kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Niclas Gustaf Duncan

Niclas Gustaf Duncan, född 20 november 1711 i Moskva, död 23 april 1771, var en svensk posttjänsteman och spion. 

Han var son till Gustaf Duncan. Niclas Gustaf Duncan föddes i Moskva under faderns tid som krigsfånge där. Efter freden studerade han 1721–1725 vid gymnasiet i Reval varpå han 1725–1731 arbetade som skrivbiträde hos fadern vid postkontoret i Taskula. 1732 blev han student vid Åbo Akademi och blev samma år auskultant i Åbo hovrätt. 1733 utsågs han till sekreterare hos faderns tidigare kollega Joachim von Dittmer. 

Niclas Gustaf Duncans hemtrakter låg vid denna tid på ryskt område och han var genom uppväxt och skoltid väl kunnig i ryska och fick vid denna tid flera erbjudanden om att träda i rysk tjänst. Han valde dock att stanna kvar hos von Dittmer och från 1739 dennes efterträdare Eric Mathias von Nolcken. 1739 blev han dock faderns efterträdare som postmästare i Taskula. 1741 blev han extraordinarie tjänsteman vid Kungliga kansliet och hjälpte Erik Mattias von Nolcken som översättare under fredsförhandlingarna 1743. Han var senare samma år tolk vid de ryska trupperna som efter fredsslutet låg förlagda i Sverige och följde sedan med dessa tillbaka till Ryssland.

Där trädde han i tjänst hos svenska sändebudet i Sankt Petersburg Herman Cedercreutz. Under denna tid erhöll han även 1 000 daler i ersättning för de gods han ägde i norra Karelen och vilka nu hamnat på ryskt område. Han meddelade dock kort därefter en önskan om att träda i rysk tjänst. I kontakter med Johann Albrecht von Korff fick han meddelande om att han skulle få tillträda en tjänst som sekreterare i Kollegiet för est- och livländska ärenden. Von Korff bad honom dock att stanna i svensk tjänst till dess att 1746 års riksdag var avslutad, för att kunna förse honom med information. Han försökte även förmå Duncan att svära rysk trohetsed, något han dock vägrade så länge han var i svensk tjänst, men gick dock med på att förse von Korff med information. Johann Albrecht von Korffs partivänner inom mösspartiet varnade honom för kontakter med Duncan. Trots det litade von Korff på honom. I själva verket hade han Carl Gustaf Tessins uppdrag att spionera på von Korff.

Som belöning för sitt spioneri utnämndes han 1748 till postkommissarie vid den nya gränsstationen i Abborfors 1748. Samma år erhöll han postdirektörs karaktär. Han kvarstod på befattningen i Abborfors fram till sin död 1757. Han erhöll namn, heder och värdighet av Kunglig sekreterare.

Källor

Noter 

Män
Födda 1711
Avlidna 1771
Personer under frihetstiden
Svenska spioner
Svenskar från Moskva
Spioner under 1700-talet
Walter Persson

Karl Walter Bernhard Persson,  född 5 december 1905 i Mora, död 22 februari 1972 i Vällingby kyrkobokföringsdistrikt, Stockholm, var en svensk meteorolog. 

Efter studentexamen i Örebro 1925 blev Persson filosofie magister i Uppsala 1931. Han var meteorologisk observatör vid Riksgränsen 1931–32, flygmeteorolog vid Lindarängens flyghamn och Stockholm-Bromma flygplats 1932–36, föreståndare för flygvädertjänsten vid SMHA från 1936 och blev e.o. byrådirektör där 1949. Han innehade uppdrag Förenta Nationerna (FN) i Syrien 1955–56 och svensk delegat vid flera internationella flygmeteorologiska konferenser.

Källor

Noter

Svenska meteorologer
Födda 1905
Avlidna 1972
Män
Carl Henric Röslein

Carl Henric Röslein, född 4 mars 1774, död 27 oktober 1840, var en svensk spion.

Biografi 
Carl Henric Röslein var son till grosshandlare Henrik Röslein och Catharina Christina Schönmeyr. Släkten hade tysk bakgrund och i den fanns flera affärsmän. Under franska revolutionen befann han sig i Paris som affärsagent. Han presenterades för Karl XIV Johan och var mellan 1814 och 1817 dennes representant hos svenska ståthållaren i Norge. Under sin tid som sådan var det i realiteten hans uppgift att bedriva underrättelsetjänst för Karl Johan, undersöka och påverka opinionen och styret. Han hemkallades sedan hans opinionsbildning ansågs ha motverkat svenska statens intressen. 

Det är inte känt vilken utbildning Röslein hade, men den torde ha varit inriktad på affärsverksamhet. Han skickades till London för utbildning och vistades i England och på kontinenten under tjugo år, vilket gav honom goda språkkunskaper i engelska, franska och tyska. Efter utbildningen i England tillbringade han flera år i Frankrike och under vistelsen i Tyskland rekommenderade Gustaf af Wetterstedt honom för kronprins Karl Johan år 1813. Röslein blev kronprinsens representant hos ståthållaren i Norge, men sedan riksståthållaren Carl Mörner blivit missnöjd med Rösleins insatser, utvisades han från Norge år 1817.

Tillbaka i Sverige ägnade han sig åt affärer och gifte sig år 1819 med sin kusin Maria Charlotta Elisabeth Ericsson. Han arbetade vid Konungens enskilda byrå på Stockholms slott, där han gjorde översättningar och skrev rapporter.

År 1818 förvärvade Karl Johan Älvdalens porfyrverk och sedan den ansvarige vid byrån, kapten Erik Forssell, lämnat felaktiga uppgifter och försökt lägga skulden på en lokal chef, insattes Röslein i Forssells ställe.

Röslein och hans familj bodde inne i Stockholm, men under åren 1820–1829 bodde de så mycket som möjligt på Ludvigsro vid Hasselbacken på Djurgården. Egendomen såldes år 1829, troligen till följd av att Röslein tillbringade allt mer tid i Älvdalen. Från år 1830 arrenderade Röslein porfyrverket. År 1839 hölls en rättegång mellan Röslein och en av hans inspektörer, vilken avskedats utan lön. Hans änka förlorade arrendet år 1842.

Källor
 

Män
Födda 1774
Avlidna 1840
Svenska spioner
Personer från Stockholm
Spioner under 1800-talet
Mega-sol

Mega-sol är en av Sveriges största solcellsparker belägen i Mosseberg i Arvika.

Parken har 4 080 st installerade solcellspaneler på mer än 250 watt/styck, vilket ger 1,02 megawatt installerad effekt. Solparken tar upp en yta på cirka 40 000 kvm inklusive väg och staket och solcellsytan, som är cirka 6 200 kvm, består av 34 stycken rader med i genomsnitt 120 paneler/rad. Solparken har inhandlats av Arvika Kraft AB.

Referenser

Solkraftverk i Sverige
Arvika
NGC 2639

NGC 2655 är en spiralgalax i stjärnbilden Stora björnen. Den upptäcktes år 1788 av William Herschel.

Källor

Spiralgalaxer
Stjärnbilden Stora björnen
2639
04544
024506
+08-16-024
Astronomiska upptäckter 1788
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Marie Avgeropoulos

Marie Avgeropoulos, född i Thunder Bay, Ontario, är en kanadensisk skådespelerska och modell med grekiskt påbrå . 

Hon slog igenom med rollen som Valli Wooley i filmen I Love You, Beth Cooper. Sedan dess har hon medverkat i flera filmer och tv-roller: som Kirstie i Cult, som Kim Rhodes i Hunt to Kill, och i sci-fi-serien The 100 som Octavia Blake.

Karriär 
Efter att ha studerat "Broadcast Journalism" i två år i sin hemstad Thunder Bay, bestämde Avgeropoulos sig för att flytta till Europa. Några månader senare flyttade hon tillbaka till Kanada och bosatte sig i Vancouver. Avgeropoulos började att spela trummor när hon var 16 år gammal. En av hennes vänner bjöd in henne till en casting i Vancouver, som sökte trummisar. En talangagent såg hennes talang och bjöd in henne till att framträda i olika nationella reklamfilmer. Hon uppmärksammades av regissören Chris Columbus, som anlitade Avgeropoulos till att spela en roll i I Love You, Beth Cooper, som blev hennes första roll i en långfilm. Filmen gav henne möjligheter till att vara med i fler filmer & TV-serier.

År 2010, fick Avgeropoulos rollen som Kim Rhodes i filmen Hunt to Kill, som blev hennes riktiga break-out roll. Hon var sedan med i Golden Globes-nominerade filen 50/50, 2011.

Den amerikanska TV-kanalen The CW gav Avgeropoulos en roll som en av huvudpersonerna i sci-fi serien The 100. Den femte säsongen sänds i USA under 2018, och har blivit hennes mest framgångsrika roll hittills. Hon har även medverkat i "Tracers", en film med Taylor Lautner om parkour.

Referenser 

Kanadensiska TV-personligheter
Kanadensiska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Födelseår saknas
NGC 2613

NGC 2613 är en spiralgalax i stjärnbilden Kompassen. Den upptäcktes den 20 november 1784 av William Herschel.

Källor

Spiralgalaxer
Stjärnbilden Kompassen
2613
023997
-04-21-003
495-18
Astronomiska upptäckter 1784
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Guldbaggegalan 1977

Den 13:e Guldbaggegalan, som belönade svenska filmer från 1976 och 1977, hölls den 5 september 1977.

Vinnare

Se även 
 Oscarsgalan 1977

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 1977 på Internet Movie Database

1977
Filmåret 1977
1977 i Sverige
Stockholm under 1970-talet
Guldbaggegalan 1978

Den 14:e Guldbaggegalan, som belönade svenska filmer från 1977 och 1978, hölls den 18 september 1978.

Vinnare

Se även 
 Oscarsgalan 1978

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 1978 på Internet Movie Database

1978
Filmåret 1978
1978 i Sverige
Stockholm under 1970-talet
12 saker jag lovat att göra

12 saker jag lovat att göra är Magnus Johanssons andra album, som släppes 1992.

Låtlista

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar
12 saker jag lovat att göra på Allmusic
12 saker jag lovat att göra på Discogs

Musikalbum 1992
Svenska musikalbum
Album av Magnus Johansson
NGC 2610

NGC 2610 är en planetarisk nebulosa i stjärnbilden Vattenormen. Den upptäcktes år 1785 av William Herschel.

Källor

Planetariska nebulosor
Stjärnbilden Vattenormen
2610
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Astronomiska upptäckter 1785
Charles Thomas Brues

Charles Thomas Brues, född den 20 juni 1879 i Wheeling, West Virginia, död den 22 juli 1955 i Crescent City, Florida, var en amerikansk entomolog.

Brues studerade vid University of Texas at Austin och Columbia University. Mellan 1904 och 1905 var han fältarbetare för Bureau of Entomology vid USA:s jordbruksdepartement, mellan 1905 och 1909 kurator för ryggradslösa djurs zoologi vid Milwaukee Public Museum och därefter lärare i ekonomisk entomologi vid Harvard University. Hans bidrag inom embryologi och insekters vanor, särskilt steklar och tvåvingar är mycket lärorika.

Referenser

Amerikanska entomologer
Embryologer
Personer verksamma vid Columbia University
Personer verksamma vid Harvard University
Personer från Wheeling, West Virginia
Män
Födda 1879
Avlidna 1955
Alumner från Columbia University
Alumner från University of Texas at Austin
NGC 2551

NGC 2551 är en spiralgalax i stjärnbilden Giraffen. Den upptäcktes år 1882 av Ernst Wilhelm Leberecht Tempel.

Källor

Spiralgalaxer
Stjärnbilden Giraffen
2551
04362
023608
+12-08-038
Astronomiska upptäckter 1882
Simplistico

Simplistico är Magnus Johanssons tredje album. Albumet släpptes 1998.

Låtlista

Externa länkar
Simplistico på Discogs
Simplistico på Allmusic

Musikalbum 1998
Svenska musikalbum
Album av Magnus Johansson
Finn Juhlpriset

Finn Juhlpriset är ett danskt möbelpris, som inrättades 2003.

Priset är namngivet efter den danske arkitekten och formgivaren Finn Juhl. Det delas ut av Wilhelm Hansen-fonden årligen för insatser beträffande möbelformgivning, särskilt design av stolar. 

Mottagaren får 175.000 danska kronor. Utdelningen sker på konstmuseet Ordrupgaard i norr om Köpenhamn.

Pristagare
2003 Maya Lin, konstnär, arkitekt
2004 Louise Campbell, formgivare
2005 Johannes Foersom och Peter Hiort-Lorenzen
2006 PP Møbler. som framför allt tillverkar möbler som ritats av Hans Wegner.
2007 Cecilie Manz
2008 Ronan och Erwan Bouroullec
2009 Hans Sandgren Jakobsen
2010 Kasper Salto
2011 Ditte Hammerstrøm
2012 Mathias Bengtsson, formgivare
2013 Snickeriavdelningen på Københavns Tekniske Skole
2014 Maria Wettergren, gallerist
2015 Stina Gam och Enrico Fratesi, möbelformgivare
2015 Christina Strand och Niels Hvass, möbelformgivare
2015 Line Dopping och Jakob Jørgensen, möbelformgivare
2016 Jonas Edvard, Astrid Krogh och Rasmus Fenhamn
2017 möbelformgivarna Isabel Ahm, Stine Weigelt och Christian Juhl 
2018 arkitekterna Dorte Mandrup och Anders Abraham samt konsthistorikern Marie Louise Helveg Bøgh
2019 konstnärerna Anne Brandhøj och Eske Rex
2020 möbelformgivaren Jonas Lyndby Jensen och bildkonstnärerna Ben och Sebastian
2021 arkitekterna Sofia Trier Mørk och Lise Bjerre Schmidt samt formgivaren Maria Bruun

Se även
 Bruno Mathssonpriset

Källor
Om Finn Juhlpriset på Wilhelm Hansen Fondens webbplats
Om Finn Juhlpriset på Finn Juhl Institutes webbplats

Kulturpriser i Danmark
Konstpriser
Designpriser
NGC 2536

NGC 2655 är en stavgalax i stjärnbilden Kräftan. Den växelverkar med NGC 2535. Den upptäcktes den 22 januari 1877 av Édouard Stephan.

Källor

Stavgalaxer
Stjärnbilden Kräftan
2536
022958
+04-20-005
082B
Astronomiska upptäckter 1877
Det bästa av Magnus Johansson

Det bästa av Magnus Johansson är ett samlingsalbum med låtar av Magnus Johansson, som släpptes 2002.

Låtlista

Externa länkar
Det bästa av Magnus Johansson på Allmusic
Det bästa av Magnus Johansson på Discogs

Svenska musikalbum
Musikalbum 2002
BMC Racing Team

BMC Racing Team (BMC) är ett amerikanskt cykelstall som tillhör UCI World Tour. Laget grundades 2007, och bar redan då samma namn som idag.

Laget sponsras av den schweiziska cykeltillverkaren BMC.

Inför 2010 års säsong värvades dåvarande världsmästaren Cadel Evans till laget, och australiensaren vann under året vårklassikern Vallonska pilen. Laget deltog samma år i sina första Grand tours. 2011 var Evans en av favoriterna inför sommarens Tour de France. Evans vann en etapp och lyckades ta över ledartröjan under den näst sista etappen, vilket ledde till att han vann tävlingen.
I slutet av 2012 års säsong vann lagets belgiska cyklist Philippe Gilbert världsmästerskapens linjelopp. Två år senare tog laget överraskande guld i världsmästerskapens lagtempolopp.

Laguppställning

2017

2016

2015

Referenser

Externa länkar
 

Cykellag
Sportklubbar i USA
UCI World Tour
Sportklubbar bildade 2007
Bombus mongolensis

Bombus mongolensis (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som identifierades som en ny art så sent som 2011.

Taxonomi 
Arten upptäcktes redan 1892, men troddes då vara ett exemplar av Bombus melanurus. Senare har Williams et al. konstaterat att den är en egen art med hjälp av utseendet på hanens genitalier och längre fram med DNA-analys.

Utseende 
En tämligen stor, långhårig humla vars mellankropp har tät, vit till blekgul behåring med ett svart tvärband mellan vingbaserna. Den ljusa pälsen når vanligtvis ner till de övre sidorna, hos honorna ibland ner till början av benen. Tergiterna (bakkroppssegmenten på ovansidan) är vita till gula på de två främsta, och vanligtvis svarta på de följande. Ibland kan tergit 3 dock ha en gul bakkant. Hos hanen kan mellankroppens svarta band ha en inblandning av gula hår.

Ekologi 
Arten lever i bergen på höjder mellan 1 300 och 2 100 meter.

Utbredning 
Arten förekommer i Mongoliet. Man tror att den är endemisk där (inte förekommer någon annanstans).

Källor 

Humlor
Bombus
Santa Elena molnskogsreservat

Santa Elena molnskogsreservat är ett lokaladministrerat reservat i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Reservatet, som är under beskydd av Arenals Vulkannationalpark, är 310 hektar stort, på en höjd av 1 600 meter över havet  och gränsar till Monteverde molnskogsreservat samt ligger 7 kilometer från Santa Elenas centrum. Molnskogsreservatet kännetecknas av ständigt indrivande moln som ger skogen en kontinuerlig tillförsel och fukt. Fukten kommer från de varma karibiska vindarna som kondenserar över bergen.

Historia
Ursprungligen skulle marken användas för jordbruksforskning och utbildning i Monteverde. Det hela slog inte väl ut och 1989 omvandlades marken till ett molnskogsreservat i samarbete mellan Santa Elena tekniska gymnasium (som hyr marken) och Youth Challenge International, en kanadensisk ideell organisation. Syftet med reservatet är att bevara molnskogen och att använda turismen för att gynna den lokala samhällsutvecklingen. Intäkterna går till att förvalta reservatet och till skolorna i Monteverde. Reservatet inviges den 1 mars 1992.

Djurliv 
I reservatet finns däggdjur som: kapucinapa, mantelvrålapa, jaguar, agutier och  tretåiga sengångare. Bland fåglarna så finner man tretömmad klockfågel, barhalsad parasollfågel, svaveltukan, långstjärtad manakin och praktquetzal.

Växtliv 
Santa Elena molnskogsreservat innehåller rikligt med vegetation. Konkurrensen om utrymmet är så intensiv att stammar och grenar och är nästan helt täckta med andra växter: epifyter, lavar, mossor med mera.

Säsong 
Reservatet är fuktigt och blåsigt året om, och årsnederbörden är 4 000 millimeter. Mellan december och april är det torrare.

Referenser 

Naturskyddsområden i Costa Rica
Naturskyddsområden bildade 1992
Henry Clinton Fall

Henry Clinton Fall, född den 25 december 1862 i Farmington, New Hampshire, död den 14 november 1939 i Massachusetts, var en amerikansk entomolog. 

Fall var lärare till yrket och en av hans fritidssysselsättningar var att samla skalbaggar. Fall samlade ihop omkring 250 000 prover, beskrev 1 484 arter och skrev 144 publikationer. 1929 utsågs han till hedersdoktor vid Dartmouth College. Hans samlingar och anteckningar finns vid Museum of Comparative Zoology, Harvard University.

Referenser

Webbkällor

Amerikanska entomologer
Personer från Farmington, New Hampshire
Födda 1862
Avlidna 1939
Män
Slaget om Ryesgade

Slaget om Ryesgade ägde rum i Köpenhamn, Danmark i september 1986, då en grupp ungdomar ockuperade en byggnad på Ryesgade 58 och även barrikaderade gator intill huset. Ungdomarna höll fast vid barrikaderna i flera dagar, men gav upp efter förhandlingar.

Källor

Husockupationer
Kravaller i Danmark
1986 i Danmark
Köpenhamn under 1900-talet
Østerbro
Nyplöjd mark

Nyplöjd mark är en roman av Michail Sjolochov. Den skildrar jordbrukskollektiviseringen bland donkosackerna. Romanen utgör första delen av två, varav den andra gavs ut på svenska under namnet Skörd vid Don.

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Michail Sjolochov – Biografi

Ryska romaner
Skönlitteratur 1932
Skörd vid Don

Skörd vid Don är en roman av Michail Sjolochov. Den skildrar jordbrukskollektiviseringen bland donkosackerna. Romanen utgör andra delen av två, varav den första gavs ut på svenska under namnet Nyplöjd mark.

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Michail Sjolochov – Biografi

Ryskspråkig litteratur
Ryska romaner
Skönlitteratur 1959
Gorsans naturreservat

Gorsan är ett naturreservat i Tidaholms kommun i Västra Götalands län.

Reservatet är skyddat sedan 1958 och är 3 hektar stort. Det är beläget 10 kilometer sydväst om Tidaholm och består av ett våtmarksområde.  

Myren ligger i en åsgrop och får tillförsel av vatten från källor med hög kalkhalt. Det ger goda förutsättningar för en rik flora. Där kan man se myrbräken, kärrknipprot, ängsnycklar, brudsporre, spindelblomster, tvåblad, slåtterblomma, tätört och vattenklöver.

Där finns även en rik mossflora med bland annat käppkrokmossa, dunmossa, späd skorpionmossa, spjutmossa, fetbålsmossa, stor fickmossa och kamtuffmossa.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Gorsan

Naturreservat i Tidaholms kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1958
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Sputnik (nyhetstjänst)

För tidskriften med samma namn som utgavs fram till 1991, se Sputnik (tidskrift).

Sputnik, även kallad Sputnik News, är en statlig rysk nyhetstjänst. Den lanserades av Rossija Segodnja i november 2014 och ersätter den tidigare nyhetsbyrån Ria Novosti samt radiokanalen Rysslands röst, som slogs ihop genom en lag underskriven av president Vladimir Putin. Enligt Sputniks chef Dimitrij Kiseljov ska Sputnik utgöra ett alternativ till vad han kallar den "västliga nyhetsagendan" och menar att de är "trötta på den aggressiva propaganda som tvingas på världen". Målet är att i större skala än tidigare sprida rysk politik och världsbild utomlands, och producera nyheter i 34 länder på 30 språk.

Den svenskspråkiga versionen av Sputnik, kallad Sputnik Sverige, lanserades 15 april 2015. Artiklarna skrevs huvudsakligen av svenskspråkiga ryssar på en redaktion i Moskva, och artiklarna var ej signerade. Av bedömare inom svenska medier och myndigheter kallades Sputnik "ett av de tydligaste exemplen på öppna och pågående informationskampanjer i Sverige", med syfte att åstadkomma försvagning av Sverige som internationell aktör. 11 mars 2016 meddelades att den svenskspråkiga versionen lades ner, och hänvisning skedde istället till den engelskspråkiga versionen.

Sputnik har fått sitt namn efter det sovjetiska rymdprogrammet Sputnik samt den sovjetiska tidningen med samma namn.

Källor

Ryska nyhetsbyråer
Ryska webbplatser
Ryska radiostationer
Propaganda
Altamira, Pará

Altamira är en stad och kommun i norra Brasilien och ligger i delstaten Pará. Centralorten är belägen vid Xingufloden och hade cirka 80 000 invånare vid folkräkningen 2010. Kommunen täcker ett område på cirka 160 000 km², vilket gör den till landets största kommun till ytan.

Administrativ indelning
Kommunen var år 2010 indelad i två distrikt:
Altamira
Castelo dos Sonhos

Källor

Indelningar i Pará
Orter i Pará
Pastellparakit

Pastellparakit (Neopsephotus bourkii) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Pastellparakit är en liten och ljus papegoja. Ovansidan är gråbrun med ett fjälligt utseende, medan undersidan är unikt pastellrosa. Övergumpen och undersidan av vingen är blå. I flykten syns även att handpennor och handtäckare är blå. Bland lätena hörs genomträngande ljusa visslande och tjattrande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns lokalt i inlandet i södra Australien.  Tidigare placerades den i Neophema och vissa gör det fortfarande. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Pastellparakit hittas i skogslandskap i inlandet, ofta i mulga och akaciasnår. Den ses ofta när den kommer till vattenhål för att dricka i gryning och skymning. Fågeln födosöker på marken i smågrupper, men ibland i större flockar om upp till 50 individer eller fler.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Richard Bourke (1777-1855), generalmajor i British Army, guvernör i New South Wales i Australien 1831-1837. Tidigare kallades den bourkeparakit även på svenska, men tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Östpapegojor
Mindoroflaggpapegoja

Mindoroflaggpapegoja (Prioniturus platenae) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Mindanaoflaggpapegojan är en medelstor papegoja med en för släktet karakteristisk stjärtform, där de två centrala stjärtpennorna är förlängda och längst ut försedda med en spatelliknande spets. Fjäderdräkten är övervägande grön, mörkare ovan och ljusare under, med gult under stjärtroten. Hanen har ordentligt med blått på huvudet, honan mer begränsat. Arten har ljust gräddfärgad näbb, till skillnad från blåkronad flaggpapegoja. Bland lätena hörs olika gälla och raspiga skrin.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk på ön Mindoro i Filippinerna. Tidigare ansågs den vara en underart till blåkronad flaggpapegoja.

Status 
Mindoroflaggpapegojan har ett litet bestånd som består av uppskattningsvis mellan 2 500 och 10 000 vuxna indivder. Den tros minska i antal till följd av habitatförlust och fångst för vidare försäljning till burfågelindustrin. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Mindoro