kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johann August Ulich

Johann August Ulich, död 1710, var en tysk skådespelare och teaterdirektör. Han var ledare för ett teatersällskap som är välkänt i den svenska teaterhistorien  och som vid sekelskiftet 1700 var berömt i Skandinavien.  

Johann August Ulich var student vid universitetet i Leipzig i Sachsen 1659 och lärde troligen där känna Lasse Lucidor. Ulich var troligen den "Johann Ulrich" som 1665 uppträdde i Danmark tillsammans med Hans Georg Gronower och David Fleck: år 1668 var han och Fleck, tillsammans med den annars okände David Starck, ledare för ett teatersällskap som en tid hade spelat för Hedvig Eleonora i Lilla Bollhuset i Stockholm. 

Liksom många teatersällskap som spelade i Stockholm vid denna tid hade de tidigare uppträtt hos Hedvig Eleonoras bror i Holstein-Gottorp och blev möjligen inbjudna av henne. Ulich var under 1680-talet ledare för ett teatersällskap som kallade sig Sachsiska komedianter. 1690-91 uppträdde han med sitt sällskap Riga, och 1696-97 i Stockholm och i städerna i landsbygden kring staden. 

Truppen befann sig i Güstrow i Tyskland 1697 och uppgav då att de hade spelat i de nordiska länderna i sex år innan de - liksom övriga teatersällskap - hade tvingats lämna Stockholm på grund av Karl XI:s död 1697. De kallade sig då "Nordische Comödianten in der hochteutschen Sprache". Det har spekulerats om detta var samma sällskap som år 1690 spelade i Ystad och 1699 i Göteborg. Sällskapet i Ystad måste dock ha varit ett annat eftersom Ulich spelade i Riga det året, och det sällskap som spelade i Göteborg 1699 bestod av några av de aktörer som hade lämnat Ulichs sällskap i Stockholm 1696 under ledning av Salomon Klockau och Johann Christian Kunst. Ulich och hans sällskap uppträdde 1697-1705 i Tyskland och Baltikum och sistnämnda år i Göteborg; när de anlände till Göteborg hänvisade de till att de var välkända och ansedda i Sverige, något som också tycks stämma.  

Ulich sällskap övertogs 1710 efter hans död av hans änka Eleonora Constantia Ulich, som ofta turnerade i Skandinavien, såsom i Trelleborg 1716, Bergen 1733 och Oslo 1736-37.

Källor
 Gunilla Dahlberg: Komediantteatern i 1600-talets Stockholm (1992)

Personer under stormaktstiden
Tyska skådespelare under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1710
Män
Teaterchefer under 1600-talet
Tyska teaterchefer
Dynlärka

Dynlärka (Calendulauda erythrochlamys) är en fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Dynlärkan är en medelstor lärka med rundat huvud utan tofs och en något nedåtböjd näbb. Fjäderdräkten varierar geografiskt. I norr är ansiktet rent och svag ljus streckning syns endast på bröstet, medan i söder är ansiktsteckningen mer pregnant och bröstet kraftigare streckat. Färgen på ovansidan varierar också, från mestadels ljust skärbrun till beige till sandbrun, beroende på den marktyp som råder. Den något mindre och kraftigare tecknade karroolärkan har streckning ända ut i flankerna, vilket saknas hos dynlärkan. Sången består av en rullande serie med torra och raspiga klickande toner, följt av visslingar och drillar.

Utbredning och systematik 
Dynlärkan förekommer i sydvästra Afrika utmed Namibias och västra Sydafrikas kust. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning: 
 Calendulauda erythrochlamys barlowi – sydvästra Namibia från söder om floden Koichab (inåt landet från Lüderitz) österut till Aus
 Calendulauda erythrochlamys patae – kustnära sydvästra Namibia (Lüderitz) till nordvästra hörnet av Sydafrika
 Calendulauda erythrochlamys cavei – slätten innanför kusten i sydvästra Namibia till nordvästra Sydafrika (floden Holgat)
 Calendulauda erythrochlamys erythrochlamys – västcentrala Namibia mellan floden Kuiseb (Walvis Bay) och floden Koichab

International Ornithological Congress urskiljer andra underarter utom nominatformen som den egna arten törellärka (C. barlowi).

Levnadssätt 
Dynlärkan hittas i sanddyner i Namiböknen, men även på mjuk sand i halvtorra områden i karroo och i kustnära buskmarker. Under häckningstid sjunger hanen från en sanddyn eller en busktopp, under våren även i en fladdrande sångflykt med djupa vingslag och hängande ben 10–30 meter ovan mark.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Lärkor
Fåglar i etiopiska regionen
Dän Swänska Theatren

Dän Swänska Theatren var ett svenskt teatersällskap aktivt mellan 1682 och 1691 – i Stockholm från 1686. Sällskapet uppträdde 1686–1689 i Lejonkulan och 1689–1691 i Stora Bollhuset. Det var Sveriges första inhemska teatersällskap och den första svenska teatern. Föreställningarna var offentliga och skådespelarna – enbart män – var studenter som uppträdde utan ersättning.

Bakgrund
Teatern bildades 1682 av studenter aktiva inom studentteatern vid Uppsala universitet. Studentteater var sedan 1500-talet en viktig del av verksamheten vid universiteten, där den betraktades som ett pedagogiskt instrument för språkförståelse, minnesträning, offentligt uppträdande och förmedling av olika värden och faktakunskaper inom exempelvis den bibliska historien. Skådespelens publik var begränsad till universitets studenter och anställda, släktingar och inbjudna dignitärer. Studenter framförde ibland också skådespel för kungligheter och Ulrika Eleonora d.ä. lär ha besökt Dän Swänska Theatren vid åtminstone två tillfällen på Kungliga Stallet i Uppsala under 1680-talet. Hon omtalas sedan som Dän Swänska Theatrens gynnare och det är troligt att det var hon som 1686 uppmuntrade dem att öppna sin verksamhet i Lejonkulan, även om detta inte har kunnat styrkas.

Verksamhet
Dän Swänska Theatrens verksamhet i Stockholm invigdes troligen i Lejonkulan på Karl XI:s födelsedag den 25 november 1686. Sällskapets medlemmar bestod av studenter, som inte uppfattade sig som yrkesaktörer. Föreställningarna var offentliga, men publiken lär huvudsakligen ha bestått av adel och det förmögna borgerskapet. Sällskapet ska åtminstone delvis ha kunnat förse sig med kostymer från den kungliga livrustkammarens klädförråd. Teatern hade kungligt beskydd, men ett stort antal utländska teatersällskap uppträdde parallellt i Stockholm. Den kan räknas som den första bekräftade offentliga svenskspråkiga teatern i Stockholm och Sverige, eftersom verksamheten på Björngårdsteatern, trots omfattade forskning, fortfarande är okänd.

Repertoar
Repertoaren bestod till stor del av utländska pjäser som hade omarbetats till svenska och nämnas kan två pjäser av Johan Celsius: Orfeus, som framfördes under Fredrik IV av Holstein-Gottorps besök vintern 1687, och Disa samma år. Så kallade pastoraler, som då var populära i Europa, var vanliga och antas ha inspirerats av de tyska teatersällskap som parallellt hade gästframträdanden i Stockholm.

Stora Bollhuset
Dän Swänska Theatren flyttade till Stora Bollhuset när Lejonkulan revs 1689. Sällskapet hade ensamrätt till Stora Bollhuset fram till sin upplösning 1691, medan övriga teatersällskap troligen var hänvisade till Lilla Bollhuset.

Medlemmar
 Olof Rudbeck den äldre, naturforskare, historiker, professor.
 Johan Celsius
 Isaak Börk, truppens direktör. 
 Carl Johan Ollieqvisth
 Andreas Strömbergh
 Georg Törnqvist-Adlercreutz, aktör, författare och översättare. 
 Johan Widman

Källor
 Dahlberg, Gunilla (1992). Komediantteatern i 1600-talets Stockholm. Stockholm: Komm. för Stockholmsforskning. 

Sverige under stormaktstiden
Stockholm under 1600-talet
Teater i Sverige under 1600-talet
Ej längre existerande teatrar i Stockholm
Oliver Heldens

Oliver Heldens, född 1 februari 1995 i Rotterdam, är en nederländsk diskjockey som är mest känd för sina hits 'Gecko (Overdrive)', 'Last All Night (Koala)' och sin remix på Dr Kucho!'s 'Can't Stop Playing'. Under 2015, började Heldens skapa musik under namnet 'HI-LO' som ett sätt för att producera mer bas driven musik (Future house). Under namnet har han släppt flera singlar som 'Renegade Mastah' och 'Love Vibrations'.

Singlar 
 Stinger
Panther
Juggernaut
Striker
Triumph
Buzzer
Onyva
Javelin
Koala
Koala (Last All Night)
Gecko (Overdrive)
 Gecko
THIS
You Know
 Melody
Bunnydance
Shades Of GRey
 Wombass
Waiting
 The Right Song
Ghost
Space Sheep
Flamingo
Good Life
I Don’t Wanna Go Home
What The Funk
Ibiza 77 (Can You Feel It)
Riverside 2099
Fire In My Soul
This Groove
Summer Lover
Cucumba
Turn Me On
Lift Me Up

Referenser 

Nederländska musikproducenter
Nederländska diskjockeyer
Nederländska musiker under 2000-talet
Personer från Rotterdam
Födda 1995
Levande personer
Män
Rödlärka

Rödlärka (Calendulauda burra) är en fåtalig och sårbar fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar, endemisk för Sydafrika. Den är fåtalig och minskar i antal, varför den är upptagen på IUCNs röda lista över hotade arter.

Kännetecken

Utseende 
Rödlärkan är en stor och kraftig lärka med en kroppslängd på 19 centimeter. Den har kraftigt streckat bröst, vitt ögonstreck och mörka örontäckare. Jämfört med dynlärka (Calendulauda erythrochlamys) och törellärka (C. barlowi) är ovansidan djupt rödbrun, medan karroolärkan (C. albescens) har tunnare näbb och är svagare streckad, även ut på flankerna.

Läten 
Rödlärkans sång påminner om karroolärkans, men är långsammare och mycket mörkare. Den sjunger från toppen av en buske eller i spelflykt.

Utbredning och systematik 
Arten återfinns endast i Sydafrika, i nordvästra och centrala Norra Kapprovinsen samt allra nordligaste norra Västra Kapprovinsen.

Levnadssätt 
Rödlärkan förekommer i sanddyner och mer lerhaltiga jordar huvudsakligen på alluvialslätter, mellan 600 och 1100 meters höjd. Den lever av olika sorters ryggradslösa djur, inklusive skalbaggar, fjärilslarver, gräshoppor, myror och termiter. Fågeln har noterats häcka året runt, men med toppar från augusti till oktober i väster och mars till maj i öster.

Status och hot 
Rödlärkan har en liten världspopulation på uppskattningsvis endast 9 400 individer. Den minskar dessutom i antal på grund av habitatförlust, framför allt genom överbete från boskap. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar.

Namn 
Rödlärkan beskrevs vetenskapligt som art av Bangs 1930, dock initialt placerad i släktet Ammomanes. Det vetenskapliga artnamnet burra kommer av en gammal form av Pyrrhus, som på grekiska betyder "röd".

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org
 Bilder på flickr

Lärkor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Sydafrika
Rosabröstad lärka

Rosabröstad lärka (Calendulauda poecilosterna) är en fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rosabröstad lärka har ett ovanligt utseende, med slank näbb och unikt skärbruna teckningar på ansikte och undersida. Olikt många andra lärkor syns inget vitt på stjärten eller rostrött på vingarna i flykten. Den förväxlas faktiskt lättare med en piplärka än en lärka, men urskiljs med hjälp av den skära fjäderdräkten. Sången som avges från toppen av en buske består av en enkel serie ljusa toner som accelererar och faller i tonhöjd.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns på savanner från södra Etiopien till Kenya, östra Uganda och norra Tanzania. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Lärkor
Fåglar i etiopiska regionen
Ulrica Schönström

Ulrica Schönström, född Adlersten 1694, död 1757, var en svensk hovfunktionär. 

Hon var dotter till friherre Göran Adlersten och Maria Ehrenberg och gifte sig 1715 med överstelöjtnanten Albrekt Schönström, som dog 1740. Hon efterträdde Hedvig Elisabet Strömfelt som guvernant åt Gustav III och Karl XIII innan hon 1753 blev guvernant – med titeln hovmästarinna – åt Sofia Albertina. Som sådan fick hon ansvar för dennas hov av hovfröken, kammarfru, kammarjungfru och amma. Hon fick mycket god kritik av Lovisa Ulrika som beskrev henne som förtjänstfull och omtänksam: "hon har utomordentliga förtjänster och är mycket mån om mina barn".

Källor
 Nanna Lundh-Eriksson: Sophia Albertina. Historisk Kavalkad. Stockholm (1946)

Noter

Svenska hovmästarinnor
Personer under frihetstiden
Födda 1694
Avlidna 1757
Kvinnor
Ulrica
Lovisa Ulrikas hovstat
Cybinka

Cybinka, tyska: Ziebingen, lågsorbiska: Zebinki, är en stad i västra Polen, belägen i distriktet Powiat słubicki i Lubusz vojvodskap, 61 kilometer nordväst om Zielona Góra och 24 kilometer söder om Słubice och Frankfurt an der Oder. Staden hade 2 789 invånare år 2014, och utgör centralort i en stads- och landskommun med totalt 6 626 invånare samma år.

Noter

Källor

Externa länkar 

Städer i Lubusz vojvodskap
Annelie Salminen

Annelie Salminen, född 9 mars 1985 och bosatt i Västerås, är poet, skrivarpedagog och diplomerad ungdomscoach. Hon har skrivit böckerna "Pappa" (2009) och "Modingarna och alfabetet" (2014) och driver AS Förlag.

Biografi
Annelie Salminen har studerat på Åsa folkhögskola, Västerås folkhögskola och Tollare folkhögskola. Hon har lett skrivarkurser och coachat författare sedan 2002.

Mellan 2004 och 2009 var hon ordförande i föreningen Arospennor i Västerås, där ett av de stora projekten var att lägga ner stenar med Tomas Tranströmers haikudikter i Västerås gator, tillsammans med konstnären Ida Rosén Branzell. 

Salminen fick Västerås Stads kulturstipendium 2007.

I oktober 2014 tilldelades Salminen SEB:s pris Årets sociala entreprenör, bland annat för arbetet med "Modingarna och alfabetet". Boken blev också finalist till Selmapriset 2015. 

Salminen är aktiv i RFSU som utbildare och föreläsare i sexualundervisning och normkritik och har bland annat tagit fram konceptet Transvänlig skola. Hon är initiativtagare till “Transammans“ ett projekt för transpersoner och närstående i Mälardalen.

Författarskap

Pappa
“Pappa” är en poetisk berättelse om en flicka, hennes uppväxt och relationer med sin dysfunktionella familj. “Pappa” spelades först som föreställning med musik, dans och poesi (2007) och gavs sedan ut som bok med illustrationer och ljudbok med musik på CD (2009).

Musik: Per Kolsgård
Illustration: Ida Rosén Branzell
Layout: Gunnel Branzell
Mammaröst: Solja Krapu

Modingarna och alfabetet
“Modingarna och alfabetet” är en normmedveten alfabetsramsa. Den är utgiven som bilderbok, CD med sång och som interaktiv bokapp med teckenspråk. 

Illustratör: Ida Rosén Branzell
Tonsättare: Magda Andersson 
Sång: Tina Wilhelmsson
Gitarr: Björn Thunell 
Approduktion: Igor Isaksson och Klas Ehnemark på Yetobi/Mu AB

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida

Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Kvinnor
Levande personer
Svenska transpersoner
Författare från Västerås
Svenska poeter under 2000-talet
Födda 1985
Teresa av Portugal

Teresa av Portugal, född 4 oktober 1178 i Coimbra, död 18 juni 1250, var en saligförklarad drottning av Léon; gift 1191 med kung Alfons IX av León. 

Hennes äktenskap blev ogiltigförklarat, och Teresa återvände till sin hemstad. Hon grundade ett cistercienserkloster i Lorvão, där hon bosatte sig. Först 1231 avlade hon sina klosterlöften. 

Teresa saligförklarades 1705.   

Teresas föräldrar var Sancho I av Portugal och Dulce av Aragonien.

Källor 
 

Födda 1178
Avlidna 1250
Kvinnor
Personer från Coimbra
Saligförklarade personer
Portugisiska prinsessor
Portugisiska nunnor
Stig Fyring

Stig Verner Fyring, född 7 december 1934 i Stockholm, död 7 mars 2015 i Stockholm, var en svensk marinmålare, illustratör och krögare.

Stig Fyring var uppväxt på Stora Essingen i Stockholm. Han studerade på Konstfackskolan åren 1956–1960 och arbetade därefter som textilfabrikör och krögare innan han på 1990-talet övergick helt till konstnärlig verksamhet. Fyring arbetade i akvarell, i olja och med stenciler och glaskonst och ofta i blandteknik på drivved, på förpackningar, på segelduk och på bottenplåtar. Han sökte sina motiv främst i skärgården, där han hade släkt på Möja och runt Östersjön, men även annorstädes i marina miljöer i Spanien och på Kanalöarna. Hans målningar tar ofta avstamp i Fyrings tidigare verksamhet som krögare och kombinerar bilder med recept, menyer och med fågelägg eller måltidsdetaljer. Fyring är också känd för kryddat brännvin. Fyrings konst är representerad på Vasamuseet, Sjöhistoriska museet, Skärgårdsstiftelsen och Stockholms läns landsting. Han är begravd på Värmdö kyrkogård.

Illustrerade publikationer

Källor 

Svenska marinmålare
Svenska illustratörer
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1934
Avlidna 2015
Män
Sancha av Portugal

Sancha av Portugal, född 1180 i Coimbra, död 13 mars 1229 i Coimbra, var en portugisisk infantinna (prinsessa) av Portugal. Hon var dotter till Sancho I av Portugal och Dulce av Aragonien. Hon vördas som salig i Romersk-katolska kyrkan.

Sancha ägnade sitt liv åt välgörenhet och gav stöd åt franciskanerna och dominikanerna i Portugal. Hon grundade ett cistercienserkloster i Coimbra, där hon tillbringade återstoden av sitt liv. 

Sancha saligförklarades år 1705 tillsammans med sin syster Teresa.

Källor

Externa länkar

Födda 1180
Avlidna 1229
Kvinnor
Personer från Coimbra
Saligförklarade personer
Portugisiska prinsessor
Portugisiska nunnor
Trzciel

Trzciel , tyska: Tirschtiegel, är en stad i västra Polen, belägen i distriktet Powiat międzyrzecki i Lubusz vojvodskap. Tätorten hade 2 481 invånare år 2014 och utgör centralort i en stads- och landskommun med totalt 6 535 invånare samma år.

Kända invånare 
 Anna Louisa Karsch (1722-1791), poet, uppväxt i Tirschtiegel.

Noter

Källor

Externa länkar 

Städer i Lubusz vojvodskap
Tidigare gränsorter i Europa
Paul Melin

Paul Emanuel Melin, född 9 december 1893 i Valstads församling i dåvarande Skaraborgs län, död 8 januari 1970 i Gingri församling i dåvarande Älvsborgs län, var en svensk präst, verksam inom Svenska kyrkan i Skara stift.

Paul Melin var son till kontraktsprosten Samuel Melin och Hilda, ogift Stenborg samt bror till botanikern Elias Melin och kontraktsprosten Ruben Melin. Efter studentexamen i Skara 1913 fortsatte han sina studier på akademisk nivå med teologisk-filosofisk examen i Uppsala 1914, teologie kandidat-examen 1919 och prästvigning i Skara 1920. Han blev komminister i Floby församling 1921, predikant i Mikaelskapellet i Uppsala 1925, i Uppsala domkyrka 1925, kyrkoherde i Dala församling 1930, i Toarps, Rångedala, Äspereds, Tärby och Varnums församlingar 1946–1962. Han var ledamot av Skara stifts sjömansråd, ordförande i Toarps kyrkofullmäktige från 1947 samt blev ledamot av Vasaorden (LVO) 1951.

År 1921 gifte han sig med Margit Widman (1895–1967), dotter till kyrkoherde Herbert Widman och Augusta, ogift Westerberg. De fick barnen Britta Andersson (1922–2003), direktören Staffan Melin (1924–2006), direktören Margareta Lindström (född 1930), kyrkoherde Paul-Ragnar Melin (1932–2021), gift med författaren Margareta Melin och farfar till schlagerförfattaren Josef Melin, sjuksköterskan Astrid Melin (född 1933) och polismannen Bertil Melin (född 1939).

Bibliografi i urval

Källor

Externa länkar
PAUL EMANUEL MELIN, Dala i Porträttgalleri från Skaraborgs län / s 285 (1933)
Melinarna i Skara stift Åtkomst 11 mars 2015.

Svenska präster under 1900-talet
Personer från Valstads socken
Födda 1893
Avlidna 1970
Män
Daniel Melin

Daniel Efraim Melin, född 7 juli 1892 i Valstads församling i dåvarande Skaraborgs län, död 5 april 1979 i Mariestads församling i samma län, var en svensk skolledare och präst.

Daniel Melin var son till kontraktsprosten Samuel Melin och Hilda, ogift Stenborg, samt yngre bror till botanikern Elias Melin och äldre bror till prästerna Paul Melin och Ruben Melin. 
Efter studentexamen Skara 1912 började han läsa teologi i Uppsala året därpå men avbröt studierna och tog folkskollärarexamen i Strängnäs 1917. Senare återupptog han de teologiska studierna och prästvigdes i Skara 1939.

Melin var verksam inom skolans värld. Han var folkskollärare i Falköping 1917–1931, rektor vid Skaraborgs och Älvsborgs läns skol-, yrkes- och vårdhem för psykiskt efterblivna vid Johannesberg i Mariestad 1931–1958, konsulent vid Föreningen för utvecklingsstörda barn (FUB) 1958–1964. Han var ledamot av kommittén för utredning av tillsynen av anstalterna för sinnesslöa 1952, expert i 1951 års sinnesslövårdsutredning 1954. Melin var ledamot av Mariestads kyrkoråd, ledamot av Vasaorden (LVO) samt hade Patriotiska Sällskapets stora guldmedalj (PatrSst-GM).

Daniel Melin var gift första gången 1920 med Ester Larsson (1893–1951), dotter till lantbrukaren Karl Johan Larsson och Angelina Björklund. De fick tre barn: juristen Gunnar Melin (1922–2013), läkaren Bengt Melin (1925-2020) och läraren Gerd Melin (född 1929). Andra gången gifte han sig 1954 med Ebba Niklasson (1899–1991), dotter till apotekaren Carl Niklasson och Dagmar Liliecreutz.

Han är jämte båda hustrurna begravd på Mariestads östra begravningsplats.

Bibliografi i urval

Källor

Externa länkar
Melinarna i Skara stift Åtkomst 11 mars 2015.

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Valstads socken
Ledamöter av Vasaorden
Födda 1892
Avlidna 1979
Män
Den nakna sanningen (film)

Den nakna sanningen (spanska: Él) är en mexikansk dramafilm från 1953 regisserad av Luis Buñuel.

Filmen är baserad på romanen Pensamientos av författaren Mercedes Pinto. Den handlar om Francisco (spelad av Arturo de Córdova), vars svartsjuka gentemot sin fru Gloria (spelad av Delia Garcés) blir alltmer otäck.

Externa länkar
 
 

Filmer 1953
Mexikanska dramafilmer
Spanskspråkiga filmer
Filmer i regi av Luis Buñuel
Rävlärka

Rävlärka (Calendulauda alopex) är en fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar. Den behandlas ofta som underart till isabellalärkan.

Utbredning och systematik 
Rävlärka delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Calendulauda alopex alopex – förekommer i norra Somalia och allra östligaste Etiopien
 Calendulauda alopex intercedens – förekommer i östra och södra Etiopien, närliggande Somalia, östra Uganda, Kenya och norra Tanzania

Rävlärkan behandlas allt oftare som en del av isabellalärka (C. africanoides).

Status och hot 
Sedan 2021 erkänner IUCN inte längre rävlärka som en egen art, varför dess hotstatus inte bedöms.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Lärkor
Fåglar i etiopiska regionen