kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Reinhard Sorge

Reinhard Johannes Sorge, född den 29 januari 1892 i Berlins stadsdel Rixdorf, död den 20 juli 1916 (stupad vid Ablaincourt), var en tysk dramatiker, som blott 20 år gammal publicerade den nyskapande teaterpjäsen Der Bettler, som lade grunden för den expresssionistiska teaterkonsten i hemlandet. Inga av författarens verk är översatta till svenska (år 2021).

Verksamhet 
Reinhard Sorge var en av de unga författare som medverkade till framväxten av den tyskspråkiga expressionismens dramatik, vid sidan av exempelvis Oskar Kokoschka, Walter Hasenclever och August Stramm. Påverkad av den sene Strindberg utgav han på S. Fischer Verlag dramat Der Bettler 1912. Det räknas som det första expressionistiska dramat i Tyskland. Sorge belönades också för detta samma år med Kleistpriset, efter rekommendation av Richard Dehmel. Stycket uruppfördes dock först 1917 av Max Reinhardt på Deutsches Theater i Berlin. Dramat, vars personer saknar namn, behandlar motsatsförhållandet mellan en far och en son. Sorge konverterade året efter till katolicismen. Han offentliggjorde ytterligare tre religiöst färgade skådespel, Guntwar. Die Schule eines Propheten (1914), Metanoeite: Drei Mysterien (1915) och König David (1916). Postumt utkom bland annat sångcykeln Mutter der Himmel (1917) och Gericht über Zarathustra (1921). Sorge ansågs, enligt Nordisk familjebok år 1926, ge uttryck för de ungas "stormande krav på hjärtats renhet och osjälviskhet, och på en ny ödmjuk, tjänande kärlek". Hans anseende den tiden omfattade även "en profetiskt mystisk ton" i de sista verken. Till skillnad från andra expressionistiska författare tycks han inte ha blivit föremål för utrensning åren 1933–1945. Å andra sidan förefaller inga verk av honom ha återutgivits i Tyskland under perioden 1925–1954, förutom en tredje och fjärde upplaga av Metanoeite 1929 respektive 1940.

Verk 
 Der Bettler, eine dramatische Sendung (Berlin-Schöneberg: S. Fischer Verlag, 1912)

Referenser

Litteratur 
 Susanne M. Sorge: Reinhard Johannes Sorge. Unser Weg, efterord av Karl Muth (München: Kösel & Pustet, 1927; andra reviderade upplagan 1928; femte upplagan 1941)

Noter

Externa länkar 

 Böcker av och om Reinhard Sorge på svenska bibliotek. libris.kb.se

Tyska dramatiker under 1900-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Personer i Tyskland under första världskriget
Deltagare i slaget vid Somme
Personer som stupat i strid under första världskriget
Tyska författare under 1900-talet
Författare från Berlin
Män
Födda 1892
Avlidna 1916
Ugglan
USS Maine (ACR-1)

USS Maine (ACR-1) var en pansarkryssare i amerikanska marinen. Fartyget är förmodligen mest känt för sin förlisning i Havannas hamn den 15 februari 1898, som blev den utlösande faktorn till spansk-amerikanska kriget. Samtida amerikansk press lade skulden för olyckan på de spanska myndigheterna, och hävdade att kryssaren hade gått på en spansk sjömina. Dagens historiker menar dock att en pannexplosion var den verkliga orsaken bakom förlisningen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Amerikanska kryssare
Fartyg sjösatta 1889
Spansk-amerikanska kriget
Robert Storr

Robert Storr, född 1949, är en amerikansk konsthistoriker och  kurator.

Robert Storr utbildade sig i historia och franska på Swarthmore College med en kandidatexamen 1972 och i konsthistoria med en magisterexamen på  School of the Art Institute of Chicago 1978.
Mellan 1990 och 2002 var Robert Storr kurator på Museum of Modern Arts måleri- och skulpturavdelning i New York. Åren 2002–06 var han professor i konsthistoria på Institute of Fine Arts på New York University. Han har därefter varit prefekt för Yale School of Art från 2006 fram till 2016. Han var också konstnärlig ledare för Konstbiennalen i Venedig  2007.

Bibliografi i urval
 How to Look: Ad Reinhardt Art Comics, 2013
 Gerhard Richter: the Cage Paintings, 2009
 Think with the senses, feel with the mind: art in the present tense, 2007
 Elizabeth Murray, 2005
 Popped Art, 2005
 Touching Down Lightly, 2005
 Disparities & Deformations: Our Grotesque, 2004
 Louise Bourgeois, 2003
 Nancy Spero : The War Series, 1966-1970, 2003
 Gerhard Richter: Forty Years of Painting, 2002
 Philip Pearlstein Since 1983, 2002
 Modern Art Despite Modernism, 2000
 Chuck Close, 1998
 Franz West, 1997
 Bruce Nauman, 1995
 Mapping, 1994
 Robert Ryman, 1993
 Devil on the Stairs: Looking Back on the Eighties, 1991
 Dislocations, 1991
 Art, censorship and the First Amendment: this is not a test, 1991

Referenser
Denna artikel baseras på artikeln Robert Storr på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Amerikanska kuratorer
Födda 1949
Levande personer
Män
Mia Tingvall

Ingrid Maria (Mia) Tingvall, född 5 april 1958 i Norrköping, är en svensk textilkonstnär. Hon är sambo med stenkonstnären Ulf Johnsson.

Tingvall studerade först estetisk linje på en folkhögskola och därefter vid Högskolan för Design och Konsthantverk i Göteborg 1984-1988. Separat har hon ställt ut på bland annat Konstfrämjandet i Karlstad, Värmlands Konsthantverkare i Karlstad, Konstfrämjandet i Norrköping, Not Quite i Fengersfors, Arvika Konsthall i Arvika, Galleri Vreta Kloster i Linköping, Nordiska Travmuseet i Årjäng och Konsthallen i Borlänge. Hon har medverkat i ett flertal samlingsutställningar, bland annat Värmlands Konstförenings Höstsalonger på Värmlands museum sedan 1989, Galleri Fryksta Station i Kil, Trefaldighetskyrkan i Arvika, Rackstadmuseet i Arvika och Prostgårdslagårn i Torsby.

Bland hennes offentliga arbeten märks utsmyckning för Kvarnåsens Servicehus i Årjäng 1995-1996.

Hon har tilldelats Värmlands konstförenings Åke Lekmans resestipendium 2015. 

Hennes konst består av vävda bilder men också med andra textila tekniker och måleri.
 
Tingvall är representerad vid Region Värmland, Värmlands läns landsting, Västra Götalandsregionen, Malmöhus läns landsting, Kristianstad läns landsting, Skaraborgs läns landsting, Älvsborgs läns landsting, Östergötlands läns landsting, Norrköpings Konstmuseum, Karlstad stift, Arvika kommun och Årjängs kommun

Källor
Värmlands Konstnärsförbund

 
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Norrköping
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Världsmästerskapen i bågskytte 1969

Världsmästerskapen i bågskytte 1969 arrangerades i Valley Forge i USA mellan den 11 och 20 augusti 1969.

Medaljsummering

Recurve

Medaljtabell

Externa länkar
Resultat

1969 i USA
Sportevenemang i USA
Sportåret 1969
1969
Världsmästerskapen i bågskytte 1967

Världsmästerskapen i bågskytte 1967 arrangerades i Amersfoort i Nederländerna mellan den 25 och 28 juli 1967.

Medaljsummering

Recurve

Medaljtabell

Externa länkar 
Resultat

1967
Sportåret 1967
Sportevenemang i Nederländerna
1967 i Nederländerna
Amersfoort
Världsmästerskapen i bågskytte 1965

Världsmästerskapen i bågskytte 1965 arrangerades i Västerås i Sverige mellan den 20 och 23 juli 1965.

Medaljsummering

Recurve

Medaljtabell

Externa länkar
Resultat

Sportevenemang i Västerås
Sport i Sverige 1965
1965
Världsmästerskapen i bågskytte 1963

Världsmästerskapen i bågskytte 1963 arrangerades i Helsingfors i Finland mellan den 24 och 27 juli 1963.

Medaljsummering

Recurve

Medaljtabell

Externa länkar
Resultat

1963 i Finland
Internationella sportevenemang i Helsingfors
Sportåret 1963
1963
Helsingfors under 1900-talet
Férid Boughedir

Férid Boughedir, född 1944, är en tunisisk filmregissör och manusförfattare. Han är även en betydande filmkritiker och filmhistoriker. 

Hans första spelfilm, Halfaouine – bakom slöjan (1990), är en av de mest kända tunisiska filmerna genom tiderna.

Filmer
 1969: La Mort trouble
 1972: Pique-nique (kortfilm som även ingår i filmen Au pays du Tararanni)
 1983: Caméra d'Afrique (dokumentärfilm)
 1985: Caméra de Carthage (kort dokumentärfilm)
 1987: Caméra arabe (dokumentärfilm)
 1990: Halfaouine – bakom slöjan (spelfilm)
 1996: Un été à La Goulette (spelfilm)
 2008: Villa Jasmin (TV-film efter Serge Moatis roman Villa Jasmin)
 2016: Parfum de printemps

Referenser

Födda 1944
Levande personer
Män
Tunisiska filmregissörer
Personer från Hammam Lif
Tunisiska manusförfattare
Filmhistoriker
Personer i Tunisien under 1900-talet
Personer i Tunisien under 2000-talet
Världsmästerskapen i bågskytte 1961

Världsmästerskapen i bågskytte 1961 arrangerades i Oslo i Norge mellan den 10 och 13 augusti 1961.

Medaljsummering

Recurve

Medaljtabell

Externa länkar
Resultat

1961 i Norge
Internationella sportevenemang i Oslo
Sportåret 1961
1961
Oslo under 1900-talet
Sergi Darder

Sergi Darder Moll, född 22 december 1993, är en spansk fotbollsspelare som spelar för Espanyol.

Karriär
Darder debuterade för Lyon i Ligue 1 den 20 september 2015 mot Olympique de Marseille (1–1).

Källor

Noter

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Málaga CF
Spelare i Olympique Lyonnais
Fotbollsspelare i RCD Espanyol
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Tercera División
Spelare i Ligue 1
Födda 1993
Levande personer
Män
You're the Storm

"You're the Storm" är en låt av den svenska rockgruppen The Cardigans, utgiven som den andra singeln från deras femte album Long Gone Before Daylight (2003). Texten är skriven av Nina Persson medan Peter Svensson skrev musiken. Singeln debutera de på den svenska försäljningslistan den 12 september 2003 och låg som högst på plats 10.

Musikvideon regisserades av Amir Chamdin.

Låtlista 
"You're the Storm" – 3:53
"Hold Me" – 3:38
"You're the Storm" (Sandkvie Session) – 4:33
"You're the Storm" (First Demo) – 3:27

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
 Musikvideon på Youtube

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2003
Singlar utgivna på Stockholm Records
Åkerstjärn

Åkerstjärn kan syfta på:
Åkerstjärnen, Dalarna, sjö i Falu kommun,  (19,5 ha)
Åkerstjärnen, sjö i Härjedalens kommun,  (10,7 ha)

Se även
Åkertjärn

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Ruhije Zogu

Prinsessan Ruhije Zogu, född 1906, död 1948, var en albansk prinsessa, den femte av sex systrar till kung Ahmet Zogu av Albanien. Hon var dotter till Xhemal Pasha Zogolli, hövding av Mati, och Sadije Hanëm Zogolli. Vid hennes brors trontillträde 1928 fick hennes mor titeln drottningmoder, medan hennes halvbror Xhelal blev prins, och hon själv och hennes fem systrar fick titeln prinsessa. Hon var en ofta sedd person i det offentliga livet under sin brors regeringstid, och hennes representativa uppgifter handlade främst om kvinnors rättigheter och utbildningsfrågor.  

Medan kungens två äldre systrar, Adile Zogu och Nafije Zogu, levde mycket tillbakadragna liv, gav han sina fyra yngre systrar en offentlig roll. I sin strävan att modernisera Albanien, ville han att de skulle utgöra offentliga exempel och förebilder för den moderna kvinnan i Albanien.  
Prinsessorna Senije Zogu, Myzejen Zogu, Ruhije Zogu och Maxhide Zogu fick därför resa på bildningsresor till västra Europa, där de blev kända för sina dyrbara shoppingvanor. De undervisades i språk, piano och dans, ägnade sig åt ridning och tillbringade sommaren i sommarpalatset i Durazzo. De fick också offentliga uppgifter inom den kungliga representationen: Senije ägnade sig åt hälsovård och blev ordförande för Albanska Röda korset, Ruhije fick ägna sig åt utbildning och jämställdhet, Myzejen fick uppgifter kring kultur, och Maxhide tilldelades representationen kring idrott. 
När kungen år 1937 förbjöd slöjan i Albanien, såg han till att hans systrar figurerade offentligt och fotograferades under sin representation, modern klädda och utan slöjor, för att utgöra ett exempel för andra kvinnor i samhällslivet. De tre yngsta systrarna gjorde 1938 en resa till USA, där de blev mycket uppmärksammade, och sedan också en rundresa i Europa.    

Vid andra världskrigets utbrott 1939 lämnade hon tillsammans med den övriga kungafamiljen Albanien och flyttade till Storbritannien. Hon levde sedan med Zog och den övriga före detta kungliga familjen under deras vistelse i Egypten från 1946, där hon avled. Ruhije drabbades 1939 av cancer, som hon trots operationer aldrig hämtade sig från.

Källor 

 Christo Dako, Zog the First, King of the Albanians, Tirana, 1937.
 Joséphine Dedet, Géraldine, Reine des Albanais, Paris, Criterion, 1997.
 Charles Fenyvesi, Splendor in exile, Washington, New Republic Books, 1979.
 Anastas Frashëri, Cila ka qënë N.M. Saj Sadije Zogu [Who was H.M .Queen Mother Sadije Zogu], Tirana, « Tirana », 1935.
 Patrice Najbor, Histoire de l’Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007, 5 vol., Je Publie, 2008.
 Neil Rees, A Royal Exile - King Zog & Queen Geraldine of Albania in exile..., Studge Publications, 2010.
 Gwen Robyns, Geraldine of the Albanians, London, Muller, Blond & White limited, 1987
 Joseph Swire, Albania – The Rise of a Kingdom, New York, Arno Press & The New York Times, 1971.
 Jason Tomes, King Zog. Self-made Monarch of Albania, Sutton Publishing Limited, 2003.

Födda 1906
Avlidna 1948
Prinsessor
Kvinnor
Personer i Albanien under 1900-talet
Albaniens kungligheter
Maxhide Zogu

Prinsessan Maxhide Zogu, född 1907, död 1969, var en albansk prinsessa, den sjätte och yngsta av sex systrar till kung Ahmet Zogu av Albanien. Hon var dotter till Xhemal Pasha Zogolli, hövding av Mati, och Sadije Hanëm Zogolli. Vid hennes brors trontillträde 1928 fick hennes mor titeln drottningmoder, medan hennes halvbror Xhelal blev prins, och hon själv och hennes fem systrar fick titeln prinsessa. Hon var en offa sedd person i det offentliga livet under sin brors regeringstid, och hennes representativa uppgifter handlade främst om idrott.

Biografi

Medan kungens två äldre systrar, Adile Zogu och Nafije Zogu, levde mycket tillbakadragna liv, gav han sina fyra yngre systrar en offentlig roll. I sin strävan att modernisera Albanien, ville han att de skulle utgöra offentliga exempel och förebilder för den moderna kvinnan i Albanien.  
Prinsessorna Senije Zogu, Myzejen Zogu, Ruhije Zogu och Maxhide Zogu fick därför resa på bildningsresor till västra Europa, där de blev kända för sina dyrbara shoppingvanor. De undervisades i språk, piano och dans, ägnade sig åt ridning och tillbringade sommaren i sommarpalatset i Durazzo. De fick också offentliga uppgifter inom den kungliga representationen: Senije ägnade sig åt hälsovård och blev ordförande för Albanska Röda korset, Ruhije fick ägna sig åt utbildning och jämställdhet, Myzejen fick uppgifter kring kultur, och Maxhide tilldelades representationen kring idrott. 
När kungen år 1937 förbjöd slöjan i Albanien, såg han till att hans systrar figurerade offentligt och fotograferades under sin representation, modern klädda och utan slöjor, för att utgöra ett exempel för andra kvinnor i samhällslivet. De tre yngsta systrarna gjorde 1938 en resa till USA, där de blev mycket uppmärksammade, och sedan också en rundresa i Europa.    

Vid andra världskrigets utbrott 1939 lämnade hon tillsammans med den övriga kungafamiljen Albanien och flyttade till Storbritannien. Hon levde sedan med Zog och den övriga före detta kungliga familjen under deras vistelse i Egypten 1946-1955 och därefter i Cannes i Frankrike.

Källor 

 Christo Dako, Zog the First, King of the Albanians, Tirana, 1937.
 Joséphine Dedet, Géraldine, Reine des Albanais, Paris, Criterion, 1997.
 Charles Fenyvesi, Splendor in exile, Washington, New Republic Books, 1979.
 Anastas Frashëri, Cila ka qënë N.M. Saj Sadije Zogu [Who was H.M .Queen Mother Sadije Zogu], Tirana, « Tirana », 1935.
 Patrice Najbor, Histoire de l’Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007, 5 vol., Je Publie, 2008.
 Neil Rees, A Royal Exile - King Zog & Queen Geraldine of Albania in exile..., Studge Publications, 2010.
 Gwen Robyns, Geraldine of the Albanians, London, Muller, Blond & White limited, 1987
 Joseph Swire, Albania – The Rise of a Kingdom, New York, Arno Press & The New York Times, 1971.
 Jason Tomes, King Zog. Self-made Monarch of Albania, Sutton Publishing Limited, 2003.

Födda 1907
Avlidna 1969
Prinsessor
Kvinnor
Personer i Albanien under 1900-talet
Albaniens kungligheter
Moufida Tlatli

Moufida Tlatli, född 5 augusti 1947 i Sidi Bou Saïd, död 7 februari 2021, var en tunisisk filmregissör och politiker.

Biografi 
Tack vare sin filosofilärare blev hon intresserad av film, och studerade filmklippning vid den franska filmskolan IDHEC (numera La Fémis), där hon avlade examen 1968. Hon återvände till Tunisien och arbetade med klippning av en lång rad filmer, bland annat Omar Gatlato av Merzak Allouache, Les Baliseurs du désert av Nacer Khémir, Le Cantique des pierres av Michel Khleifi, och Halfaouine – bakom slöjan av Férid Boughedir. År 1994 regisserade hon sin första långfilm, Les Silences du palais, som hon skrev tillsammans med Nouri Bouzid. Filmen blev en kritikersuccé, och vann flera priser. 

Efter den tunisiska revolutionen utnämndes hon till partilös kulturminister 17 januari 2011 i en samlingsregering ledd av Mohamed Ghannouchi. Då det framkom att hon 2010 skrivit under en appell för att dåvarande presidenten Ben Ali skulle kandidera i valet 2014, fick hon avgå som kulturminister redan efter tio dagar, och ersattes av Azedine Beschaouch.

Filmer (regi)
 1994: Les Silences du palais (Samt el qusur)
 2000: La Saison des hommes
 2004: Nadia et Sarra

Referenser

Noter 

Födda 1947
Avlidna 2021
Kvinnor
Tunisiska filmregissörer
Personer från Sidi Bou Saïd
Ulf Johnsson

Ulf Johnsson, född 9 juni 1957, är en svensk skulptör. Han är sambo med textilkonstnären Mia Tingvall.

Johnsson började sin konstnärliga verksamhet med koppargrafik, men upptäckte snart täljstenens lämplighet för formande av bruksföremål, och gick en kurs i stenskulptering i Bohuslän. Separat har han ställt ut på bland annat Reforma i Karlstad, Not Quite i Fengersfors, Stensalen KKV-Bohuslän i Skärholmen, Hallsbergs Konsthall i Hallsberg och Nordiska Travmuseet i Årjäng. Han har medverkat i ett flertal samlingsutställningar bland annat Det finns ett hemligt tecken på  Värmlands museum,  Röhsska museet i Göteborg, Skulpturfältet KKV-Bohuslän, Nolhaga parken i Alingsås, Udden skulptur i Hamburgsund och Konst i Värdens park Göteborg.

Bland hans offentliga arbeten märks Öppet klot vid entrén till Psykiatrihuset i Karlstad och Stor knapp placerad vid Billströmska folkhögskolan på Tjörn.

Han har tilldelats Värmlands konstförenings Thor Fagerqviststipendium 2015. 
 
Johnsson är representerad vid Landstinget i Värmland, Västra Götalands Regionen och Arvika Kommun.

Källor

Noter

Värmlands Konstnärsförbund

 
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Födda 1957
Levande personer
Män
U Geminorum

U Geminorum är en kataklysmisk variabel av typen dvärgnova i stjärnbilden Tvillingarna.  Stjärnan varierar mellan magnitud +8,2 och 14,9 och är en av prototyperna för gruppen dvärgnovor.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Tvillingarna
Dvärgnovor
Blå-vita subdvärgar
HD-objekt
Rachid Ghezzal

Rachid Ghezzal, född 9 maj 1992, är en algerisk fotbollsspelare som spelar för Beşiktaş. Hans äldre bror, Abdelkader Ghezzal, är även han tidigare landslagsspelare för Algeriet.

Klubbkarriär
Den 5 augusti 2018 värvades Ghezzal av Leicester City, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Ghezzal debuterade i Premier League den 10 augusti 2018 i en 2–1-förlust mot Manchester United, där han blev inbytt i den 63:e minuten mot Daniel Amartey.

Den 5 oktober 2020 lånades Ghezzal ut till turkiska Beşiktaş på ett låneavtal över säsongen 2020/2021. Den 12 augusti 2021 blev Ghezzal klar för en permanent övergång till Beşiktaş, där han skrev på ett treårskontrakt.

Landslagskarriär
Ghezzal debuterade för Algeriets landslag den 26 mars 2015 i en förlustmatch mot Qatar (0–1).

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Algeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i ACF Fiorentina
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Spelare i Serie A
Spelare i Süper Lig
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från Décines-Charpieu
Nafije Zogu

Prinsessan Nafije Zogu, född 1896, död 1955, var en albansk prinsessa, den andra av sex systrar till kung Ahmet Zogu av Albanien. Hon var dotter till Xhemal Pasha Zogolli, hövding av Mati, och Sadije Hanëm Zogolli. Vid hennes brors trontillträde 1928 fick hennes mor titeln drottningmoder, medan hennes halvbror Xhelal blev prins, och hon själv och hennes fem systrar fick titeln prinsessa. 

Nafije gifte sig med Cena Bey Kryeziu, guvernör i Shkodra och sedan minister. Maken kom i konflikt med hennes bror och sköts 1927. Detta ska ha förorsakat Nafije en depression och bidragit till hennes isolativa livsstil. Hennes son Tati utpekas som en favorit hos hennes bror kungen.   

Medan kungens fyra yngre systrar Senije Zogu, Myzejen Zogu, Ruhije Zogu och Maxhide Zogu fick spela en viktig offentlig roll i den kungliga representationen, levde hans två äldre systrar Adile Zogu och Nafije Zogu till stor del ett tillbakadraget liv och syntes bara vid enstaka tillfällen i det offentliga livet. Adile Zogu fick dock uppgiften att organisera det kungliga hushållet och hovet, medan Nafije beskrivs som den mest tillbakadragna av alla systrarna. Liksom sina systrar bar hon dock inte slöja utan följde direktivet om slöjförbudet från 1937 för att utgöra ett gott exempel och förebild. 

Vid andra världskrigets utbrott 1939 lämnade hon tillsammans med den övriga kungafamiljen Albanien och flyttade till Storbritannien. Hon levde sedan med Zog och den övriga före detta kungliga familjen under deras vistelse i Egypten 1946-1955, där hon avled.

Källor 

 Christo Dako, Zog the First, King of the Albanians, Tirana, 1937.
 Joséphine Dedet, Géraldine, Reine des Albanais, Paris, Criterion, 1997.
 Charles Fenyvesi, Splendor in exile, Washington, New Republic Books, 1979.
 Anastas Frashëri, Cila ka qënë N.M. Saj Sadije Zogu [Who was H.M .Queen Mother Sadije Zogu], Tirana, « Tirana », 1935.
 Patrice Najbor, Histoire de l’Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007, 5 vol., Je Publie, 2008.
 Neil Rees, A Royal Exile - King Zog & Queen Geraldine of Albania in exile..., Studge Publications, 2010.
 Gwen Robyns, Geraldine of the Albanians, London, Muller, Blond & White limited, 1987
 Joseph Swire, Albania – The Rise of a Kingdom, New York, Arno Press & The New York Times, 1971.
 Jason Tomes, King Zog. Self-made Monarch of Albania, Sutton Publishing Limited, 2003.

Födda 1896
Avlidna 1955
Prinsessor
Kvinnor
Personer i Albanien under 1900-talet
Albaniens kungligheter
33. jaktflygdivisionen

33. jaktflygdivisionen även känd som Cesar Gul var en jaktflygdivision inom svenska flygvapnet som verkade i olika former åren 1936–1967. Divisionen var baserad på Malmens flygplats väster om Linköping.

Historik
Cesar Gul var 3:e divisionen vid Östgöta flygflottilj (F 3), eller 33. jaktflygdivisionen inom Flygvapnet. Divisionen bildades 1936, som en spaningsflygdivision, och hade flygfotografering samt artillerieldledning som främsta uppgift. År 1948 omskolades och ombeväpnades divisionen till en jaktflygdivision. År 1965 omskolades och ombeväpnades divisionen till J 35D Draken.

Från slutet av 1960-talet präglades Flygvapnet av ekonomiska besparingar, bakgrunden var Viggen-projektet. Vilket fick CFV Lage Thunberg att 1967 vakantsätta åtta flygdivisioner inom Flygvapnet. En av de divisionerna var Cesar Gul som vakantsattes den 30 juni 1967, vilken i praktiken betydde att den avvecklades, då den aldrig mer aktiverades. I dess ställe bildades den 1 juli 1967 Målflygdivisionen (MFD), vilken övertog rollen som 3. division vid F 3, men som samtidigt fyllde en helt annan roll i Flygvapnet.

Materiel vid förbandet

Förbandschefer
Divisionschefer vid 33. jaktflygdivisionen (Cesar Gul) åren 1936–1967.
1936–1967: ???

Anropssignal, beteckning och förläggningsort

Se även

31. jaktflygdivisionen
32. jaktflygdivisionen
Målflygdivisionen
Malmens flygplats
Östgöta flygflottilj

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Svenska flygdivisioner
Linköpings garnison
Svenska militära enheter bildade 1936
Svenska militära enheter upplösta 1967