kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Göta livgardes församling

Göta livgardes församling var en icke-territoriell församling i Uppsala stift i nuvarande Stockholms kommun. Församlingen upplöstes 30 april 1927. Församlingen var en militärförsamling för de anställda vid Göta livgarde.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1808 när regementet bildades genom sammanslagning av Finska gardesregementet och Svenska gardesregementet. Dessa namn var 1808-1809 af Palénska regementet, 1809-1818 Andra gardesregementet, 1818-1894 (Konungens) Andra livgarde(t) för att 1894 få namnet Göta livgarde.

Församlingen upplöstes 30 april 1927.

Källor 

Historiska församlingar i Stockholms kommun
Alain Tanner

Alain Tanner, född 6 december 1929 i Genève, död 11 september 2022 i Genève, var en schweizisk filmregissör. I flera filmer samarbetade han med John Berger som manusförfattare, bland annat i det internationella genombrottet Jonas – som blir 25 år 2000 från 1976.

Filmografi (urval)

 1999 Jonas et Lila, à demain
 2002 Fleur de sang
 2004 Paul s'en va

Referenser

Noter

Källor
 Alain Tanner, Nationalencyklopedin (läst 11 juni 2015)

Externa länkar
 

Schweiziska filmregissörer
Manusförfattare under 1900-talet
Manusförfattare under 2000-talet
Schweiziska filmproducenter
Personer från Genève
Födda 1929
Avlidna 2022
Män
Alumner från Genèves universitet
The Go-Go's

The Go-Go's är en amerikansk musikgrupp bildad 1978. De var med hitlåtar som "We Got the Beat", "Our Lips Are Sealed" och "Vacation" den mest framgångsrika gruppen med enbart kvinnliga medlemmar som kom fram i punk- och new wave-vågen i slutet på 1970- och början på 1980-talet.

Gruppen bildades 1978 som The Misfits av Belinda Carlisle (sång), Jane Wiedlin (gitarr, sång), Margot Olaverra (elbas) och Elissa Bello (trummor). De bytte snart namn till The Go-Go's och började spela på små klubbar i Kalifornien. Senare samma år tillkom Charlotte Caffey (gitarr, keyboards) och 1979 ersatte Gina Schock Elissa Bello på trummor. Med dessa medlemsbyten övergick gruppen från en rå punkstil till deras mer karakteristiska powerpop. Gruppen spelade in en demo, var förband till den brittiska gruppen Madness och gav på Stiff Records ut singeln "We Got the Beat" som blev en mindre hit. 1980 blev Olaverra sjuk och ersattes av Kathy Valentine. Året därpå fick gruppen skivkontrakt med I.R.S. Records och gav ut albumet Beauty and the Beat som blev en överraskande stor framgång. Det toppade amerikanska albumlistan och sålde i mer än två miljoner exemplar. "Our Lips Are Sealed" nådde 20:e plats på singellistan och en ny version av "We Got the Beat" blev 2:a på listan. Året därpå kom uppföljaren Vacation som också sålde bra, och där titellåten blev en stor singelhit. Från albumet Talk Show 1984 fick gruppen hitlåtar med "Head Over Heels" och "Turn to You", men det sålde inte lika bra som föregångarna. Vid årsskiftet 1984/1985 lämnade Jane Wiedlin gruppen och de splittrades senare samma år. Flera av medlemmarna inledde solokarriärer varav
Belinda Carlisles blev den kommersiellt mest framgångsrika.

Gruppen återförenades ett par gånger på 1990-talet. År 2001 utgav de ett album med nytt material, God Bless The Go-Go's, och har sedan dess varit fortsatt aktiva.

Diskografi
Studioalbum
Beauty and the Beat (1981)
Vacation (1982)
Talk Show (1984)
God Bless The Go-Go's (2001)

Singlar (på Billboard Hot 100)
1981 – "Our Lips Are Sealed" (#20)
1981 – "We Got the Beat" (#2)
1982 – "Vacation" (#8)
1982 – "Get Up and Go" (#50)
1984 – "Head Over Heels" (#11)
1984 – "Turn to You" (#32)
1985 – "Yes or No" (#84)

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Belinda Carlisle – sång (1978–1985, 1990, 1994, 1999–)
Jane Wiedlin – rytmgitarr (1978–1985, 1990, 1994, 1999–)
Charlotte Caffey – sologitarr, keyboard (1979–1985, 1990, 1994, 1999–)
Gina Schock – trummor (1979–1985, 1990, 1994, 1999–)
Kathy Valentine – basgitarr (1981–1985, 1990, 1994, 1999–2013, 2018–), sologitarr (1985)

Tidigare medlemmar
Margot Olavarria – basgitarr (1978–1981)
Elissa Bello – trummor (1978–1979)
Paula Jean Brown – basgitarr (1985–1986)

Bildgalleri

Externa länkar 

Officiell webbplats

Amerikanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1978
Sverige i U21-Europamästerskapet i fotboll för herrar 1990

Sveriges fotbollslandslag i U21-EM 1990. 

Den svenska truppen till U21-EM i fotboll 1990 bestod enligt nedan.

Spelare

Resultat

Kvartsfinal 
 Sverige 2-1 Tjeckoslovakien
 Sverige 4-0 Tjeckoslovakien

Semifinal 
 Sverige 1-1 Sovjetunionen
 Sverige 0-2 Sovjetunionen

Se även
Sveriges herrlandslag i fotboll

Externa länkar
Svenska Fotbollförbundet
 Sverige-Tjeckoslovakien, 2-1
 Sverige-Tjeckoslovakien, 4-0
 Sverige-Sovjet, 1-1
 Sverige-Sovjet, 0-2

Fotboll i Sverige 1990
U21-EM 1990
U21-Europamästerskapet i fotboll 1990
Armand Sabatier

Armand Sabatier, född den 14 januari 1834 i Ganges, död den 22 december 1910, var en fransk jämförande anatom.

Sabatier var professor i zoologi vid universitetet i Montpellier. Han författade flera arbeten, särskilt rörande ryggradsdjurens anatomi, exempelvis Études sur le coeur et la circulation centrale dans la serie des vertébrés (1873) och Comparaison des ceintures et des membres antérieurs et postérieurs dans la serie des vertébrés (1880).

Källor  

  

Franska anatomer
Franska zoologer
Franska professorer
Personer verksamma vid Montpelliers universitet
Zoologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Ganges, Hérault
Födda 1834
Avlidna 1910
Män
Ugglan
José Salomón Rondón

José Salomón Rondón Giménez, född 16 september 1989 i Caracas, Venezuela, är en venezuelansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för River Plate och Venezuelas landslag.

Karriär
Den 6 augusti 2018 lånades Rondón ut till Newcastle United på ett låneavtal över säsongen 2018/2019. Den 19 juli 2019 värvades Rondón av kinesiska Dalian Professional. Den 15 februari 2021 lånades Rondón ut till ryska CSKA Moskva på ett låneavtal över resten av säsongen 2020/2021.

Den 31 augusti 2021 värvades Rondón av Everton, där han skrev på ett tvåårskontrakt med option på ytterligare ett år. I januari 2023 värvades Rondón av River Plate, där han skrev på ett treårskontrakt.

Meriter

Klubblag 
Aragua
 Copa Venezuela: 2007/2008

Zenit
 Premjer-Liga: 2014/2015
 Ryska supersupen: 2015

Individuellt
Årets spelare i Newcastle United: 2019

Källor

BDFutbol profil

Noter

Venezuelanska fotbollsspelare
Venezuelanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i UD Las Palmas
Spelare i Málaga CF
Spelare i FC Rubin Kazan
Spelare i FC Zenit Sankt Petersburg
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Dalian Aerbin
Spelare i PFC CSKA Moskva
Spelare i Everton FC
Fotbollsspelare i CA River Plate
Spelare i Primera División de Venezuela
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i Premier League
Spelare i Chinese Super League
Spelare i Copa América 2011
Spelare i Copa América 2015
Spelare i Copa América Centenario
Spelare i Copa América 2019
Personer från Caracas
Födda 1989
Levande personer
Män
Venezuelanska idrottare under 2000-talet
August Dinklage

August Georg Dinklage, född 3 september 1849 i Oldenburg, död 20 april 1920 i Berlin, var en tysk arkitekt.

Liv och verk 
August Dinklage avslutade 1879 sin utbildning till arkitekt vid Polytechnikum i Hannover; därefter följde studier vid Berliner Bauakademie och statlig tjänst med kyrkobyggnad som specialområde. År 1889 lämnade han tjänsten på egen begäran och öppnade tillsammans med Hans Grisebach arkitektkontoret Grisebach und Dinklage. Samarbetet med Grisebach varade till 1901 och ett av kontorets sista uppdrag var Berlins tunnelbanestation Schlesisches Tor, som gestaltades huvudsakligen av Dinklage.

Efter att Grisebach lämnat kontoret 1901 blev en av kontorets medarbetare, Ernst Paulus, ny delägare och kontoret kallade sig sedermera Dinklage und Paulus. Kontoret stod bakom en lång rad kyrkobyggnader i Berlin, bland dem Marthakirche i Berlin-Kreuzberg (1904), Heilige-Geist-Kirche och Reformationskyrkan båda i Berlin-Moabit (1905–1907) samt Adventkirche i Berlin-Prenzlauer Berg (1910). År 1916 lämnade August Dinklage i sin tur kontoret, som sedan existerade med en ny partner fram till 1925.

Källor 
 Glass Portal: Dinklage, August Georg

Externa länkar 

Födda 1849
Avlidna 1920
Tyska arkitekter under 1800-talet
Män
Personer från Oldenburg
Tyska arkitekter under 1900-talet
Sverige i U21-Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992

Sveriges fotbollslandslag i U21-EM 1992. 

Den svenska truppen till U21-EM i fotboll 1992 bestod enligt nedan.

Spelare

Notering. Statistik från kvartsfinalmötet med Nederländerna är ej medräknat. Spelare som fanns med under slutspelet kan därmed saknas i ovanstående uppräkning.

Resultat

Kvartsfinal 
 Nederländerna 2-1 Sverige
 Sverige 1-0 Nederländerna

Semifinal 
 Sverige 0-0 Skottland
 Sverige 1-0 Skottland

Final 
 Italien 2-0 Sverige
 Sverige 1-0 Italien

Se även
Sveriges herrlandslag i fotboll

Externa länkar
Svenska Fotbollförbundet
 Sverige-Skottland, 0-0
 Sverige-Skottland, 1-0
 Italien-Sverige
 Sverige-Italien

Fotboll i Sverige 1992
U21-EM 1992
U21-Europamästerskapet i fotboll 1992
Paul Sabatier (historiker)

Paul Sabatier, född den 3 augusti 1858 i Saint-Michel-de-Chabrillanoux i departementet Ardèche, död den 4 mars 1928 i Strassburg, var en fransk historiker.

Sabatier var reformert präst 1885–1889 i Strassburg och sedermera i Saint-Cierge, men nedlade av hälsoskäl 1893 sitt ämbete och ägnade sig helt åt historisk forskning. Han vann världsberömmelse genom sina undersökningar om Franciskus av Assisi, med lärdaste källkritik framlagda bland annat i S. Francisci legenda antiquissima (1898), med litterär mästarhand sammanfattade i Vie de Saint François d'Assise (1893, 38:e upplagan 1912; översatt till alla kulturspråk, svensk upplaga "Den helige Franciskus", 1895, utan noter och vetenskaplig apparat), uppförd på "Index" (1894). Under senare åren uppträdde Sabatier som den romersk-katolska modernismens vältalige försvarare (Les modernistes, 1909, flera upplagar, med mera). Han såg i denna riktning den äkta kristendomen, dock utan att han övergick till katolicismen. I sina historiska arbeten röjer Sabatier Renans inflytande i både förtjänster och brister. Han analyserade i ett par skrifter läget i Frankrike efter 1905 års kyrkliga omvälvning (À propos de la separation des églises et de l'etat, 10:e upplagan 1910, L'orientation religieuse de la France actuelle, 1911). Sabatier delade i början av 1900-talet sin vistelse mellan Assisi, där han var hedersborgare, och trakten av Lyon, där han bode och deltog i det reformerta kyrkolivet. Han förfäktade ivrigt Frankrikes sak i första världskriget. Efter kriget blev han professor i kyrkohistoria vid Strasbourgs universitet.

Källor 

  
 

Franska kyrkohistoriker
Franska professorer i historia
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Franska historiker under 1800-talet
Franska historiker under 1900-talet
Personer från Ardèche
Födda 1858
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Volleyboll vid europeiska spelen 2015

Volleyboll vid europeiska spelen 2015 i Baku avgjordes mellan 13 juni - 28 juni. 12 landslag deltog i herrturneringen och i damturneringen inomhus. Vid de två turneringarna i beachvolleyboll deltog 32 par för herrar och 32 par för damer.

Volleyboll (inomhus) 
Inomhusturneringen i volleyboll inleddes med ett gruppspel där de fyra bästa lagen i varje grupp avancerade till kvartsfinaler. Alla matcher spelades i Bakus kristallhall.

Herrar 
Azerbaidjan var direktkvalificerade som värdland medan 11 lag kvalificerade sig genom Europeiska Volleybollförbundets (CEV) rankingsystem

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Damer 
Azerbaidjan var direktkvalificerade som värdland medan 11 lag kvalificerade sig genom Europeiska Volleybollförbundets (CEV) rankingsystem.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Beachvolleyboll 
Beachvolleybollturneringen spelades på Beach Arena.

Medaljsummering

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Europeiska spelen 2015
Volleyboll vid europeiska spelen
Internationella volleybolltävlingar i Azerbajdzjan
Sverige i U21-Europamästerskapet i fotboll för herrar 1998

Sveriges fotbollslandslag i U21-EM 1998. 

Den svenska truppen till U21-EM i fotboll 1998 bestod enligt nedan.

Förbundskapten
Sveriges förbundskapten var Lars-Olof Mattson.

Spelare

Resultat

Kvartsfinal 
 Norge 1-0 Sverige

Se även
Sveriges herrlandslag i fotboll

Externa länkar
Svenska Fotbollförbundet
 Truppen
 Norge-Sverige

Fotboll i Sverige 1998
U21-EM 1998
U21-Europamästerskapet i fotboll 1998
Sverige i U21-Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004

Sveriges fotbollslandslag i U21-EM 2004. 

Den svenska truppen till U21-EM i fotboll 2004 bestod enligt nedan.

Förbundskapten
Sveriges förbundskapten var Torbjörn Nilsson.

Spelare

Notering. Martin Andersson (IF Elfsborg) var uttagen i den ursprungliga truppen men fick lämna återbud till turneringen. Platsen togs istället av Dennis Melander (Trelleborgs FF).

Resultat

Grupp B 
 Sverige 3-1 Portugal
 Tyskland 1-2 Sverige
 Schweiz 1-3 Sverige

Semifinal 
 Sverige 1-1 Serbien, (5-6 efter straffar)

Bronsmatch 
 Sverige 2-3 Portugal

Se även
Sveriges herrlandslag i fotboll

Externa länkar
Svenska Fotbollförbundet
 Truppen
 Resultat i turneringen

Fotboll i Sverige 2004
U21-EM 2004
U21-Europamästerskapet i fotboll 2004
Gyula Háy

Gyula Háy, född 5 maj 1900 i Abony i Ungern, död 7 maj 1975 i Ascona i Schweiz, var en ungersk dramatiker. Internationellt är han även känd som Julius Hay.

Biografi
Gyula Háy växte upp med tyska som modersmål. Han ville bli arkitekt och studerade vid den tekniska högskolan i Budapest. Efter att den tillfälliga socialistiska rådsrepubliken i Ungern krossades efter Rumäniens invasion 1920 flyttade han till Dresden för att fortsätta studera arikitektur. 1929 flyttade han vidare till Berlin där hans debutpjäs Gott, Kaiser, Bauer hade urpremiär 1932. Efter det nazistiska maktövertagandet 1933 var han tvungen att lämna landet och begav sig då först till Wien, vidare till Zürich 1934 och till Moskva 1935. Efter krigsslutet 1945 återvände han till Ungern. Efter Ungernrevolten 1956 fängslades han för att utvisas tre år senare. Han emigrerade då till Schweiz.

Gyula Háy översatte själv sina pjäser till tyska, en del skrevs direkt på tyska. Hans mest spridda pjäs, Haben, hade urpremiär 1945 på Wiener Volkstheater. Det är den enda av hans pjäser som spelats i Sverige. 1995 gav Radioteatern pjäsen under titeln Den som har i översättning av Ulrika Wallenström, bearbetning av Peter Ferm och i regi av Peo Grape.

Dramatik (urval)
 Gott, Kaiser, Bauer (1932)
 Haben (1938)
 Gerichtstag (1945)
 Energie (1952)
 Der Putenhirt (1954)
 Das Pferd (1964)
 Gáspár Varrós Recht (1965)
 Der Großinquisitor (1969)
 Mohacs Tragödie (1970)

Referenser

Källor
 Gyula Háy, Store norske leksikon (läst 22 juli 2017)
 Gyula Háy, Encyclopédie Larousse (läst 22 juli 2017)
 Julius Háy, Munzinger (läst 22 juli 2017)
 Christina Nord: Ingen make överlever det vita pulvret, Svenska Dagbladet 25/2 1995

Noter

Ungerska dramatiker
Ungerskspråkiga dramatiker
Tyskspråkiga dramatiker
Ungerska författare under 1900-talet
Dramatiker under 1900-talet
Personer från Pest (provins)
Födda 1900
Avlidna 1975
Män
Mladen Božović

Mladen Božović, född 1 augusti 1984 i Titograd (nuvarande Podgorica), SFR Jugoslavien, är en montenegrinsk fotbollsmålvakt som spelar för den grekiska klubben AEL och Montenegros fotbollslandslag.

Externa länkar 

 

Montenegrinska fotbollsspelare
Spelare i FK Budućnost Podgorica
Spelare i FK Partizan Belgrad
Spelare i MOL Vidi FC
Spelare i FK Tom Tomsk
Spelare i AEL 1964
Montenegrinska idrottare under 2000-talet
Födda 1984
Levande personer
Män
Mediearkeologi

Mediearkeologi är en inriktning inom medieforskningen. Mediearkeologin syftar till att undersöka nya mediekulturer genom att studera äldre fysiska former av media och praktiker, gärna det bortglömda och/eller märkliga.

Bakgrund 
Många av de centrala teorierna inom mediearkeologin härstammar från New Film History, en inriktning inom filmvetenskapen som bland annat lägger fokus på filmer och material som tidigare förbisetts i filmhistorien. På samma sätt lägger man inom mediearkeologin fokus på annat än textbaserade medier, sådant som kanske inte fått så stor uppmärksamhet tidigare av andra medieforskare.

Mediearkeologin menar att det inte existerar några ”döda” medier. När nya medier introduceras för användarna lever de gamla medierna kvar i nya kontexter med nya användare. De gamla medierna lever också vidare genom de nya mediernas praktiker.

Det finns stora likheter mellan mediearkeologin och steampunk-rörelsen. Gemensamt för de båda är sättet att se på 1800-talet som inledningen på vår moderna tidsålder, med allt vad det innebär av vetenskap, tekniska framsteg och kapitalistisk media. De har också gemensamt synen på gamla och nya mediers parallellitet, samt att man gärna lyfter upp bortglömda medier eller medier som aldrig realiserades. De båda rör sig i gränslandet mellan teknik, vetenskap och konst.

Influenser 
När medier ändras är det en spegling av ett samhälle i förändring. Forskaren Jussi Parikka, som är en frontfigur inom medieforskningen, menar att mediearkeologin bör ta avstamp någonstans mellan historien och vår tid. Parikka själv anger Michel Foucault och Friedrich Kittler som de två mest inflytelserika teoretikerna för inriktningen.

Eftersom arkivet är en plats där mediearkeologin kan utövas i praktiken, problematiserar Parikka arkivet som begrepp och som medium.

Materialitet 
Den fysiska representationen är avgörande inom mediearkeologin. Den fysiska representationen är något som agerar, som driver utvecklingen framåt och något som låter oss kommunicera över tid och rum. Detta är varför mediearkeologerna intresserar sig för gamla media. De ger en insikt i äldre tiders uppfattningar och sinnesvärld. Genom att studera äldre medier när de var nya kan man också granska och ifrågasätta nya mediers unicitet.

Referenser 

Medievetenskap
John Hult

John Hult kan syfta på:

*John Hult (1888–1950), svensk industriarbetare och riksdagsman
John Hult (1899–1987), svensk kompositör och organist
Nicholas Ray

Nicholas Ray, ursprungligen Raymond Nicholas Kienzle, Jr., född 7 augusti 1911 i Galesville i Trempealeau County i Wisconsin, död 16 juni 1979 i New York i delstaten New York, var en amerikansk filmregissör, manusförfattare och skådespelare. I flera filmer intresserade han sig för outsiders och missanpassade. Hans mest kända film är Ung rebell (Rebel Without a Cause) från 1955 med James Dean i huvudrollen.

Biografi 
Nicholas Ray föddes i Galesville i Trempealeau County, Wisconsin, men växte upp i La Crosse, La Crosse County, i samma delstat.

Han var gift med bland andra skådespelaren Gloria Grahame 1948–1952. Äktenskapet tog slut efter att Grahame hade inlett ett förhållande med Rays 13-årige son Tony.

Hans sista film blev Nick's film (1980, Lightning Over Water) som han gjorde tillsammans med Wim Wenders, där han skildrar sitt eget döende i cancer.

Filmografi i urval 
 (They Live by Night, även manus)
 (Knock on Any Door)
 (A Woman's Secret)
 (In a Lonely Place)
 (Born to Be Bad)
 (On Dangerous Ground, även manus)
 (Flying Leathernecks)
 (Macao, ej krediterad)
 (The Lusty Men)
 (Johnny Guitar, även manus (ej krediterad))

 (Rebel Without a Cause, även synopsis)
 (Run for Cover)
 (Bigger Than Life, även manus (ej krediterad))
 (Hot Blood)
 (Amère victoire, även manus)
 (The True Story of Jesse James)
 (Party Girl)

 (The Savage Innocents, även manus)
 (King of Kings)
 (55 Days at Peking)
 (Der amerikanische Freund, skådespelare)
 (Lightning Over Water, med Wim Wenders, manus och regi)

Referenser

Källor 

 Nicholas Ray, Nationalencyklopedin (läst 11 juni 2015)

Noter

Externa länkar 

Amerikanska filmregissörer
Personer från Trempealeau County
Födda 1911
Avlidna 1979
Män
Strandfotboll vid europeiska spelen 2015

Strandfotboll vid europeiska spelen 2015 i Baku avgjordes mellan 24 juni - 28 juni. Åtta landslag deltog i turneringen som arrangerades för herrar.

Kvalificerade lag 
Azerbajdzjan kvalificerade sig automatiskt som värdland medan de resterande platserna togs av lagen som placerade sig topp åtta i Europamästerskapet i strandfotboll 2014.

Gruppspel
Turneringen inleddes med ett gruppspel där de två främsta avancerade till semifinal. Trean och fyran i grupperna spelade placeringsmatcher om plats 5-8.

Grupp A

Grupp B

Placeringsmatcher

Spelträd

Semifinaler om plats 5-8

Match om 7:e plats

Match om 5:e plats

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Medaljsummering

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Europeiska spelen 2015
Strandfotboll vid europeiska spelen
Midingsbråte naturreservat

Midingsbråte är ett naturreservat i Urshults socken i Tingsryds kommun i Småland (Kronobergs län).

Reservatet är skyddat sedan 1956 och är 2,35 hektar stort. Det är beläget söder om sjön Mien vid gränsen till Blekinge.

Området gränsar i väster till Norra Svansjön. I sluttningen ner mot sjön växer tall, gran och bok. Död ved gynnar förekomsten av organismer.

Källor
Midingsbråte, Länsstyrelsen i Kronobergs län

Naturreservat i Tingsryds kommun
Naturskyddsområden bildade 1956
August Wilson

August Wilson, född Frederick August Kittel Jr. 27 april 1945  i Pittsburgh i Pennsylvania, död 2 oktober 2005 i Seattle i Washington, var en amerikansk dramatiker.

Biografi
August Wilson lämnade skolan som 15-åring efter att ha anklagats för plagiat. 1968 var han medgrundare till Black Horizons Theatre i Pittsburgh åt vilken han skrev och regisserade under tio år. Han publicerade även poesi i olika tidskrifter. Hans genombrottspjäs var Ma Rainey's Black Bottom som gick upp på Broadway och var den första i hans magnum opus, The Pittsburgh Cycle som består av tio pjäser. Man får följa en svart familj i Pittsburgh genom hela 1900-talet. I första delen, Gem of the Ocean, får man möta Aunt Ester Tyler som är en överlevare från slaveriets tid. Fences tilldelades Pulitzerpriset för bästa drama 1987 liksom The Piano Lesson 1990. Fyra ytterligare pjäser i cykeln nominerades: Joe Turner's Come and Gone (1989), Two Trains Running (1992), Seven Guitars (1995) och King Hedley II (2000). Bland övriga utmärkelser han tilldelats kan nämnas hela tio New York Drama Critics’ Circle Award för bästa talpjäs. 2005 hedrades han med att Virginia Theater på Broadway döptes om till August Wilson Theater. 2009 öppnades The August Wilson Center for African American Culture i Pittsburgh. 2013 lades hans barndomshem i Pittsburgh, August Wilson House, till i National Register of Historic Places.

The Pittsburgh Cycle
 Gem of the Ocean (om 1900-talets första decennium, 2003)
 Joe Turner's Come and Gone (om 1910-talet, 1986)
 Ma Rainey's Black Bottom (om 1920-talet, 1984)
 The Piano Lesson (om 1930-talet, 1987)
 Seven Guitars (om 1940-talet, 1995)
 Fences (om 1950-talet, 1985)
 Two Trains Running (om 1960-talet, 1990)
 Jitney (om 1970-talet, 1982)
 King Hedley II (om 1980-talet, 1999)
 Radio Golf (om 1990-talet, 2005)

Referenser

Källor
 August Wilson, Encyclopædia Britannica (läst 26 juli 2017)
 August Wilson, Encyclopædia Britannica (gratisversionen, läst 26 juli 2017)
 August Wilson, Den Store Danske Encyklopædi (läst 26 juli 2017)
 August Wilson, Gyldendals Teaterleksikon (läst 26 juli 2017)

Noter

Externa länkar
 August Wilson i Libris
 August Wilson i Internet Movie Database (IMDb)

Amerikanska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Dramatiker under 1900-talet
Dramatiker under 2000-talet
Författare från Pennsylvania
Personer från Pittsburgh
Födda 1945
Avlidna 2005
Män
Mottagare av Anisfield-Wolf Book Award