kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guangxin, Shangrao

Shangrao, tidigare romaniserat Shangjao, är ett härad som lyder under Shangraos stad på prefekturnivå i Jiangxi-provinsen i sydöstra Kina.

Shangrao härad består av de delar som blev över av häradet då dess huvudort blev ombildad till stadsdistrikt i staden med samma namn. Det ligger omkring 200 kilometer öster om provinshuvudstaden Nanchang.

Källa

WP:Projekt Kina
Dottie Rambo

Dottie Rambo, född 2 mars 1934 i Madisonville i Kentucky, död 11 maj 2008, var en amerikansk gospelsångerska och låtskrivare. 

Rambo har belönats med priser som en Grammy, tre CMA Dove Awards. Hon har också blivit invald i Gospel Music Hall of Fame, dels som soloartist och dels med gruppen The Rambos som även bestod av hennes make Buck och dotter Reba. 

Rambo dog i en bussolycka 2008 då hennes turnébuss körde av vägen.

Referenser

Amerikanska gospelsångare
Personer som omkommit i bussolyckor
Amerikanska musiker under 1900-talet
Musiker från Kentucky
Personer från Madisonville, Kentucky
Födda 1934
Avlidna 2008
Kvinnor
Musiker inom kristen musik
Henri Berton

Henri Berton kan syfta på:

* Henri François Berton (1784–1832), fransk kompositör
 Henri Montan Berton (1766–1844), fransk kompositör
Fastball (musikgrupp)

Fastball är ett amerikanskt rockband som bildades 1995 i Austin, Texas.

Biografi
Bandet kallade sig ursprungligen "Magneto U.S.A.", men bytte namn när det skrev skivkontrakt med Hollywood Records.

Bandmedlemmar
Ordinarie medlemmar
 Tony Scalzo – sång, basgitarr, keyboard, gitarr (1993–)
 Miles Zuniga – sång, gitarr (1993–)
 Joey Shuffield – trummor, slagverk (1993–)

Nuvarande turnémedlemmar
 Bobby Daniel – basgitarr
 Lonnie Trevino Jr. – basgitarr, sång (2011–)

Tidigare turnémedlemmar
 Harmoni Kelley – basgitarr, sång (2006–2007)
 John Clayton – basgitarr, sång (2008)
 Bruce Hughes – basgitarr, sång (2008, 2010)
 Cory Glaeser – basgitarr, sång (2009–2011)
 Michael Klooster – keyboard (2013)
 Robin Wilson – sång, slagverk (2013)

Diskografi
Studioalbum
 1996 – Make Your Mama Proud
 1998 – All the Pain Money Can Buy
 2000 – The Harsh Light of Day
 2004 – Keep Your Wig On
 2009 – Little White Lies
 2017 – Step into Light

Livealbum
 2003 – Live from Jupiter Records

EP
 1997 – Fire Escape

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 1995
Amerikanska musikgrupper
Musik i Texas
Grammy Award-vinnare
Benoit Tranquille Berbiguier

Antoine Benoit Tranquille Berbiguier, född den 21 december 1782 i Caderousse i departementet Vaucluse, död den 29 januari 1838 i Pontlevoy, var en fransk flöjtist och tonsättare.

Från början bestämd för juridiska banan, övergav Berbiguier dock denna, för att inträda på den musikaliska. Han upptogs i Pariskonservatoriets flöjtklass, men blev 1813, till följd av ett kejserligt dekret, utskriven till soldat. Berbiguier följde 1815 Ludvig XVIII till Gent, anställd vid hans garde. Han övergav slutligen den militära banan för att i Paris uteslutande leva för konsten. Berbiguier skrev över 200 flöjtkompositioner, bestående av konserter, duor, trior, soli och etyder.

Källor 

 
 

Franska flöjtister
Klassiska flöjtister
Franska musiker under 1800-talet
Personer från Vaucluse
Födda 1782
Avlidna 1838
Män
Christian Gottlob August Bergt

Christian Gottlob August Bergt, född den 17 juni 1772 i Oederan nära Freiberg, död den 10 februari 1837 i Bautzen, var en tysk tonsättare.

Bergt var organist vid Peterskyrkan i Bautzen och lärare vid skollärareseminariet där. Han studerade först teologi i Leipzig, övergav dock sedermera detta studium för att helt och hållet ägna sig åt tonkonsten. Bergt komponerade konserter, kvartetter, symfonier, passionsoratorium och operetter med mera.

Verk

Operor/operetter 
 Das Ständchen
 Der Geburtstag des Dichters
 Laura und Fernando
 List gegen List
 Rübezahl
 Erwin und Elmire
 Das Mitgefühl
 Die Wundercur

Körverk 
 Passionsoratorium
 Oratoriur Pauli Bekehrung
 Kantater
 Påskhymn Christus ist auferstanden
 Vater unser
 Tedeum
 Choral-Melodien zum Dresdener Gesangbuch
 Requiem
 Messe D-Dur für dreistimmigen Chor SAB, zwei Violinen und Orgel

Instrumentalverk 
 Unterhaltungen für Orgelspieler (15 Variationen für Orgel), Sonat-Verlag, Kleinmachnow 1998/2012.

Källor

Noter

Tyska klassiska kompositörer
Tyska organister
Klassiska organister
Tyska musiker under 1800-talet
Musiker från Sachsen
Födda 1772
Avlidna 1837
Män
Pemex

Petróleos Mexicanos (Pemex) är ett mexikanskt statligt petroleum- och naturgasbolag som verkar i alla delar av petroleumindustrin och producerar dagligen omkring 2,5 miljoner fat petroleum och sex miljoner kubikmeter naturgas. De har sex oljeraffinaderier, åtta kemisk-tekniska anläggningar, nio naturgasanläggningar och 83 terminaler för transport av petroleum och naturgas via både land och till sjöss. Pemex har också fler än 10 000 bensinstationer runt om i landet.

Den 1 januari 1933 grundades föregångaren Petróleos de México S.A. och var tänkt att den skulle reglera den inhemska petroleummarknaden men den hade dock ingen större effekt på grund av utländska petroleum- och naturgasintressenter inom landets gränser. Den 7 juni 1938 signerade den mexikanska presidenten Lázaro Cárdenas ett dekret som nationaliserade hela den mexikanska petroleumindustrin och samtidigt grundades Pemex för att ta tillvara Mexikos petroleum- och naturgasintressen.

Bolaget är underställt det mexikanska energidepartementet och styrelseordförande är landets energiminister, Pedro Joaquín Coldwell.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Mexikanska petroleumbolag
Företag bildade 1938
Petroleumbolag med statligt ägande
Pedro Joaquín Coldwell

Pedro Joaquín Coldwell, född 15 mars 1950, är en mexikansk politiker och företagsledare som är Mexikos energiminister samt styrelseordförande för det nationella petroleumbolaget Pemex (Petróleos Mexicanos) sedan 1 december 2012 när han efterträdde Jordy Herrera Flores. Han har tidigare varit partiordförande för det institutionella revolutionära partiet, minister för turism och både senator och guvernör för delstaten Quintana Roo.

Coldwell avlade en juristexamen vid Universidad Iberoamericana.

Referenser

Mexikos ministrar
Personer inom Mexikos näringsliv under 2000-talet
Mexikanska politiker under 1900-talet
Mexikanska politiker under 2000-talet
Personer från Quintana Roo
Födda 1950
Levande personer
Män
Emilio Lozoya Austin

Emilio Ricardo Lozoya Austin, född 9 december 1974, är en mexikansk företagsledare som är vd för det statliga petroleumbolaget Pemex (Petróleos Mexicanos) sedan 30 november 2012. Han har varit bland annat analytiker till centralbanken Banco de México och för flera sociala projekt med fokus mot allmännyttiga bostadsföretag i både Mexiko och Senegal.

Han avlade en kandidatexamen i företagsekonomi vid Instituto Tecnológico Autónomo de México, en juristexamen vid Universidad Nacional Autónoma de México och två master i globalisering respektive offentlig förvaltning vid Harvard University.

Austin är son till Emilio Lozoya Thalmann, som var Mexikos energi- och gruvminister mellan 1993 och 1994.

Referenser

Noter

Personer inom Mexikos näringsliv under 2000-talet
Alumner från Instituto Tecnológico Autónomo de México
Personer från Mexico City
Födda 1974
Levande personer
Män
Elly Griffiths

Elly Griffiths är författarnamnet för Domenica de Rosa, född 17 augusti 1963 i London, en brittisk författare av kriminalromaner. Huvudpersonen i många av Griffiths romaner är rättsarkeologen Ruth Galloway.

Bibliografi

Ruth Galloway som huvudperson
 2009: Flickan under jorden (The Crossing Places, 2009)
 2010: Janusstenen (The Janus Stone, 2010)
 2011: Huset vid havets slut (The House at Sea’s End, 2010)
 2012: Känslan av död (A Room Full of Bones, 2012)
 2013: En orolig grav (Dying Fall, 2012)
 2014: De utstötta (The Outcast Dead, 2014)
 2015: De öde fälten (The Ghost Fields, 2015)
 2016: En kvinna i blått (The Woman in Blue, 2015)
 2017: Dolt i mörker (The Chalk Pit, 2017)
 2018: Den mörka ängeln (The Dark Angel, 2018)
 2019: En cirkel av sten (The stone circle, 2019)
 2020: Irrbloss (The Lantern Men, 2020)
 2021: Nattfalkarna (The Night Hawks, 2021)
 2022: Det låsta rummet (The Locked Room, 2022)

DI Stephens & Max Mephisto som huvudperson
 2014: The Zig Zag Girl 
 2015: Smoke and Mirrors
 2016: Blood Card
 2017: The Vanishing Box 
 2019: Now You See Them 
 2021: The Midnight Hour

Harbinder Kaur som huvudperson 
 2019: Främlingen (The Stranger Diaries, 2018)
 2020: Mordkonsulten (The Postscript Murders, 2020)
 (Bleeding Heart Yard, 2022)

Referenser

Externa länkar 
 
 Elly Griffiths officiella webbplats

Brittiska kriminalförfattare
Engelskspråkiga kriminalförfattare
Brittiska författare under 2000-talet
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Alumner från King's College London
Ernst Hirsch

Ernst Moritz Hirsch, född 22 oktober 1916 i Engelbrekts församling, Stockholm, död där 10 januari 2016, var en svensk arkitekt. Tillsammans med Axel Grönwall var han delägare i arkitektkontoret Grönwall & Hirsch.

Biografi
Ernst Hirsch var son till industrimannen Erik Hirsch och Lisa Sachs. Efter studentexamen vid Beskowska skolan 1935 följde en utbildning till arkitekt vid KTH, som han avslutade 1942. Åren 1942 till 1944 var han anställd hos arkitekt Mauritz Dahlberg. Under många år var han partner till arkitekten Axel Grönwall och delägare i deras gemensamma arkitektkontor Grönwall & Hirsch. Därför står även Hirsch bakom många arbeten som tillskrivs Grönwall. 1950 blev han verkställande direktör för Industricentralen i Stockholm som grundades 1929 av hans far Erik Hirsch och dennes bror Frank Hirsch.

Ett av Hirsch/Grönwalls mera kända arbeten är byggnaderna för Barnbyn Skå i Ekerö kommun som stod färdig 1947. Här ritade arkitekterna bland annat tolv  faluröda tvåvåningsstugor, en skola med samlingssal, en gymnastiksal, en radhuslänga för personalen samt en panncentral med tvättstuga. 

I hög ålder, i november 2012, besökte Ernst Hirsch tillsammans med en medlem ur Stockholms skönhetsråd Barnbyn Skå som då redan hade lagt ner verksamheten. Han konstaterade att husen stått sig väl genom alla decennier. Enligt Stockholms läns museum är den kvarvarande bebyggelsen från Barnbyn Skå ett riksintresse av betydande socialhistoriska mått.

Ernst Hirsch är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Verk i urval
(Samtliga tillsammans med Axel Grönwall)
Kvarteret Dihlströms, Södermalm, ombyggnad, 1944
Barnbyn Skå, Skå Edeby, Färingsö, 1947 
Daghemmet Sköntorpsgården, Årsta, 1947
Fastigheten Metspöet 15, Stockholm, 1946-1949
SCA:s huvudkontor, Svenska Cellulosa AB, Sundsvall, 1959
Industribyggnader, bostäder och villor för SCA, Svenska Cellulosa AB
Scandic Sjöfartshotellet, Katarinavägen 24-28, Stockholm, 1962-1965
Fastigheten Geten 31, Stockholm 1960-1972

Källor
 	Vem är Vem? 1968.
  Byggnadsdokumentation Inför rivning av tjänstemannabostäder i Östrand, Vivsta socken, Timrå kommun, Rapport nr 2002: 6

 Skå Edeby utvecklings AB.
 Stockholms läns museum: Skå kyrka - Skå-Edeby
 Dödsannons i Svenska Dagbladet den 16 januari 2016, s. 45
 Dödsnotis - Pressreader, 27 januari 2016
 Dödsnotis - Gamla Beskowiter
 Minnesord - SVD
 SvenskaGravar

Externa länkar

 Stegesund och Vikingsborg, en guidad rundvandring med arkitekten Ernst Hirsch i september 2010.

Noter 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1916
Avlidna 2016
Män
Bloodborne

är ett actionrollspel utvecklat av From Software och gavs ut av Sony Computer Entertainment under mars 2015 till Playstation 4.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell amerikansk webbplats
Officiell japansk webbplats

Datorspel 2015
Playstation 4-spel
Action-datorrollspel
Datorrollspel
Öppen värld
Sony Interactive Entertainment-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Bretonska klubben

Bretonska klubben var en fransk revolutionsklubb under den tid 1789 då nationalförsamlingen hade sitt säte i Versailles.

Namnet kom av att den bildats av ett antal deputerade från Bretagne, men bevistades även av deputerade från andra landskap och spelade en stor roll som mötesplatsen för nationalförsamlingens radikala element under ståndsstridens dagar. Bretonska klubben upplösts vid församlingens överflyttning till Paris. Jakobinerklubben som stiftades av medlemmar i Bretonska klubben kan i viss mån ses som en efterföljare till denna.

Källor 
 

Franska revolutionen
1789 i Frankrike
Gunnar Larsson (ämbetsman)

Gunnar Larsson, född 1955, är en svensk jurist.

Gunnar Larsson var lagman i Örebro tingsrätt 2006–2007, konsumentombudsman och generaldirektör för Konsumentverket 2007–2016 och generaldirektör för Kammarkollegiet 2016–2023.

Larsson var ordförande i Karlstads universitets styrelse 2013–2016.

Referenser 

Generaldirektörer för Kammarkollegium
Sveriges konsumentombudsmän
Svenska häradshövdingar
Svenska jurister under 2000-talet
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Födda 1955
Levande personer
Män
Resogun

Resogun (stavat som RESOGUN) är ett voxel-baserat sidscrollande shoot 'em up-spel utvecklat av den finska spelstudion Housemarque och gavs ut av Sony Computer Entertainment till Playstation 4, Playstation 3 och Playstation Vita. PS4-versionen gavs ut i Nordamerika och Europa i november 2013 och i Japan i februari 2014. Vita- och PS3-versionerna gavs ut i december 2014. Resogun: Heroes, det första DLC-paketet, gavs ut i Nordamerika den 24 juni 2014, medan det andra DLC-paketet, Resogun: var Defenders gavs ut den 17 februari 2015. 

Resogun, som är en PS4-lanseringstitel, är baserat på spel som Defender och Datastorm, och anses vara den andliga uppföljaren till Housemarques tidigare shoot 'em up-spel Super Stardust HD och Super Stardust Delta. I spelet ska spelaren bekämpa fiender och rädda instängda människor i en cylindrisk, voxel-baserad värld. Spelet mottogs väl av speljournalister, som hyllade dess grafiska förmåga, snabba gameplay och soundtrack. Spelet kritiserades för sin korta längd och brist på handledning eller förklaringar om flera spelelement. Resogun vann flera utmärkelser och nominerades till Action Game of the Year under 2014 DICE Awards och visades också upp på 2014 GDC Choice Awards.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Datorspel 2013
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Playstation Vita-spel
Playstation Network-spel
Sony Interactive Entertainment-spel
Högasands naturreservat

Högasand är ett naturreservat i Karlskrona kommun i Blekinge län.

Reservatet är skyddat sedan 2005 och omfattar 95 hektar. Det är beläget i den nordostligaste delen av Karlskrona kommun, öster om Brömsebro och utgörs till stor del av ett sanddynlandskap mestadels bevuxet med gamla tallar.

Reservatet följer strandlinjen för Litorinahavet, som här nådde ca. 8 meter över nuvarande havsnivå. Genom området skär en rullstensås som i söder vid Kristianopel mynnar ut i Östersjön. Där mellan byarna Eriksholm och Trolleboda finns delar av litorinastrandvallen. Havsnära blåsig miljö i öppet landskap har bidragit genom sandflykt till bildningen av dyner. För att hindra sandflykten planterades här tall och strandråg på 1900-talet.

I dessa torra och varma sandområdena och i de grova tallarna trivs flera hotade och skyddsvärda arter. Ett exempel är den ovanliga grynig påskrislaven. Annat exempel är reliktbocken, vars larver lever i tjock bark av solbelysta tallar. Andra sällsyntheter är åttafläckig praktbagge, gulbent kamklobagge och flygsandsvägstekel.

Dynlandskapet är livsmiljö för många fåglar. De gamla och ihåliga träden erbjuder boplatser för hålhäckande arter som skogsduva och kattuggla. I området finns även nattskärra och trädlärka. Vidare förekommer korsnäbb, rödstjärt, grå flugsnappare och tofsmes.

Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Högasand

Naturreservat i Karlskrona kommun
Natura 2000-områden i Blekinge län
Naturskyddsområden bildade 2005
Institutionen för nationalekonomi

Institutionen för nationalekonomi eller Nationalekonomiska institutionen kan syfta på:

 Institutionen för nationalekonomi med statistik, Handelshögskolan vid Göteborgs universitet
 Institutionen för nationalekonomi, Handelshögskolan i Stockholm
 Institutionen för nationalekonomi, Hanken
 Institutionen för nationalekonomi, Umeå universitet
 Nationalekonomiska institutionen, Lunds universitet
 Nationalekonomiska institutionen, Stockholms universitet
 Nationalekonomiska institutionen, Uppsala universitet

Nationalekonomiska utbildningsinstitutioner
Himalayagrönfink

Himalayagrönfink (Chloris spinoides) är en asiatisk fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Himalayagrönfinken är en medelstor (12–14 cm) fink konformad näbb, lysande gula vingband och kluven stjärt. Den har gult på överbrynsstreck och undersida, mörka örontäckare och mörkt mustaschstreck. Ungfågeln är kraftigt streckad.

Läten 
Sången liknar grönfinkens men är något ljusare. Bland lätena hörs ljusa kvitter uppblandat med hårdare "beez" och utdragna "sweee-tu-tu".

Utbredning och systematik 
Himalayagrönfink delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Chloris spinoides spinoides – förekommer från Pakistan till sydöstra Tibet, sydvästra Kina, norra Indien, Nepal, Sikkim och Bhutan
 Chloris spinoides heinrichi – förekommer från nordöstra Indien (sydöstra Assam och Manipur) till västra Myanmar (Mount Victoria)

Släktestillhörighet 
Länge placerades grönfinkarna i släktet Carduelis, men genetiska studier har visat att detta är polyfyletiskt, där grönfinkarna endast är avlägset släkt med de övriga och står snarare närmare ökenfinken och finkarna i släktet Rhynchostruthus. Numera urskiljs grönfinkarna därför i det egna släktet Chloris.

Levnadssätt 
Himalayagrönfinken återfinns i öppen skog, buskmarker och jordbruksbygd med närbelägna träd på mellan 1600 och 4400 meters höjd. Den livnär sig av olika sorters frön som de av tall, al och tistlar. Fågeln häckar mellan maj och september, monogamt men i lösa kolonier med upp till sex bon inom en radie av 15 meter. Den lägger endast en kull per säsong. Arten är stannfågel och delvis höjdledsflyttare.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig, lokalt vanlig eller mycket vanlig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
John-Elof Forssander

John-Elof Forssander, född 10 maj 1904, död 14 januari 1944, var en svensk arkeolog och professor i förhistorisk och medeltidsarkeologi vid Lunds universitet. Forssander medverkade 1931 och 1932 vid restaurationen av Kiviksgraven.

Referenser
 Svenskt Biografiskt Lexikon, SBL, om John-Elof Forssander
 Fornvännen 1944, John-Elof Forssander in memoriam 

Svenska professorer i arkeologi
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1944
Män
Personer verksamma vid Lunds universitet
Vietnamgrönfink

Vietnamgrönfink (Chloris monguilloti) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns enbart i södra Vietnam (Langbianplatån). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Länge placerades grönfinkarna i släktet Carduelis, men genetiska studier har visat att detta är polyfyletiskt, där grönfinkarna endast är avlägset släkt med de övriga och står snarare närmare ökenfinken och finkarna i släktet Rhynchostruthus. Numera urskiljs grönfinkarna därför i det egna släktet Chloris.

Status 
Vietnamgrönfinken har ett litet utbredningsområde men är lokalt vanlig. Den ökar möjligen i antal till följd av avskogning, när områden med buskmarker och Pinus kesiya breder ut sig. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Maurice Antoine François Monguillot, generalguvernör över Franska Indokina 1919–1920, 1925 och 1928.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Vietnam
Bouskoura

Bouskoura är en industristad i Marocko och ligger i provinsen Nouaceur som är en del av regionen Casablanca-Settat. Folkmängden uppgick till 103 026 invånare vid folkräkningen 2014. Vid folkräkningen 2004 var kommunen en landskommun med två stadsmässiga befolkningscentra: centrala Bouskoura och Lamkanssa.

Källor

Stadskommuner i Casablanca-Settat
Brevbok

Brevbok var en enligt kunglig förordning av 4 maj 1855 föreskriven bok, där var bokföringsskyldig skulle införa avskrifter (kopior) på alla avsända brev.

Med bokföringslagen 31 maj 1929 försvann föreskrifterna om brevbok, i stället infördes bestämmelser om förvarande av ankommande brev och handlingar samt kopior på handlingar som avsänds.

Källor 
 

Bokföring
Svarthuvad grönfink

Svarthuvad grönfink (Chloris ambigua) är en asiatisk fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergstrakter i södra Kina och norra Sydostasien. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Kännetecken

Utseende 
Svarthuvad grönfink är en medelstor (12,5-14 cm), mörkhuvad fink med en blek, konformad näbb, gult inslag i vingen och kluven stjärt. Hanen är olivgrön ovan, gul under med olivgröna diffusa fläckar på bröst och flanker, svartaktig hjässa och örontäckare och med ett gråvit band över större täckarna. Honan saknar det mörka på huvudet och är mer streckad ovan och under. Den skiljer sig från liknande himalayagrönfinken genom avsaknad av tydligt ögonbrynsstreck samt de gråvita inslagen på vingen.

Läten 
Det typiska lätet är ett klingande "titutitu" uppblandat med hårdare "chututut", stigande "jieuu" och mjuka "chu-chu". Sången är ett utdraget väsande som upprepas och avslutas med lätet.

Utbredning och systematik 
Svarthuvad grönfink delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Chloris ambigua taylori – förekommer i bergstrakter i sydöstra Tibet och västligaste Sichuan
 Chloris ambigua ambigua – förekommer i bergstrakter från sydöstra Tibet, norra Myanmar, norra Laos och nordvästra Tonkin

Arten har observerats i Sverige, men det har bedömts osannolikt att den nått landet på naturlig väg.

Släktestillhörighet 
Länge placerades grönfinken och dess närmaste släktingar i släktet Carduelis, men genetiska studier har visat att detta är polyfyletiskt, där grönfinkarna endast är avlägset släkt med de övriga och står snarare närmare ökenfinken och finkarna i släktet Rhynchostruthus. Numera urskiljs grönfinkarna därför i det egna släktet Chloris.

Levnadssätt 
Svarthuvad grönfink återfinns i bergstrakter med öppna barr- och lövskogar. Den lever mestadels av frön och ses födosökande i buskar, på marken eller lågt i vegetationen i par eller små familjegrupper, vintertid i större flockar. Fågeln häckar mellan juli och oktober. Den bygger ett prydligt skålformat bo som placeras på en trädgren, vanligtvis tall. Däri lägger den tre till fyra ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Lambdapunkt

Lambdapunkten är den temperatur då flytande helium (helium I) övergår till supraflytande helium (helium II). I 4He vid atmosfärstryck sker övergången vid temperaturen 2,17 K. Värmekapacitiviteten vid Lambdapunkten är mycket hög.

Namnet kommer av diagrammet för värmekapacitivitet som funktion av temperaturen, vilket ser ut som den grekiska bokstaven λ (lambda).

Källor 

Kondenserade materiens fysik
Termodynamik