kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kavaljererna på Ekeby

Kavaljererna på Ekeby () är en opera från 1925 med musik av Riccardo Zandonai och ett libretto av Arturo Rossato. Operan bygger på Selma Lagerlöfs roman Gösta Berlings saga.

Historia
Urpremiären ägde rum 7 mars 1925 på Teatro alla Scala i Milano, med Arturo Toscanini som dirigent. Verket var den mest genomarbetade av Zandonais operor. Han påbörjade kompositionen i början av 1923 och slutförde inte den första versionen förrän ett och ett halvt år senare, hösten 1924. Redan efter den första produktionen gjorde Zandonai några ändringar.

Operan sattes upp i Stockholm tre år senare i en ambitiös iscensättning för att fira Lagerlöfs 70-årsdag. Zandonai var särskilt noggrann när han skapade den svenska versionen av sin opera. Originaltexten ansågs innehålla för mycket exotisering av det nordiska för att lämpa sig för en svensk publik, så Lagerlöf själv anlitades till att delvis omarbeta librettot. Sven Lindström hade gjort den svenska översättningen och Gösta Bergman regisserade föreställingen som dirigerades av tonsättaren själv. Uppsättningen spelades 34 gånger fram till 1936.

Personer

Handling
Akt 1

Gösta, en präst som har blivit avsatt från sitt ämbete på grund av sitt alkoholberoende, är kär i Anna. På en krog i Ekebù får flickans pappa Sintram honom att dricka mer och mer, i hopp om att den hatade Gösta ska ta livet av sig och släppa hans dotter fri. Anna återgäldar Göstas kärlek, men ser den senare bli full i snön och överger honom.

Gösta välkomnas in i majorskans slott. Hon hjälper desperata människor och Gösta blir en av hennes kavaljerer, en grupp outtröttliga arbetare.

Akt 2

I slottet utspelar sig en pjäs där Anna måste delta. Majorskan inkluderar också Gösta bland skådespelarna, vilket gör att han spelar rollen som Annas friare. När pjäsen utspelar sig smälter verklighet och fiktion samman och Anna och Gösta hamnar i en lång kyss.

Sintram, närvarande vid pjäsen, svär hämnd. Majorskan tvingar Gösta att ta hem Anna.

Akt 3

Det är jul och kavaljererna är fulla vid festligheterna. Sintram tar tillfället i akt att få dem att tro att majorskan gör affärer med djävulen, som hon vill sälja sina själar till. Sintrams komplott är framgångsrik och majorskan drivs ut ur slottet.

Akt 4

Efter majorskans avgång förfaller slottet. Anna avvisades av sin far. Majorskan är sjuk och hittas döende i snön. Hon förs tillbaka till slottet. Hon förlåter dem som har sårat henne, välsignar Anna och Gösta och omorganiserar sedan slottets verksamhet. Majorskan dör fridfullt medan livet och arbetet återgår till det normala på slottet.

Källor

Musikåret 1925
Italienskspråkiga operor
Selma Lagerlöf-bearbetningar
Teateråret 1925
Verk 1925
Värmland i fiktion
Italienska operor
Crinifer

Crinifer är ett fågelsläkte i familjen gökar inom ordningen turakofåglar. Släktet består numera vanligen av fem arter som båda förekommer i Afrika söder om Sahara:
 Grå tofsturako (C. concolor) 
 Barkindad tofsturako (C. personatus) 
 "Svartkindad tofsturako" (C. p. leopoldi) – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Vitbukig tofsturako (C. leucogaster) 
 Västlig larmfågel (C. piscator) 
 Östlig larmfågel (C. sonurus)

Tidigare placerades tofsturakorna i Corythaixoides, men genetiska studier visar att det släktet är parafyletiskt visavi Crinifer. Tongivande taxonomiska auktoriteten International Ornithological Congress (IOC) inkluderar därför Corythaixoides i Crinifer och denna linje följs här. Andra, som BirdLife International, för dock istället vitbukig tofsturako till det egna släktet Criniferoides.

Referenser

Externa länkar

Turakor
Clement B. Shaw

Clement Burbank Shaw, född 18 oktober 1858 i Canaan, Ohio, var en amerikansk författare och översättare.

Shaw studerade efter avslutade universitetsstudier sång i London och Paris, varefter han slog sig ned i Chicago som sånglärare. Han var i flera av USA:s större städer körledare, särskilt vid uppförandet av oratorier. Under senare år översatte han svensk poesi till engelska; förutom ett hundratal poem av olika svenska skalder översatte han Esaias Tegnérs "Frithiofs saga" (första upplagan 1908; andra upplagan 1911), i vilken han fullständigt bibehöll originalets meter, och Johan Olof Wallins "Dödens ängel" ("The Angel of Death", 1910). År 1925 utgav han en engelsk översättning av Johan Ludvig Runebergs "Fänrik Ståls sägner". Han utgav dessutom Voice Culture (1894), The Footprints of Music (1895) och The Technique of Respiration (1910). Han översatte också flera av Richard Wagners musikdramer till engelska.

Källor

Sångpedagoger
Amerikanska dirigenter
Amerikanska översättare
Födda 1858
Dödsår saknas
Män
Ugglan
Plethron

Plethron var ett antikt grekiskt längdmått motsvarande 100 grekiska fot eller 29,6 meter. Plethron användes även som ytmått, motsvarande 876 kvadratmeter.

Källor 
 

Längdenheter
Areaenheter
Smådoppingar

För arten Tachybaptus ruficollis, se smådopping.

Smådoppingar (Tachybaptus) är ett fågelsläkte i familjen doppingar inom ordningen doppingfåglar. Släktet består av fyra till fem nu levande som förekommer på alla kontinenter utom Antarktis samt en nyligen utdöd art:
 Alaotradopping (T. rufolavatus) – utdöd
 Smådopping (T. ruficollis)
 Indonesisk smådopping (T. tricolor) – behandlas ofta som underart till smådopping
 Australisk smådopping (T. novaehollandiae)
 Madagaskarsmådopping (T. pelzelnii)
 Dvärgdopping (T. dominicus)

Referenser

Externa länkar

Doppingar
Hans Neij

Arvid Hans Magnus Neij, född 22 juni 1921 i Jönköping, död 24 april 1985 i Fort Walton Beach, Florida, USA, var en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi 
Neij blev fänrik i Flygvapnet år 1942. Innan dess hade han studerat vid Flygvapnets aspirant- och kadettskola åren 1939–1942. Han befordrades till löjtnant 1944, till kapten 1949, till major 1955, till överstelöjtnant 1959, till överste 1963 och till generalmajor 1970. Han invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1968.

Åren 1961–1964 var han chef för Flyglinjen vid Militärhögskolan. Åren 1964 till 1966 var han flottiljchef för Bråvalla flygflottilj (F 13). Åren 1966–1970 var han sektionschef vid Flygstaben. Åren 1970–1973 var han stabschef vid Östra militärområdet (Milo Ö). Åren 1973 till 1978 var han chef för Flygstaben. Efter sin aktiva karriär i Flygvapnet var han åren 1978–1985 försvarsattaché i Washington och Ottawa.

Neij gifte sig år 1942 med Kerstin Gyllenberg, tillsammans fick de två barn. Neij omkom av hjärtkammarflimmer under en semestervistelse i Fort Walton Beach i Florida.

Världsrekord 
Den 3 mars 1955 satte Neij ett världsrekord tillsammans med fältflygare Birger Eriksson. De två flög varsin S 29C från Södermanlands flygflottilj (F 11), och slog 23 mars 1955 världsrekord över en sluten 1 000 km lång bana. De flög sträckan Nyköping–Örnsköldsvik och åter med en medelfart på 900,6 km/h. Det gamla rekordet löd på 822 km/h och sattes i maj 1950 av den brittiske testpiloten James "Jim" Cooksey med en Gloster Meteor.

Utmärkelser 
 Riddare av Svärdsorden (1960)
 Kommendör av Svärdsorden (6 juni 1966)
 Kommendör av första klassen av Svärdsorden (6 juni 1969)
 Legion of Merit (13 juni 1985; postumt)

Källor

Noter 

Generalmajorer i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Bråvalla flygflottilj
Svenska attachéer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Jönköping
Diplomater från Jönköping
Födda 1921
Avlidna 1985
Män
Nick Tandy

Nick Tandy, född den 5 november 1984 i Bedford, England är en professionell brittisk racerförare och fabriksförare för Porsche i IMSA Weathertech Sportscar Championship.

Racingkarriär
Tandy körde brittisk formelbilsracing i broderns stall Joe Tandy Racing, i formel Ford och formel 3. Efter broderns död har Tandy kört GT-racing och vann tyska Porsche Carrera Cup 2011.

Le Mans 
Tandy vann tillsammans med Earl Bamber och Nico Hülkenberg Le Mans 24-timmars 2015 i en Porsche 919 Hybrid.

Nürburgring 24-timmars 
Han vann Nürburgring 24-timmars 2018.

Privatliv 
Han är bror till stallägaren Joe Tandy.

Källor
 Driver Database 

Födda 1984
Brittiska racerförare
Le Mans 24-timmarsvinnare
IMSA Sportscar Championship-förare
Män
Levande personer
Fot (mykologi)

Fot är den del av en svamps fruktkropp som bär upp hatt eller liknande. Fotens form, färg, struktur och andra egenskaper som exempelvis närvaron av ring eller strumpa, är karaktärer som kan användas vid artbestämning av svampar.

Referenser 

Mykologi
Svampanatomi
Svampar
Hans Pleydenwurff

Hans Pleydenwurff, född omkring 1420 i Bamberg, död 9 januari 1472 i Nürnberg, var en tysk målare.

Pleydenwurff var huvudsakligen verksam i Nürnberg men rönte från 1460-talet stark influens från det nederländska måleriet, särskilt Rogier van der Weyden och Dirk Bouts. Korsfästelsen på Alte Pinakothek i München och Korsnedtagandet i Germanisches Museum i Nürnberg är hans huvudarbeten. Landaueraltaret och ett annat verk med Konungarnas tillbedjan i Germanisches Museum räknades tidigare som verk av honom men tillskrivs nu en yngre konstnär. En Korsfästelse, tillhörande ett 1462 beställt altarverk, finns i Breslaus provinsialmuseum.

Hans Pleydenwurffs son Wilhelm Pleydenwurff (omkring 1462–1492) blev styvson till Michael Wolgemut och arbetade tillsammans med denne för träsnitten till Hartmann Schedels Weltchronik.

Källor

Externa länkar 

Tyska målare
Födda 1400-talet
Avlidna 1472
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Bamberg
Hermann Schulz

Hermann Schulz, född 12 november 1933 i Tyskland, död 12 november 2017 i Stockholms Oscars distrikt i Stockholms län, var en svensk officer i flygvapnet.

Biografi
Schulz blev fänrik i flygvapnet 1957. Han befordrades till löjtnant vid Västgöta flygflottilj (F 6) 1959, till kapten vid 1965, till major 1971, överstelöjtnant vid Skaraborgs flygflottilj (F 7) 1972, överste 1979 och överste av 1:a graden 1980.

Åren 1976–1979 var han försvarsattaché i Bonn. Åren 1980–1982 chef för flygsektionen vid Östra militärområdet (Milo Ö). Åren 1983–1987 var han försvarsattaché i Moskva och Warszawa. Åren 1987–1991 var han flottiljchef för Bråvalla flygflottilj (F 13). Åren 1988–1991 var han även styrelseledamot vid Statens försvarshistoriska museer. Schulz avgick 1991 som Överste av 1:a graden.

Schulz gifte sig 1958 med Gunnel Kristin Frank, tillsammans fick de två barn, Per och Herman.

Referenser

Födda 1933
Avlidna 2017
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Svenska attachéer
Personer verksamma vid Västgöta flygflottilj
Personer verksamma vid Skaraborgs flygflottilj
Personer verksamma vid Bråvalla flygflottilj
Dvärgänder

Dvärgänder (Nettapus) är ett litet fågelsläkte i familjen änder inom ordningen andfåglar med tre arter:
 Afrikansk dvärgand (N. auritus)
 Bomullsdvärgand (N. coromandelianus)
 Grön dvärgand (N. pulchellus)

Referenser

Externa länkar

Änder
Blåvaktlar

Blåvaktlar	 (Excalfactoria) är ett litet fågelsläkte i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar med två arter: 
 Afrikansk blåvaktel (E. adansonii)
 Asiatisk blåvaktel (E. chinensis)

Vissa auktoriteter inkluderar blåvaktlarna i Synoicus tillsammans med brunvakteln (Synoicus ypsilophorus).

Referenser

Externa länkar

Fasanfåglar
Öronfasaner

Öronfasaner (Crossoptilon) är ett litet fågelsläkte i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar med fyra arter som förekommer i Kina och nordöstra Indien: 
 Vit öronfasan (C. crossoptilon)
 Tibetansk öronfasan (C. harmani)
 Brun öronfasan (C. mantchuricum)
 Blå öronfasan (C. auritum)

Referenser

Externa länkar

Fasanfåglar
Rozites

Rozites var ett släkte svampar som sedan 2002 ingår i släktet spindlingar.

Spindlingar
Brunduvor

Brunduvor (Phapitreron) är ett släkte med fåglar i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Släktet omfattar vanligtvis fyra arter som alla förekommer i Filippinerna. Ytterligare fyra har nyligen urskilts av Birdlife International.
 Mindre brunduva (P. leucotis)
 P. (l.) nigrorum – urskiljs som egen art av Birdlife International
 P. (l.) brevirostris – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Större brunduva (P. amethystinus)
 P. (a.) maculipectus – urskiljs som egen art av Birdlife International
 P. (a.) frontalis – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Tawitawibrunduva (P. cinereiceps)
 Mindanaobrunduva (P. brunneiceps)

Referenser

Externa länkar

Duvor
Dragons de Rouen

Rouen Hockey Élite 76, mer kända under namnet Dragons de Rouen, är en fransk ishockeyklubb från Rouen, departementet Seine-Maritime, som spelar i Frankrikes högsta division, Ligue Magnus.

Källor 

Ishockeyklubbar i Frankrike
Sportklubbar bildade 1982
Children Act 1908

Children Act 1908 var en brittisk parlamentsakt från 1908 rörande barnens rättigheter. Bland annat kunde barn som dömts för brott inte längre sättas i fängelse utan särskilda ungdomsvårdsskolor.

Källor

Fotnoter

1908 i Storbritannien
Barndom
Brittiska parlamentsakter
Politikåret 1908
Juridikåret 1908
Storbritanniens rättsväsen
Sven Uggla

Sven Eriksson Uggla, född 20 juni 1908 i Stockholm, död 4 oktober 1980 i Stockholm, var en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi 
Uggla blev fänrik vid Svea livgarde (I 1) 1931 och underlöjtnant där 1933. Åren 1933–1934 studerade han vid Flygskolan i Ljungbyhed och befordrades till löjtnant i Flygvapnet 1935, till kapten 1940, till major 1945, till överstelöjtnant 1948 och till överste 1952.

Efter att Uggla övergick till Flygvapnet 1936, kom han att tjänstgöra vid Flygskolkåren (F 5) (senare Flygkrigsskolan) i olika befattningar åren 1936–1947. Bortsett åren 1940–1942 då han var divisionschef för 92. jaktflygdivisionen (Ivar Blå). Åren 1947–1951 tjänstgjorde han vid Svea flygflottilj. Och 1949 var han provflygare i England inför det svenska köpet av J 28 Vampire. Åren 1951–1952 var han chef för Flygkadettskolan (F 20). Åren 1952–1963 var han flottiljchef för Svea flygflottilj (F 8). Uggla blev den sista flottiljchefen vid F 8, då flottiljen omorganiserades till ett markförband 1963. Uggla avgick från aktiv stat 1963, men fortsatte sin tjänstgöring inom försvaret. Då han åren 1963–1964 tjänstgjorde i Korea, vid Neutrala nationernas övervakningskommission, hade han generalmajors grad. År 1972 var han lärare vid Militärhögskolan. Åren 1973–1974 tjänstgjorde han på staben vid Västmanlands flygflottilj (F 1).

Uggla gifte sig 1937 med Britte von Essen af Zellie, tillsammans fick de tre barn, Birgitta, Svante och Nils. Han är gravsatt i minneslunden på Djursholms begravningsplats.

Utmärkelser 
  Riddare av Svärdsorden, 1946.
  Riddare av Vasaorden, 1948.
  Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1956.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 4 juni 1960.

Källor

Noter 

 

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Svea flygflottilj
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Sven
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1908
Avlidna 1980
Män
Ulric Emanuel Mannerhjerta

Ulric Emanuel Mannerhjerta, född 25 september 1775, död 19 januari 1849 i Stockholm, var en svensk militär och teatertjänsteman.

Mannerhjerta blev kornett vid Södra skånska kavalleriregementet 1791 och tog avsked som löjtnant 1800. Han blev därefter kontrollör och magasinsförvaltare vid Kungliga Teatern, sedermera kostymordonnatör. Han var även översättare av pjäser samt musikhandlare. Mannerhjerta invaldes som ledamot nummer 305 i Kungliga Musikaliska Akademien den 30 augusti 1844.

Han avled ogift 1849, varmed adliga ätten Mannerhierta utslocknade.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.

Noter

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska officerare
Födda 1775
Avlidna 1849
Män
Mrtvi kanal

Mrtvi kanal () med betydelsen 'Döda kanalen' är en kanal i centrala Rijeka i Kroatien. Den används idag som småbåtshamn och är ursprungligen Rječinas naturliga flodbädd. Benämningen 'Mrtvi kanal' för Rječinas sista del innan utflödet i Adriatiska havet tillkom under 1800-talet sedan myndigheterna låtit skapa en ny flodbädd strax öster om Mrtvi kanal. 

Åren 1920–1924 utgjorde Mrtvi kanal gränslinjen mellan Fristaten Fiume och Serbernas, kroaternas och slovenernas kungarike. Efter att Fristaten Fiume annekterats av det då fascistiska Italien utgjorde kanalen gräns till Italien fram till år 1947 då Rijeka i samband med Parisfreden tillföll Jugoslavien. De tidigare gränsposteringarna vid kanalen revs och staden integrerades åter i en helhet.

Historik 
Vad som idag är Mrtvi kanal var tidigare Rijekas ursprungliga båthamn. Rječinas återkommande översvämningar ledde till behovet av att avleda flodens utflöde i Adriatiska havet. Sedan Rječina under 1800-talet översvämmat nästan hela Korzo beslutade myndigheterna i den då österrikisk-ungerska staden Fiume att vidta åtgärder. Rječinas reglering var ett stort ekonomiskt projekt och först genom direkt inblandning av kejsaren Frans Josef I kunde en ny flodbädd skapas öster om den gamla. Utgrävningarna av den nya flodbädden fortgick åren 1854–1855 och ledde till att Rječina fick ett nytt utflöde i havet. Myndigheterna lät därefter havsvatten strömma in i den gamla flodbädden som därefter kom att kallas Mrtvi kanal (Döda kanalen). 

Det trekantiga landområdet som skapades mellan den gamla och nya flodbädden liknade den grekiska bokstaven delta varpå det kom att bli det officiella namnet för området.

Referenser

Noter 
         

 
Adriatiska havets avrinningsområde
Kanaler i Kroatien
Rijekas geografi
Lundens naturreservat, Växjö kommun

Lunden är ett naturreservat i Drevs och Söraby socknar i Växjö kommun i Småland (Kronobergs län).

Områden är skyddat sedan 2011 och är 492 hektar stort. Det är beläget 5 km norr om Rottne och består mest av betesmarker, skog, vattendrag, sjö och myr. Reservatet omfattar större delen av Drevsjön och gränsar till Övrasjö.

Inom reservatet växer mängder av gamla lövträd. Där finns ek, lind, alm, ask och asp. Träden utgör en förutsättning för ett flertal ovanliga arter av skalbaggar, svampar och lavar. Exempel på sådana arter är, kardinalfärgad rödrock, ekbrunbagge, puderfläck, liten sönderfallslav, blekticka och lindskål. I betesmarkerna finns en värdefull kärlväxtflora med slåttergubbe, svinrot, jungfrulin, jungfru Marie nycklar, grönvit nattviol, knägräs, stagg och backnejlika.

Drevsjön ligger delvis inom reservatets gränser. Där finns ett rikt fågelliv med många fåglar som rastar och andra som häckar i området.

Många kulturhistoriska lämningar förekommer såsom fossil åkermark, odlingsrösen, terrassodlingar, bronsåldersgravar samt grunder efter tidigare byggnader. Över Mörrumsån leder en gammal stenbro.

Källor
Lunden, Länsstyrelsen i Kronobergs län

Naturreservat i Växjö kommun
Natura 2000-områden i Kronobergs län
Naturskyddsområden bildade 2011
Fastlane People

Fastlane People är det andra studioalbumet av den svenska trance-duon, Antiloop. Den släpptes den 24 maj 2000 av Stockholm Records, och nådde plats 8 på Sverigetopplistan.

Albumet har vunnit en grammis i kategorin Årets Klubb/Dans, 2001. På skivan finns låten Catch Me, där Timbuktu står för rap.

Kritiskt mottagande 

Nöjesguiden gav albumet 4/6 och beskrev:

Låtlista

Medverkande 
Platser
 Inspelad i studion The Rebel's Room, Stockholm.
Musiker
 David Westerlund – Huvudproducent
 Robin Söderman – Huvudproducent
 Jason Michael Bosak Diakité – text och sång på "Catch Me"
 Ola Håkansson - Exekutiv producent
 Åsa Winzell – Mastring "Start Rockin'", "Only U" och "Speak 'n' Spell"
 Henrik Jonsson – Mastring övriga spår
Omslagsdesign
 Calle Stoltz – Alla fotografier förutom arkitekturfoton
 Bobby United – Arkitekturfotografier och omslagsdesign

Topplistor

Release-historia

Framträdanden i media 
I Lukas Moodyssons film Lilja 4-ever finns två Antiloop-låtar från albumet med i filmen: "Only U" och "Let Your Body Free".

Sampler 

Sampler släpptes som ett demoalbum av Fastlane Peolpe.

Låtlista

Referenser

Externa länkar 
 Fastlane People på Discogs
 Fastlane People på swedishcharts
 Sampler på Discogs

Musikalbum 2000
Svenska musikalbum
Elektroniska album 
Engelskspråkiga musikalbum
Album inspelade i Stockholm
Album utgivna på Stockholm Records
Demoalbum
LP (album av Antiloop)

LP är debut studioalbumet av den nedlagda svenska trance-duon Antiloop. Det släpptes i juni 1997 av Fluid Records och Stockholm Records

Albumet blev ett stort genombrott för duon, och innehåller fem singlar som placerade sig på under topp 50 i Sverige.

Albumet vann en grammis 1998 i kategorin "Årets modern dans" och en Swedish Dance Music Awards för "Best Dance Album" samma år.

Kommersiella resultat 
Albumet blev en kommersiell framgång i Sverige, men misslyckades med att nå topplistor i andra länder. En av anledningarna till det var att Stockholm Records inte hade så stor möjlighet att släppa albumet i andra länder. LP debuterade i Sverige den 13 juni 1997, med placering 32. Fyra veckor senare, 4 juli 1997, nådde den sin topplacering på plats 8. 7 april 1998 blev den certifierad guld av Grammofonleverantörernas förening. Albumet lämnade listan 29 oktober 1998 (plats 54), efter att ha tillbringat 38 veckor på listan.

Inverkan 
Enligt musikkritikern David Drazil var Antiloop med albumet en av de bidragande orsakerna till att fler personer upptäckte dansmusik:

Låtlista

Medverkande 
Platser
 Inspelad i studion The Rebel's Room, Stockholm.
Musiker
 David Westerlund – Huvudproducent
 Robin Söderman – Huvudproducent
 Henrik Jonsson – Mastring
Omslagsdesign
 Tony Senghore - Sleeve design
 Peter Gehrke - Fotografier

Listplacering

Certifikat

Framträdanden i media 
 I Ulf Aldevinges film Det sjunde skottet finns två låtar från albumet med, "Trespasser" och "Theme of Antiloop (B&B Remix)".
 I Gita Malliks film Sherdil finns en låt från albumet med, "In My Mind".
 I TV-spelet FIFA Football 2003 finns en låt från albumet med, "In My Mind".

Referenser

Externa länkar 
 LP på Discogs
 LP på swedishcharts

Musikalbum 1997
Debutalbum 1997
Svenska musikalbum
Svenska debutalbum
Elektroniska album 
Engelskspråkiga musikalbum
Album inspelade i Stockholm
Album certifierade guld av IFPI Sverige
Album utgivna på Stockholm Records
Album utgivna på Fluid Records
Trancealbum
Žabicatorget

Žabicatorget () med betydelsen 'Grodtorget', i folkmun kallat Žabica (Grodan), är ett torg i centrala Rijeka i Kroatien. Torget ligger mellan hamnen, järnvägsstationen och gågatan Korzo. Vid Žabicatorget ligger Rijekas centrala busstation för långfärds- och turistbussar och torget är ett av stadens transportnav. Vid torget ankommer och avgår bussar till/från Rijekas flygplats. 

Torgets namn kommer från det att det vid torget tidigare stod en fontän med en groda från vars mun vatten flödade. Žabicatorget har sedan länge varit ett transportnav. Innan motorfordonens introduktion transporterades gods från hamnen och torget med häst och vagn.

Till de mer framträdande byggnaderna vid Žabicatorget hör Kapucinkyrkan och Ploechpalatset.

Žabicatorgets resecentrum 
Det finns långtgående planer för uppförande av ett nytt resecentrum kallat Zapadna Žabica (Västra Grodan) vid torget som ännu (år 2015) inte har realiserats. Det tilltänkta resecentret förmodas lösa de trafikproblem som uppstår vid Žabica i synnerhet under sommarsäsongen då intensifierad genomfart av turister, bil- och busstrafik skapar problem vid torget.

Referenser

Fotnoter 

Torg i Rijeka