Facit EDB

Facit EDB var en elektronrörsbaserad dator som tillverkades av Åtvidabergs industrier AB efter ritningarna för BESK, som utvecklats av Matematikmaskinnämnden.

Historia

Åtvidabergs industrier värvade 1956 sjutton medarbetare från Matematikmaskinnämnden som utvecklat BESK, i synnerhet BESKs chefkonstruktör Erik Stemme. Samma år köpte företaget ritningarna till BESK och den första kopian invigdes i oktober 1957. Den hade några förbättringar, bland annat dubbelt så stort kärnminne, senare tillkom ett nytt avancerat magnetbandminne, karusellminnet.

Facit EDB installerades som servicemaskin i Åtvidabergs industriers lokaler vid Karlavägen i Stockholm. Det innebar att kunder kunde komma och köra egna program mot betalning per timme. Maskinen blev flitigt anlitad, behov av beräkningar fanns bland annat inom meteorologi.

Funktionsprincip 
Facit EDB var liksom BESK en så kallad IAS-maskin. Den ursprungliga IAS-maskinen färdigställdes vid Massachusetts Institute of Technology (MIT) 1951. Facit EDB programmerades genom att program laddades in i arbetsminnet, där även in- och utdata kunde lagras. IAS-maskiner var inte mjukvarukompatibla, men byggde på ritningar över den ursprungliga IAS-maskinens arkitektur.

Facit EDB var en kopia av BESK, och var uppbyggd med en kombination av elektronrör och germaniumdioder. Programmen var försedda med brytpunkter så att beräkningen kunde återupptas efter att något elektronrör brunnit ut och bytts. Som arbetsminne användes ett ferritkärnminne.

In- och utorgan var:
 Remsläsare (in) 500-1000 tecken/sek. 5-8 kanals remsa

 Magnetband (karusellminne från 1958), (in och ut)

 Skrivmaskin (ut) ca 10 tecken/sek

 Stans (ut) ca 150 tecken/sek

 Radskrivare (ut) 11 rader/sek, 160 tecken/rad

 Manöverbord (in och ut)

Software och program till maskinen var bland annat Algolkompilator, Maskinkodskompilator och Operativsystem. Maskinen kunde också köra diverse standardprogram avsedda för BESK.

Prestanda 
Minnet var ett ferritkärnminne på 32 K helord, fördelat på ett direkt adressbart (inre minne) om 2 K helord och ett lagringsminne (yttre minne) om 30 K helord. Minnet var fördelat på åtta oberoende enheter om 4 K vardera, varav sex i huvudstativ och två i separat stativ. Läs/skrivcykel var 5 mikrosekunder (hela minnet). Maskinen använde ordlängden 40 bitar/helord (ungefär 11 decimala siffror). Till maskinen användes också karusellminne, Facit .

Aritmetiken utgjordes av en fixpunktsräkning i 40 bitar, flytande räkning (inbyggd) i 32+8 bitar, varav 32 för additionstid, i flytande räkning, ca 10 mikrosekunder. Maskinen utförde ca . Talrepresentationen var rent binär med basen 16.

Användning 
Nio Facit EDB tillverkades. Användare av beräkningsmaskiner återfanns vid denna tid inom flygplanskonstruktion, försvar, industri, vetenskapliga institutioner, försäkringsväsende och konsulterande ingenjörsfirmor. Ett exempel är stabilitetsberäkningar för Tingstadstunneln under Göta älv.

Se även 
 BARK - Binär Aritmetisk Relä-Kalkylator - Sveriges första dator 1950
 BESK - Binär Elektronisk SekvensKalkylator - elektronrörsbaserad 1953
 SMIL - SifferMaskinen I Lund - elektronrörsbaserad 1956
 SARA - SAabs RäkneAutomat - elektronrörsrörbaserad 1957
 Datasaab D2 - transistorbaserad 1960
 TRASK - TRANsistoriserad SekvensKalkylator - transistorbaserad 1965

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Att arbeta med 1950-talets matematikmaskiner: Transkript av ett vittnesseminarium vid Tekniska museet i Stockholm den 12 september 2005
 Datorer och program för kristallografiska beräkningar 1950-1980, minnesberättelse av Rune Liminga och Ivar Olovsson, 2011

Sveriges datorhistoria
Föremål på Tekniska museet