kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Comunauté des Religieuses Filles de Notre Dame du Cap-Français

Comunauté des Religieuses Filles de Notre Dame du Cap-Francais var ett kloster i nuvarande Cap-Haïtien på Haiti, dåvarande Cap-Francais i Saint-Domingue. Det omfattade en asyl för kvinnor och en skola för flickor och var aktivt från 1731 till 1793.

Orden hade grundats i Bordeaux i Frankrike år av Mère Jeanne Lestonnac, brors/systerdotter till Michel de Montaigne, och etablerades formellt i november 1731 i Cap-Francais, kolonins dåvarande huvudstad: nunnorna anlände dock inte till Cap förrän år 1733, då klostret i realiteten etablerades. Orden stod nära jesuiterna och blev i Saint-Domingue kända som jesuitine.  Dess medlemmar bar helsvart ämbetsdräkt. De försörjde sig främst på inkomsterna från en plantage strax utanför staden.

Klostret låg med ena sidan mot den offentliga parken mittemot regeringsbyggnaden Le Gouvernement i Cap-Francais. Det räknades som en av kolonins offentliga institutioner, och dess syfte var uttryckligen att fungera som en asyl för kvinnor: det hade en skyldighet att fungera om härbärge för alla behövande och utstötta kvinnor som ansökte om en plats, och anlitades främst av frånskilda kvinnor, eller kvinnor som hade separerat från sina män. Under 1780-talet räknade klostret till 18 nunnor och noviser, och mellan 40- och 50 kvinnliga gäster.

Klostret bedrev också kolonins enda bekräftade skola för flickor, och lärde ut läsning, skrivning och aritmetik till främst elever från staden. Denna undervisning var öppen för både vita, färgade och fria svarta. Abbedissan Marie de Cambolas (1694–1757) hade särskilt engagerat sig i att undervisningen också skulle stå öppen för icke vita elever. En av dess elever var den så kallade "prinsessan Amethyst", som blev känd för att ha rekryterat flera av skolans elever till Dutty Boukmans voodoo-kult vid utbrottet av revolutionen på Haiti 1791: enligt nunnorna hade dessa elever lämnat skolan om nätterna och dansat voodudanser med Boukman i utkanten av staden. Detta blev föremål för en undersökning från kyrkans sida.

Klostret upphörde troligen när Cap-Francais brändes ned under Slaget vid Cap-Français i juni 1793.

Källor
 Joan Dayan: Haiti, History, and the Gods
 James E. McClellan III: Colonialism and Science: Saint Domingue and the Old Regime
 Leslie Anne Brice: Nou La, We Here: Remembrance and Power in the Arts of Haitian Vodou
 Les Congrégations religieuses au Cap Français - St-Domingue 1681-1793 " par Mgr JAN - Port-au-Prince Haïti 1951, pages 205 à 210. 

Saint-Domingue
Flickskolor
Romersk-katolska kloster
1731
Tidigare kloster
Fredriksvallsskolan

Fredriksvallsskolan var en skolbyggnad i Halmstad, som uppfördes 1881 och togs i bruk följande år.

Byggnaden, som tidigare kallades Norra folkskolan, ritades av arkitekten S. Holmén och bestod ursprungligen av två skolbyggnader med vardera 13 klassrum i vardera byggnaden. År 1928 kompletterades skolan med en byggnad för gymnastiklokal och vaktmästarbostad.

Läsåret 1945-1946 fanns här 456 elever. Byggnaden upphörde att vara skola 1969 och revs 1978.

Källor 
 Svenska stadsmonografier - Halmstad - Skolväsendet, Alfred Hässelberg, s. 448.
 Fredriksvallsskolan, Halmstad på Hallands konstmuseums webbplats

Skolbyggnader
Byggnader och anläggningar i Halmstad
Utbildning i Halmstad
Marie Le Masson Le Golft

Marie Le Masson Le Golft, född 1749, död 1826, var en fransk naturforskare. 

Hon var elev till Jacques-François Dicquemare, som var en vän till hennes far. Hon arbetade som lärare i geografi och teckning i Rouen, och publicerade flera vetenskapliga skrifter om bland annat utbildning och naturlära. Hon upprätthöll också en livlig vetenskaplig korrespondens, som gjorde henne internationellt välkänd. 

Hon var den enda kvinnliga medlemmen i Cercle des Philadelphes, den vetenskapliga akademien i Saint-Domingue, i vilken hon var aktiv genom brev. Hon var också medlem av en rad andra akademiska sällskap, bland dem Société royale de Bilbao och l’Académie royale d’Éducation de Madrid. 

Verk 
 Entretien sur Le Havre, Le Havre, chez les libraires, 1781.
 Balance de la nature, Paris, chez Barois l’aîné, 1784 (rééditée par Marc Décimo, Préface La femme qui notait la Nature, Les presses du réel, 2005)
 Esquisse d’un tableau général du genre humain, planisphère imprimé par Moithey, ingénieur-géographe du roi, 1787.
 Le Havre au jour le jour de 1778 à 1790, Éd. Philippe Manneville, Rouen, Société de l’histoire de Normandie, 1999 (procure les Annales de la ville du Havre rédigées par Marie Le Masson Le Golft entre 1778 et 1790, ainsi que des extraits de l'Entretien sur Le Havre.)
 Lettres relatives à l’éducation, Paris, Buisson, 1788

Källor
 James E. McClellan III: Colonialism and Science: Saint Domingue and the Old Regime

Kvinnor
Födda 1749
Avlidna 1826
Franska författare under 1700-talet
Franska forskare
Personer i Saint-Domingue
Cercle des Philadelphes

Cercle des Philadelphes var ett akademiskt sällskap verksamt i Cap-Francais i Saint-Domingue (nuvarande Cap-Haïtien i Haiti) mellan 1784 och 1793. Sällskapet grundades 1784, upphörde med sin verksamhet 1791 och upplöstes slutligen 1793. Det räknas som den främsta akademien i Amerika före franska revolutionen.

Källor
 James E. McClellan III: Colonialism and Science: Saint Domingue and the Old Regime
 http://www.amphilsoc.org/mole/view?docId=ead/Mss.506.7294.C33.1-ead.xml;query=;brand=default

Saint-Domingue
Akademier och lärda samfund i Frankrike
Organisationer bildade 1784
Organisationer upplösta 1793
Nyhemsskolan

Nyhemsskolan är en skolbyggnad i Halmstad.

Den första byggnaden på platsen var ett trähus som uppfördes 1906 och från början innehöll 2 skolsalar och lärarbostäder. En ny huvudbyggnad i sten uppfördes i två etapper 1907 och 1912 innehållande 12 lärosalar, skolkök och vaktmästarbostad. 1927 uppfördes även en gymnastiksal och träslöjdssal.

År 2016 går det cirka 200 elever på skolan i klasserna 0–5. Enligt beslut i Barn- och ungdomsnämnden skall skolan byggas ut till en skola för cirka 500 elever i klasserna 0–6. Skolan har en språkprofil och använder sig av teckenspråk i den dagliga undervisningen för alla elever. Barn med behov av extra stöd inkluderas i skolans vanliga klasser.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Svenska stadsmonografier - Halmstad - Skolväsendet, Alfred Hässelberg, s. 449.

Skolbyggnader
Byggnader och anläggningar i Halmstad
Utbildning i Halmstad
Cap Vauxhall

Vauxhall eller Wauxhall, normalt kallat Cap Vauxhall, var ett nöjesetablissemang i nuvarande Cap-Haitien på Haiti, dåvarande Cap-Francais i Saint-Domingue.

Cap Vauxhall grundades av immigranten Pamelart efter förebilden Vauxhall Tea Gardens i London från 1732, i Carenage norra delen av staden 1776. Det var då en innovation i kolonierna och unik i Västindien. Lokalen fungerade som en mötesplats för tedrickning, sällskapsspel och läsning. Det var också populärt som festlokal. Där hölls regelbundet offentliga baler mot inträde, och stadens fria färgade arrangerade fest där varje söndag. Cap Vauxhall tvingades stänga 1777 på grund av etniska konflikter, då vita gäster stängdes ute från de färgade balerna, och dess ägare såg sig tvungen att börja tillämpa den rassegregation som sedan öppnandet av Comédie du Cap 1764 hade varit obligatorisk i alla offentliga etablissemang. Detta tilldrog sig stor uppmärksamhet. Framför allt hade vita män protesterat då de hade utestängts från att få träffa färgade kvinnor för sexuella förbindelser. Cap Vauxhall introducerade dock ett nytt nöjesetablissemang i Saint-Domingue, som snabbt blev populärt, och nya "Vauxhalls" grundades därefter överallt i kolonin.

Källor
 James E. McClellan III: Colonialism and Science: Saint Domingue and the Old Regime
 The Strange History of the American Quadroon 
 John D. Garrigus: Before Haiti: Race and Citizenship in French Saint-Domingue

Saint-Domingue
Kulturåret 1776
Stenstorpsskolan

Stentorpsskolan är en skolbyggnad i Halmstad.

Redan 1871 fanns en småskola "å lägenheten Stenstorp på stadens norra utmark". Sedan brännvinsbolaget i Halmstad skjutit till pengar byggdes 1875 ett skolhus i Stenstorp, vilket ännu är i bruk, det äldsta bevarade skolhuset i staden. Till en början inrymdes småskoleundervisningen på vindsvåningen, men 1896 uppfördes en särskild småskolebyggnad. 1904 utökades denna med en folkskolesal, och 1914 fick skolhuset även en andra våning med två skolsalar. 1931 genomfördes en om- och tillbyggnad då Stentorpsskolan erhöll fyra nya klassrum, slöjdsal och gymnastiksal, samtidigt som en äldre byggnaden blev skolmatsbespisning.

Källor 
 Svenska stadsmonografier - Halmstad - Skolväsendet, Alfred Hässelberg, s. 450.

Skolbyggnader
Lake Wakatipu

Lake Wakatipu är en sjö på Sydön i Nya Zeeland. Den ligger i regionen Otago och gränsar till Southland.

Etymologi 
Namnet på sjön är maori och kommer från ordet Whakatipu wai-māori. Den ungefärliga betydelse för Wakatipu kan vara "växande kanot" eller "växande havsvik". Waka kan också syfta på "ihålig".

Geografi 

Med en längd på 80 kilometer är det Nya Zeelands längsta sjö, och dess yta, 291 km2, gör den till den tredje största. Den ligger 310 meter över havet vid Sydalpernas södra del. Sjön är djup, medeldjupet är 230 meter, medan det största djupet mäter 380 meter. Floden Dart River är sjöns norra inflöde. 

Formen på Lake Wakatipu kan liknas vid ett omvänt "N". Enligt maorilegender har sjön fått sitt utseende efter en jätte, Matau, som brändes till döds och bildade formationen sedan han lagt sig på sidan.

Den norra delen av sjön löper söderut i 30 kilometer innan den svänger tvärt i en ostlig riktning. Cirka 20 kilometer senare fortsätter den sedan återigen söderut i ytterligare 30 kilometer. Vid dess södra strand ligger byn Kingston. Queenstown är också beläget vid sjön. Fyra öar finns, Pig Island, Pigeon Island, Tree Island och Hidden Island.

Omgivningar 

Sjön omges av berg. Bergskedjan The Remarkables ligger vid dess sydöstra ände. 

Lake Wakatipu är ett populärt resmål för äventyrsturism, exempelvis finns skärmflygning, bungyjump, skidanläggningar och vandringsleder tillgängliga i området. Flera vingårdar är belägna i närliggande Gibbston Valley. 

Ett gammeldags ångfartyg, T S S Earnslaw, trafikerar sjön.

Djurliv 

Lake Wakatipu är ett hem för den nyzeeländska ålen. Ett exemplar som fångades 1886 är det hittills största för denna art. Andra fiskar som förekommer är lax och regnbågsöring. Dessa är föda för australskarven. Gräsanden är vanlig i området och nyazeelanddykanden är en mindre andfågel som också finns i anslutning till sjön.

I populärkulturen 
Lake Wakatipu fungerade som en kopia av Loch Ness i filmen Vattenhästen (originaltitel: The Water Horse: Legend of the Deep) från 2007. Sjön har geografiska likheter med Loch Ness och valdes ut som en av de huvudsakliga inspelningsplatserna för filmen. 

Sjön användes också i inspelningen av Sagan om Ringen, bland annat i scenerna i Amon Hen.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

 Lake Wakatipu | Queenstown, New Zealand
 Lake Wakatipu - Queenstown New Zealand
 Wakatipu Lake | lake, New Zealand | Encyclopedia Britannica

Insjöar i Nya Zeeland
Sydön
Anna Lidman

Anna Kristina Lidman, född 6 april 1983 i Skellefteå Sankt Olovs församling, Skellefteå, är en svensk sångerska, låtskrivare och producent bosatt i Stockholm.

Biografi
Anna Lidman spelade rollen som Ozzy i den svenska uppsättningen av Queens musikal We Will Rock You 2010. Hon gjorde sedan rollen på tre språk i fyra olika länder. Sverige, Norge, Tyskland och Schweiz.

2013 vann hon med sitt band EKO Sveriges Radios låtskrivartävling Svensktoppen Nästa. 
2014 medverkade hon i Melodifestivalen med EKO. 

2016 gjorde Anna Lidman solodebut med debutskivan Between Hello And Goodbye.

2017–2018 gjorde hon rollen som Magenta i den europeiska uppsättningen av musikalen Rocky Horror Show.

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 
 https://www.facebook.com/annalidmanofficial
 http://annalidman.ales.se

Svenska sångare under 2000-talet
Deltagare i Melodifestivalen 2014
Musiker från Skellefteå
Födda 1983
Levande personer
Kvinnor
(R)evolution: The Remixes

(R)Evolution: The Remixes är ett remixalbum av den tyske trance-DJ:n Paul van Dyk utsläppt den 22 februari 2013. Albumet innehåller 18 remixade låtar som ursprungligen kommer från albumet  Evolution från 2012.

Remixalbum 2013
Album av Paul van Dyk
Ideon (olika betydelser)

Ideon kan syfta på:
Ideon – en forskningsby i Lund
 Ideon Gateway – en  byggnad som ligger i norra delen av Ideon i nordöstra Lund
 Ideon-Malmö – tidigare namn på en  en forskningspark i Malmö, se Medeon
Space Runaway Ideon – eller The Ideon, en japansk anime-TV-serie
Idéonteatern – Stockholm

Se även
Ideon Gateway, byggnad i Lund
Odeon
Dieter Grau

Dieter Grau, född 24 april 1913 i Berlin, död 17 december 2014 i Huntsville, Alabama, USA, var en tysk-amerikansk raketforskare. Han är känd som medlem i Wernher von Brauns raketforskargrupp som utvecklade raketer i Peenemünde och efter andra världskriget de amerikanska rymdraketerna.

Grau studerade elektroteknik vid Technische Universität Berlin och började arbeta vid Siemens. Under kriget inkallades han och hamnade sedermera vid raketforskningen vid Heeresversuchsanstalt i Peenemünde. 1943 kallades han in till östfronten och var i Ryssland under fyra månader innan han fick återvända till Peenemünde. 1946 värvades han av den amerikanska militären och flyttade till USA. Dieter Grau började vid NASA och Marshall Space Flight Center 1950. Från 1960 arbetade han som ansvarig för raketernas säkerhet och tillförlitlighet och arbetade med rymdprojekten Mercuryprogrammet, Geminiprogrammet och Apolloprogrammet. Han gick i pension 1973.

Källor
Minnesord över Dieter Grau, The Huntsville Times

Födda 1913
Avlidna 2014
Hundraåringar
Apolloprogrammet
Amerikanska forskare under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Forskare från Berlin
Män
20th Century Hits

20th Century Hits är ett remixalbum av Boney M. som producerades av BMG 1999. Albumet innehåller remixversioner på Boney M:s hitlåtar från 1970-talet som Daddy Cool, Ma Baker, Hooray! Hooray! It's a Holi-Holiday och Sunny.

Källor 

Remixalbum 1999
Album av Boney M.
Engelskspråkiga musikalbum
Never Let Me Down Again

Never Let Me Down Again är en låt av den brittiska gruppen Depeche Mode. Det är gruppens nittonde singel och den andra från albumet Music for the Masses. Singeln släpptes den 24 augusti 1987 och nådde som bäst 22:a plats på den brittiska singellistan.

Utgåvor och låtförteckning 
Samtliga sånger är komponerade av Martin Gore.

7": Mute / Bong14 (UK)
 "Never Let Me Down Again" – 4:20
 "Pleasure, Little Treasure" – 2:52

12": Mute / 12Bong14 (UK)
 "Never Let Me Down Again (Split Mix)" – 9:34
 "Pleasure, Little Treasure (Glitter Mix)" – 5:34
 "Never Let Me Down Again (Aggro Mix)" – 4:53

12": Mute / L12Bong14 (UK)
 "Never Let Me Down Again (Tsangarides Mix)" – 4:22 (Remixed by Chris Tsangarides)
 "Pleasure, Little Treasure (Join Mix)" – 4:53 (Remixed by John Fryer & Paul Kendall)
 "To Have and to Hold (Spanish Taster)" – 2:33

Kassett: Mute / CBong14 (UK)
 "Never Let Me Down Again (Split Mix)" – 9:34
 "Pleasure, Little Treasure (Glitter Mix)" – 5:34
 "Never Let Me Down Again (Aggro Mix)" – 4:53

CD: Mute / CDBong14 (UK)
 "Never Let Me Down Again (Split Mix)" – 9:34
 "Pleasure, Little Treasure (Join Mix)" – 4:53
 "To Have and to Hold (Spanish Taster)" – 2:33
 "Never Let Me Down Again (Aggro Mix)" – 4:53

CD: Sire (US)
 "Never Let Me Down Again" – 4:20
 "Pleasure, Little Treasure" – 2:52
 "Never Let Me Down Again (Split Mix)" – 9:34
 "Pleasure, Little Treasure (Glitter Mix)" – 5:34
 "Never Let Me Down Again (Aggro Mix)" – 4:53
 "Never Let Me Down Again (Tsangarides Mix)" – 4:22
 "Pleasure, Little Treasure (Join Mix)" – 4:53
 "To Have and To Hold (Spanish Taster)" – 2:33

Referenser

Noter 

Musiksinglar 1987
Singlar av Depeche Mode
Musikvideor regisserade av Anton Corbijn
Porcius Festus

Porcius Festus, ibland bara Festus, död 62, var prokurator i Romerska Judéen åren 60–62 efter Kristus. Han efterträdde Antonius Felix och omnämns i Apostlagärningarna i Nya Testamentet i Bibeln i samband med rättegången mot Jesusaposteln Paulus.

Källor 
 

Män
Romerska politiker
Personer i Nya testamentet
Avlidna 62
Apostlagärningarna
Kylie's Non-Stop History 50+1

Kylie's Non-Stop History 50+1 är ett remixalbum av Kylie Minogue från 1993. Det innehåller en samling remixar av Kylie Minogues hitlåtar från främst 1980-talet.

Remixalbum 1993
Album av Kylie Minogue
Engelskspråkiga musikalbum
Super Remix

Super Remix är det första remixalbumet av den italienska pop-artisten Sabrina Salerno, utgivet av Casablanca Records år 1990.

En version av singeln "Gringo" finnes på detta album, vilket innebär att "Super Remix" är enda albumet som innehåller denna låt.

Låtlista 
The Sexy Girl Mix for Boys and Hot Girls – 6:39
Doctor's Orders (Extended Remix) – 5:02
My Chico (P.W.L. Mix) – 6:10
Sex (Remix) – 3:58
Like a Yo-Yo (P.W.L. Mix) – 6:30
Guys and Dolls (Extended Remix) – 5:06
All of Me (Boy Oh Boy) (P.W.L. Remix) – 6:00
Gringo (Extended Remix) – 5:00

Album av Sabrina Salerno
Musikalbum 1990
Remixalbum 1990
Engelskspråkiga musikalbum
Léon Poliakov

Léon Poliakov (), född 25 november 1910 i Sankt Petersburg, död 8 december 1997 i Paris, var en fransk historiker som skrev flera framstående verk om antisemitism och Förintelsen.

Biografi 
Poliakov föddes i en judisk familj i Sankt Petersburg. Hans far var tidningsredaktör. I samband med oktoberrevolutionen 1917 flydde familjen till Berlin. På grund av den gryende nazismen och den allt starkare antisemitismen i Tyskland flyttade familjen 1924 till Paris. Poliakov studerade juridik vid Paris universitet.

1933 startade Poliakov, tillsammans med sin far, den antinazistiska tidningen Pariser Tageblatt.

I samband med andra världskrigets utbrott tog Poliakov värvning i franska armén. I juni 1940 blev han tillfångatagen av tyskarna tillsammans med resten av sin bataljon i Saint-Valery-en-Caux. Tre månader senare lyckades han rymma från det fångläger i Doullens där han hölls fången. Han anslöt sig därefter till den franska motståndsrörelsen mot den tyska ockupationen av Frankrike.

1943 grundade Poliakov, tillsammans med den franske rabbinen Isaac Schneersohn, Centre de documentation juive contemporaine ("Centret för samtida judisk dokumentation") som hade till syfte att dokumentera Förintelsen och andra judeförföljelser under andra världskriget. Efter kriget medverkade Poliakov i den franska delegationen till Nürnbergrättegångarna.

Mellan 1954 och 1971 var Poliakov forskningschef vid Centre national de la recherche scientifique (CNRS) i Paris.

Poliakov utkom 1981 med sina memoarer L'Auberge des musiciens.

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1910
Avlidna 1997
Män
Franska historiker
Förintelsehistoriker
Mottagare av Anisfield-Wolf Book Award
Run 2

Run 2 är en singel från 1989 av New Order, från albumet Technique som kom samma år. Låten hette bara "Run" på albumet. Den remixades inför singelsläppet, därav "Run 2". John Denvers skivbolag stämde New Order för att de tyckte att delar av Run 2 var för lika John Denvers Leaving on a Jetplane. Det hela löstes emellertid utanför rättssalen och man tog med John Denvers namn bland de övriga låtskrivarnas.

Låtlista
Run 2
MTO

Källor

 

Musiksinglar 1989
Singlar av New Order
Kommunala flickskolan i Halmstad

Kommunala flickskolan i Halmstad var en flickskola i Halmstad. Skolan grundades 1876, och upphörde som flickskola år 1971.

Redan på 1840- och 1850-talet hade en privat flickskola inrättats av två mamseller Hamnerin. Man undervisade i tyska och franska, men utbildningen låg på en ganska låg nivå, den sågs främst som ett förnämare alternativ till folkskolan. En flickskola av högre standard inrättades 1867 av lärarna vid stadens elementarläroverk. På grund av ekonomiska svårigheter lades skolan dock ned 1874. 

Från 1875 anvisades statsunderstöd för inrättandet av flickskolor, vilket ledde till ett förnyat försök i Halmstad samma år då Högre Elementarläroverket i Halmstad för kvinnlig ungdom grundades. Föreståndare blev handarbetsläraren Elise von Hårleman, som kom att leda skolan fram till 1889. Redan första terminen inskrevs 67 elever som fördelades på fyra tvååriga klasser. Tre lärarinnor anställdes. Till en början inrymdes skolan i förhyrda lokaler i hörnet av Kyrkogatan och Storgatan där tidigare den privata flickskolan varit inrymd. Redan 1876 hyrde man även lokaler på andra sidan kyrkogatan, och den flicka som skötte ut- och inringningar från lektioner stod i gatuhörnet för att klockan skulle höras i bägge byggnaderna. 1879 flyttades skolan till rymligare lokaler i hörnet av Köpmans- och Brogatorna. Efter en längre tids utredning lyckades man 1889 ta i bruk en ny egen skolbyggnad, med 12 lärosalar, bönsal och gymnastiksal, ritad av arkitekt Knut Beckeman.

Efter inflyttningen i de nya lokalerna ökade antalet elever snabbt, frän att tidigare varierat mellan 67 och 104, till att redan före sekelskiftet 1900 passera 200 elever. 1905 försågs byggnaden med ytterligare en våning för att kunna möta de ökade antalet elever. Från 1914 hyrdes även lokaler i en närbelägen fastighet. Kulmen i elevantalet kom 1920 med ca 310 elever i den egentliga flickskolan och 80 i förberedande klasser. Ännu 1945 hade man dock 287 elever. År 1930 kommunaliserades flickskolan och den 1 juli 1931 ändrades namnet till Halmstads kommunala flickskola. De förberedande klasserna försvann efter övertagandet.

Källor 
 Svenska stadsmonografier - Halmstad - Skolväsendet, Alfred Hässelberg, s. 484-495.

Noter

Ej längre existerande skolor i Sverige
Halmstads historia
Flickskolor i Sverige
Utbildning i Halmstad
M/S Fragancia

M/S Fragancia är en av Färjerederiets vägfärjor som sedan 1981 är en reservfärja för olika färjeleder

Tidslinje
1971 Insatt på Vaxholmsleden
1982: Ombyggd, maskineri byts ut, färjan förlängs och ny styrhytt monteras
1983: Insatt på Ljusteröleden
1984: Insatt på Furusundsleden
1988-1992: Insatt som reservfärja på Ljusteröleden
1993: Ombyggd med ny styrhytt av Alandia Yards, Mariehamn, Finland
1995-2005 var Fragancia insatt som reservfärja på Ljusteröleden och Furusundsleden
2006-2014: Insatt på Oxdjupsleden
2014: Reparation och maskinbyte i Oskarshamn 2014.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor
trafikverket.se - Färjan Fragancia
Fakta om fartyg - M/S Fragancia

Externa länkar

Aktuell position på marinetraffic.com

Svenska statliga färjor
Vaxholms kommun
Transport i Värmdö kommun
Fartyg byggda i Åmål
The Best Remixes

The Best Remixes är ett remixalbum av Cyndi Lauper från 1989. Albumet innehåller remixar av hennes tidigare hitlåtar från 1980-talet som bland annat Girls Just Want to Have Fun.

Remixalbum 1989
Album av Cyndi Lauper
Engelskspråkiga musikalbum
Hôpital de la Charité (Cap-Haïtien)

Hôpital de la Charité var ett kloster i nuvarande Cap-Haitien på Haiti, dåvarande Cap-Francais i Saint-Domingue. Det fungerade som sjukhus och betraktas som en av de större offentliga institutionerna i Saint Domingue före revolutionen. 

Klostret grundades av barmhärtighetsbröderna Saint-Jean-de-Dieu i staden Cap-Francais 1698. Det flyttades dock 1699 till en plantagebyggnad strax söder om staden, och fick offentligt patentbrev 1719. Det blev det första av många sjukhus av samma slag i kolonin, följt främst det i Port-au-Prince, som grundades 1751 och tog emot 3000 patienter. Sjukhuset gynnades och expanderade 1777-82, då de användes av militären under det amerikanska frihetskriget. Sjukhuset bestod av tolv paviljonger förutom själva huvudbyggnaden, där även munkarna bodde, och kunde ta emot mellan 800 och 1000 patienter. Det fungerade som undervisningsanstalt för läkare, apotekare och övrig medicinsk personal: stadens privatläkare var tvungna att regelbundet praktisera där, och läkare från Frankrike ska ha fått bevisa sig där innan de tilläts praktisera i övriga kolonin. Sjukhuset försörjdes verksamheten på den sockerplantage där dess byggnad låg.

Källor
 James E. McClellan III: Colonialism and Science: Saint Domingue and the Old Regime
Saint-Domingue
Romersk-katolska kloster
Tidigare kloster