kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Boonton

Boonton är en stad i Morris County, New Jersey, USA, belägen fem mil väster om staden New York, med en yta av 6,49 km² och 8 347 invånare (2010).

Läge och kommunikationer 
Boontons centrala delar runt Main Street ligger längs Rockawayflodens kanjon. Motorvägen interstate 287 går genom staden. Den centralt belägna järnvägsstationen trafikeras av New Jersey Transit.

Historia 
Redan år 1747 fanns en järnsmedja vid Rockawayfloden. När den utvidgades byggdes en by för arbetskraften som 1761 kallades Boone-Towne efter New Jerseys guvernör Thomas Boone. Platsen för denna by ligger numera under Jersey City-dammens yta.

Under 1820-talet anlades Morriskanalen som förband Hudsonfloden och Delawarefloden. Det ledde till att byn flyttades 2 kilometer uppströms till Boonton Falls ett vattenfall nära kanalen, där en ny smedja med maskiner och personal från England anlades. Brukssamhället växte, men USA:s järnhantering försköts snart mot de stora sjöarna och 1876 lades smedjan ner. Senare differentierades näringslivet mot tillverkning av plast och radioutrustning.

Källor

Externa länkar 

Orter i New Jersey
Morris County, New Jersey
Vigdis (film)

Vigdis är en norsk svartvit dramafilm från 1943 i regi av Helge Lunde. I rollerna ses bland andra Eva Sletto, Lars Tvinde och Liv Uchermann Selmer.

Handling 
Vigdis är dotter till läraren och kyrkosångaren Jens Bjørkeli. Hon ger sig i lag med bygdens ungdom, något som hennes stränga föräldrar inte tycker om. Deras oro är inte helt obefogad då folket i bygden har börjat prata om den lättsinniga dottern. Vigdis har dock inte varit lättsinning: Visst har hon flirtat, men aldrig något mer. Föräldrarna försöker få med henne på kristna sammankomster, men hon lyckas alltid lura sig undan. Föräldrarna misstänker pigan Kari för att hjälpa Vigdis.

Vigdis söker upp Anders Moen. Han är kär i henne, men hon älskar doktor Victor Falck. Hon berättar det dock inte för någon då Falck är förlovad med Gerda Storm. På kvällen är det dans och där kysser Vigdis Falck. Hans trolovade fattar misstanke, men en nödlögn räddar situationen. Några dagar senare är det missionsmöte i ungdomslokalen. Vigdis har gått dit med sina föräldrar. Skogsarbetare Anton står utanför och full som han är går han in för att leda församlingen. Vigdis lyckas emellertid stoppa honom och följer honom hem. Nio månader senare föder hon en son.

Trots övertalningsförsök vill inte Vigdis uppge vem som är barnets fader. Efter många turer får sorenskrivaren bud om att Nordby är far till barnet. Nordby är emellertid död då domen förkunnas. Vigdis är den enda som vet att domen inte är riktig. Senare uppdagas att doktor Falck är barnets rättmätige fader. Vigdis och Falck skapar ett hem tillsammans.

Rollista 
 Eva Sletto – Vigdis Bjørkli
 Lars Tvinde – Jens Bjørkli, lärare och kyrkosångare
 Liv Uchermann Selmer – Minda Bjørkli, hans hustru
 Tulla Hauge – Kari, piga på Bjørkli
 Harald Heide Steen – Anders Moen, skogsarbetare
 Fridtjof Mjøen – Victor Falck, läkare
 Bjørg Riiser-Larsen – Gerda Storm, Falcks trolovade
 Henki Kolstad – Erik Borgan, sorenskriverfullmäktig
 Eva Strøm Aastorp – Berit Bråten, småbrukardotter
 Arvid Nilssen – Anton Stubberudstuen, skogsarbetare
 Guri Stormoen – Olga Stubberudstuen
 Joachim Holst-Jensen	– P.P. Jeremiassen, skomakare
 Øyvind Øyen – Harald Nordby, storbonde
 Ragna Breda – Nordbys syster
 Turid Haaland – Nordbys syster
 Synnøve Øian	– Nordbys vän
 Thomas Thomassen – sorenskriveren
 Haakon Arnold		
 Pehr Qværnstrøm – rättsvittnet
 Oscar Egede-Nissen – bondpojke
 Dagmar Myhrvold – barnmorskan
 Lisbet Nyborg – en småbrukarhustru
 Vivi Schøyen – kvinna
 Edith Carlmar – en kvinna (ej krediterad)

Om filmen 
Vigdis regisserades av Helge Lunde och producerades av bolaget Skandia Produksjon. Som förlaga hade man Albert Wieseners roman Vigdis og hennes barns fedre som Lunde omarbetade till filmmanus. Filmen fotades av Reidar Lund och klipptes av Olav Engebretsen. Den hade premiär den 2 augusti 1943 i Norge.

Referenser 

Norska dramafilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1943
Norska filmer baserade på romaner
Svartvita filmer
Norska 1940-talsfilmer
Andrew Macdonald (producent)

Andrew Macdonald, född 1966, är en skotsk filmproducent, mest känd för sina samarbeten tillsammans med manusförfattaren John Hodge och regissören Danny Boyle, inkluderande titlar som Shallow Grave (1994), Trainspotting  (1996) och 28 dagar senare (2002).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Brittiska filmproducenter
Födda 1966
Levande personer
Män
Ragnar Hambræus

Gustaf Ragnar Hambræeus, född 29 januari 1891 i Nora stadsförsamling i Örebro län, död 12 januari 1971 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk bankdirektör.

Ragnar Hambræeus var son till musikdirektören Axel Edvard Hambræeus och Maria Johansson samt bror till prästen Axel Hambraeus och läkaren Magnus Hambræus. Han var utbildad vid Schartaus handelsinstitut och bedrev språkstudier i Frankrike, England och Tyskland. Han tjänstgjorde från 1911 vid Bank AB Södra Sverige, kom 1919 till Svenska Handelsbanken och var därefter direktör och ledare för bankens direktion 1941–1956. Hambræus blev styrelseledamot i Svenska nationalföreningen mot hjärt- och lungsjukdom 1954 och medlem av direktionen för sällskapet Pro Patria 1954 och Stockholms sjukhem 1941 samt stiftelsen Rödakorshemmet 1956. Han hade flera olika utmärkelser, bland annat var han riddare av Vasaorden.

Han gifte sig 1920 med Karin Ström (1890–1970), dotter till postmästaren Gustaf Sandström och Laura Bothén. De fick dottern Gunilla Wetter (1928–1972). De är alla tre begravda på Lidingö kyrkogård.

Källor

Personer inom svenskt bankväsen
Riddare av Vasaorden
Personer från Nora socken, Västmanland
Födda 1891
Avlidna 1971
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Lars Hambræus (läkare)

Lars Magnus Hambræeus, folkbokförd Hambraeus, född 5 juli 1925 i Oscars församling i Stockholm, död 25 juni 2014 i Stockholm, var en svensk läkare.

Lars Hambræeus var son till Magnus Hambræus och Wera, ogift Sandström, samt äldre bror till Göran Hambræus och Leif Hambraeus, alla läkare. Han blev medicine licentiat i Stockholm 1950, fick diplom i tropisk medicin och hygien i London 1961, tog en fil. kand. i arkeologi i Uppsala 1972 och blev Master of Public Health i Göteborg 1986.

Efter olika läkarförordnanden 1950–1956 var han överläkare vid infektionskliniken på Umeå lasarett 1956–1979, överläkare vid infektionskliniken på Eskilstuna lasarett 1979–1988, försvarsepidemiolog vid Statens bakteriologiska laboratorium (SBL) 1988–1991 och smittskyddsläkare i Södermanland 1982–1988.

Hambræeus var överläkare vid medicinska avdelningen på danska Röda Korsets undervisningssjukhus i Kinshasa, Zaire, 1974–1976. Han var kursledare och examinator i infektionssjukdomar vid Umeå universitet 1960–1979. Arbetarskyddsstyrelsen konsulterade honom i frågor rörande infektioner och smittskydd 1987–1992. 1993 blev han medicine hedersdoktor i Umeå. Vidare var han ledamot av Svenska Läkaresällskapets språkkommitté 1998–2000.

Hambræeus gifte sig 1950 med sophiasyster Eva Elfving (1927–2019). I äktenskapet föddes fyra barn: Helena (1952), Maria (1954), Magnus (1957) och Johan (1959).

Lars Hambræeus är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Sorkfeber
Under sin verksamhet som försvarsepidemiolog med placering vid dåvarande Statens bakteriologiska laboratorium introducerade Hambræus begreppet "sorkfeber" för infektionen som orsakas av puumalaviruset, detta efter kontakter han hade med finländska kollegor. Sjukdomen bedömdes kunna ha försvarsepidemiologisk betydelse och därmed fanns ett behov av ett mer förståeligt svenskt namn än de då gängse "hemorragisk nefrosonefrit" eller "nephropathia epidemica".

Källor

Externa länkar
Lars Hambræeus på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1925
Avlidna 2014
Män
Lars Hambræus

Lars Hambræus kan avse någon av följande:
Lars Hambræus (präst) (1750–1810)
Lars Hambræus (läkare) (1925–2014)
East Village

East Village är en stadsdel på Manhattan i New York.

Området gränsar mot Greenwich Village i väst, mot Gramercy Park och Stuyvesant Town i norr, mot Lower East Side i söder och mot East River i öst.

I East Village ligger bland annat Alphabet City och Bowery. Alphabet City, (ungefär Alfabetsstaden), upptar två tredjedelar och det har fått sitt namn av att de nordsydliga gatorna har namn efter bokstäverna A-D istället för siffror. Bowery är även ett gatunamn och var under hela 1900-talet synonymt med New Yorks slum med trångbodda lägenhetskomplex.

Till de inflytelserika författare och musiker som bott i East Village hör Madonna, Charlie Parker, Lou Reed, Andy Warhol, Jack Kerouac, och William S. Burroughs.

Historia 
Ursprungligen var East Village bara en del av norra Lower East Side som från 1800-talet och fram till efter andra världskrigets slut i flera omgångar befolkades av många fattiga europeiska immigranter. De kom främst från östra Europa och Tyskland och bosatte sig i detta område, som till stor del kom att utgöras av fabriksarbetare.

Mot slutet av 1960-talet började områdets identitet att förändras när fler artister, musiker, och studenter börjat flytta in. Kulturen som formades fick en allt större prägel av kontra- och motkultur. Vid denna tid bodde det redan flera beatniks i området, bland andra Allen Ginsberg.

För att särskilja området från den fattiga delen av Lower East Side fick den namnet East Village. Enligt New York Times stod det i en guide från 1964 att konstnärer, poeter och kaféägare från Greenwich Village försökte lansera det flottare namnet på grannområdet. Nyinflyttade och fastighetsmäklare lyckades etablera namnet under mitten av 1960-talet. Veckomagasinet The East Village Other började ges ut och The New York Times noterade att området hade blivit känt som East Village den 5 juni 1967.

Referenser

Externa länkar 

Stadsdelar i Manhattan
Guyana i olympiska sommarspelen 1980

Guyana deltog i de olympiska sommarspelen 1980 med en trupp bestående av åtta deltagare, sju män och en kvinna, vilka deltog i tio tävlingar i tre sporter. Landets enda medalj var ett brons taget av Michael Anthony i boxning.

Boxning

Bantamvikt
 Michael Anthony → Brons
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Besegrade Nureni Gbadamosi (Nigeria) på poäng (5-0)
 Tredje omgången — Besegrade Fayez Zaghloul (Syrien) på poäng (3-2)
 Kvartsfinal — Besegrade Daniel Zaragoza (Mexiko) efter att domaren stoppade matchen i den andra omgången
 Semifinal — Förlorade mot Juan Hernández (Kuba) på poäng (0-5)

Fjädervikt
 Fitzroy Brown
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Besegrade Abilio Almeida Cabral (Angola) på poäng (5-0)
 Tredje omgången — Förlorade mot Luis Pizarro (Puerto Rico) på poäng (0-5)

Lätt weltervikt
 Barrington Cambridge
 Första omgången — Förlorade mot Boualem Belaouane (Algeriet) på poäng (0-5)

Cykling

Herrarnas sprint
 James Joseph

Herrarnas tempolopp
 Errol McLean

Friidrott

Herrarnas 100 meter
James Gilkes
 Heat — 10,34
 Kvartsfinal — 10,26
 Semifinal — 10,44 (→ gick inte vidare)

Damernas 100 meter
 Jennifer Innis
 Heat — 11,79 (→ gick inte vidare)

Damernas längdhopp
 Jennifer Innis
 Kval — 6,44 m
 Final — 6,10 m (→ 13:e plats)

Källor 
 Guyana at the 1980 Moskva Summer Games. Sports Reference. Läst 10 maj 2015.

1980 i Guyana
Nationer i olympiska sommarspelen 1980
1980
Jordanien i olympiska sommarspelen 1980

Jordanien deltog i de olympiska sommarspelen 1980 med en trupp bestående av fyra deltagare, samtliga män, vilka deltog i tre tävlingar i skytte. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 Jordan at the 1980 Moskva Summer Games. Sports Reference. Läst 10 maj 2015.

Nationer i olympiska sommarspelen 1980
1980
1980 i Jordanien
Lesotho i olympiska sommarspelen 1980

Lesotho deltog i de olympiska sommarspelen 1980 med en trupp bestående av fem deltagare, samtliga män, vilka deltog i sex tävlingar i friidrott. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Friidrott

Herrar

Källor 
 Lesotho at the 1980 Moskva Summer Games. Sports Reference. Läst 10 maj 2015.

Nationer i olympiska sommarspelen 1980
1980
1980 i Lesotho
Sangen til livet

Sangen til livet är en norsk svartvit dramafilm från 1943 i regi av Leif Sinding. I huvudrollen som Sigurd Braa ses Erling Drangsholt.

Handling 
Sigurd Braa växte upp under fattiga förhållanden men har kämpat sig uppåt och blivit generaldirektör för Braaverkene. Han är lyckligt gift med Eli och tillsammans har de dottern Gerda. Braa har en bitter dödsfiende i professor Roll som förföljer Braa vart han än går och som vänder hans vänner emot honom. Hos Braa arbetar överingenjör Rud och tillsammans med professorn och advokat Brahm inleds en komplott mot Braa. Professorn tar över aktiemajoriteten i företaget. Braa anklagas för att försnilla pengar och sätts i fängelse.

Eli har under en längre tid varit sjuk men undanhållit detta för maken. Medan han är i fängelse dör hustrun under en övning med arbetarnas sångkör. Arbetarna tycker om Braa och avskyr Roll som nu har tagit Braas position som generaldirektör. Den unge arbetaren Særlig Nordahl är särskilt arg. En kväll brinner ett skott av just som Roll ska stiga in i sin bil. Han dör inte, men misstänker Nordahl för dådet.

Braa kommer ut ur fängelset och arbetarna flockas kring honom. De kräver att hämnas Roll. Braa fruktar det värsta och en dag söker han upp Roll och säger att arbetarna är på väg mot huset. När arbetarna anländer sjunger de till Rolls stor förvåning en hymn till hans ära. Braa har nämligen ordnat så att arbetarna fått en summa pengar och sagt att de kommer från Roll.

Rollista 
 Erling Drangsholt – Sigurd Braa, generaldirektör
 Else Budde – Eli, hans hustru
 Lilleba Svenssen – Gerda, Sigurds och Elis dotter
 Liv Uchermann Selmer – Fru Kamp, Elis mor
 Finn Lange	– Jørgen Roll, direktör och professor
 Einar Vaage – Brahm, advokat
 Oscar Amundsen – Rud, överingenjör
 Folkmann Schaanning – Storm, doktor
 Joachim Holst-Jensen	– Graali, redaktör
 Ragnhild Østerbye – Laura, hans hustru
 Tryggve Larssen	 – Lars Utgaren
 Henny Skjønberg – Amanda Sivertsen, hushållerska hos Braa
 Gunnar Simenstad – Nordahl
 Erna Schøyen – fröken Dahle, lärare
 Inge Fjørtoft – Josefson, Rolls sekreterare
 Maria Flood – Anna
 Liv Hagerup – Lovise
 Hjørdis Lauenberg – Sigrid
 Sophus Dahl – fängelsedirektören
 Jon Birkhoel – en dansare
 Thorleif Mikkelsen – arbetardelegationens förman
 Per Cedergren – politiker

Om filmen 
Sangen til livet regisserades av Leif Sinding som också skrev manus baserat på Johan Bojers pjäs Sigurd Braa från 1916. Filmen producerades av bolaget Efi produksjon AS med Sinding som produktionsledare. Kåre Bergstrøm var fotograf och Olav Engebretsen klippare. Filmen premiärvisades den 1 oktober 1943 i Norge.

Musik 
 "Sangen til livet", musik: Jolly Kramer-Johansen, text; Arne Stig
 "Minnenas vals", musik: Jolly Kramer-Johansen, text; Arne Stig

Referenser 

Norska dramafilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1943
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Leif Sinding
Norska 1940-talsfilmer
Dennistoun Burney

Charles Dennistoun Burney, född 28 december 1888, död 11 november 1968, var en brittisk sjöofficer och uppfinnare.

Burney konstruerade under första världskriget paravanen som under andra världskriget fick en mycket stor betydelse för kriget till sjöss och konvojtjänsten. Mindre betydelse fick Burneys konstruktion 1924-1929 av det första moderna luftskeppet i Storbritannien R 100, en zeppelinare. Med Burney ombord gjorde R 100 visserligen i augusti 1930 en resa Storbritannien-Kanada och tillbaka men erfarenheterna var inte gynnsamma och sedan systerfartyget R 101 förolyckats 5 oktober 1930 skrotades R 100. Burney blev senare kommendörkapten av andra graden i flottans reserv, och arbetade under andra världskriget med olika konstruktionsarbeten. 1922-1929 var han konservativ ledamot av underhuset. Burney utgav bland annat The World, the air and the future (1929).

Källor 
  

Brittiska sjömilitärer
Brittiska uppfinnare
Brittiska politiker under 1900-talet
Brittiska militärer under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1968
Män
Flint Firebirds

Flint Firebirds är ett amerikanskt proffsjuniorishockeylag som är baserat i Flint, Michigan och spelar i den nordamerikanska proffsjuniorligan Ontario Hockey League (OHL) från och med säsong 2015-2016. Firebirds har sitt ursprung från Detroit Compuware Ambassadors som bildades 1990 för spel i Tier 1 Elite Hockey League, det varade dock bara till 1992 när ägaren Peter Karmanos, Jr. valde byta namn till Detroit Junior Red Wings i och med det samarbete de hade med NHL-organisationen Detroit Red Wings och anslöt sig till OHL. Under 1994 ville Karmanos, Jr. förvärva Detroit Red Wings från ägaren Mike Ilitch men det hela fallerade på förhandlingsbordet och relationerna mellan Junior Red Wings och Red Wings blev allt sämre på grund av det. 1995 valde Karmanos, Jr. bryta all samarbete med Red Wings. Ilitch svarade med att sparka ut laget från deras hemmaarena Joe Louis Arena. Detroit Junior Red Wings blev istället Detroit Whalers, laget fick sitt namn från Hartford Whalers som Karmanos, Jr. förvärvade istället för Red Wings. 1997 valde Karmanos, Jr. omlokalisera laget till förorten Plymouth och vara Plymouth Whalers. Den 7 januari 2015 meddelade Karmanos, Jr. att han hade som avsikt att sälja Whalers till IMS USA, Inc., amerikanskt dotterbolag till norska IMS A/S som är världsledande på att tillverka vattentäta dörrar och fönster och har kunder inom hela sjöfartsnäringen. IMS USA hade tidigare förvärvat inomhusarenan Dort Federal Credit Union Event Center (ursprungligen Perani Arena and Event Center) i Flint. Inomhusarenan har en publikkapacitet på 4 021 åskådare. Den 2 februari meddelade OHL att man hade sagt ja till att laget omlokaliseras från Plymouth till Flint. Den 16 mars meddelade laget att man kommer heta Flint Firebirds.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Eliteprospects.com – Flint Firebirds

OHL-lag
Ishockeyklubbar i Michigan
Sportklubbar bildade 2015
Flint, Michigan
Donkey Kong (datorspelsserie)

är en serie dator- och TV-spel med den fiktiva gorillan Donkey Kong, skapad av Shigeru Miyamoto och utgivna från 1981 och framåt. Flera spinofftitlar ur olika genrer har också utvecklats.

Spel

Ursprungliga serien

Källor

Fotnoter

Datorspelsserier lanserade 1981
Plattformsspel
Spelserier från Nintendo
Burntisland

Burntisland är en stad i Fife, på nordsidan av det inre av Firth of Forth.

Burntisland var tidigare känt för sina lokomotivverkstäder, skeppsvarv, aluminiumverk och en omfattande kolexport, samt sina havsbad. Här fanns tidigare ett svenskt vicekonsulat.

Källor 

Orter i Fife
Artemij Panarin

Artemij Sergejevitj Panarin (ryska: Артемий Сергеевич Панарин), född 30 oktober 1991, är en rysk professionell ishockeyspelare som spelar för New York Rangers i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Columbus Blue Jackets och Chicago Blackhawks i NHL och på lägre nivåer för SKA Sankt Petersburg, Ak Bars Kazan och HK Vitjaz Podolsk i KHL samt juniorlaget Russkije Vitiazi.

Klubblagskarriär

NHL

Chicago Blackhawks 
Säsongen 2015–16 vann Panarin Calder Trophy som NHL:s bäste nykomling efter att ha gjort 30 mål och 47 målgivande passningar för sammanlagt 77 poäng under grundserien. Han var under säsongen kedjekamrat med Patrick Kane.

Columbus Blue Jackets 
Den 23 juni 2017 tradades han, tillsammans med Tyler Motte och val i sjätte rundan (Jonathan Davidsson) i NHL-draften 2017, till Columbus Blue Jackets i utbyte mot Brandon Saad, Anton Forsberg och ett val i femte rundan i NHL-draften 2018.

New York Rangers 
Han skrev som free agent på ett sjuårskontrakt värt 81,5 miljoner dollar med New York Rangers den 1 juli 2019.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Meriter och utmärkelser

Referenser

Noter

Externa länkar 

Ryska ishockeyspelare
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Ak Bars Kazan
Spelare i SKA Sankt Petersburg
Ryska idrottare under 2000-talet
Födda 1991
Levande personer
Män
Spelare i HK Vitjaz
Vinnare av Calder Memorial Trophy
Vinnare av Charlamov Trofi
Spelare i New York Rangers
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Twinbeeserien

är en serie shoot 'em up-spel från Konami, utgivna från 1985 och framåt. Flera spinofftitlar ur olika genrer har också utvecklats.

Spel

Källor

Fotnoter

Datorspelsserier lanserade 1985
Konami-spel
Science fiction-datorspel
Shoot 'em up-spel
Galtö naturreservat

Galtö är en ö och ett naturreservat i Tjureda socken i Växjö kommun i Småland (Kronobergs län). Det består av en ö   i Helgasjön.

Reservatet är skyddat sedan 2008 och är 6,5 hektar stort. Det består av en skogklädd ö i Helgasjön nordväst om Växjö.

Ön är 700 m lång och 100 m bred. Den täcks främst av orörd gammal granskog. I denna naturskog finns stora biologiska och geologiska värden samt friluftsvärden. I området kan man finna signalarter som stor revmossa, blåmossa, vedticka, korallav och västlig hakmossa. Både lärkfalk och fiskgjuse häckar på ön.

Källor
Galtö, Länsstyrelsen i Kronobergs län

Naturreservat i Växjö kommun
Naturskyddsområden bildade 2008
Goemonserien

, i Nordamerika och PAL-regionen känd som Goemon eller Mystical Ninja, är en dator- och TV-spelserie från Konami, utgivna från 1986. Spelen utspelar sig i det feodala Japan. Flera spinofftitlar ur olika genrer har också utvecklats.

Spel

Källor

Fotnoter

Datorspelsserier lanserade 1986
Japan i fiktion
Konami-spel
Ninjaspel
Haroun Tazieff

Haroun Tazieff, född 11 maj 1914 i Warszawa, död 2 februari 1998 i Paris, var en fransk vulkanolog och politiker. Med sina dokumentärfilmer populariserade han vulkanologi för den stora publiken.

Biografi 

Haroun Tazieff föddes kort innan Polens självständighet och utvandrade 1921 med sin mor till Belgien där han studerade agronomi och geologi. Han bosatte sig i Frankrike 1953 och blev fransk medborgare 1971.

Då han arbetade i Belgiska Kongo 1948 bevittnade han ett vulkanutbrott. Därefeter ägnade han sig åt vulkanologi och gjorde en rad dokumentärfilmer, framför allt Möte med djävulen (1958), med vilken han fick ett internationellt genombrott och Le Volcan interdit från 1966 som nominerades till Oscar för bästa dokumentär. Han skrev också många böcker om vulkaner.

Haroun Tazieff hade också en karriär som politiker. Han var borgmästare i Mirmande 1979–1989, satt i Isère departementsfullmäktige (conseil général) 1988–1994 och i Rhône-Alpes regionfullmäktige (conseil régional) 1992–1995. Från 1984 till 1986 var han statssekreterare för natur- och teknikrisker i Laurent Fabius regering.

Asteroiden 8446 Tazieff är uppkallad efter honom.

Referenser

Externa länkar 
 Haroun Tazieff, 83, a Volcanist And Iconoclast on Environment. nytimes.com.
  

Vulkanologer
Franska dokumentärfilmare
Franska forskare under 1900-talet
Franska politiker under 1900-talet
Personer från Warszawa
Födda 1914
Avlidna 1998
Män
Tazieff

Tazieff kan syfta på:

 Haroun Tazieff (1914–1998), fransk vulkanolog.
 8446 Tazieff – en asteroid.