kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Barbican Centre

Barbican Centre är ett kulturcentrum i London i England. Det huserar utrymmen för scenkonsterna och är det största kulturcentrumet i Europa. Här framförs konserter, teater, filmvisning och konstutställningar och symfoniorkestrarna London Symphony Orchestra och BBC Symphony Orchestra har sin hemvist i Barbican Centre.

Här finns också musikhögskolan Guildhall School of Music & Drama, ett av Londons fem stadsbibliotek, specialiserat på musik och konst samt restauranger och konferensutrymmen.

Historia
Komplexet finansierades, byggdes och sköts av City of London som en gåva till nationen. Barbican Centre hade en lång planeringstid och öppnade långt efter att den omgivande Barbican Estate stod klart. Det byggdes i ett område som bombades svårt under andra världskriget. 1955 lämnades de första förslagen på centret in och 1959 valdes förslaget av Chamberlin, Powell and Bon ut. 1960 blev Royal Shakespeare Company och London Symphony Orchestra engagerade i projektet. Det dröjde till 1971 innan byggarbetena startade. Komplexet invigdes av Storbritanniens drottning Elizabeth II 1982. 

Det byggdes i brutalistisk stil och utsågs till Londons fulaste byggnad 2003.  Det har också listats som ett område av arkitektoniskt intresse för "...its scale, its cohesion and the ambition of the project", ungefär för "...sin storlek, sammanhang och ambition".

Salonger och andra utrymmen
 Barbican Hall: Konsertsal med plats 1 943 personer.
 Barbican Theatre: Teater med plats för 1 156 personer.
 The Pit: Flexibel teater med plats för 200 personer.
 Barbican Art Gallery: Galleri.
 The Curve: Galleri.
 Barbican Film: Biograf med 3 salonger med plats för 288, 156 och 156.
 Barbican Library: Stadsbibiotek, specialiserat på konst och musik.
 Restauranger: 3.
 Konferenssalar: 7.
 Utställningssalar: 2.

Bilder

Källor

Externa länkar
Officiell webbsida

Byggnader och anläggningar i London
Teatrar i London
Arkitekturåret 1982
City of London
Fullbright

Fullbright LLC (mellan 2012 och 2014 The Fullbright Company LLC) är ett amerikanskt spelutvecklingsföretag som är beläget i Portland, Oregon i USA. Det grundades i mars 2012 av Steve Gaynor, Johnnemann Nordhagen och Karla Zimonja. De hade tidigare arbetat tillsammans med utvecklingen av spel såsom Bioshock 2 (och dess nedladdningsbara innehåll Minerva's Den), XCOM och Bioshock Infinite; deras närmaste samarbete skedde under arbetet med Minerva's Den. I augusti 2012 anställdes den fjärde medarbetaren, Kate Craig, och tillsammans utvecklade och publicerade de sitt första spel Gone Home den 15 augusti 2013. I juni 2014 lämnade Nordhagen The Fullbright Company för att istället grunda ett eget spelutvecklingsföretag under namnet Dim Bulb Games. Företaget valde att i augusti 2014 ändra sitt namn till enbart Fullbright. Fullbrights andra spel, Tacoma, presenterades den 5 december 2014 under The Game Awards.

Referenser

Noter 

Amerikanska datorspelsföretag
Datorspelsutvecklare
Företag i Oregon
Företag bildade 2012
Lake Placid (film)

Lake Placid är en amerikansk science fiction komedi-skräckfilm från 1999 i regi av Steve Miner.

Om filmen  
Den hade premiär i USA den 16 juli 1999, och i Storbritannien den 31 mars 2000. I Estland hade filmen premiär den 20 april 2001, och den fick även en TV-premiär i Finland den 2 december 2002. På Island hade den premiär 12 november 1999. Den har inte visats på bio i Sverige, men släpptes på DVD den 6 maj 2004.

Filmen blev en ekonomisk framgång och följdes upp av direkt till video-filmerna Lake Placid 2  (2007), Lake Placid 3 (2010) och Lake Placid: The Final Chapter (2012). En crossover-film mellan Lake Placid och Anaconda kallad Lake Placid vs. Anaconda planeras för 2015 och börjar filmas i Bulgarien i december 2014.

Rollista
 Bill Pullman - Jack Wells
 Bridget Fonda - Kelly Scott
 Oliver Platt - Hector Cyr
 Brendan Gleeson - Sheriff Hank Keough
 Betty White - Mrs. Delores Bickerman
 David Lewis - Alex Lawson
 Tim Dixon - Stephen Daniels
 Natassia Malthe - Janine
 Mariska Hargitay - Myra Okubo
 Meredith Salenger - Deputy Sharon Gare
 Jed Rees - Deputy Burke
 Richard Leacock - Deputy Stevens
 Jake T. Roberts - Officer Coulson
 Ty Olsson - State Trooper

Källor

Externa länkar
 
 
 

Amerikanska filmer 1999
Amerikanska science fiction-komedifilmer
Amerikanska skräckkomedifilmer
Filmer inspelade i British Columbia
Filmer från Twentieth Century Fox
Erik Bergström

Erik Bergström kan avse:

Erik Bergström (möbelsnickare) (1704-1782), var en svensk möbelsnickare
Erik Bergström (ishockeymålvakt), är en svensk före detta ishockeymålvakt
Erik Bergström (militär), var en svensk militär (generallöjtnant)
Erik Bergström (fotbollsspelare), var en svensk amatörfotbollsspelare (försvarare)
Dąbie, Szczecin

Dąbie (tyska: Altdamm eller Stettin-Altdamm, före 1819 Damm) är en stadsdel i östra delen av den polska staden Szczecin, med 13 275 invånare (2011). Stadsdelen ligger vid Dąbiesjöns södra strand och har historiskt en särskild ställning i Szczecin som den tidigare självständiga hansestaden Altdamm, grundad på medeltiden. Idag utgör stadsdelen centrum för de stadsdelar som ligger öster om Oder i Szczecin.

Historia 
Staden Damm grundades i Pommern under mitten av 1200-talet, på platsen för en äldre by. Under slutet av 1300-talet blev staden medlem i Hansan. Från trettioåriga kriget till Freden i Stockholm 1720 tillhörde staden Svenska Pommern, och tillföll därefter Preussen. Från 1819 kallades staden officiellt Altdamm. 

1871-1945 tillhörde staden som del av den preussiska provinsen Pommern även Tyska kejsardömet, sedermera Weimarrepubliken och Nazityskland. Sedan 1939 var stadsdelen Altdamm/Dąbie sammanslagen med och en administrativ stadsdel i staden Stettin/Szczecin.  Ett undantag var de första åren efter andra världskriget då Dąbie tillfälligt var en självständig stad. Sedan krigsslutet, då området omkring Oders mynning hamnade under polsk förvaltning och den tysktalande befolkningen i området tvångsförflyttades, bär stadsdelen det officiella polska namnet Dąbie.

Kända personer från Dąbie/Altdamm 
 Friedrich Gilly (1772–1800), arkitekt
 Carl Teike (1864–1922), militärmusiker och kompositör

Källor

Externa länkar 

Szczecin
Hansan
Magda Steczkowska

Magdalena Barbara "Magda" Steczkowska, född 21 september 1975 i Rzeszów, är en polsk sångerska.

Sedan 2001 är Steczkowska sångerska i musikgruppen Indigo och har givit ut tre album tillsammans med dem. Hon har även haft en omfattande karriär som körsångerska för flera av Polens stora artister, däribland för systern Justyna Steczkowska och för Robert Chojnacki. Hon är även utbildad altviolinist.

Magda Steczkowska deltog i Eurovision Song Contest 1995 som körsångerska bakom Justyna Steczkowska. De framförde bidraget Sama och kom på 18:e plats med 15 poäng.

Steczkowska är gift med musikern Piotr Królik, också han medlem av Indigo.

Diskografi (med Indigo) 
 Ultrakolor (2003)
 Cuda (2009)
 Pełnia (2012)

Referenser 

Polska popsångare
Artister som representerat Polen i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1995
Personer i Polen under 1900-talet
Personer i Polen under 2000-talet
Personer från Rzeszów
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
Alfred Victorin

Karl Alfred Victorin, född 7 juli 1850 i Sankt Nikolai församling i Stockholm, död 15 mars 1907 i Gustav Vasa församling i stockholm, var en svensk översättare, bibliograf och författare.

Hans namn återfinns bland annat som redaktör för Svensk bokkatalog 1886-1895 (1900) och som sammanställare av en mängd bokauktionskataloger från 1879 och fram. Han skrev även Sånger och bilder (1889), "belönade med Svenska akademiens pris 1888" som undertiteln stolt deklarerade. Han var också verksam som översättare av poesi och prosa från tyska och franska.

Översättningar
 Adelbert von Chamisso: Peter Schlemihls underliga historia (Peter Schlemihls wundersame Geschichte) (Fahlcrantz, 1889)
 Joseph von Eichendorff: Ur en dagdrivares levnad: novell (Gernandt, 1899)
 Victor Hugo: Valda lyriska dikter (Stockholm, 1899)
 Alfred de Musset: Nätterna och andra dikter (Bonnier, 1903)
 Felix Dahn: Trogen in i döden: berättelse från Karl den stores tid (Bis zum Tode getreu) (Björck & Börjesson, 1904)
 Friedrich Schiller: Valda lyriska dikter (Björck & Börjesson, 1905)
 Heinrich Heine: Sångernas bok (Björck & Börjesson, 1906)

Referenser

Noter 

 Libris
 Stockholms stadsbibliotek
 Antikvariat.net

Bibliografer
Svenska översättare
Svenska författare under 1800-talet
 Översättare från franska
Översättare från tyska
Svenskspråkiga översättare
 Födda 1850
Avlidna 1907
Män
Stabäck

Stabäck är en by nordöst om Ängelsberg i Västervåla socken i Fagersta kommun i Västmanlands län.

Stabäck, som under medeltiden hette Staffbække, ligger vid väg U 668 mellan Ängelsberg och Hästbäck, strax söder om sjön Snyten.

Stabäcks hytta och hammare låg på Sågholmen på östra sidan av vattendraget mellan Snyten och Åmänningen, nära Engelsbergs bruk. Stabäck omnämndes första gången 1462 och år 1539 omnämns Stabäcks hytta i redovisningen för uppbörden av årlig ränta. Den lades ned 1752. Stabäcks hammare kan ha anlagts 1614 och den lades ned 1877.

Skogsbranden 2014
Området vid Stabäck tillhörde de värst drabbade områdena vad gäller brandskadade fastigheter vid skogsbranden i Västmanland 2014.

Då skogsbranden hade sin största utbredning, blossade eld också upp i området vid Broarna, och i det närbelägna Snytsbo Elden hade då hoppat över sjön Snyten norr om Stabäck, som var den norra begränsningslinjen i brandbekämpningen.

Källor
Helmut Bergold och Annica Ramström: Ängelsberg Västmanland, Västervåla socken, Ängelsberg 1:11, RAÄ 7:1 m fl, diarienummer 422-3937-2008, Riksantikvarieämbetet UV Bergslagen rapport 2009:1, om fornlämning 7, 11, 21 och 23 i Västervåla socken, sidan 5

Noter

Orter i Fagersta kommun
Chile i olympiska sommarspelen 1960

Chile deltog med 9 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1960 i Rom.  Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1960 i Chile
Nationer i olympiska sommarspelen 1960
1960
Södra Roslagens Brandförsvarsförbund

Södra Roslagens Brandförsvarsförbund var ett kommunalförbund för räddningstjänster för Danderyds, Täby, Vallentuna, Vaxholms, Värmdö och Österåkers kommuner.

Södra Roslagens Brandförsvarsförbund bildades 1984 av Danderyds, Täby, Vallentuna, Vaxholm och Österåkers kommuner. Värmdö kommun gick in i förbundet 2006. Det slogs 2009 ihop med Stockholms brandförsvar till Storstockholms brandförsvar.

Källor
Webbplatsen brandforsvar.se, läst 2014-08-08

Kommunalförbund för räddningstjänst
Danderyds kommun
Vallentuna kommun
Täby kommun
Vaxholms kommun
Värmdö kommun
Österåkers kommun
Johan Georg Amdor

Johan Georg Amdor, född i Franken, var en orgel- och instrumentmakare. Var verksam i Ystad.

Biografi
Amdor gifte sig 7 mars 1705 i Lunds stadsförsamling med Anna Maria Liffertz.

Orglar

Gesäller
Följande personer har varit gesäll hos Amdor:
Nils Callebeck

Källor
Einar Erici: Orgelinventarium, Kyrkomusikernas riksförbund (1964)
http://kulturarvsdata.se/raa/dokumentation/9b38104b-78b3-410d-bbb8-3f5245f61532

Klaverens hus - Klavikordtillverkare

Noter

Män
Födda 1600-talet
Avlidna 1700-talet
Tyska orgelbyggare
Svenska klavikordbyggare
Svenska orgelbyggare
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Svenska orgelbyggare under 1600-talet
Chile i olympiska sommarspelen 1956

Chile deltog med 33 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne. Totalt vann de två silvermedaljer och två bronsmedaljer.

Medaljer

Silver
 Marlene Ahrens  - Friidrott, spjutkastning.
 Ramón Tapia  - Boxning, mellanvikt.

Brons
 Claudio Barrientos  - Boxning, bantamvikt.
 Carlos Lucas  - Boxning, lätt tungvikt.

Källor 
 

1956 i Chile
Nationer i olympiska sommarspelen 1956
1956
Chile i olympiska vinterspelen 1994

Chile deltog med 3 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1994 i Chile
Nationer i olympiska vinterspelen 1994
1994
Bastuklubben (Kanal 5)

Bastuklubben är ett humorprogram på Kanal 5 som hade premiär under hösten 2014. Programmet är en spinoff på "Bastuklubben" från Partaj. Programpunkten började som en parodi på reklamfilmer för K-rauta innan den blev ett eget TV-program. Huvudrollen, finske Jarmo spelas av Johan Petersson, övriga roller är Jukka som spelas av Olle Sarri, Seija Sanningen spelad av Alexandra Rapaport och Jarmos lumparkompis Timo som spelas av Fredde Granberg.

Se även
Bastuklubb

Källor

TV-program i Kanal 5
TV-seriestarter 2014
Svenska TV-serier från 2010-talet
Nära mig

Nära mig från 2006 är Gunilla Backmans första album i eget namn
. Som gäster medverkar Peter Jöback och Nils Landgren på var sitt spår.

Låtlista
En enkel tid (Michael Reed/Warner Brown/Py Bäckman) – 3:38
Den rätte för mig (Billy Joel/Peter Ström) – 4:30
Bara du (Matt Dennis/Earl Brent/Peter Ström) – 4:10
Sången vi spelade (Niklas Strömstedt) – 4:12
Med ögon känsliga för grönt (Nils Hansén/Barbro Hörberg) – 4:18
Var han min? (Aleena Gibson/Emmanuel Olsson) – 4:43
Utan ett ord (Anders Berglund/Ture Rangström) – 4:10
Pappa, kan du höra? (Michel Legrand/Al Sandström) – 4:06
Vara vid liv (Stephen Sondheim/Ulricha Johnson) – 3:12
Du får mig i blom (Carol Conners/David Shire/Lars Nordlander) – 3:47
Kanske kärlek är allt (Jacques Brel/Thomas Kinding) – 3:46
Vinnaren tar allt ("The Winner Takes It All") (Benny Andersson/Björn Ulvaeus) – 4:58
Avskedsblues (Anders Neglin/Peter Ström) – 5:04

Medverkande
Gunilla Backman – sång
Anders Neglin – flygel, klaviatur
Johan Norberg – gitarr
Fredrik Jonsson – bas
André Ferrari – trummor, slagverk
Anders Alin – flöjt
Pär Grebacken – klarinett, barytonsaxofon
Jesper Harryson – oboe
Åke Lännerholm – trombon, euphonium
Leif Lindvall – trumpet, flygelhorn
Ingrid Lindskog – harpa
Christina Wirdegren Alin – cello
Peter Jöback – sång (spår 10)
Nils Landgren – trombon (spår 13)

Listplaceringar

Källor

Album av Gunilla Backman
Musikalbum 2006
Svenskspråkiga musikalbum
Olli V. Lounasmaa

Olli Viktor Lounasmaa, född 20 augusti 1930 i Åbo, död 27 december 2002 i Goa, Indien, var en finländsk fysiker.

Lounasmaa blev filosofie doktor vid universitetet i Oxford 1958, var 1965–69 professor i teknisk fysik vid Tekniska högskolan i Helsingfors och 1970–96 forskarprofessor/akademiprofessor vid Finlands Akademi. Han grundade och var 1973–95 chef för Tekniska högskolans köldlaboratorium som under hans ledning gjorde stora framsteg inom forskningen om supraflytande helium-3 och vissa metallers kärnmagnetism. I början av 1980-talet började han ägna sig åt forskning om hjärnan, så kallad magnetoencefalografi (MEG) och utvecklade detektorer för studier av människans hjärnfunktioner. Han var hedersdoktor vid Tekniska högskolan i Helsingfors, Tammerfors tekniska högskola och Helsingfors universitet, både vid filosofiska och medicinska fakulteterna samt tilldelades akademikers titel 1997.

Källor

Finländska professorer i teknisk fysik
Alumner från Helsingfors universitet 
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Personer i Finland under 1900-talet
Personer från Åbo
Födda 1930
Avlidna 2002
Män
Hedersdoktorer vid Helsingfors universitet
Hedersdoktorer vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Alumner från Oxfords universitet
Akademiker (Finland)
Swedish Free Church

Swedish Free Church (SFC) är ett kristet trossamfund i södra Afrika, bildat 1953 av den svenske missionären Klas Arvid Hjelm (1878–1964) och registrerat året därpå under namnet Bantu Swedish Free Church. Ordet Bantu ströks ur namnet 1984.

Kyrkans ledare 

SFC leddes från grundandet av K A Hjelm, vilken som ung smålänning hört världsevangelisten Fredrik Franson tala i Förebergs missionshus. 
Franson hade 1890 grundat "Scandinavian Alliance Mission" som redan två år senare sänt en grupp om åtta missionärer (fyra av dem födda i Norge och fyra i Sverige) till södra Afrika. Hjelm kom att 1901 resa som missionär för denna organisation till södra Afrika.
1909 blev Skandinaviska Alliansmissionen i Sverige självständig från moderorganisationen i USA. 1919 gick man ihop med Jönköpings Missionsförening och bildade Svenska Alliansmissionen (SAM) som nu blev Hjelms arbetsgivare.
När SAM på 1950-talet ville pensionera Hjelm kom det till en brytning inom Allianskyrkan i södra Afrika. Hjelm och hans anhängare bildade då SFC som Hjelm kom att leda till sin död, då han efterträddes av A Mabanga.
Mabangas konkurrent om ledarposten, pastor Yende lämnade då kyrkan och bildade Republican Free Church.

I början av 1970-talet valdes kyrkans sekreterare alltsedan bildandet, B S T Dladla till SFC:s förste president. De som innehaft denna post efter honom är:
 N O Magagula (1989–2007)
 I M B Nkambule (2007–2013 och 2016-19)
 M S Ndaba (2013–2016)
 H V D Khumalo (från 2019)

Organisation 

SFC styrs av en Central Executive Committee vanligen kallad Synoden. 

Under synoden lyder tre regioner:

Swaziland 
Regionen bildades 1997 och består av 5 underregioner och 34 församlingar.
De fem underregionerna är: Hhohho, Manzini, Lubombo, Shiselweni och  Mankayane.
De tre första motsvarar geografiskt de administrativa distrikt med samma namn, som landet är indelat i. De två sistnämnda omfattar tillsammans samma yta som landets fjärde distrikt: Shiselweni.

Regionen är medlem av Swaziland Conference of Churches.

Mpumalanga 
Regionen bildades 2001 och består av 29 församlingar.

Gauteng 
Regionen bildades 2002 och består av 6 församlingar.

Uniformering 

Kyrkans medlemmar förutsätts bära en särskild uniform, i samband med alla gudstjänster och andra kyrkliga aktiviteter.
Dessa finns i tre grundutföranden, för män, ogifta kvinnor och gifta kvinnor. Samtliga uniformer innehåller färgerna svart, vinröd, vit och grön.

Alla medlemmar ska också synligt bära en hjärtformad, vinröd brosch med bokstäverna SFC textade i vitt ovanför ett grönt kors.

Källor 

Kristendom i Swaziland
Kristendom i Sydafrika
Protestantiska samfund
Kristna organisationer bildade 1953
Organisationer i Sydafrika
Organisationer i Swaziland
Nya Zeeland i olympiska sommarspelen 1920

Nya Zeeland deltog med 4 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1920 i Antwerpen. Totalt vann de en bronsmedalj.

Medaljer

Brons 
 Darcy Hadfield  - Rodd.

Källor 
 

1920 i Nya Zeeland
Nationer i olympiska sommarspelen 1920
1920
Alsterfleet

Alsterfleet är en kanal i centrala Hamburg som bl.a. kantas av moderna byggnader med butiker, restauranger samt gallerior. Alsterfleet är huvudkanalen mellan sjön Binnenalster samt Hamburgs hamn. Kända Alsterarkaden samt affärsgatan Neuer Wall ligger precis bredvid kanalen. I närheten finns även Jungfernstieg station som trafikeras av S-Bahn och U-Bahn samt Stadthausbrücke station som trafikeras av S-Bahn.

Bilder

Externa länkar

Kanaler i Tyskland
Hamburgs geografi
Arto Salomaa

Arto Kustaa Salomaa, född 6 juni 1934 i Åbo, Finland, är en finländsk matematiker och datavetare.

Salomaas forskarkarriär, som sträcker sig över fyrtio år, är inriktad på formella språk och automatteori. Han blev 1966 professor i tillämpad matematik vid Uleåborgs universitet och var 1966–1998 professor i matematik vid Åbo universitet. Sedan  1970 är han ledamot av Finska Vetenskapsakademien. Under åren 1980–85 och 1989–99 var han forskarprofessor/akademiprofessor vid Finlands Akademi. Han tilldelades akademikers titel 2001.

Biografi
Salomaa tog en kandidatexamen från Åbo universitet 1954 och  doktorsexamen vid samma universitet 1960. Hans far var professor i filosofi vid Åbo universitet. Salomaa introducerades till teorin om automata och formella språk under seminarier på Berkeley-universitetet som gavs av John Myhill 1957. 

Salomaa gifte sig 1959. Han har två barn, Kirsti och Kai, av vilka den sistnämnde är professor i datavetenskap på Queen's University at Kingston och arbetar också han inom området av formella språk och automatteori.

Akademisk karriär
År 1965 blev Salomaa professor i matematik vid Åbo universitet, en tjänst han gick i pension från 1999. Han tillbringade också två år i slutet av 1960-talet vid University of Western Ontario i London, Ontario, Kanada och två år på 1970-talet vid Århus Universitet i Danmark.

Salomaa var ordförande för European Association for Theoretical Computer Science från 1979 till 1985.

Bibliografi (urval) 
Theory of Automata (1969)
Formal Languages (1973)
"The Mathematical Theory of L-Systems" (1980, med Grzegorz Rozenberg),
 "Jewels of Formal Language Theory" (1981)
Computation Automata (1985)
Public-key Cryptography (1990) 
 "DNA Computing" (1998)
 "Handbok för formella språk" (1997 med Rozenberg ), en 2000-sidig referens om formell språkteori i 3 volymer. 

Salomaa har också publicerat över 400 artiklar i vetenskapliga tidskrifter under sin professionella karriär. Han har också författat icke-vetenskapliga artiklar som "Vad datavetare bör veta om bastu". Efter sin pensionering har han publicerat nästan ytterligare 100 vetenskapliga artiklar.

Utmärkelser och hedersbetygelser

Salomaa har tilldelats titeln akademiker av Finlands Akademi och är en av tolv levande (2021) finska personer som tilldelats titeln. Han fick också EATCS Award 2004. 

Saloma har fått sju hedersdoktorat och den 13 juni 2013 tilldelades han en Doctor Honoris Causa'' från University of Western Ontario.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Arto Salomaa home page

Finländska professorer i matematik
Personer verksamma vid Uleåborgs universitet
Personer verksamma vid Åbo universitet
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Personer i Finland under 1900-talet
Personer från Åbo
Födda 1934
Levande personer
Män
Akademiker (Finland)
Riitta Hari

Riitta Kyllikki Hari, född 16 januari 1948 i S:t Michel, är en finländsk läkare.

Hari blev medicine och kirurgie doktor 1980, specialist i klinisk neurofysiologi 1981, chef för hjärnforskningsenheten vid Tekniska högskolans i Helsingfors köldlaboratorium 1982 och professor 1996. Under åren 1991–96 och 1999–2004 var hon akademiprofessor vid Finlands Akademi. Hon har fortsatt Olli V. Lounasmaas verksamhet inom magnetoencefalografi (MEG) och tillämpat denna inom neurofysiologi och för utredning av neurologiska sjukdomar. Hon tilldelades Matti Äyräpää-priset 2001, Finlands vetenskapspris 2009 och akademikers titel 2010. Sedan 1994 är hon ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Källor

Noter

Finländska professorer i medicin
Neurofysiologer
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Personer i Finland under 1900-talet
Personer i Finland under 2000-talet
Personer från Sankt Michel
Födda 1948
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Akademiker (Finland)
Alumner från Helsingfors universitet
Råssö naturreservat

Råssö (eller Rossö) är ett naturreservat i Stala socken i Orusts kommun i Bohuslän.

Naturreservatet består av en halvö ut i Stigfjorden på västra sidan av ön Orust. Området avsattes 1974 och är 488 hektar stort. På denna Råssöhalvö finns ekdungar och hagmarker. Där finns även ett bestånd av barrskog.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Råssö, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Orusts kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1974
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen