kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hymn till friheten (Ivan Gundulić)

Hymn till friheten () eller Ode till friheten (Oda slobodi) är en kroatisk hymn komponerad år 1926 av Jakov Gotovac. Texten (dikten) är hämtad från pastoralen Dubravka som skrevs år 1628 av Ivan Gundulić. Den har sex verser och totalt 42 ord. Det grundläggande budskapet i dikten är att friheten är en oöverträffbar tillgång.

Hymnen förknippas med Dubrovnik och är en historisk symbol för den längtan efter frihet som den forna republiken Dubrovnik strävade efter. Den framförs bland annat traditionsenligt vid öppnandet av Dubrovniks sommarfestival.

Externa länkar

Referenser

Fotnoter 

Kroatiska sånger
Kroatiska dikter
Musik i Dubrovnik
Aftonsång och julepsalm

Aftonsång och julepsalm är en skiva utgiven av Anders Öhrwall och Håkan Hagegård. Skivan spelades in i Adolf Fredriks kyrka i Stockholm 27-28 april 1976 och i Abrahamsbergskyrkan 28-29 april 1976. Medverkande på cello var Bengt Ericson.

Låtlista

Sida A
"O, helga natt" (Adolphe Adam) - 4:20
"Jul, jul strålande jul" - 2:30
"Psaltare och lyra"  - 4:20
"Ave Maria"  - 6:10
"O, Jesulein süss"  - 2:20

Sida B
"Panis angelicus"  - 5:00
"Gott ist mein hirte"  - 2:50
"Herren är min herde"  - 3:55
"Den store, hvide flok"  - 3:05
"Nun wandre, Maria"  - 2:55
"Mariae Wiegenlied" - 2:20
"Bred dina vida vingar"  - 2:05

Källor
http://www.discogs.com/H%C3%A5kan-Hageg%C3%A5rd-och-Adolf-Fredriks-Bachk%C3%B6r-Aftonpsalm-Och-Jules%C3%A5ng/release/2715565
Musikalbum 1976
Dubrovniks stadsvapen

Dubrovniks stadsvapen () är den kroatiska staden Dubrovniks heraldiska vapen och en av dess symboler. Stadsvapnet har sitt ursprung i den forna republiken Dubrovniks historiska statsvapen vars färger kommer från Árpáddynastins vapen. Republiken Dubrovniks statsvapen förekommer idag i en stiliserad blå-röd-randig variant i det kroatiska statsvapnets krona.

Beskrivning 
Stadsvapnet har formen av ett upp och nervänt päron med åtta horisontella ränder i omväxlande rött och silver (vitt). Den första randen nerifrån är silver (vit), den översta röd. Bakom vapnets vänstra hörn sticker toppen på en spira fram och på den motsvarande högra sidan en svärdsspets. Spiran och svärdet korsar varandra bakom vapnet. I det nedre vänstra hörnet syns svärdsgreppet och på den motsvarande högra sidan spirans grepp. 

Vapnet kröns av en kunglig krona i guld som i den nedre delen har tre vita pärlor och fyra ädelstenar i blått. Ovanför dessa finns en kant med sju uddar. Den mittersta uddens topp har tre vita pärlor medan de övriga sex uddarna har en vit pärla vardera. Den övre delen av kronan har stiliserade rankor som snirklar sig upp mot toppen som avslutas med ett latinskt kors.  

Hela vapnet omges av stiliserade akantusblad i guld som i den nedersta delen avslutas med ett treklöver. Tomrummet mellan akantusbladen och vapnet är mörkblått.

Historik 

Under den bysantinska administrationen av Dubrovnik som med avbrott varade fram till 1252 förekom inte bruket av heraldiska symboler. Istället användes kejserliga bysantinska flaggor. 1205-1358 lydde Dubrovnik under republiken Venedig. Under den venetianska administrationen användes Sankt Markuslejonet som officiell symbol. 

Vid freden i Zadar avstod venetianarna till förmån för Ludvig I från sina anspråk och besittningar vid den östra adriatiska kusten. Fredsfördraget blev början till Dubrovniks frigörelse som självständig maritim stat även om den skulle förbli en vasallstat till Ungern fram till 1526. I ett separat fördrag (Višegradstraktatet) med Ludvig I åtog sig Dubrovnik att anamma och använda hans flagga eller vapen som innehöll huset Árpáds färger: röda och vita ränder. 

I Dubrovnik blev vapenskölden med de röda och vita ränderna med tiden allmänt accepterad som en symbol för republiken och den skulle komma att användas även efter det att Dubrovnik frigjort sig helt från ungerskt inflytande. Även om den tidigare setts som en symbol för underkastelse till den ungerska kungen kom vapnet framöver att symbolisera Dubrovniks suveränitet.

Varianter  

Dubrovniks stadsvapen har ränder i silver (vitt) och rött men det finns historiska dokument där vapnet är avbildat med andra färger, företrädandevis med röda och blå ränder. Det är allmänt vedertaget bland historiker att dessa färgvarianter är författarnas eller tecknarnas personliga tolkning. Den röd-blå varianten började framträda under 1700-talet och det är den varianten som förekommer i det kroatiska statsvapnets krona. Av stilistiska skäl är vapnet där avbildat med två röda ränder mot mörkblå bakgrund.

Fotnoter 

Stadsvapen
Stadsvapen i Kroatien
Heraldiska vapen med kronor
Heraldiska vapen med spiror
Heraldiska vapen med svärd
Dubrovniks stadsflagga

Dubrovniks flagga (), även kallad Sankt Blasius flagga (Zastava svetog Vlaha), är den kroatiska staden Dubrovniks stadsflagga och en av dess historiska symboler. Flaggan antogs under 1990-talet och har sitt ursprung i den forna republiken Dubrovniks flagga. Denna finns omnämnd i Dubrovniks statut från år 1272 och användes även efter republikens upplösning år 1808. En sekundär historisk flagga kallad Libertas (det latinska ordet för frihet) som är Dubrovniks motto används i staden utöver den primära Sankt Blasius-flaggan.

Beskrivning 
Dubrovniks stadsflagga är vit och har en bild i mitten föreställande stadens skyddshelgon sankt Blasius. Sankt Blasius bär en mitra och har en röd biskopskåpa av västlig typ med mässhake och gul dekoration. Den högra handen är upphöjd i en välsignelsegest och med den vänstra armen håller han en kräkla. I sin vänstra hand håller han staden Dubrovnik. Till vänster om helgonet finns initialen "S" (Sanctus) och till höger initialen "B" (Blasius) som i korrekt utförande är gula. Flaggans officiella proportioner är 2:3 även om dimensionerna 1:2 är vanligt förekommande, i synnerhet då den hänger tillsammans med Kroatiens flagga.

Libertas 

Libertas är Dubrovniks sekundära flagga. Liksom den primära Sankt Blasius-flaggan har den gamla anor. Den har sitt ursprung i republiken Dubrovniks sekundära flagga och förekommer i olika varianter, alla med texten Libertas (det latinska ordet för frihet) och tillika Dubrovniks motto.

Bruk 
Sankt Blasius flagga förekommer och syns i olika sammanhang. Under den årliga Sankt Blasius-festen låter stadens myndigheter traditionsenligt resa tillfälliga flaggstänger längs med Stradun i vilka en variant av flaggan hänger. Libertasflaggan hänger bland annat vid framträdande objekt på Dubrovniks ringmur. Den 27 augusti 2002 antog stadsstyrelsen i Dubrovnik föreskrifter som gör gällande att Kroatiens flagga dagligen ska hänga på Orlandos kolonn förutom under Sankt Blasius fest då nationsflaggan ersätts av Sankt Blasius flagga. Samma föreskrifter gör gällande att Libertas ska hänga i Orlandos kolonn under Dubrovniks sommarfestival.

Referenser

Fotnoter 

Flagga
Kroatiska stadsflaggor
Sten Widmark

Sten Gustaf Widmark, född 31 december 1882, död 1 juni 1940 i Stockholm, var en svensk ingenjör. Han var son till Gustaf Widmark.

Widmark genomgick Härnösands tekniska läroverk och därefter Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm, varifrån han utexaminerades 1909. Han var anställd vid Stockholms Allmänna Telefon AB 1909–17 och Motorfabriken Eck i Partille 1917–19 och verkställande direktör i AB Ljus och kraft 1919–22, anställd vid Telefon AB L.M. Ericsson 1922–26 samt från sistnämnda år vid Mexikanska Telefon AB L.M. Ericsson i Mexico City. Sten Widmark är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
G.W. Widmark: Släkten Widmark från Lövånger (1930), sid. 32.

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1940
Män
Ilkka Herola

Ilkka Herola, född 22 juni 1995, är en finländsk utövare av nordisk kombination. Han är bror till Matti Herola.

Noter

Finländska utövare av nordisk kombination
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Finland
Tävlande i nordisk kombination vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Finland
Tävlande i nordisk kombination vid olympiska vinterspelen 2018
Män
Födda 1995
Levande personer
Personer i Finland under 1900-talet
Personer i Finland under 2000-talet
Svenska mästerskapen i jujutsu 1992

Svenska mästerskapen i ju-jutsu 1992 avgjordes i Växjö 23-24 maj 1992.

Arrangerande förening var  Växjö ju-jutsuklubb.

Resultat

Noter

Medaljfördelning 

Sport i Sverige 1992
Sportevenemang i Växjö
1992
Universum (olika betydelser)

Universum kan syfta på:

 Universum – inom fysiken all rumtid och allt som existerar däri
 Universum (mängdteori) – inom matematiken
 Universum (skulptur) – skulptur på Frölunda torg i Göteborg
 Universum Film AG – ett tyskt traditionellt filmbolag
 Universum Film – ett tyskt medieföretag
 Universums expansion – den metriska avståndsökningen mellan objekt i universum med tiden
 Universums framtid  – en forskningsfråga inom kosmologi
 Universums historia – den vedertagna kosmologiska modellen för universums tillkomst och utveckling
 Universumhuset – en universitetsbyggnad i Umeå i Sverige
 Fiktivt universum – en enhetlig fiktiv värld skapad för berättartekniska medium
 Observerbara universum – den volym av rymd som vi kan observera från jorden idag
 Statiskt universum – ett universum som varken expanderar eller kontraherar

Se även 
 Universalitet – allmängiltighet
 Universal
 Universe
 Universell
 Universeum
Filippinbivråk

Filippinbivråk (Pernis steerei) är en fågel i familjen hökar. Den och sulawesibivråken (P. celebensis) behandlades tidigare som en och samma art. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läten  
Filippinbivråken är en medelstor (52–59 cm) brunfärgad rovfågel. I storlek och utseende är den lik sulawesibivråken som den tidigare behandlades som en del av (se nedan). Filippinbivråken har dock en längre tofs på huvudet och smalare mörka och bredare ljusa band på stjärten. Vidare är bröstet vitaktigt eller beigefärgat och sparsamt svartstreckat jämfört med sulawesibivråkens mer streckade roströda bröst. På nedre delen av buken är den bandad i rostrött och vitt istället för chokladbrunt och vitt. Lätet är ett högljutt skriande eller ringande ljud.

Utbredning och systematik 
Filippinbivråk delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Pernis steerei winkleri – förekommer på Luzon
 Pernis steerei steerei – förekommer i Filippinerna utom Luzon, Palawan och närliggande öar; ett fynd finns från Panay

Arten behandlades tidigare som underart till P. celebensis men urskiljs numera som egen art. Detta styrks av genetiska studier.

Levnadssätt 
Filippinbivråken förekommer i skog och skogskanter från havsnivån upp till cirka 2000 meters höjd. Födan är dåligt känd, men tros ta getingar och termiter, både vuxna djur och dess larver. Även ödlor, fågelungar och möjligen grodor ingår i födan. Den har konstaterats häcka i februari, men varken bo eller ägg har beskrivits.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Joseph Beal Steere (1842–1940), amerikansk ornitolog, zoolog, paleontolog, antropolog och upptäcktsresande verksam i bland annat Moluckerna och Filippinerna 1874–1875 och 1887–1888.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Holmberg IX

Holmberg IX är en oregelbunden dvärggalax och satellitgalax av Messier 81. Galaxen är uppkallad efter Erik Holmberg som var först att beskriva den. Baserat på den observerade åldern av dess stjärnor antas den ha bildats under de senaste 200 miljoner åren, vilket gör den till en av de yngsta nära galaxerna. Två gula supergigantiska eklipsande binära system har nyligen upptäckts i den.

Källor

Fotnoter

Vidare läsning

Externa länkar
 M81's satellite galaxy Holmberg IX
 Holmberg IX: XMM1
 GALEX Completes Four Star-Studded Years in Space
 Dwarf Galaxy Holmberg IX

Dvärggalaxer
Oregelbundna galaxer
05336
028757
Stjärnbilden Stora björnen
+12-10-012
Giannelli Imbula

Gianelli Imbula Wanga, född 12 september 1992, är en fransk-kongolesisk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Tuzlaspor.

Karriär
Han blev utsedd till bästa spelare i Ligue 2 efter säsongen 2012/2013. Den 1 februari 2016 värvades Imbula av Stoke City, där han skrev på ett kontrakt fram till sommaren 2021. Den 31 augusti 2017 lånades Imbula ut till Toulouse över säsongen 2017/2018.

Den 30 augusti 2018 lånades Imbula ut till spanska Rayo Vallecano på ett låneavtal över säsongen 2018/2019. Den 31 augusti 2019 lånades Imbula ut till italienska Lecce på ett låneavtal över säsongen 2019/2020.

Den 3 mars 2020 värvades Imbula av ryska Sotji. I juli 2020 lämnade han klubben. Den 9 mars 2021 värvades Imbula av portugisiska Portimonense, där han skrev på ett kontrakt fram till juni 2022. I januari 2023 blev Imbula klar för spel i Tuzlaspor i turkiska andradivisionen.

Källor

Giannelli Imbula på fff.fr

Noter

Franska fotbollsspelare
Kinshasa-kongolesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i En Avant Guingamp
Spelare i Olympique de Marseille
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i Stoke City FC
Spelare i Toulouse FC
Spelare i Rayo Vallecano
Spelare i US Lecce
Spelare i PFK Sotji
Spelare i Portimonense SC
Spelare i Tuzlaspor
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i Championnat National
Spelare i Championnat National 3
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Premier League
Spelare i La Liga
Spelare i Serie A
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i TFF 1. Lig
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från Vilvoorde
Florian Thauvin

Florian Thauvin, född 26 januari 1993 i Orléans i Frankrike, är en fransk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Udinese. Han representerar även det franska landslaget.

Klubbkarriär
Den 7 maj 2021 värvades Thauvin av mexikanska Tigres UANL. Den 31 januari 2023 värvades Thauvin av italienska Udinese, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt.

Landslagskarriär
Den 2 juni 2017 debuterade Thauvin för Frankrikes landslag i en 5–0-vinst över Paraguay, där han blev inbytt i den 80:e minuten mot Antoine Griezmann. Han vann VM-guld med Frankrike i VM 2018.

Källor

Noter

Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Grenoble Foot 38
Spelare i SC Bastia
Spelare i Lille OSC
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i UANL Tigres
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i Premier League
Spelare i Liga MX
Spelare i Serie A
Spelare i VM i fotboll 2018
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1993
Levande personer
Män
Världsmästare i fotboll
Junioreuropamästerskapet i ishockey 1967

Junioreuropamästerskapet i ishockey 1967 räknas som en inofficiell upplaga av turneringen. Turneringen spelades i Jaroslavl i Ryska SFSR i Sovjetunionen under perioden 15-24 mars 1967.

Grupp A

Grupp B

Slutspelsserien

Källor

Fotnoter

1967 i Sovjetunionen
Internationella ishockeytävlingar i Sovjetunionen
Ishockeysäsongen 1966/1967
Sport i Jaroslavl
Island i olympiska vinterspelen 1980

Island deltog med sex deltagare vid de olympiska vinterspelen 1980 i Lake Placid: utförsåkarna Björn Olgeirsson, Sigurður Jónsson och Steinunn Sæmundsdóttir, samt längdskidåkarna Ingólfur Jónsson, Þröstur Jóhannesson och Haukur Sigurðsson. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1980 på Island
Nationer i olympiska vinterspelen 1980
1980
Junioreuropamästerskapet i ishockey 1968

Junioreuropamästerskapet i ishockey 1968 var den första officiella upplagan av turneringen. Turneringen spelades i Tammerfors i Finland under perioden 26 december 1967-3 januari 1968. Västtyskland kom dock aldrig till spel mot Tjeckoslovakien.

Kval

Huvudturnering 

Östtyskland nedflyttade till 1969 års B-grupp.

Priser och utmärkelser
Målkung: Walenty Zietara , Polen (11 mål)
Bästa målvakt: Jiri Crha, Tjeckoslovakien
Bästa försvarare: Valeri Vassiliev, Sovjetunionen
Bästa anfallare: Walenty Zietara, Polen

Källor

Fotnoter

1967 i Finland
1968 i Finland
Internationella ishockeytävlingar i Finland
Ishockeysäsongen 1967/1968
1968
Sportevenemang i Tammerfors
Tore Deutgen

Tore Edvard Deutgen, född 11 oktober 1909 i Klosters församling i Södermanlands län, död 19 augusti 2000 i Saltsjöbadens församling i Stockholms län, var en svensk militär (överste).

Biografi
Deutgen avlade officersexamen 1931. Han blev fänrik vid Svea artilleriregemente (A 1) samma år, löjtnant där 1936 och kapten där 1941. Deutgen var repetitör vid Artilleri- och ingenjörofficersskolan 1941–1942, lärare där 1944–1945 och repetitör vid Artilleriskjutskolan 1947–1948. Han befordrades till major vid Bodens artilleriregemente (A 8) 1949, till överstelöjtnant vid Smålands artilleriregemente (A 6) 1954 och till överste där 1958. Deutgen var chef för Artilleri- och ingenjörofficersskolan 1956–1959 samt överste och chef för Gotlands artillerikår (A 7) 1959–1970. Han invaldes som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1961.

Om Deutgens tid som chef för Gotlands artillerikår berättas: ”Hans roll som förbandets artilleriexpert var obestridd, men han påverkade också den allmänna atmosfären. Hans yrkesvärderingar hade formats under 1930- och 1940-talen. I en vänlig men patriarkalisk anda bidrog han till ett gott samarbete mellan de tre befälskårerna. Umgängesformer vid förbandet och hans egen inställning till chefsämbetet präglades av traditionella drag, och mässlivet blomstrade i en stämning av högtidlighet och festivitas. Arreststraffets avskaffande såg han som en stor förlust; det hade ju tillgodosett demokratiska grundvärden genom att i lika mån drabba såväl fattiga och som rika. Vårdandet av traditioner och uppbyggnad av ett förbandsmuseum tillhörde på ett naturligt sätt hans intressen.”

Deutgen gifte sig 1936 med Alice Strandberg (1909–2002). De hade två barn tillsammans. Deutgen gravsattes på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Utmärkelser
   Riddare av Svärdsorden, 1949
   Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1962
   Kommendör av första klassen av Svärdsorden, 6 juni 1966
   Riddare av Dannebrogorden

Källor

Noter

Externa länkar
Tore Deutgen in memoriam (s. 6)

Överstar i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Eskilstuna
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1909
Avlidna 2000
Män
Island i olympiska vinterspelen 1984

Island deltog med fem deltagare vid de olympiska vinterspelen 1984 i Sarajevo. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1984 på Island
Nationer i olympiska vinterspelen 1984
1984
Sondre Turvoll Fossli

Sondre Turvoll Fossli, född 10 augusti 1993, är en norsk längdskidåkare. Han tävlar för klubben Hokksund IL. Han debuterade i världscupen den 20 februari 2011 i norska Drammen.

Fosslis bästa resultat i världscupen är en tredjeplats från den klassiska sprinten i finländska Ruka den 29 november 2014.

Han har tagit två individuella junior-VM-medaljer, silver i sprinten i Otepää 2011 och brons i sprinten i Erzurum 2012.

Externa länkar 
 FIS-Ski.com: Biografi Sondre Turvoll Fossli

Födda 1993
Norska längdåkare
Män
Levande personer
Junioreuropamästerskapet i ishockey 1969

Junioreuropamästerskapet i ishockey 1969 var 1969 års upplaga av turneringen.

Grupp A 
Spelades i Garmisch-Partenkirchen i Bayern i Västtyskland under perioden 26 december 1968-2 januari 1969. 

Polen nedflyttade till 1970 års B-grupp.

Priser och utmärkelser
Poängkung: Alexander Maltsev, Sovjetunionen (17 poäng)
Bästa målvakt: Jiri Crha, Tjeckoslovakien
Bästa back: Börje Salming, Sverige
Bästa anfallare: Alexander Maltsev, Sovjetunionen

 Grupp B 
Spelades i Genève i Schweiz under perioden 8-14 mars 1969.Schweiz uppflyttade till 1970 års B-grupp.

Källor

Fotnoter

1968 i Västtyskland
1969 i Schweiz
1969 i Västtyskland
Internationella ishockeytävlingar i Schweiz
Internationella ishockeytävlingar i Västtyskland
Ishockeysäsongen 1968/1969
1969
Sport i Garmisch-Partenkirchen
Sportevenemang i Genève
Genève under 1900-talet
Shandong Luneng Taishan FC

Shandong Luneng Taishan FC  (förenklad kinesiska: 山东鲁能泰山; traditionell kinesiska:山東魯能泰山 pinyin: Shāndōng Lǔnéng Tàishān), är en professionell kinesisk fotbollsklubb från Jinan, Shandong. Klubben spelar för närvarande i Chinese Super League och spelar sina hemmamatcher på Jinan Olympic Sports Center Stadium, med en kapacitet på 56 808 åskådare.

Klubbens föregångare hette Shandong Provincial team och grundades i april 1956, i december 1993 omorganiserades klubben och bytte namn. Klubben blev kinesiska ligamästare för första gången säsongen  1999 och har totalt blivit kinesiska mästare 4 gånger vilket gör klubben till en av de mest framgångsrika kinesiska fotbollsklubbarna.

Referenser

Externa länkar 
 Officiella hemsidan (på engelska)

WP:Projekt Kina
Sportklubbar bildade 1993
Fotbollsklubbar i Kina
Sport i Shandong
Svenska mästerskapen i jujutsu 1991

Svenska mästerskapen i ju-jutsu 1991 avgjordes i Linköping 25-26 maj 1991.

Arrangerande förening var  Linköpings Budoklubb.

Resultat

Noter

Medaljfördelning 

Sport i Sverige 1991
Sportevenemang i Linköping
1991
Sune Haller

Sune Haller, född 23 mars 1917, död 10 oktober 2007 i Kårboda, Ljusterö, var en svensk advokat .

Uppmärksammade rättsfall
Haller var i flera fall kopplad till Leif Silberskys advokatbyrå   och Henning Sjöström, och var advokat i flera medialt uppmärksammade brottmål.

Neurosedynskandalen
Haller var också ombud vid rättegången om "neurosedynbarnen" 1964-68, den första thalidomidrättegången i världen, där han var ombud för ett danskt fall, barnet Ricky Wilke, son till den kända danska sångerskan Birthe Wilke.

I Sverige tillverkades talidomid av Astra under varumärket Neurosedyn. När Astra 1969 riskerade att förlora rättegången ingrep Astras styrelseordförande Jacob Wallenberg och vid en diskussion på Enskilda Bankens kontor i Stockholm sa Jacob Wallenberg: Ni ska se till att få förlikning snarast. De här rättegångarna kan hålla på i flera år. Det är bara advokaterna som tjänar på det. Se till att de skadade barnens familjer får skadestånd så fort som möjligt.

Sandhamnsligan
Haller var också ombud för  bilhandlaren Roy Andersson, ledare för Sandhamnsligan, i rättegången mot Sandhamnsligan. Han var redan innan rättegången ombud för Roy Andersson.

Privatliv
Haller ärvde och brukade lantbruksegendomen Kårboda (Fastighet: Anneberg 1:1 MFL, 82,37 ha) i Österåkers kommun på Ljusterö i Stockholms skärgård vilken han sålde strax före sin död. Sune Haller avled 10 oktober 2007 i Kårboda på Ljusterö och är begravd på Ljusterö Kyrkogård vid Ljusterö kyrka.

Se även
Himlen är oskyldigt blå
Pappas pojke

Referenser

Källor 
Ursäkta, mitt namn är Broman (Prisma, 1983). Fleming Broman, sida 189

Män
Svenska advokater
Födda 1917
Avlidna 2007
Personer från Ljusterö socken