik Castegren, född 28 mars 1996 i Norrköping, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IK Sirius.

Karriär
Castegren började spela fotboll i IFK Norrköping som fyraåring. Under säsongerna 2014 och 2015 var han utlånad till IF Sylvia. Han spelade 23 matcher och gjorde ett mål för Sylvia i Division 1 2014.

Den 22 maj 2016 gjorde Castegren allsvensk debut i en 2–2-match mot Örebro SK, där han byttes in i den 87:e minuten mot Tesfaldet Tekie.

I maj 2018 lånades Castegren ut till Degerfors IF. I oktober 2018 skrev Castegren på ett nytt treårskontrakt med IFK Norrköping. När kontraktet med IFK Norrköping gick ut i december 2021 valde Henrik Castegren att lämna klubben. 

Den 18 februari 2022 presenterade Ekstraklasalaget Lechia Gdańsk att de värvat Castegren på ett kontrakt som sträckte sig till juli 2024.

I juni 2023 skrev Castegren på för IK Sirius.

Referenser

Henrik Castegren på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Spelare i Lechia Gdańsk
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1996
Levande personer
Män
Idrottare från Norrköping
Egbert van Drielst

Egbert van Drielst, född (döpt den 12 mars) 1745 i Groningen, död (begraven den 4 juni) 1818 i Amsterdam, var en nederländsk landskapsmålare.

van Drielst mottog undervisning i sin hemstad, i Haarlem och i Amsterdam. Hans första kända målning är från 1776, men redan 1768 blev han medlem av Amsterdams Sankt Lukasgille. Han studerade de gamla guldåldermästarna Salomon van Ruysdael, Jacob van Ruysdael, Jan Wijnants och särskilt Meindert Hobbema för att lära sig deras teknik att återge landskapet.

Källor

Externa länkar 
 
 

Nederländska landskapsmålare
Nederländska målare under 1700-talet
Nederländska målare under 1800-talet
Personer från Groningen
Födda 1745
Avlidna 1818
Män
Legionärernas minnesdag

Legionärernas minnesdag är en inofficiell lettisk högtidsdag som infaller den 16 mars och firas sedan 1990 till minnet av den lettiska legion som under andra världskriget var en del av Waffen-SS. Högtiden etablerades ursprungligen av veteran- och exilorganisationen Daugavas Vanagi. Den marsch som arrangeras på minnesdagen, där parlamentsledamöter från Nationella alliansen deltagit, har fördömts av bland andra Simon Wiesenthal-centret.

Källor

Nationalism i Lettland
Antikommunism
David Steel

David Martin Scott Steel, Baron Steel of Aikwood, född 31 mars 1938 i Kirkcaldy i Fife, är en brittisk politiker som var parlamentsledamot 1965–1997 och partiledare för Liberala partiet respektive Liberaldemokraterna 1976–1988.

Biografi
Lord Steel född i Kirkcaldy, Fife, var son till en präst i Skotska kyrkan också han vid namn David Steel, som senare skulle fungera som moderator i Skotska kyrkans generalförsamling. Han växte upp i Skottland och Kenya, och utbildades på Dumbarton Academy, James Gillespies Boys' School, Edinburgh, Prince of Wales School, Nairobi och George Watsons College, Edinburgh. Han var ordförande för brittiska anti-apartheidrörelsen från 1966 till 1970.

Steel började ta en aktiv del i liberal politik redan vid universitetet i Edinburgh, och valdes till ordförande i studentfullmäktige. Efter examen i juridik arbetade han för det skotska Liberala partiet och sedan BBC innan han valdes till underhuset som MP för Roxburgh, Selkirk och Peebles 1965. Han hade den platsen fram till 1983, då han valdes i Tweedale, Ettrick och Lauderdale, en ny valkrets som täcker en stor del av samma område. Som en MP var han ansvarig för att införa abortlagen 1967. Han blev också Liberalernas talesman i sysselsättningsfrågor, och 1970 dess förste inpiskare.

År 1976, efter Jeremy Thorpes avgång och en kort period då Jo Grimond agerade som tillförordnad ledare, vann Steel ledarskapet över Liberalerna med bred marginal över John Pardoe. I mars 1977 ledde han liberalerna i "Lib-Lab pakten", genom vilken de kom överens om att hålla Labourregeringen, vars smala majoritet efter allmänna valet i oktober 1974 hade successivt urholkats och lämnat dem som minoritetsregering, vid makten i utbyte mot en viss grad av samråd om politiken. Denna pakt varade till augusti 1978.

Steel avgick från underhuset efter valet 1997 och upphöjdes till Baron Steel Aikwood av Ettrick Forest i Scottish Borders den 6 juni 1997. Han kämpade för skotsk frigörelse, och 1999 valdes till skotska parlamentet som liberaldemokratisk MSP för Lothian. Han blev den förste talmannen i det skotska parlamentet den 12 maj 1999. I denna roll, använde han tilltalet "Sir David Steel", trots sin pärvärdighet. Han avbröt sitt medlemskap i liberaldemokraterna under den tid som han presiderande i parlamentet, på samma sätt som talmannen i Storbritannien, är strängt partilös. Han avgick som en MSP när parlamentet upplöstes inför valet 2003, men kvarstod som talman tills han kunde överlämna till sin efterträdare George Reid den 7 maj samma år. Han utsågs till Lord och högkommissarie för generalförsamlingen av Skotska kyrkan både 2003 och 2004.

Den 30 november 2004 adlades han av drottning Elizabeth II till Lord Steel, riddare av Tistelorden, den högsta hedersbetygelsen i Skottland.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20140517132640/http://www.libdems.org.uk/david_steel
http://www.independent.co.uk/news/people/profiles/david-steel-liberal-conscience-398042.html

Födda 1938
Levande personer
Män
Brittiska parlamentsledamöter
Partiledare för Liberaldemokraterna
Personer från Fife
Lettiska nationella självständighetsrörelsen

Lettiska nationella självständighetsrörelsen (lettiska: Latvijas Nacionālās Neatkarības Kustība, LNNK) var en politisk organisation i Lettland från 1988 till mitten av 1990-talet. LNNK betraktades som den radikala grenen av den lettiska självständighetsrörelsen. Efter självständigheten omformades LNNK till Nationalkonservativa partiet. I början av 1990-talet var LNNK ett framgångsrikt oppositionsparti, men efter att ha förlorat hälften av sina mandat i parlamentsvalet 1995 valde de att gå samman med Fosterland och frihet som lade till förkortningen LNNK till sitt namn. Idag återfinns förkortningen, och resterna av organisationen, i Nationella alliansen.

Källor

Nationalism i Lettland
Historiska politiska partier i Lettland
Antikommunistiska organisationer
Bo E:son von Zweigbergk

Bo E:son von Zweigbergk, född 14 februari 1897 i Charlottenberg, Värmland, död 17 september 1940 i samband med en järnvägsolycka i Göteborg, var en svensk målare.

Biografi 
von Zweigbergk var son till Nils Rickard Eriksson och Vilhelmina Hedvig Lilly von Zweigbergk, gift med Helmi Ester Maria Sundelius och far till Ulf von Zweigbergk.

Han studerade vid Wilhelmsons målarskola i Stockholm 1917 samt på resor till Frankrike och Jugoslavien. Under perioden 1926–1930 vistades han en tid i Cagnes-sur-Mer vid Rivieran där han utvecklade ett estetiskt förfinat pärlemorskimrande gråmåleri och en puristiskt förenklad dekorativ stilisering. Han tog senare intryck av Martin Åberg och närmade sig hans konst med ett mer naturrealistiskt måleri. Han hade separatutställningar i Stockholm på Gummesons konstgalleri 1928, 1931, 1935 och 1939, på Galerie Moderne 1933 och på Konstnärshuset 1937 samt i Östersund 1939. Han deltog i Sveriges allmänna konstförenings utställningar i Stockholm 1925, 1934 och 1936 och i flera utställningar i Karlstad under 1920- och 1930-talen anordnade av Värmlands konstnärsförbund och Värmlands konstförening. Ett antal minnesutställningar har anordnats bland annat på Konstnärshuset i Stockholm 1941 och 1948 samt på Olsens konstsalong i Göteborg 1943.

Hans konst består av bland annat porträtt, stads- och hamnmålningar, landskap, teaterdekorationer och stilleben samt mer färgglada kubistiska kompositioner. von Zweigbergk är representerad på Moderna museet, Nationalmuseum, Värmlands museum, Norrköpings Konstmuseum och Västerås museer samt i Gustav V:s konstsamling.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Svenska konstnärer Biografisk Handbok, fjärde upplagan, 1951
Värmlands konstförening, Karlstad 1955.

Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Personer som omkommit i järnvägsolyckor
Födda 1897 
Avlidna 1940
Män
Bo
Rembrandt (film, 2003)

Rembrandt är en dansk film från 2003 i regi av Jannick Johansen, efter ett manus av honom själv och Anders Thomas Jensen, och inspirerad av en verklig händelse.

Rollista (i urval) 
 Lars Brygmann som Mick
 Jakob Cedergren som Tom
 Nikolaj Coster Waldau som Kenneth
 Nicolas Bro som Jimmy
 Ole Ernst som Frank
 Gordon Kennedy som Christian
 Ulf Pilgaard som Flemming
 Søren Pilmark som Bæk
 Sonja Richter som Trine
 Paprika Steen som Charlotte
 Troels Lyby	
 Thomas Waern Gabrielsson som Erik
 Nikolaj Lie Kaas som Carsten
 John Martinus som museivakt
 Søren Poppel som Allan Rocker
 Jeppe Kaas som kriminalassistent
 Anne Sofie Espersen som bartender
 Merete Nørgaard som kvinnlig fängelsebetjänt
Søren Thomsen som äldre fängelsebetjänt
David Bateson som stor man
Stig Günther som stuntman för Lars Brygmann
Janek Lesniak som stuntman för Nikolaj Coster Waldau
Lasse Rimmer som Jeopardyvärd
Michael Fabricius Sand som Johansen
Lotte Mejlhede som nyhetsuppläsare

Källor

Externa länkar 
 

Filmer 2003
Danska komedifilmer
Danska actionfilmer
Danska filmer baserade på verklighet
Rembrandt på film
Saint-Raphaël

Saint-Raphaël kan syfta på:

Geografi

Frankrike 

 Saint-Raphaël, Dordogne, departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine, 
 Saint-Raphaël, Var, departementet Var i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur,

Haiti 

 Arrondissement de Saint-Raphaël, arrondissement, Nord, 
 Saint-Raphaël, Haiti, kommun i arrondissement de Saint-Raphaël, 
 Saint-Raphaël (ort i Haiti), Nord,

Kanada 

 Saint-Raphaël (kommun), Québec, Chaudière-Appalaches,
Jan Ekels

Jan Ekels kan syfta på:

* Jan Ekels den äldre (1724–1781), nederländsk målare
 Jan Ekels den yngre (1759–1793), nederländsk målare
Torsten Sandin

Torsten Sandin född 1943 i Umeå, död 2014 i Värmdö, var en svensk bergsingenjör och industriledare.

Biografi 
Sandin avlade bergsingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1969. Han blev anställd vid NJA i Luleå som driftsforskare vid stålverket och fick snart ansvar för viktiga investeringsprojekt. 1977 utsågs han till teknikchef för divisionen för halvfabrikat Inom NJA. 1979 utsågs han till chef för metallurgin inom SSAB i Luleå och från 1985 var han divisionschef för all metallurgi det vill säga all ståltillverkning inom SSAB och blev då också platschef för SSAB i Luleå. 1988 blev Sandin VD för SSAB Oxelösund för att 1992 bli VD för AB Tunnplåt som bestod av anläggningarna i Borlänge och Luleå. Han utsågs till koncernchef i SSAB 1998 men tvingades av hälsoskäl avgå 2000.

Källor

Webbkällor 
Minnesord över Torsten Sandin, DN 2014-11-03

män
födda 1943
avlidna 2014
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Näringslivspersoner från Umeå
Ingenjörer från Umeå
Transmission (sång)

Transmission är en låt av den brittiska postpunk-gruppen Joy Division. Den utgavs 1979 av Factory Records som gruppens debutsingel. 1980 blev den återutgiven som 12"-singel med ett annat omslag.

År 2007 rankade musiktidningen NME Transmission på 20:e plats på sin lista The Greatest Indie Anthems Ever.

Utgåvor
 7" Factory Records FAC 13
 "Transmission" – 3:36
 "Novelty" – 3:59

 12" Factory Records FAC 13.12
 "Transmission" – 3:36
 "Novelty" – 3:59

Källor

Brittiska musiksinglar
Musiksinglar 1979
Århus rådhus

Århus rådhus (danska: Aarhus Rådhus) är en byggnad i den danska staden Århus, som är säte för Århus kommuns politiska ledning och centrala administration. 

Byggnaden uppfördes efter ritningar av arkitekterna Arne Jacobsen och Erik Møller och invigdes den 2 juli 1941. Möbler och inredning formgavs av Hans J. Wegner. Rådhuset är sedan 2006 upptagen i Danmarks kulturkanon i kategorin arkitektur.

Husets grundkonstruktion är byggd i betong och utsidan är täckt av 6000 m² marmorplattor som hämtades från Porsgrunn i Norge. Ett dominerande element är det 60 meter höga tornet med en klocka som har en diameter av 7 meter. Den lilla visaren är 2,5 meter lång och den stora visaren har en längd av 3 meter.

Den intilliggande Rådhusparken ersatte delar av en tidigare kyrkogård som existerade mellan 1818 och 1926. Andra delar av kyrkogården som den judiska delen är bevarade. Flera gravstenar från den tidigare kyrkogården förvaras i ett lapidarium.

Referenser

Externa länkar 

Rådhus i Danmark
Byggnader och anläggningar i Århus
Arne Jacobsen
Vagn Steen

Vagn Steen, född 13 juli 1928 i Holbæk, Danmark, avliden 25 augusti 2016, var en dansk poet.

Biografi
Steen hade en masterexamen i danska och historia från universitetet i Århus år 1956 och senare professor i konkret poesi i USA. Han var dansk lektor vid Göteborgs universitet 1957–1962. 

Steen var konkretistisk och introducerade konkretism i Danmark med utgivningen av Digte?(1964). Han har sedan 1963 släppt konkreta dikter och diktobjekt, liksom han ställt ut visuella dikter/tidsobjekt och föreläst internationellt, bland annat i Kapstaden och Johannesburg. Han var under många år en förespråkare för en mer demokratisk och lekfull litteratur som inte var förbehållen den intellektuella eliten.

I sin mångsidighet har Steen också gjort kantater, koreografier samt radio- och TV-program.

Bibliografi
 Et godt bogøje (2009)
 Klap lige chefen (1999)
 Dette visitkort (1993)
 Træ du er min far (1988)
 Østjylland (1987)
 Her er mit liv en slags roman (1985)
 Mere planlægningsbar skole (1985)
 Salig, rolig, sagte sød (1984)
 Mer end meget (1982)
 52 år (1981)
 Da Kunsten kom til Grenå (1979)
 Forlang brochure (1971)
 Kære Falck (1970)
 Onno + Inni (1968)
 Knap knappet (1968)
 Jeg er ingen (1967)
 Ahahannaaaaaaaaaa (1967)
 Skriv selv (1965)
 Riv Selv (1965) 
 Digte? (1964)

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979
In memoriam - Sydsvenskan

Födda 1928
Avlidna 2016
Män
Danska poeter
Personer från Holbæk