kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nyakaledoniennattskärra

Nyakaledoniennattskärra (Eurostopodus exul) är en akut utrotningshotad eller möjligen utdöd fågel i familjen nattskärror.

Kännetecken 
Nyakaledoniennattskärran är en 26 centimeter lång silvergrå nattskärra med sparsamt med mörka fläckar och streck. Hjässan är svartaktig och undersidan mörkt gråbrun med en liten vit strupfläck. Inga andra nattskärror förekommer på Nya Kaledonien, även om vitstrupig nattskärra skulle kunna påträffas. Denna är dock större, mörkare och mindre enhetligt färgad. Lätena är okända.

Utbredning och systematik 
Fågeln är bara känd från det enda exemplar som samlades in 1939 på ön Nya kaledonien. Tidigare betraktades den som en underart till vitstrupig nattskärra (E. mystacalis).

Levnadssätt 
I princip inget är känt från artens levnadsvanor annat än att typexemplaret samlades in i kustnära niaouli-savann.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som akut hotad, möjligen utdöd. Eftersom den är endast känd från ett enda exemplar är dess populationstrend okänd. Det finns ingen direkt information om hot mot arten, men den kan ha minskat i antal till följd av predation från invasiva arter som råttor och möjligen katter eller habitatförlust genom skogsavverkning, gruväring eller eldsvådor.

Noter

Externa länkar 

Nattskärror
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Kaledonien (Grande Terre)
Salomonnattskärra

Salomonnattskärra (Eurostopodus nigripennis) är en fågel i familjen nattskärror.

Utseende och läten 
Salomonnattskärran är en medelstor (27 cm) nattskärra med vitt på strupen och vita fläckar på två till fyra av de yttre handpennorna. Ovansidan är brunaktig med svarta och grå fläckar och en otydlig orangefärgad fläck i nacken. Hona och ungfågel har jämfört med hanen färre vita fläckar och mindre strupfläck. Liknande och nära besläktade vitstrupiga nattskärran (se nedan) är större och har vita fläckar på fler handpennor. Lätet består av en staccatoserie med 13-25 toner, ungefär fem per sekund, liknande ljudet av att hugga i trä med en yxa.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i norra och mellersta Salomonöarna. Tidigare betraktades den som en underart till vitstrupig nattskärra (E. mystacalis) och vissa gör det fortfarande.

Status 
Salomonnattskärran tros ha en liten världspopulation, uppskattad till högst 2500 vuxna individer, som dessutom minskar i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Salomonöarna
Hans-Ancker Holst

Ulf Hans-Ancker Holst, född 29 augusti 1915 i Stockholm, död 10 maj 1983 i Lidingö, var en svensk arkitekt.

Biografi
Holst, som var son till kapten Charles-Ancker Holst och Ruth Ljungberg, avlade studentexamen 1933, utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1939 och studerade vid Kungliga Konsthögskolan 1942–1944. Han anställdes hos Egnahemsstyrelsen 1939, blev chef för militära nybyggnadsavdelningen där 1940, expert hos försvarsdepartementet 1942, var souschef och byggnadschef vid försvarets bostadsanskaffningsnämnd 1943–1946 och sakkunnig i Industrins utredningsinstitut 1946–1950. Han bedrev egen arkitektverksamhet inom HAHAB, Hans-Ancker Holst AB i Stockholm från 1939, så småningom tillsammans med hustrun, arkitekt Anna Holst. Åren 1945–1946 var han projektledare och byggnadschef på Bornholm för uppförande av trähus, skänkta av svenska staten. Mellan 1950 och 1965 tjänstgjorde han som stadsarkitekt i Järna. 

Holst var svensk FN-delegat i Paris 1957, rådgivare åt cypriotiska regeringen 1962. Han var styrelseledamot i Svenska Arkitekters Riksförbund, Saco och fullmäktig i dess internationella råd. Han var moderat ledamot av kommunfullmäktige i Lidingö kommun och var vice ordförande i hälsovårdsnämnden.

Verk i urval
Fritidsbyggnaden Gyllene Vingen, militär byggnad, Såtenäs, 1943.
Projekt som utmynnade i patent: Monteringsfärdiga spiraltrappor 1950.
Skivhus konstruktioner: 3-vånings bostadshus i Linköping. 1952.
I samarbete med arkitekt Anna Holst: Generalplan för tätorten Järna med omgivningar. 1952, en ny gjordes 1962.
Kv Aspen och kv Rönnen, Järna. 1953–1957. 189 lägenheter.
Snabbt uppförbart och nedmonterbart mindre hus. 1955.
9-vånings bostadshus i Malmö. 1958.
Den flexibla industribyggnaden – ny typ av konstruktion. 1958.
Monteringsfärdiga betongsystem för Marcus & Co i Järna. 1958.
Ramers i Örebro. 1960.
Värmlands Motor i Karlstad. 1960.
Industrianläggningar för Marcus & Co, 1958, och Halmstads Järnvägs AB 1961.
Kv Sprängaren 1 och 2 samt kv Laddaren på Tellebyplatån, Järna. 1959–1963. 283 lägenheter.
Christenssons fabriker i Järfälla. 1961.
4 småhus i kv Påfågeln, Järna. 1962.
Stadsplan i Starbäckenområdet, Järna, som medgav 155 småhustomter. 1962.
Makroplast i Söderköping. 1962.
Norrtunaområdet, Järna. 1963. 362 lägenheter.
Samlingslokal, kontor, bostäder i kv Domherren, Järna. 1964.
Tre flerbostadshus i kv Rosendal, Mölnbo. 1964. 66 lägenheter.
Butiks-, lokal- och bostadshus vid Storgatan, kv Örnen, Järna. 1964.
Kv Björken och kv Alen, Järna. 1965. 100 lägenheter.
Mittgårdshuset – ett monteringsfärdigt prototyphus avsett för förtätad villabebyggelse. 1966.
Lätta stålkonstruktioner: skolcentrum i Norrtälje. 1968.
Skolcentrum i Gislaved. 1973.

Bilder

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska kommunalpolitiker
Svenska moderater
Födda 1915
Avlidna 1983
Arkitekter från Stockholm
Män
Politiker från Stockholm
William Blandy

William Henry Purnell Blandy, född 28 juni 1890, död 12 januari 1954, var en amerikansk sjömilitär.

Blandy inträdde vid flottan 1909, blev konteramiral 1942 och viceamiral 1945. Blandy var en framstående artillerispecialist och blev 1941 chef för artilleriavdelningen inom arméledningen och anförtroddes 1946 ledningen över atomprovsprängningarna på bikiniatollen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Amerikanska amiraler
Födda 1890
Avlidna 1954
Män
Svensk uppslagsbok
Deltagare i slaget om Iwo Jima
Gerdt Hallberg

Gerdt Hallberg, född 28 juni 1861 i Hjärtum, död 24 september 1917 i Eskilstuna, var en svensk arkitekt.

Hallberg utbildade sig vid Chalmersska slöjdskolan i Göteborg 1878–1883 och vid Kungliga Akademien för de fria konsterna 1883–1886. Mellan 1886 och 1893 var han anställd på stadsarkitektkontoret i Uppsala och mellan 1893 och 1898 på ritbyrån för riksdagshusbyggnaden i Stockholm. Åren 1898–1902 tjänstgjorde han som stadsarkitekt i Eskilstuna och från 1898 till 1917 drev han i denna stad egen arkitektverksamhet.

Han undervisade vid Tekniska skolan i Uppsala 1886–1893 och vid Tekniska skolan i Eskilstuna 1915.

Verk i urval
Södermanland-Nerikes nationshus i Uppsala. 1896–1897.
Frimurarelogen i Eskilstuna.
Affärs- och bostadshus, Västra Storgatan, Nyköping. 1905 (tillsammans med Leth).

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Eskilstunas stadsarkitekter
Födda 1861
Avlidna 1917
Män
Personer från Hjärtums socken
Blankafältet

Blankafältet är ett järnmalmsfält i Ramsbergs socken mellan Örebro och Ludvika.

Malmfältet utgörs av sex malmkroppar, liggande i leptit. Malmen är fosforhaltig och utgörs till stor del av sekunda magnetitmalm med mycket kvarts, biotit och klorit, dels av prima blodstensmalm. Under perioden 1888–1924 utvanns 58.032 ton malm ur malmfältet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Gruvdrift i Sverige
Naturresurser i Sverige
Wilhelm Joseph von Wasielewski

Wilhelm Joseph von Wasielewski, född 17 juni 1822 i Grossleesen nära Danzig, död 13 december 1896 i Sondershausen, var en tysk musikhistoriker.

Efter studier vid musikkonservatoriet i Leipzig och för Ferdinand David var von Wasielewski violinist i Gewandhaus i Leipzig och medarbetare i flera tidningar, tills han av Robert Schumann kallades till konsertmästare i Düsseldorf 1850. Därefter verkade han som dirigent i Bonn 1852–55 och 1869–84, men arbetade för övrigt huvudsakligen som musikhistoriker i en serie monografier, bland vilka Robert Schumann (1858; fjärde upplagan 1906), Die Violine und ihre Meister (1869; femte upplagan 1910) samt Geschichte der Instrumentalmusik im 16. Jahrhundert (1878) är de yppersta. För övrigt märks Ludwig van Beethoven (två band, 1888), Das Violoncell und seine Geschichte (1889; andra upplagan 1911), Carl Reinecke (1892) och Aus siebzig Jahren: Lebenserinnerungen (1897).

Referenser

Noter 

Tyska violinister
Tyska dirigenter
Tyska musikhistoriker
Violinister under 1800-talet
Musikologer under 1800-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1822
Avlidna 1896
Män
Ugglan
The Record Station

The Record Station är ett svenskt skivbolag grundat 1985 av Marie Ledin. Bolaget hette till en början Taby Record Station. I slutet av 1980-talet uppköptes bolaget av BMG Ariola AB.

Bolaget har gett ut artister som Tomas Ledin, Anders Glenmark och Eva Dahlgren.

Referenser 

Svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1985
Musik i Stockholm
Marianne Blomqvist

Marianne Blomqvist, född 24 september 1942 i Vasa, är en finländsk språkvetare. Hon är gift med diplomaten Leif Blomqvist.

Blomqvist disputerade 1988 på avhandlingen Från tillnamn till släktnamn i österbottnisk allmogemiljö i vilken hon utforskade hur några österbottniska släktnamn utvecklades ur gårdsnamn.

Från 1989 till 2000 var hon verksam som professor i nordiska språk vid Helsingfors universitet. Hennes forskning har omfattat huvudsakligen finlands- och estlandssvensk onomastik; hon har varit verksam i namnnämnden vid justitieministeriet samt skrivit om förnamn och husdjursnamn i Hufvudstadsbladet. För sina folkbildande insatser tilldelades hon 2013 Svenska folkskolans vänners folkbildningsmedalj.

Publikationer i urval

Källor

Finländska professorer i nordiska språk
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer från Vasa
Födda 1942
Levande personer
Kvinnor
Arnold Schering

Arnold Schering, född 2 april 1877 i Breslau, död 7 mars 1941 i Berlin, var en tysk musikhistoriker.

Schering var elev av Joseph Joachim i violinspel, blev filosofie doktor i Leipzig 1902, privatdocent i musikhistoria och estetik vid universitetet där 1907, extra ordinarie professor där 1915, ordinarie professor vid universitetet i Halle an der Saale 1920 och ordinarie professor vid universitetet i Berlin 1928. 

Schering utgav bland annat Geschichte des Instrumentalkonzerts (1903–05), Geschichte des Oratoriums (1911), Die niederländische Orgelmesse (1912) och Studien zur Musikgeschichte der Frührenaissance (1914). Han sysslade särskilt med Johann Sebastian Bach och utgav sedan 1904 Nya Bachsällskapets årsbok. Vidare bearbetade han tredje upplagan av Arrey von Dommers "Handbuch der Musikgeschichte" (1914) och utgav flera äldre musikverk (delvis samlingar). 

Schering påträffade 1908 i Uppsala universitetsbibliotek manuskriptstämmorna till Heinrich Schütz juloratorium, som länge trotts ha gått förlorat.

Efter nazisternas maktövertagande deltog han i omorganisationen av musikforskningen enligt nazistiska principer.

Källor

Tyska musikhistoriker
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Musikologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Breslau
Födda 1877
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Svartbosalangan

Svartbosalangan (Aerodramus maximus) är en fågel i familjen seglare.

Utseende och läte 
Svartbosalanganen är en medelstor till stor (12–14 cm) salangan med rätt grunt kluven stjärt. Ovansidan är glansigt svartbrun med likfärgad övergump hos de flesta fåglar, vissa dock med mer grått. Undersidan är grå, ljusast på strupen och successivt mörkare från bröstet till undre stjärttäckarna. Arten är mycket lik både mossbosalangan och svalbosalangan, men i handen syns att den är längre. Lättast artbestäms fågel på häckplats, vars bo som namnet avslöjar är mörkt. Den är vanligtvis tystlåten, men tjattrande ljud hörs vid boet.

Utbredning och systematik 
Svartbosalangan delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 Aerodramus maximus maximus – förekommer från södra Myanmar till södra Malackahalvön, sydöstra Vietnam och västra Java
 Aerodramus maximus lowi – Sumatra, Nias och Borneo
 Aerodramus maximus tichelmani – sydöstra Borneo

Levnadssätt 
Svartbosalanganen påträffas i en rad olika miljöer, från låglänta områden till bergstrakter. Den häckar i stora kolonier i grottor tillsammans med andra salanganarter. Fåglar av underarterna maximus och lowi har noterats använda sig av ekolokalisering.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

Seglare
Fåglar i orientaliska regionen
Adnan Al-Talyani

Adnan Khamees Al-Talyani, född 30 oktober 1964 i Sharjah, är en före detta fotbollsspelare från Förenade Arabemiraten. Han spelade under hela sin karriär för Al-Shaab, mycket på grund av landets strikta transferpolicy, som förhindrade Al-Talyani från att byta klubb.

Al-Talyani spelade 161 landskamper för Förenade Arabemiratens landslag, vilket var rekord när han slutade i landslaget 1997.

När han slutade helt med fotbollen så spelades en avskedsmatch mellan Juventus och ett "All-Star" lag i Abu Dhabi 3 januari 2003. Al-Talyani har blivit utsedd till århundradets spelare i Förenade Arabemiraten.

Referenser

Externa länkar
Adnan Al-Talyani på National-Football-Teams.com
Adnan Al-Talyani på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1964
Män
Emiratiska fotbollsspelare
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i Fifa Confederations Cup 1997
Psykiatrifonden

Psykiatrifonden är en skattebefriad fond i Sverige som samlar in pengar till forskning och information om psykisk ohälsa.

Psykiatrifonden startades den 27 januari 1993 och har sedan dess årligen delat ut medel för forskning och verksamhetsutveckling. I juni 2014 lanserade Psykiatrifonden kampanjen #allakännernågon.

Närmare en av fyra personer är drabbade av psykisk ohälsa i Sverige. Psykisk ohälsa är den vanligaste orsaken till att personer står utanför arbetsmarknaden.

Psykiatrifonden har de senare åren ökat sitt fokus på att särskilt motverka stigmatisering av personer med psykisk ohälsa. Sedan 2009 delar Psykiatrifonden ut ett särskilt pris för arbete mot fördomar.

Professor Martin Schalling är sedan 12 mars 2014 psykiatrifondens ordförande.

Referenser

Externa länkar 
Psykiatrifondens hemsida

Sjukdomsrelaterade ideella organisationer i Sverige
Organisationer bildade 1993
Om jag snubblat efter vägen

"Om jag snubblat efter vägen" är en sång av Lisa Ekdahl. Den spelades in av henne 2004 och utgör öppningsspåret på hennes studioalbum Olyckssyster. Den utgavs också som singel 2004.

Som B-sida valdes låten "Hon förtjänar hela himlen", även den skriven av Ekdahl och medtagen på Olyckssyster. Singeln producerades av Lars Winnerbäck och spelades in i Puk Studios i Danmark av Ronny Lahti. Den mixades av Lahti i Megaphon Studio i Stockholm och mastrades av Björn Engelmann i Cutting Room i Stockholm. På "Om jag snubblat efter vägen" medverkar bland andra Vanna Rosenberg som gästsångare.

"Om jag snubblat efter vägen" låg tre veckor på Svensktoppen mellan den 3 och 17 oktober 2004, samtliga veckor på plats tio.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Lisa Ekdahl.
 "Om jag snubblat efter vägen" – 3:42
 "Hon förtjänar hela himlen" – 4:27

Listplaceringar

Mottagande 
Expressens recensent Per Hägred jämförde låten med Bob Dylan och kallade den en "stor stund på en storartad comeback".

Referenser 

Svenska poplåtar
Svenskspråkiga sånger
Sånger 2004
Musiksinglar 2004
Svensktoppsmelodier 2004
Bergsalangan

Bergsalangan (Aerodramus hirundinaceus) är en fågel i familjen seglare

Utbredning och systematik 
Bergsalanganen förekommer på och kring Nya Guinea och delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 A. h. baru – förekommer på Yapen
 A. h. excelsus – centrala Nya Guinea (Snow Mountains och Mount Carstensz)
 A. h. hirundinaceus – Nya Guinea, Dampier och Goodenough

Underarten excelsus inkluderas ofta i nominatformen.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser 

Seglare
Fåglar i australiska regionen
Framnäs udde

Framnäs udde är en liten halvö vid Djurgårdsbrunnsvikens södra strand på Södra Djurgården i Stockholm. Den lilla udden är ett parkområde som kan nås från Rosendalsvägen. Här står sedan 1924 Jenny Lind-statyn.

Historik

Udden har varit bebyggd med ett kruthus som syns på kartor från 1702 och 1805, det revs år 1827. Året därpå övertogs området av arkitekten Fredrik Blom som lät uppföra en pittoresk sommarstugebebyggelse bestående av sina patenterade, flyttbara hus. Platsens bebyggelse kallade han Framnäs efter det samtida diktverket Frithiofs saga av Esaias Tegnér. Här bodde sångerskan Emelie Högqvist en kortare tid på 1840-talet. Inte långt därifrån byggdes 1835 sommarhuset Villa Fjeldstuen, även den efter Bloms ritningar. Byggherrar var ministern Frederik Due och sångerskan Alette Due, en kollega till Emelie Högqvist.

Efter Fredrik Bloms död 1853 ägdes Framnäs av bland andra greve Walther von Hallwyl som på 1890-talet donerade Framnäs till Nordiska museet. Sommarstugebebyggelsen revs men huvudbyggnaden fick vara kvar och i den hade Nordiska museet sin första utställning på Djurgården.  

Nästa förändring kom med Allmänna konst- och industriutställningen 1897, då Framnäs udde samt intilliggande konstgjorda ön blev platsen för miniatyrstaden Gamla Stockholm. Efter utställningen revs Gamla Stockholm och Skansen hade planer på att nyttja Framnäs för olika anläggningar, men därav blev det inget. År 1908 lades Framnäs udde under Kungliga Djurgårdens Förvaltningen.

Framnäs idag
Området omvandlades till en liten park och 1924 restes här Jenny Lind-statyn som skapades av  skulptören Erik Rafael-Rådberg. Statyn var en gåva av sångerskan Jenny Linds dotter Jenny Maude Lind-Goldschmidt.

Se även
 Kärleksudden som ligger strax öster om Framnäs udde.
 Kaptensudden, udden mot Djurgårdsbrunnsviken norr om Lejonslätten.

Referenser

Externa länkar

Djurgården
Jane Walerud

Jane Christine Walerud Boreta , född 13 november 1961 i USA, är en svensk entreprenör och affärsängel. Under de senaste 15 åren har hon varit involverad i starten av 11 nya företag, bland annat Klarna, Satcube, Bluetail, Teclo Networks och Graphmatech. Walerud är idag grundare och verksam vid det egna riskkapitalbolaget Walerud Ventures.

Biografi 
Walerud är uppväxt i Kalifornien, utbildad på Stanforduniversitetet och flyttade till Sverige som 20-åring 1983. 

I mitten av 90-talet arbetade hon på Telia, som då byggde Sparbankens första internetbank. År 1997 anställde Ericsson henne som försäljningschef på avdelningen ”Erlang Systems” för att sprida programspråket Erlang utanför Ericsson.

Walerud blev förmögen under den första IT-boomen efter att ha startat programvaruföretaget Bluetail. Hon har sedan investerat i flera företag och var bland annat Klarnas första investerare. Hon var även den som rekryterade de programmerare som byggde systemet bakom Klarna i programmeringsspråket Erlang.

Den 26 november 2015 valdes Jane Walerud in i SUP46:s Swedish Startup Hall of Fame. Hon är också hedersdoktor vid Kungliga Tekniska högskolan.

Utmärkelser
  H.M. Konungens medalj i guld av 12:e storleken (2019) för betydande insatser inom svenskt näringsliv.
  Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademiens medalj i guld (2016).

Referenser 

Svenska IT-entreprenörer
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Blastoidéer

Blastoidéer (Blastiodea) var är en avdelning fossila tagghudingar, fastsittande med en kort stjälk med regelbunden kalk, liknande en blomknopp, bestående av 13 plåtar. Från toppen av kalken utgick fem ambrulakralflt, vilka vanligen gick ned runt mitten av kalkens sida.

Blastoidéerna är närmast besläktade med cystoidéerna, en annan utdöd ordning bland tagghudingarna. De har påträffats i avlagringar från silur till perm. Bland de mera utbredda släktena av ordningen märks Pentremites.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947
 Blastiodea, Paleobiology Database

Tagghudingar
Franz Blatt

Franz Blatt, född 31 augusti 1903, död 2 augusti 1979, var en dansk språkforskare.

Blatt blev filosofie doktor 1930 och professor i klassisk filologi vid Aarhus universitet 1934. 1943-1945 var han verksam i Sverige, bland annat vid Göteborgs högskola. Blatt studerade främst medeltidslatinets utveckling, bland annat i arbetet Sprachwandel im Latein des Mittelalters (1933-1934). Han tog även aktiv del i utgivandet av Danmarks medeltidsdiplom genom Det Danske Sprog- og Litteraturselskab.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Danska lingvister
Födda 1903
Avlidna 1979
Män
Svensk uppslagsbok
Copa Libertadores 2015

Copa Libertadores 2015 är 2015 års säsong av fotbollscupen Copa Libertadores och spelas från 4 februari till 5 augusti 2015. I turneringen deltar lag från de tio medlemsländerna av CONMEBOL samt tre lag från Mexiko. Länderna från CONMEBOL har generellt fått tre platser vardera tilldelade sig, förutom Argentina och Brasilien som fått fem platser vardera. Dessutom blev de regerande mästarna direktkvalificerade, i det här fallet San Lorenzo från Argentina. Totalt deltog 38 lag i turneringen. Det bäst placerade icke-mexikanska laget får sedan deltaga i VM i fotboll för klubblag 2015.

Deltagande lag

Första omgången 

I den första omgången går det sämst rankade laget i varje land in, förutom från Argentina där de två sämsta rankade lagen gick in. Detta eftersom det var ett argentinskt lag som vann Copa Libertadores 2014, varför Argentina fick ytterligare en plats i turneringen.

Andra omgången

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Slutspel

Seeding
Gruppvinnare är seedade 1-8, och grupptvåorna är seedade 9-16

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Anmärkningslista

Se även 
Copa Sudamericana 2015
Halle-Vagnaren

Halle-Vagnaren är ett naturreservat i Hogdals socken i Strömstads kommun i Bohuslän.

Området är skyddat sedan 2005 och omfattar 122 hektar. Det är beläget vid kusten 15 km norr om Strömstad tätort och 5 km väster om Hogdals kyrka, nära gränsen till Norge. 

Mäktiga bergsformationer reser sig längs Högdalsnäsets västsida. Berget, som i naturreservatet utgörs av bohusgranit, stupar brant ned i Singlefjorden. Vegetationen på Halle-Vagnarens höjdpartier utgörs fr.a. av hällmarkstallskog. Där finns även mer urskogsliknande tallskog med över 300 år gamla träd. Tallen där är anpassad till kustens salt- och vindpåverkan. Fältskiktet är där utvecklat som ljung- och mjölonhed. Från toppen 120 meter över havet har man en hänförande utsikt över skärgården i de svensk-norska gränstrakterna. 

Sprickdalen öster om Halle-Vagnaren upptas i sin norra del av den 1 km långa Vagnsjön. Sprickdalen smalnar av mot söder och omges här av branta, nästan lodräta bergväggar. Där i öster sluttar reservatet ned mot sjön. Liksom söderut i sprickdalen är vegetationen där mer lundartad där lövinslaget är stort; främst ingår ek, björk, asp och hassel men även lind, åtskilliga av ansenlig ålder. Där kan man i fältskiktet finna lundslok, skogssvingel och trolldruva. 

I ekskogen sydväst om Vagnsjö har ett flertal ovanliga lavar och svampar hittats. Av rödlistade arter i reservatet har bl.a. örtlav, grynig lundlav, vit vedfingersvamp, kandelabersvamp och hasselsnok påträffats. Utöver dessa finns bland såväl kärlväxter som svampar, lavar och mossor ett flertal s.k. signalarter - arter som indikerar att området har högt naturvärde - t.ex. desmeknopp, tallticka, lunglav och havstulpanlav.

Inom området häckar regelbundet berguv, spillkråka och trädlärka.

Halle-Vagnaren förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Halle-Vagnaren, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Strömstads kommun
Naturskyddsområden bildade 2005
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
NGC 406

NGC 406 är en spiralgalax i stjärnbilden Tukanen. Den upptäcktes den 3 november 1834 av John Herschel.

Källor

NGC 0406
NGC 0406
0406
003980
51-18
NGC 0406