kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Lundell

Ingemar Lundell, född 26 oktober 1952 i Ängelholm, är en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Lundell blev fänrik i Flygvapnet 1972. Han befordrades till löjtnant  vid Kalmar flygflottilj (F 12) 1974, till kapten 1977, till major vid Blekinge flygflottilj (F 17) 1983, till överstelöjtnant 1988, till överstelöjtnant (mst) 1994 och till överste 1997.

Lundell blev officer i Flygvapnet 1974, och inledde sin militära karriär vid Kalmar flygflottilj (F 12) som radarjaktledare vid strilanläggningen utanför Rödeby. 1979 överfördes han till Blekinge flygflottilj (F 17), då sektoransvaret upphörde för Kalmar flygflottilj som en del i arbetet med att avveckla flottiljen. 1991–1994 var han stabschef vid Blekinge flygflottilj. 1994–1997 var han chef för Produktionssektionen vid Flygvapenledningen. 1997–2000 var han stabschef vid Södra flygkommandot (FK S). 2000–2003 var han chef för Planeringsavdelning GRO vid Högkvarteret. Där han bland annat hösten 2000 ansvarade över snabbutredningen gällande Flygvapnets flygskola framtida lokalisering. 2003 var han chef för Organisationsavdelning GRO vid Högkvarteret.

Den 1 april 2003 tillträdde Lundell som flottiljchef för Blekinge flygflottilj (F 17). Lundell blev den första förbandschefen vid flottiljen utan pilotbakgrund. Lundell var flottiljchef samt garnisonschef för Ronneby garnison fram till 17 december 2007. Lundell avgick som överste 2007.

Lundell gifte sig 1977 med Elisabeth Aghed; tillsammans fick de två barn, Susanna och Peter.

Referenser

Noter

Tryckta källor

  
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Födda 1952
Levande personer
Män
Personer från Ängelholm
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Blekinge flygflottilj
Gösta Lemon

Carl Gösta Lemon, född 27 oktober 1874 i Stockholm, död 19 mars 1946 i Saltsjöbaden, var en svensk militärmusiker och sjukgymnast.

Lemon, som var son till en köpman, var musikelev vid Livgardet till häst och avlade sjukgymnastexamen 1898. Han var kapellmästare vid Skånska dragonregementet i Ystad 1903–1913 och tubaist i Stockholms Konsertförening 1914–1937. Han var ordförande i Svenska musikerförbundet 1913–1940, i Svensk Musikerförening från 1925. 

Lemon var stiftare av Nordisk musikerunion 1915, dess president 1919–1922 och 1931–1934 och tog initiativ till bildandet av Nordiska centraleuropeiska musikerunionen 1922. Han var ombud vid internationella kongresser, invaldes som associé av Kungliga Musikaliska Akademien 1932 och var hedersledamot i Finlands, Norges och Österrikes musikerförbund.

Gösta Lemon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

Music Sack: Lemon, Carl Gosta

Minnesord i Svenska Dagbladet, 21 mars 1946, sid. 8
Lemon, Karl Gustaf på SvenskaGravar.se

Svenska militärmusiker
Fysioterapeuter
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1874
Avlidna 1946
Män
Leoparden (roman)

Leoparden (, "servalen") är en roman av den italienske författaren Giuseppe Tomasi di Lampedusa, utgiven postumt 1958. Handlingen utspelar sig på Sicilien från 1860 till 1910. Den skildrar adelsfamiljen Salina, som bygger på författarens egen släkt, och den sicilianska aristokratins nedgång i samband med Italiens enande. Boken utmärker sig med sina beskrivningar av de sicilianska miljöerna, skildringar av det samhälleliga samspelet och detaljerade redogörelser för stilen och uppträdandet inom aristokratin.

Boken blev refuserad av flera italienska förlag som ansåg att den var otidsenlig. Den gavs ut efter Tomasis död genom att författaren Giorgio Bassani läste den och gav ut den genom Feltrinelli, där han var chefsförläggare. Den gavs ut på svenska 1959 i översättning av Eva Alexanderson  och 2016 av Viveca Melander.

Romanen blev snabbt framgångsrik bland både läsare och kritiker, i såväl Italien som utomlands, och dess popularitet har varit bestående. Den tilldelades Stregapriset 1959. Boken utgör förlaga till filmen Leoparden, regisserad av Luchino Visconti, som vann Guldpalmen vid filmfestivalen i Cannes 1963.

Upplagor 
 Leoparden - roman av Leopardi di Lampedusa, Bonniers, 1959.

Källor 

1800-talet i skönlitteratur
Debutromaner
Italienska romaner
Italienskspråkig litteratur
Postuma verk
Romaner som blivit film
Sicilien i skönlitteratur
Skönlitteratur 1958
Mats Helgesson

Mats Eric Helgesson, född 7 maj 1964 i Lundby församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk officer (generalmajor) som åren 2015–2019 var flygvapenchef.

Biografi
Helgesson gjorde sin värnplikt vid Norrlands dragonregemente, där han också blev reservofficer. Han avlade sedan officersexamen 1988 och utnämndes samma år till fänrik vid Hälsinge flygflottilj, där han 1992 befordrades till kapten och 1995 till major. Efter att Hälsinge flygflottilj lagts ned tjänstgjorde han vid Skaraborgs flygflottilj, där han senare kom att tjänstgöra som divisionschef i fyra år. Åren 2009–2012 var Helgesson chef för Blekinge flygflottilj. År 2009 blev Helgesson chef för sektionen J 0 i Utvecklingsavdelningen i Insatsstaben vid Högkvarteret. Från 2013 till 2015 var han chef för test och evaluering vid Försvarets materielverk. Från och med den 1 oktober 2015 är han flygvapenchef. Den 1 oktober 2019 gick Helgesson i pension och blev reservofficer. Han efterträddes som flygvapenchef av Carl-Johan Edström.

Mats Helgesson invaldes 2018 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser

Svenska
  För nit och redlighet i rikets tjänst
  Försvarsmaktens värnpliktsmedalj
  Försvarsmaktens medalj för internationella insatser
  Flygvapenföreningarnas riksförbunds förtjänstmedalj (FVRFGM/SM)
  Flygvapenföreningarnas riksförbunds förtjänsttecken (FVRFGFt)
  Utbildningstecken Jägare

Utländska
   Storofficer av Ordem do Mérito Aeronáutico (13 oktober 2016)
  NATO:s ISAF-medalj

Referenser

 

Män
Födda 1964
Levande personer
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Generalmajorer i svenska flygvapnet
Personer verksamma vid Blekinge flygflottilj
Personer verksamma vid Hälsinge flygflottilj
Personer verksamma vid Skaraborgs flygflottilj
Svenska flygflottiljchefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Willemijn Verloop

Willemijn Verloop, född 14 februari 1970 i Utrecht, är en nederländsk fredsaktivist och entreprenör. Hon är grundare av den nederländska biståndsorganisationen War Child 1994, och var dess VD mellan 1994 och 2010. Sedan 2012 är hon grundare och chef för Social Enterprise NL, ett plattform för sociala företag i Nederländerna och delägare i Social Impact Ventures, en aktiefond för nederländsk sociala entreprenörer.

 

kvinnor
födda 1970
levande personer
Nederländska entreprenörer
Gabor Nagy

Gabor Nagy, född 5 februari 1964 i Östersund, är en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Nagy inledde sin militära karriär vid Norrlands dragonregemente (K 4) i Arvidsjaur, där han gjorde värnplikten 1984-1985 och sedan fortsatte som yrkesofficer. Jämtlands flygflottilj (F 4), där han sedermera blev divisionschef och flygchef. Efter att flottiljen avvecklades 2004, har han tjänstgjort på Flygtaktiska staben vid Högkvarteret. Där har han arbetat med internationella insatser. Den 16 februari 2012 tillträdde han som flottiljchef för Blekinge flygflottilj (F 17). Den 20 december 2013 förordnades Nagy till brigadgeneral och taktisk chef för Flygvapnet. Från den 1 oktober 2018 är han chef för Totalförsvarsavdelningen vid Högkvarteret, med ett förordnande längst till den 30 juni 2021.

Referenser

Noter

Födda 1964
Levande personer
Män
Militärer från Östersund
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Brigadgeneraler i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Blekinge flygflottilj
Higgins Industries

Higgins Industries Inc. var ett amerikanskt verkstadsföretag som producerade fartyg, flygplan, helikoptrar m.m. Företaget grundades av Andrew Higgins under 1930 och kom att expandera mycket kraftigt under Andra världskriget för att sedan drabbas av diverse problem efter kriget. Efter Higgins död 1952 kvarstod företaget som ett självständigt sådant till 1959 då det förvärvades av New York Ship. Slutgiltigt nedlades företaget 1975.

1938 hade företaget en fabrik med 75 anställda, 1943 hade detta växt till 7 fabriker med sammanlagt 25 000 anställda. Företaget var sällsynt för sin tid i och med att kvinnor och afroamerikaner anställdes med samma lön och villkor som vita män. Mest känd bland företagets produkter torde den s.k. Higginsbåten, Landing craft, vehicle, personnel (LVCP), som producerades under andra världskriget, vara. Bland andra världskrigsproduktioner märks Landing Craft Mechanized (LCM) i varianterna LCM-3 och LCM-6.

Källor 

University of New Orleans: Higgins Industries Collection Maj 2002 Läst: 25 juni 2015 

Amerikanska båttillverkare
Ej längre existerande amerikanska fordonstillverkare
Företag i New Orleans
Företag bildade 1930
Företag upplösta 1975
Magnus Liljegren

Magnus Liljegren, född 23 december 1968 i Åhus, är en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Liljegren har under sin militära karriär bland annat tjänstgjort som provflygare vid Försvarets materielverk (FMV), samt på Högkvarteret vid sektionen för försvarsmaktsplanering. I december 2011 tillträdde han som ställföreträdande chef för Blekinge flygflottilj. Den 20 december 2013 tillträdde han som tillförordnad flottiljchef för Blekinge flygflottilj (F 17). Den 27 augusti 2014 överlämnade han befälet till överste Lars Bergström. 

Efter tjänstgöringen på F 17 placerades Liljegren vid Högkvarteret, där han fick ett förordnade som chef  PROD Flyg vid
produktionsledningen, ett förordnade som gäller från den 19 oktober 2015, och längst till den 31 mars 2020. 

Liljegren är ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademiens avdelning III.

Referenser

Noter

 
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Födda 1968
Levande personer
Män
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Blekinge flygflottilj
Personer från Åhus
Olof Söderlund

Olof Söderlund, född 14 oktober 1878 i Boda församling, Kopparbergs län, död 15 juni 1962, var en svensk musikdirektör.

Söderlund, som var lantbrukarson, avlade organist- och kyrkosångarexamen i Västerås 1899, folkskollärarexamen i Uppsala samma år samt organist-, kyrkosångar- och musiklärarexamen vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1907. Han blev organist och lärare i Hållnäs socken 1899, i Folkärna socken 1902, i Arvika från 1908 och tillika musiklärare vid Arvika elementarskola för flickor 1919–35 och vid Arvika samrealskola och kommunala gymnasium 1919–41.

Söderlund blev andre dirigent i Värmlands sångarförbund 1913, förste dirigent 1919–43, förbundets dirigent i Karlstads stifts kyrkosångsförbund 1925, och dess förste dirigent samma år och dirigent för Arvika Orkesterförening 1912. Han var hedersdirigent i Värmlands sångarförbund, ordförande i Västra Värmlands Lärarförening 1917–27, i Karlstads stifts organist- och kantorsförening 1919, ledamot av Sveriges Allmänna Organist- och Kantorsförenings centralstyrelse 1924–38, vice ordförande 1936–38, sedermera hedersledamot, ordförande i Värmlands sångarförbund och ledamot av Svenska Sångarförbundets musiknämnd. Han invaldes som associé av Kungliga Musikaliska Akademien 1946.

Källor
Vem är vem?. Svealandsdelen (1947), sid. 765f.
Music Sack: Soderlund, Olof Hansson

Noter

 

Svenska organister under 1800-talet
Svenska organister under 1900-talet
Svenska kyrkomusiker
Svenska dirigenter
Svenska musikpedagoger
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1878
Avlidna 1962
Män
Personer från Boda socken, Dalarna
Lars Bergström (född 1966)

Lars Bergström, född 13 januari 1966, är en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Bergström övertog befälet som flottiljchef för Blekinge flygflottilj (F 17) genom en ceremoni den 27 augusti 2014. I samband med att han blev flottiljchef befordrades han till överste. Han kom närmst från en tjänst vid Högkvarteret. Men har tidigare tjänstgjort som divisionschef och flygchef vid Blekinge flygflottilj (F 17).

Referenser

 
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Födda 1966
Levande personer
Män
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Blekinge flygflottilj
Blå gryning

Blå gryning kan syfta på:

 Blå gryning (1950) – en roman av Albert Viksten från 1950
 Blå gryning (2010) – en roman av Ann Cleeves från 2010, originaltitel Blue Lightning
 Blå gryning (2012) – en roman av Maggie Shayne från 2012, originaltitel Before Blue Twilight
Josef Pieper

Josef Pieper, född 4 maj 1904 i Rheine, död 6 november 1997 i Münster, var en tysk katolsk filosof och författare. Pieper var professor i filosofisk antropologi vid Universität Münster. Han var en av 1900-talets ledande nythomistiska filosofer och är framförallt känd för sin bok Leisure: The Basis of Culture (tyska 1946, engelska 1952, ).

Källor

Noter

Födda 1904
Avlidna 1997
Män
Tyska filosofer
Tyska författare
Tyska professorer i filosofi
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Arbetskritiker
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Italiens herrlandslag i volleyboll

Italiens herrlandslag i volleyboll () representerar Italien i volleyboll på herrsidan. Laget upplevde en storhetsperiod mellan slutet av 1980-talet och mitten av 2000-talets första decennium, och blev världsmästare 1990., 1994. och 1998. samt tog olympiskt silver 1996. och 2004.

Laget blev även Europamästare 1989, 1993, 1995, 1999, 2003 och 2005.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Volleybollherrarna
Herrlandslaget
Volleybollandslag
Blå gryning (1950)

Blå gryning är en roman från 1950 av den svenske författaren Albert Viksten.

Blå gryning utgör den första delen i en serie självbiografiska romaner av Viksten och följs av Eld och bröd (1948), Vindkantring (1953) och Storm över niporna (1935). Romanerna utgavs dock inte följdriktigt. I förordet till 1954 års utgåva förklarar Viksten: "Utgivningen av böckerna har inte skett följdriktigt på grund av att planeringen mest har varit ett stundens infall".

Romanen utkom första gången 1950 på LT förlag. År 1954 utgavs den på Folket i Bilds Förlag i en upplaga om 100 000 exemplar. År 1967 kom den som talbok och därefter i ytterligare upplagor 1978 och 1989.

Handling 
Romanen tar avstamp i 1890-talets fattig-Norrland. Huvudpersonen Per Erik, som vid berättelsens början är sju år gammal, lever tillsammans med sin familj i en skogsbygd präglad av skogsbolagets förtryck. Människorna lever på existensminimum alltmedan skogsbolaget och prästen talar om att de borde leva i förnöjsamhet med sin lott. Trångboddheten är utbredd och den rikliga barnaskaran som utmärker de flesta hem har en hård uppfostran framför sig. Vintertid drar karlarna till skogs, men trots allt slit ser de skuldbergen växa.

Per Erik växer upp i denna miljö i en stuga med ett rum och kök. Han anses vara spröd och överkänslig, sjuklig och överspänd och isoleras därför och får rollen som barnpiga åt de yngre syskonen. Fadern arbetar som skomakare, men har svårt att försörja sin familj på detta yrke då han sällan får betalt i pengar utan in natura. Faderns yrkesval blir till sist ohållbart och familjen flyttar därför till en annan del av socknen där fadern blir bolagsarrendator. Där förflyttas handlingen till åren efter sekelskiftet.

Sekelskiftet präglas av en våg av socialt missnöje. Bland arbetarna uppstår en frihetsanda som bolaget har svårt att tygla. Per Erik har i vuxen ålder utvecklats till en drömmare och idealist. Hans sjuklighet gör honom ofta arbetsoförmögen men trots detta befinner har sig snart mitt uppe i en skogsarbetarstrejk och därmed en kamp för det människovärde som arbetarna drömmer om. Protesterna leds av baptistpastor Holm som parallellt med den politiska kampen försöker leda in ungdomen på religiösa banor.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning 
 
 

Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1950
Norrland i fiktion
1890-talet i skönlitteratur
1900-talet i skönlitteratur
Finlands herrlandslag i volleyboll

Finlands herrlandslag i volleyboll () representerar Finland i volleyboll på herrsidan. Laget slutade på fjärde plats i Europamästerskapet 2007.

Källor

Fotnoter

Finlands herrlandslag i volleyboll
Finlands damlandslag i volleyboll

Finlands damlandslag i volleyboll representerar Finland i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i VM en gång (1978) och slutade då på 21:a plats. De har deltagit i EM fyra gånger och som bäst blivit 12:a. Laget är det mest framgångsrika laget i nordiska mästerskapet med 12 segrar.

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Ungerns herrlandslag i volleyboll

Ungerns herrlandslag i volleyboll representerar Ungern i volleyboll på herrsidan. Laget tog brons i Europamästerskapet 1950.

Källor

Fotnoter

Volleybollherrarna
Herrlandslaget
Volleybollandslag
Lars Johansson (militär)

Lars Göran Johansson, född 31 oktober 1950 i Ivetofta församling i Kristianstads län, är en svensk pensionerad officer i flygvapnet.

Biografi
Johansson blev fänrik i flygvapnet vid Blekinge flygflottilj (F 17) 1977. Han befordrades till löjtnant 1980, till kapten 1983, till major 1988, till överstelöjtnant 1995, överstelöjtnant med särskild tjänsteställning 1998 och till överste 2000.

Johansson inledde sin militära karriär 1977 vid Blekinge flygflottilj (F 17), där han kom att tjänstgöra större delen av tiden fram till 1990-talet. Åren 2000–2003 var han chef för Blekinge flygflottilj (F 17) och 2003–2005 var han chef för J7 Övningsledningen vid Operativa insatsledningen i Högkvarteret. Johansson avgick som överste 2005.

Johansson gifte sig 1978 med Christel Persson; tillsammans fick de två barn.

Källor

Noter

 

Födda 1950
Levande personer
Män
Personer från Ivetofta socken
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Blekinge flygflottilj
Greklands herrlandslag i volleyboll

Greklands herrlandslag i volleyboll representerar Grekland i volleyboll på herrsidan. Laget tog brons i Europamästerskapet 1987.

Källor

Fotnoter

Volleybollherrarna
Herrlandslaget
Volleybollandslag
Anders Jobs

Anders Jobs, född 29 oktober 1876 i Leksands församling, Kopparbergs län, död 10 augusti 1959, var en svensk musikdirektör. 

Anders Jobs var son till småskolläraren Jobs Anders Andersson i Yttermo.Jobs studerade vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1892–98, avlade organistexamen där 1894, erhöll specialbetyg i pianostämning samma år, avlade kyrkosångarexamen 1897 och musiklärarexamen 1898. Han studerade kontrapunkt, komposition och orkesterinstrument för Joseph Dente 1894–98 och senare medeltidens samt reformationstidens liturgiska musik för Oscar Byström 1903–06. Han studerade även kontrabasspelning samt orgelbyggeri i Tyskland 1913.

Jobs var organist i Lindesberg 1899–1903, vikarierande organist i Oscars församling i Stockholm 1903–06, vikarierande lärare i musik vid Falu högre allmänna läroverk 1906–08 och musiklärare där 1909–39. Han var organist och klockare i Stora Kopparbergs socken från 1908 samt av Kungliga Musikaliska Akademien förordnad censor vid organistexamen i Falun 1931–40. Han invaldes som associé av nämnda akademi 1949.

Familj
Jobs var gift första gången 1901–24 med Elisabet Wisén-Jobs och andra gången från 1926 med Anna Sofia Berg, född Westergren. Han var i första äktenskapet far till Kerstin, Mait, Lisskulla, Lisbet, Peer, Gitt och Gocken Jobs.

Källor

Vem är vem? Svealandsdelen (1947), sid. 394.
Music Sack: Jobs, Anders

Svenska organister under 1800-talet
Svenska organister under 1900-talet
Svenska kyrkomusiker
Svenska musikpedagoger
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1876
Avlidna 1959
Män
Personer från Leksands socken
Portugals herrlandslag i volleyboll

Portugals herrlandslag i volleyboll () representerar Portugal i volleyboll på herrsidan. Laget slutade på fjärde plats i Europamästerskapet 1948.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Volleybollherrarna
Herrlandslaget
Volleybollandslag
Rumäniens damlandslag i volleyboll

Rumäniens damlandslag i volleyboll () representerar Rumänien i volleyboll på damsidan. Laget har deltag i två OS (1964 och 1980) och sju VM (där de som bäst blivit två, vilket de blev 1956). De har deltagit i EM ett stort antal gånger och som bäst blivit trea (1963). Över tid har laget generellt tappat i konkurrenskraft, från att ha tillhört världseliten i de tidiga mästerskapen till att inte ha deltagit i VM sedan 2002 och inte ha nått kvartsfinal i EM sedan 2003.

Källor

Fotnoter

Rumäniens damlandslag i volleyboll
Louise Firouz

Louise Firouz, född som Louise Elizabeth Laylin den 24 december 1937 i Washington D.C., USA, död den 25 maj 2008 i Gonbad-e Kavus, Iran, var en amerikansk hästuppfödare, hästavlare och forskare om hästar. Hon var specialist på den kaspiska hästen och var under sin levnad en av de främsta hästuppfödarna i Iran. 
Louise Firuz var gift med civilingenjör Narcy Firouz, ättling till den qajariska kungafamiljen och är begravd i Qara Tappe Sheikh i nordöstra Iran.

Återupptäckten av den kaspiska hästen 
Louise Firouz öppnade i slutet av 1950-talet en ridskola i Teheran vid namn Nouruz Abad Equestrian Center. Några år senare började hon föda upp hästar. Med stöd från Pahlavi-familjen inrättades 1970 Irans Ryttarsällskap.

Hon var en nyckelperson i återupptäckten av den kaspiska hästen som är en av världens äldsta hästraser. Den kaspiska hästen är bland annat ursprunget till det arabiska fullblodet och antogs dessförinnan ha varit utdöd i 1300 år. Hon exporterade den kaspiska hästen till Storbritannien, USA, Australien och Nya Zeeland, vilket gjort att hästen idag finns i hållbart antal (ca 1 000 djur). Hon fortsatte med sin verksamhet i Iran trots revolution och krig ända fram till sin död. 

The British Caspian Trust, som mottagit några av de hästar som hon född upp, har spelat en viktig roll i rasens överlevnad.

Se även 
 Kaspisk häst

Externa länkar
 Louise Firouz dödsannons

Amerikanska forskare under 1900-talet
Amerikanska forskare under 2000-talet
Personer från Washington, D.C.
Födda 1937
Avlidna 2008
Kvinnor
Bruce McCulloch

Bruce Ian McCulloch, född 12 maj 1961 i Edmonton, Alberta, är en kanadensisk skådespelare, författare, komiker och filmregissör. Han är mest känd som medlem av humorgruppen The Kids in the Hall. För övrigt har han bland annat varit manusförfattare för Saturday Night Live och dykt upp i serier som Twitch City och Gilmore Girls. Han har regisserat filmerna Killar, tjejer och hundar, Superstar och Stealing Harvard.

Källor

Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska filmregissörer
Personer från Edmonton
Födda 1961
Levande personer
Män
Scott Thompson

Scott Thompson, född 12 juni 1959 i North Bay, Ontario, är en kanadensisk skådespelare och komiker, mest känd som medlem i humorgruppen The Kids in the Hall. Efter deras TV-serie gästade han ett antal andra serier, bland andra The Larry Sanders Show. I Kanada var han ledare för reality-programmet My Fabulous Gay Wedding. För närvarande har han en återkommande roll i serien Hannibal som brottsplatsundersökaren och fingeravtrycksspecialisten Jimmy Price.

Källor

Kanadensiska skådespelare
Födda 1959
Levande personer
Män
Personer från North Bay
Lista över offentlig konst i Nacka kommun

Lista över offentlig konst i Nacka kommun är en ofullständig förteckning över utomhusplacerad offentlig konst i Nacka kommun.

|}

Källor 
 
 http://infobank.nacka.se/ext/kultur/nackas_historia/nacka_genom_tiderna/Konst/verk.html
 
 Statens Konstråd, Byggnadsknuten konst införskaffad 1997-2012.

Fotnoter

Externa länkar 
 

Nacka kommun
Offentlig konst
Shizhong, Leshan

Shizhong är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Leshan i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina. Det ligger omkring 120 kilometer söder om provinshuvudstaden Chengdu. 

Shizhong kan översättas till svenska med "stadscentrum".

WP:Projekt Kina
Shawan, Leshan

Shawan är ett stadsdistrikt i Leshan i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina.

WP:Projekt Kina
Wutongqiao

Wutongqiao är ett stadsdistrikt i Leshan i Sichuan-provinsen i sydvästra Kina.

WP:Projekt Kina