kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Ahlmann

Christian Ahlmann, född den 17 december 1974 i Marl i Västtyskland, är en tysk ryttare.

Han tog OS-brons i lagtävlingen i hoppning i samband med de olympiska ridsporttävlingarna 2004 i Aten. Under OS 2008 diskvalificerades han sedan hans häst Cöster visat spår av Capsaicin i ett dopingprov.

Topphästar 
 Aragon Z (Valack född 2001) Skimmelfärgad Brandenburgare, e:Askari u:Kontur ue:Kolibri
 Codex One (Hingst född 2002) Brun Hannoveranare, e:Contendro I u:Gipsy ue:Glueckspilz

Tidigare 
 Cöster (Valack född 1993) Skimmelfärgad Holsteinare, e:Calato u:Dispache ue:Constant

Referenser

Källor

Sports-reference.com 

Tyska ryttare
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Europamästare i ridsport
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Tyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2016
Tyska idrottare under 2000-talet
Personer från Marl
Födda 1974
Levande personer
Män
Serbien i olympiska vinterspelen 2014

Serbien deltog med åtta deltagare vid de olympiska vinterspelen 2014 i Sotji. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

2014 i Serbien
Nationer i olympiska vinterspelen 2014
2014
Kenyon

Kenyon kan syfta på:

 Kenyon College – ett college i Ohio i USA
 Kenyon (auktor)

Personer
 Essek William Kenyon (1867–1948), amerikansk baptistpastor
 Frederic George Kenyon (1863–1952), brittisk papyrolog
 
 William Squire Kenyon (1869–1933), amerikansk senator
 William Kenyon (1847– ) botaniker

Geografi

 Kenyon, England – en ort i Croft, Warrington, Cheshire, England

Antarktis 

 Mount Kenyon,

USA 

 Kenyon, Minnesota, ort, Goodhue County, 

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Gerda Lerner

Gerda Hedwig Lerner, född Kronstein 30 april 1920 i Wien, död 2 januari 2013 i Madison, var en amerikansk historiker, författare och lärare. Lerner var en av föregångarna på forskningsfältet kvinnohistoria och höll vad som betraktas som de första kurserna i kvinnohistoria vid New School for Social Research i New York 1963. Från 1980 var hon professor emeritus vid University of Wisconsin-Madison.

Lerner var 1981-1982 ordförande för Organization of American Historians. Hon skrev manus till maken Carl Lerners film Black Like Me.

Bibliografi  i urval 
Lerner var en av historikerna som stod bakom att kvinnohistoria blev ett begrepp. I anglosaxiska länder kom man att tala om kvinnohistorian som ”herstory” till skillnad från ”history”. Lerner kallade sin bok ”The Majority Finds its Past” (Majoriteten finner sitt förflutna) en medveten pik åt hur de som skrev den ”vanliga” historien brukade osynliggöra kvinnor.
 Black Women in White America: A Documentary History (1972). 
 The Female Experience (1976)
 The Majority Finds Its Past (1979)
 Why History Matters (1997)
 The Creation of Patriarchy (1986)
 The Creation of Feminist Consciousness (1993)
 Fireweed: A Political Autobiography in 2002.

Biografier 
 Ransby, Barbarba, "A Historian Who Takes Sides" 2002
 MacLean, Nancy, "Rethinking the Second wave" 2002
 Lerner, Gerda, "Life of Learning" 2005

Vidare läsning 
 Felder, Deborah G. och Diana Rosen, Fifty Jewish Women Who Changed the World, Citadel Press (Kensington Publishing) New York, sid. 216–220 (2003)
 Scanlon, Jennifer och Shaaron Cosner, American Women Historians, 1700s-1990s: A Biographical Dictionary, Greenwood Press, sid. 144–146 (1996)
 Weigand, Kate, Red Feminism: American Communism and the Making of Women's Liberation, Johns Hopkins University Press (2001)

Referenser 
 

 

Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska historiker under 1900-talet
Amerikansk kvinnohistoria
Författare från Wien
Födda 1920
Avlidna 2013
Kvinnor
Forskare från Wien
Zzap & Chriss

Zzap & Chriss är en av Kosovos största musikproducentduor som producerat musik åt kända sångare i både Kosovo och Albanien.

Karriär 

Duon bildades i Pristina, Kosovos huvudstad, 2010 och består av Arbër Elshani (Zzap) och Christian Lekaj (Chriss).

Duon bor och verkar i sin hemstad Pristina, där de driver skivbolaget ON Records. De har producerat hitlåtar som "Fenix" framförd av Tuna, "Gangsta" framförd av Nora Istrefi och "A po t'pëlqen" framförd av Enca. 

I december 2014 producerade duon låten "S'të fal" som Linda Halimi (Lindita) deltog i Festivali i Këngës 53 med. Upptempolåten blev mycket populär, och Halimi lyckades sluta på tredje plats i tävlingen där vinnaren skickas till Eurovision Song Contest följande år. Vann gjorde Elhaida Dani med "Diell". I februari 2015 meddelade Dani tillsammans med RTSH (Radio Televizioni Shqiptar) att hennes bidrag till Eurovision Song Contest 2015, "Diell", kommer att ersättas på grund av konflikt mellan låtens upphovsman och RTSH. Hon kommer istället att framföra låten "I'm Alive" som kommer att produceras av Zzap & Chriss. Låten släpps i mars och tävlar i Eurovision i maj 2015 i Wien.

Diskografi (som upphovsmän)

Singlar 
2011 – "As ni zo" (framförd av Nora Istrefi)
2011 – "Të kam pranë" (framförd av Ryva Kajtazi)
2011 – "Unë e di" (framförd av Nora Istrefi & Ermal Fejzullahu)
2012 – "S'ki më ik" (framförd av Nora Istrefi)
2012 – "Gangsta" (framförd av Nora Istrefi)
2013 – "Jepe tash" (framförd av Enca)
2013 – "Fenix" (framförd av Tuna)
2013 – "Ma ngat" (framförd av Zanfina Ismajli)
2014 – "Veç na" (framförd av Ronela Hajati & Agon Amiga)
2014 – "Jeans" (framförd av Mjellma Berisha)
2014 – "A dalim" (framförd av Adelina Berisha)
2014 – "Zejemër" (framförd av Besa Kokëdhima)
2014 – "A po t'pëlqen" (framförd av Enca)
2014 – "Na dy jena" (framförd av Ryva Kajtazi)
2014 – "Emocion" (framförd av Ermal Fejzullahu)
2014 – "O'najr" (framförd av Kida)
2014 – "M'ke krejt" (framförd av Kida)
2015 – "A je gati" (framförd av Genta Ismajli)
2015 – "Na dy" (framförd av Endri)
2015 – "Edhe njo" (framförd av Enca & Mozzic)

Festivali i Këngës-bidrag 
2014 – "S'të fal" (framförd av Lindita)

Eurovision Song Contest-bidrag 
2015 – "I'm Alive" (framförd av Elhaida Dani)

Referenser

Externa länkar 
Zzap & Chriss på Teksteshqip 

Albanska musiker under 2000-talet
Albanska kompositörer
Kosovanska musikproducenter
Radarpar
Albanska musikproducenter
Aron Andersson (missionär)

Aron Georg Valdemar Andersson, född 19 april 1901 i Angelstads församling, Kronobergs län, död 16 augusti 1985 i Enskede församling, Stockholm, var en svensk missionär, författare  och evangelist verksam främst i Kongo.

Verksamhet 
Aron Andersson var även känd som ”Kongo Aron” och räknas som en av de mest framgångsrika evangelikala svenska missionärerna. Han var utbildad vid Betelseminariet och verksam inom Svenska Baptistsamfundet och fick stor betydelse särskilt på 1930- och 1940-talet.

Han var även produktiv som författare och skrivit flera böcker, både tidsdokument från missionsarbetet som böckerna Guds kraft griper Kongo och Andens vind i Kongo, såväl som andlig uppbyggelselitteratur.

Efter flera missionsperioder i  Kongo var Aron Andersson verksam som talare i Sverige och ut över hela världen. Ett av hans fokusområden var att inspirera till missionsarbete och han predikade bland annat i Indien, Sydafrika, USA och Mexiko. Han arrangerade även ett flertal resor till Israel.

Som väckelseförkunnare var han mycket anlitad i Sverige då han på ett originellt sätt kunde blanda levande berättelser från missionsfältet med brinnande predikan från bibeln om tro på bönen och om den heliga Andens kraft.

Aron Andersson kan sägas vara en förkunnare inom baptismen som i sin teologi relaterade till ämnen inom karismatik och andlig kraft som var nära pingstväckelsens betoningar. I hans möten förekom mycket förbön för sjuka om helanden från sjukdomar.

Familj 
Aron Andersson gifte sig 1932 med sjuksköterskan och barnmorskan Nita Andersson, född Lucas (1905–2005). Paret träffades i Storbritannien när han läste medicin inför sin missionsinsats och de blev äkta makar och medarbetare  i den kristna missionen.

Bibliografi 
Andens dop inför kritiken och bibelordet, Andersson Aron. Stockholm: Facklan 1934. LIBRIS-ID:1350883
Andens dop och helgelselivet, Andersson Aron. Stockholm: Facklan 1936. LIBRIS-ID:1360696
Den omstridde och ofrånkomlige, Andersson Aron. Stockholm : Harrier, 1938. LIBRIS-ID:1360700
Guds kraft griper Kongo, Andersson Aron. Stockholm : Westerberg, 1950. LIBRIS-ID:573256
Gud hör din bön, Andersson Aron. Örebro : Evangeliipress, 1961. LIBRIS-ID:742010
Andens vind i Kongo, Andersson Aron. Stockholm :Westerberg,1969. LIBRIS-ID:793681
Afrika gråter och ler, Andersson Aron. Stockholm : Harrier, 1971

Referenser

Män
Födda 1901
Avlidna 1985
Svenska missionärer
Personligheter inom svensk baptism
Personer från Angelstads socken
Zouglou

Zouglou är en dans- och musikstil från Elfenbenskusten. Den uppstod i samband med studentprotesterna 1990, och förvaltar i någon mening detta engagemang.

Politisk bakgrund 
Efter årtionden av ekonomiskt välmående drabbades Elfenbenskusten av en ekonomisk kris på 1980-talet, som ledde till en utbildningskris på 1990-talet. I februari 1990 drabbades studenterna av en rad strömavbrott mitt under tentaperioden, och det blev droppen som fick bägaren att rinna över: Studenterna strejkade i protest. Den 6 april beslöt regeringen att förklara det akademiska läsåret 1989 - 1990 för avbrutet, vilket innebar att alla landets skolor stängdes, och att hela skolåret gick förlorat. Studentprotetsterna tilltog, och regeringspartiet PDCI-RDA, som varit det enda tillåtna partiet sedan självständigheten 1960, tvingades redan 30 april förklara att partimonopolet skulle upphöra.

Zouglou fick rykte om sig att vara en dans- och musikrörelse som kunde störta diktaturer, men socialantropologen Henri-Michel Yéré beskriver den hellre som en klagosång när hoppet begravs. 

Sedan många zougloumusiker stödde president Gbagbo i den konflikt som delade landet 2002, kom zouglou att i viss mån uppfattas som partisk. Men det är alltjämt en populär musikstil i många västafrikanska länder.

Musikalisk bakgrund och texter 
Zouglou har sin musikaliska grund i de sånger som studenter sjöng när de möttes i idrottstävlingar och liknande. Musikstilen kallades ambiance facile, och spreds från studenterna till andra ungdomar, så att varje bostadsområde hade sin egen grupp, som sjöng vid idrottstävlingar, begravningar och politiska möten. 

Didier Bilé och hans grupp Les Parents spelade 1991 in sången "Gboglo Koffi" som blev något av zouglourörelsens manifest. 

Kanske var det sångernas ofta komiska inslag, snarare än dansen, som gjorde zouglou så populärt. Många sånger fungerar som snapshots av olika typer av människor: studenten, fotbollssupportern, gazeuren (lokal politisk partiledare) och den arbetslöse. En annan bidragande faktor till zouglous popularitet kan ha varit, att de flesta sånger sjöngs på nouchi, ett "konstruerat" språk bland unga, som vuxna inte förstod så väl.

Källor 

 

Musik i Elfenbenskusten
Världsmusik
Musikgenrer
Halvfariuddens gravfält

Halvfariuddens gravfält var ett gravfält med fångstmarksgravar beläget på östra stranden av Övre Grundsjön i Hede socken i Härjedalen. Det bestod av åtta runda stensättningar varav sju innehöll brända ben. I anslutning till en av stensättningarna hittades horn av älg och ren, varav ett har daterats till 627 e.Kr., det vill säga vendeltid. Gravfältet är nu överdämt.

Upptäckt och undersökning 
Inför dämningen av Grundsjöarna genomfördes en kulturhistorisk inventering 1968. På Halvfariudden på östra sidan av Övre Grundsjön hittades då ett gravfält som grävdes ut av Riksantikvarieämbetet 1971.

Gravfältet 
På Halvfariudden fanns åtta runda stensättningar, tre–fem meter i diameter och två–åtta decimeter höga. I sju av stensättningarna fanns brända ben, antingen utspridda eller i mindre koncentrationer, varför dessa anläggningar tolkades som gravar. Älg- och renhorn förekom i anslutning till en av gravarna. Ett av dessa renhorn har med kol 14-metoden daterats till 627 e.Kr., det vill säga vendeltid.

Gravfältet på Halvfariudden har likheter med två andra gravfält från järnåldern i Härjedalen, Krankmårtenhögen och Smalnäset, både genom det strandnära läget och genom förekomsten av älg- och renhorn, men verkar ha tillkommit några hundra år senare.

Se även 
 Vojmsjöns gravfält

Referenser 

Härjedalens kommuns historia
Fornminnen i Härjedalen
Gravfält i Sverige
Fornminnen från järnåldern i Sverige
Ej längre existerande fornminnen
Nathan Smith (skidskytt)

Nathan Smith, född 25 september 1985 i Calgary, Alberta, är en kanadensisk idrottare som tävlar i skidskytte. Smith deltog i Olympiska vinterspelen 2014 och hans hittills största framgång kom vid Världsmästerskapen i skidskytte 2015 då han tog silver i sprint.

Referenser

Fotnoter 

Kanadensiska skidskyttar
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Kanada
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Kanada
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Födda 1985
Levande personer
Män
Idrottare från Calgary
Tania Alyhr

Tania Ninita Alyhr, född 5 januari 1948 i Stockholm, är en svensk designer och textilkonstnär. Hon är dotter till konstnären Stig Alyhr och Vanja, född Näs.

Tania Alyhr studerade på Konstfack i Stockholm 1968–1972 och arbetade senare som textildesigner för bland annat Tampella, Ikea, Åhléns, Strömma och Almedahl. Hennes tapetmönster användes av bland andra Duro, Eko-Tapet, Boråstapeter, Zemi Tapet och Sandudd. 

Hon undervisade i textiltryck, färgning och mönsterkomposition på bland annat Konstnärernas Kollektivverkstad, Textilinstitutet och Anders Beckmans skola. Hon har varit medlem i Textilgruppen sedan 1973, Studio M sedan 1983 och från 1988 lär hon ut textiltryck på Konstfack. 

Tania Alyhr har gjort kostym för film och teater och ställt ut i bl. a. Sverige, USA, Island och Norge samt i vissa länder i Afrika.

Flera av hennes verk är representerade i Västerbottens museum, Röhsska museet och Nordiska museet.

Källor

Noter 

kvinnor
Födda 1948
levande personer
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Konstnärer från Stockholm
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Gustav Mützel

Gustav Mützel, född 7 december 1839 i Berlin, död där 29 oktober 1893, var en tysk vetenskaplig tecknare. Han är främst känd för illustrationer av fauna som finns representerade i verk som Brehms Djurens liv.

Senare bidrog Mützel med illustrationer till ett antal encyklopedier, däribland Nordisk familjebok.

Galleri
Illustrationer i urval.

Referenser

Noter

Externa länkar

Tyska illustratörer
Män
Födda 1839
Avlidna 1893
Friedrich von Uechtritz

Friedrich von Uechtritz, född den 12 september 1800 i Görlitz, död där den 15 februari 1875, var en tysk dramatiker.

von Uechtritz beklädde 1833–1858 ett högre juridiskt ämbete i Düsseldorf. Hans sorgespel (Alexander und Darius, 1827; Rosamunde, 1833; Die babylonier in Jerusalem, 1836, med flera) präglas av en viss upphöjd enkelhet och lyrisk flykt, men äger föga dramatiskt liv. Han utgav dessutom lyriska dikter, ett par historiska romaner, skildringen Blicke in das düsseldorfer Kunst- und Kunstlerleben (2 band, 1839–1841) med mera.

Källor

Noter

Tyska ämbetsmän under 1800-talet
Tyska dramatiker under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Personer från Görlitz
Födda 1800
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Sven Peter Yckenberg

Sven Peter Yckenberg, född omkring 1730, död 17 december 1800 i Uppsala, var en svensk borgmästare. Yckenberg, beryktad som misslyckad talare, var kommissionslantmätare och blev sedan politieborgmästare i Uppsala med assessors titel. 

Sven Peter Yckenberg var son till lantmätaren Peter Yckenberg och Maria Boije. Efter studier vid Uppsala universitet blev han extraordinarie lantmätare och 1757 kommissionslantmätare. Han blev politieborgmästare i Uppsala 1769 och var från 1796 även justitieborgmästare där.

Hans samtida var oerhört roade av de bombastiska plattheterna i hans Tal öfver kronprinsen Gustaf Adolphs födelse (1778). I talet började han med att konstatera att hösten ju brukar vara en kulen, dimmig och "olustig" årstid. Men nu var det som om sommaren med ett språng kommit tillbaka "och uti en enda vändning åter uppeldat de stelnade fälten".

Yckenberg fortsatte: "Från rikets alla landamären höras idel dansar och midsommars visor, samt själve den tröttaste dannemannen tyckes rida i brudfärd, ja ungdomen känner icke sina krämpor, under det att från städer och bygd nu höres sorl av ’Vivat’ och hurrande rop, då jämte den uppstigande röken knallande skott dundra från Rikets Slott och Fästen."

Uppgiften att spefågeln Elis Schröderheim haft sin hand med i talets avfattande torde sakna all grund. Talet utgavs ånyo 1830 och av Per Hanselli 1859 (jämte ytterligare ett tal av Yckenberg). Det är denne Yckenberg som Anna Maria Lenngren åsyftar med "borgmästarn i Upsala" i sitt poem Äreporten (1793). Johan Gabriel Oxenstierna skrev en dikt under namnet "En borgmästare Yckenberg".

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 En borgmästare Yckenberg

Uppsalas borgmästare
Personer under gustavianska tiden
Födda 1700-talet
Avlidna 1800
Män
Ugglan
Ottonsk konst

Ottonsk konst är benämningen på den förhärskande konsten under de tre kejsarna Otto I, tysk-romersk kejsare, Otto II (tysk-romersk kejsare) och Otto III (tysk-romersk kejsare) under åren 962–1002. Den betecknar övergången från karolingisk till romansk konst och karakteriseras av att det tidigare skedets olika skolor smälter samman till en enhetlig tysk stil med påtaglig bysantinsk påverkan, särskilt inom bokmåleriet. Skulpturen, som varit en död konstart sedan antiken, väcktes till liv igen.

Karaktär och utveckling
Utpräglade exempel på den ottonsk konsten finns inom bokmåleriet. De tidiga ottonska manuskripten hade fortfarande en påtaglig karolingisk tradition. Den antika naturalismen och illusionismen, som var anpassad till karolingiska eran och fortfarande fanns i vissa handskrifter, fick nu ge vika för en mera stiliserad utformning. De viktigaste länkarna mellan det karolingiska och det ottonska bokmåleriet fanns i Sankt Gallen, i klostren i Fulda och Corvey an der Weser.

De viktigaste centren för konst vid tiden för Otto I var Köln, där en disktinkt målerisk stil med bysantinskt inflytande utvecklades, Trier, Regensburg och säskilt klostret Reichenau. Därtill framställdes böcker i Mainz, Prüm, Echternach och andra ställen. På 1000-talet tillkom den bayersk-österrikiska regionen Tegernsee, Niederalteich, Freising och Salzburg.

En viktig pionjär inom den ottonska bokmålningen var en anonym konstnär som, delvis under kung Otto II, arbetade i Lorsch, Reichenau, Fulda och Trier. På Reichenau, kring år 970, kom ur hans hand bland annat Gero-Codex och Peter Hausener Sacramentary. Under de sista åren av 900-talet var han inblandad i en Trier-manuskriptgrupp, benämnd Egbert-Psalter efter deras centrala handskrift, tillkommen på uppdrag av ärkebiskop Egbert. Det andra stora manuskriptet i denna grupp, Codex Egberti (980–993), visade i ornamentiken på paralleller till Reichenauskolan, men tyder i sin serie av målningar och ikonografi på antika och bysantinska förebilder.

Cirka 990–1020 nådde den ottonska bokmålningen sin höjdpunkt med Liuthargruppens verk som gjorts på Reichenau, såsom Aachener Liuthar-Evangeliar (cirka 990) och Münchener Evangeliar av Otto III (1000), Wolfenbütteler Pericopenbuch av Henrik II (1007–1012) och Bamberger Apokalypse  (ca 1020). Tio verk av Reichenauskolan infördes 2003 på Unescos lista över världens kulturarv.

Referenser

Noter

Bra Böckers lexikon, 1978

Tysk konst
Medeltiden
In the Lonely Hour

In the Lonely Hour är den brittiska singer-songwritern Sam Smith första studioalbum. Albumet hamnade på förstaplats på Sverigetopplistan och Billboard 200. Vid Grammy Award 2015 prisades albumet i kategorin "Best Pop Vocal Album".

Låtlista

Referenser 

Musikalbum 2014
Albumettor i Sverige
Florrie Hamilton

Agnes Anna Florentina (Florrie) Hamilton, född 24 juni 1888 i Stockholm, död 13 december 1977 i Fagersta, var en svensk herrgårdsfröken och kulturpersonlighet i släkten Hamilton.

Biografi 
Florrie Hamilton var dotter till Hugo Hamilton och Elvine Åkerhielm af Blombacka och syster till bland andra Adolf Hamilton och Agnes Lagercrantz.
Hon växte upp dels på slottet i Gävle där fadern var landshövding, dels på släktens herrgård Högfors vid Norberg. Hon var 1917 elev hos Carl Wilhelmson och hon bidrog med illustrationer och färgläggning i faderns barnbok För barn och barnbarn: rim och teckningar (1925). Hon nyöversatte från italienskan Silvio Pellicos I fängelse (1925) och besökte 1934 Venedig tillsammans med systersonen Olof Lagercrantz som hon hade långvarig kontakt med.

Huvuddelen av sitt liv bodde Florrie Hamilton på Högfors herrgård som hon gjorde till en mötesplats för 1930- till 1950-talens kvinnorörelse. Bland andra besöktes Högfors av Barbro Alving, Emilia Fogelklou, Honorine Hermelin, Kerstin Hesselgren, Amelie Posse, Elisabeth Tamm och Elin Wägner. Fogelklou blev en nära vän och hyrde på Högfors under fem år.

Hon förvaltade faderns dagboksanteckningar, vilka gavs ut 1955–1956, och det är också i dessa som det framgår hur nära de båda stod varandra.
Florrie Hamilton var ogift och drog sig för ett giftermål under inflytande av flera tragiska händelser i familjen. Hon vände sig emellertid emot den beskrivning som ges i Agnes von Krusenstiernas romansvit Fattigadel. Florrie Hamilton är begravd på Karbennings kyrkogård.

Referenser

Noter

Tryckt litteratur 
Hugo Hamilton, Dagböcker 1–2, 1955, 1956
Olof Lagercrantz, Min första krets

Svenska kulturpersonligheter
Kvinnor
Födda 1888
Avlidna 1977
Florrie
Vinter X Games 2012

Vinter X Games 2012  hölls den 26 januari - 29 januari 2013 i Aspen, Colorado USA. Det var det elfte året i rad som X Games hölls i Aspen.

Resultat

Medaljfördelning

Skidor

Damernas SuperPipe

Herrarnas SuperPipe

Herrarnas Big Air

Herrarnas Slopestyle

Damernas Slopestyle

Snowboard

Herrarnas SuperPipe

Herrarnas Big Air

Damernas Slopestyle

Herrarnas Slopestyle

Snöskoter

Freestyle

Bästa Trick

Referenser

Externa länkar 
 

X Games
Sportåret 2012
2012 i USA
Sportevenemang i Colorado
The War on Drugs

The War on Drugs är ett amerikanskt indierockband som bildades 2005 av Adam Granduciel och Kurt Vile i Philadelphia i Pennsylvania. Bandet har släppt studioalbumen Wagonwheel Blues (2008), Slave Ambient (2011), Lost in the Dream (2014), A Deeper Understanding (2017) och I Don't Live Here Anymore (2021) samt EP-skivorna Barrel of Batteries (2008) och Future Weather (2010).

Studioalbumen Slave Ambient, Lost in the Dream och A Deeper Understanding blev kritikerrosade av den internationella recensentkåren. A Deeper Understanding blev också utsedd till bästa rockalbum på 2018 års Grammy Award.

Den 4 juni 2015 rapporterade Wall Street Journal att bandet hade lämnat sitt skivbolag Secretly Canadian och istället skrivit på för konkurrenten Atlantic Records, där kontraktet förbinder The War on Drugs att spela in två studioalbum hos dem. Det första albumet var A Deeper Understanding och släpptes den 25 augusti 2017. Ett andra album I Don't Live Here Anymore släpptes den 29 oktober 2021.

Diskografi

Studioalbum
Wagonwheel Blues (2008)
Slave Ambient (2011)
Lost in the Dream (2014)
A Deeper Understanding (2017)
I Don't Live Here Anymore (2021)

EP
Barrel of Batteries (2008)
Future Weather (2010)

Singlar
Taking the Farm (2008)
Baby Missiles (2011)
Come to the City (2011)
Best Night (2012)
Red Eyes (2013)
Under the Pressure (2014)
Burning (2014)
Eyes to the Wind (2014)
An Ocean in Between the Waves (2015)
Thinking of a Place (2017)
Holding On (2017)
Strangest Thing (2017)
Pain (2017)
Up All Night (2017)
Nothing to Find (2018)
Living Proof (2021)
I Don't Live Here Anymore (feat. Lucius) (2021)
Change (2021)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats