kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kosmos (roman)

Kosmos är en roman från 1965 av den polske författaren Witold Gombrowicz. Den utspelar sig i mellankrigstidens Zakopane dit två unga män har sökt sig över sommaren. Väl där upptäcker de en rad märkligheter, bland annat en död sparv som någon har hängt med en ståltråd, som de börjar att utreda. Boken var författarens sista roman. En svensk översättning av Stefan Ingvarsson gavs ut 2004.

Boken tilldelades det spanska litteraturpriset Premio Internacional 1967. En filmatisering i regi av Andrzej Żuławski hade premiär 2015.

Källor

Externa länkar
 Kosmos på Gombrowicz.net 

Polen i skönlitteratur
Polska romaner
Polskspråkig skönlitteratur
Romaner som blivit film
Skönlitteratur 1965
Bituriger

Bituriger är ett mäktigt keltiskt folk i Akvitanien, sydvästra Frankrike under förromersk tid.

De sönderföll i cubernas och viviscernas stammar. De förras huvudort vara Avaricum (Bourges), som under Vercingetorix uppror 52 f. Kr. erövrades av Julius Caesar. De senares huvudort var Burdigala (Bordeaux).

Källor 
 

Antikens folkslag
NGC 1846

NGC 1846 är en klotformig stjärnhop i Stora magellanska molnet i stjärnbilden Svärdfisken. Den upptäcktes den 6 november 1826 av James Dunlop.

Källor

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Svärdfisken
1846
56-SC67
Astronomiska upptäckter 1826
Stora magellanska molnet
NGC 1809

NGC 1809 är en spiralgalax i stjärnbilden Svärdfisken. Den upptäcktes år 1834 av John Herschel.

Källor

Spiralgalaxer
Stjärnbilden Svärdfisken
1809
016599
56-48
Astronomiska upptäckter 1834
NGC 1808

NGC 1808 är en stavgalax i stjärnbilden Duvan. Den upptäcktes den 20 maj 1826 av James Dunlop.

Källor

Stavgalaxer
Stjärnbilden Duvan
1808
016779
-06-12-005
305-8
Astronomiska upptäckter 1826
Qi, Hebi

Qi, även romaniserat Chihsien, är ett härad som lyder under Hebis stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i norra Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
NGC 1806

NGC 1806 är en klotformig stjärnhop i Stora magellanska molnet i stjärnbilden Svärdfisken. Den upptäcktes år 1836 av John Herschel.

Källor

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Svärdfisken
1806
56-SC47
Astronomiska upptäckter 1836
Stora magellanska molnet
Gunnar Biörklund

Erik Gustaf Gunnar William Biörklund, född 21 juni 1898 i Malmö Sankt Petri församling, död 21 februari 1973 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk jurist och polisskolerektor.

Efter akademiska studier blev Biörklund filosofie kandidat 1919 och juris kandidat 1921 varpå han gjorde tingstjänstgöring 1922–1925. Han blev amanuens vid Överståthållarämbetet för polisärenden 1925, notarie där 1926, polisassessor 1927, biträdande polisdomare 1930 och polisintendent 1931. Han var föreståndare för underbefälets poliskurser 1934–1939 och rektor för Statens polisskola 1938–1964.

Han var sakkunnig i kommittén för omorganisation av polisundervisningen 1937. Han författade Kommentarer till trafiklagstiftningen, Lärobok i straffrätt samt artiklar i straffrättsliga och specialstraffrättsliga ämnen.

Gunnar Biörklund var son till förste stationsskrivaren Gustaf Björklund och Selma Sövig. Han gifte sig 1930 med tyskfödda Annemarie Köhler (1903–1995), dotter till bokförläggaren Adolf Köhler och Hertha Wiessner. De fick två barn: tingsnotarien Kjell Biörklund (1932–1957) och TV-hallåan Amelie Appelin (1937–2004). Makarna Biörklund är begravda i familjegrav på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Källor
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Noter

Externa länkar
Gunnar Biörklund på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska jurister
Svenska skolledare under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1973
Män
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Jurister från Malmö
Snowpiercer

Snowpiercer (; hanja: 雪國列車; RR: Seolgungnyeolcha) är en sydkoreansk science fiction-actionfilm från 2013, baserad på den franska serieromanen Le Transperceneige av Jacques Lob, Benjamin Legrand och Jean-Marc Rochette. Filmen är regisserad av Bong Joon-ho, och skriven av Bong och Kelly Masterson. Filmen är Bongs engelskspråkiga debut; cirka 80 procent av filmen spelades in på engelska. 

Filmens rollfigurer spelas av Chris Evans, Song Kang-ho, Tilda Swinton, Jamie Bell, Octavia Spencer, John Hurt och Ed Harris.

Rollista 
 Chris Evans - Curtis Everett
 Song Kang-ho - Namgoong Minsu
 Tilda Swinton - Mason
 Jamie Bell - Edgar
 Octavia Spencer - Tanya
 Ewen Bremner - Andrew
 John Hurt - Gilliam
 Ed Harris - Wilford
 Go Ah-sung - Yona
 Luke Pasqualino - Grey
 Emma Levie - Claude
 Alison Pill - Lärare
 Vlad Ivanov - Franco the Elder
 Adnan Hasković - Franco the Younger
 Clark Middleton - Painter
 Tómas Lemarquis - Egg-head
 Stephen Park - Fuyu
 Paul Lazar - Paul
 Jean-Marc Rochette - Cameoroll 
 Benjamin Legrand - Cameoroll

Referenser

Externa länkar
 
 
 
 
 

Filmer 2013
Filmer 2014
Sydkoreanska actionfilmer
Engelskspråkiga filmer
Koreanskspråkiga filmer
Filmer från The Weinstein Company
Filmer i regi av Bong Joon-ho
Campeonato Ecuatoriano de Fútbol Serie A 2015

Campeonato Ecuatoriano de Fútbol Serie A 2015 är den högsta divisionen i fotboll i Ecuador för säsongen 2014 och består av två mästerskap - Primera Etapa och Segunda Etapa (första och andra etappen). Vardera mästerskap består av tolv lag som spelade en match hemma och en match borta mot varandra, vilket innebar 22 matcher per lag och mästerskap. Primera División kvalificerar även lag till Copa Libertadores 2016 och Copa Sudamericana 2016. Vinnaren av varje mästerskap kvalificerar sig till en final där 2014 års säsongs mästare koras.

Poängtabeller
Tabellen är uppdaterad med matcher spelade till och med den 25 november 2015.

Final

Sammanlagd tabell
De lag som vunnit antingen Primera Etapa eller Segunda Etapa står i fetstil. Vinnarna av dessa serier kvalificerar sig för final och därmed även för Copa Libartadores 2016. Vinnaren av finalen kvalificerar sig för Copa Sudamericana 2016. Det bästa laget i den sammanlagda tabellen utöver dessa två lag kvalificerar sig för Copa Libertadores, medan de tre följande lagen kvalificerar sig för Copa Sudamericana. De två sämsta lagen i den sammanlagda tabellen flyttas ner en division. Mästerskapssegraren står i fetstil.

ES - Etappsegrare och därmed kvalificerade till Copa Libertadores.
LM - Ligamästare och därmed även kvalificerade till Copa Sudamericana.

Färgkoder: – Kvalificerade för Copa Libertadores 2016 och Copa Sudamericana 2016
 – Kvalificerade för Copa Libertadores 2016
 – Kvalificerade för Copa Sudamericana 2016
 – Nedflyttade

2015 i Ecuador
Fotbollssäsongen 2015
2015
Ovčaras minnescentrum

Ovčaras minnescentrum, på kroatiska Spomen dom Ovčara (Ovčara minneshem), är ett museum och minnesmärke i Ovčara utanför Vukovar i Kroatien. Det uppfördes år 2006 och rymmer en permanent utställning som tillägnat minnet över de 261 personer som dog i Vukovarmassakern under det kroatiska självständighetskriget (1991–1995).

Bakgrund 
Den 18 november 1991 intogs Vukovar av den jugoslaviska armén (då till största del bestående serbiska enheter) och serbiska paramilitära styrkor. Den 18–21 november 1991 förde de serbiskdominerade militära enheterna kroatiska soldater och civila från Vukovars sjukhus till Ovčara där de torterades och sedan dödades. Platsen som de serbiska enheterna hade sett ut för massakern var en plats i närheten av en hangar tillhörande en gård som ingick i jordbrukskonglomerat Vupik. De serbiska soldaterna använde hangaren som koncentrationsläger i vilken de internerade fångarna tillbringade de sista timmarna innan massakern. Under de dagar massakern fortlöp dödades 261 personer.

Minnesmuseet 

Ovčaras minnescentrum invigdes den 20 november 2006. Det upptar en yta om 300 kvadratmeter och är en ombyggnation av den hangar som de serbiska militärerna använde för att internera kroatiska krigsfångar. Det drivs av den kroatiska föreningen för tidigare internerade i serbiska koncentrationsläger, Hrvatsko društvo logoraša srpskih koncentracijskih logora. 

I byggnadens centrala del finns en spiral som symboliserar den "slutna kretsen av ondska". I golvet finns hylsor som symboliserar ammunitionen som användes vid massakern. I museets tak finns 261 lampor i formen av en stjärna. Lamporna symboliserar de personer som dog i massakern. På minnesmuseets väggar hänger marmortavlor med bilder av de dödade och i utställningen ingår en del av deras personliga ägodelar.

Besökare 
Åren 2006–2010 hade minnesmuseets besökts av omkring 720 000 människor. Flest besökare har minnesmuseet under perioden 10-20 november varje år då det besöks av omkring 30 000 personer. En stor del av besökarna utgörs av grundskolelever som i utbildningssyfte besöker minnescentret. Programmet är anpassat efter elevernas ålder och detaljerade beskrivningar utelämnas.

Noter

Externa länkar 

Minnesmärken för kroatiska självständighetskriget i Vukovar 
Museer i Vukovar
Museer invigda 2006
NGC 1800

NGC 1800 är en oregelbunden galax i stjärnbilden Duvan. Den upptäcktes den 19 november 1835 av John Herschel.

Källor

Oregelbundna galaxer
Stjärnbilden Duvan
1800
016745
-05-13-004
422-30
Astronomiska upptäckter 1835
NGC 1783

NGC 1783 är en klotformig stjärnhop i Stora magellanska molnet i stjärnbilden Svärdfisken. Den upptäcktes den 13 december 1835 av John Herschel.

Källor

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Svärdfisken
1783
85-SC29
Astronomiska upptäckter 1835
Stora magellanska molnet
HD-objekt
Kubasvartvråk

Kubasvartvråk (Buteogallus gundlachii) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Kubasvartvråken är en stor och bredvingad vråk. Adulta fåglar är helt mörkbruna till svarta på kroppen, med gul näbb och gula ben. I flykten syns tydliga vita fläckar nära vingspetsarna. Ungfågeln är brun ovan och streckad under, något lik ung bandvingad vråk och rödstjärtad vråk. Sittande skiljer sig ungfågeln från rödstjärtad vråk genom tydligt tecknat huvud och i flykten genom mycket bredare vingar och kortare stjärt. 

Jämfört med mindre svartvråk (som den tidigare ansågs utgöra en underart till, se nedan) är kubasvartvråken mindre, med brunare fjäderdräkt, tydligare ljusa fjäderspetsar, mycket större vita fläckar på vingundersidan, ett ljust strupsidestreck och avsaknad av rostfärgat inslag i vingen.

Lätet består av en upprepad serie med tre till fyra visslingar, med betoning på de första två tonerna, därav artens lokala namn "BA-TIS-ta".

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk på Kuba och Isla de la Juventud. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln ansågs tidigare utgöra en underart till mindre svartvråk (Buteogallus anthracinus), men urskiljs numera allmänt som egen art, baserat på skillnader i utseende och läte.

Levnadssätt 
Kubasvartvråken ses mestadels nära kusten i och intill mangroveskog. Mer sällan påträffas den på sandstränder och palmsavann. Födan består av krabbor, men också död fisk, gnagare och ödlor. Fågeln spanar efter byten från en sittplats i ett träd eller från marken. Den tros häcka från januari till juni. Arten är i stort stannfågel.

Status 
Kubasvartvråken är lokalt vanligt förekommande, men beståndet är mycket litet, uppskattat till endast mellan 1 000 och 2 500 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av förstörelse och degradering av våtmarksmiljöer. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Johannes Christoph Gundlach (senare ändrat till Juan Cristóbal Gundlach, 1810–1896), tysk ornitolog, zoolog, entomolog boende på Kuba 1839-1896.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Kuba
NGC 1754

NGC 1754 är en klotformig stjärnhop i Stora magellanska molnet i stjärnbilden Taffelberget. Den upptäcktes år 1836 av John Herschel.

Källor

 NGC 1754 på Messier45.com

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Taffelberget
1754
56-SC25
Astronomiska upptäckter 1836
Stora magellanska molnet
Whiplash (film)

Whiplash är en amerikansk dramafilm från 2014, skriven och regisserad av Damien Chazelle. Skådespelaren Miles Teller spelar som en ung jazztrummis vid namn Andrew Neiman som deltar i en av Amerikas bästa musikskolor, under ledning av skolans skräckinjagande jazzmaestro Terence Fletcher, spelad av J. K. Simmons. Övriga skådespelare inkluderar Paul Reiser, Melissa Benoist, Austin Stowell, Jayson Blair och Kavita Patil.

Filmen hade premiär i Sundance Film Festival den 16 januari 2014. Kort efter filmens premiär förvärvade Sony Pictures Worldwide de internationella distributionsrättigheterna. I Sverige visades filmen på Stockholms filmfestival den 11 november 2014 och på biografer den 6 februari 2015.

Handling 
Den 19-årige Andrew Neiman är en jazztrummis som studerar på en musikhögskola i New York. Terence Fletcher, som leder skolans främsta jazzensemble, upptäcker Andrew och tar med honom i sitt jazzband. Där får Andrew stå ut med hårt kränkande av Fletcher som ständigt förolämpar och hånar honom varje gång han inte uppnår Fletchers förväntningar. Desperat över att imponera på Fletcher övar Andrew tills han blöder från sina händer och gör slut med sin flickvän för att få bort all distraktion.

Rollista

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2014
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
New York på film
Filmer som utspelar sig på skolor
Filmer i regi av Damien Chazelle
NGC 1744

NGC 1744 är en spiralgalax i stjärnbilden Haren. Den upptäcktes den 20 november 1835 av John Herschel.

Källor

Spiralgalaxer
Stjärnbilden Haren
1744
016517
-04-12-029
486-5
Astronomiska upptäckter 1835
Gråvråk

Gråvråk (Buteo plagiatus) är en huvudsakligen centralamerikansk fågel i familjen hökar. Jämfört med andra vråkar är den påtagligt höklik, med lång stjärt och korta vingar. Den är nära släkt med arten gråstrimmig vråk och dessa behandlades tidigare som en och samma art.

Utseende och läten 
Gråvråken är en liten (41–44 cm) vråk med relativt lång stjärt och korta vingar som får den att likna hökar i släktet Accipiter. Fjäderdräkten är ljusgrå hos adulta fåglar med svartvit bandat stjärt och tätt gråbandad undersida. Ungfågeln är karakteristiskt tecknad med vita övre stjärttäckare, brun ovansida, ljus fläckad undersida och vit kind med tydliga ögon- och mustaschstreck. Lätet består av utdragna sorgsamma visslingar.

Arten är mycket lik gråstrimmig vråk (B. nitidus) och behandlades tidigare som underart till denna. Gråstrimmig vråk är dock gråbandad även på hjässa, nacke, rygg och vingar. Vidare har den ett bredare vitt band på övre stjärttäckarna. Lätet skiljer sig också, kortare och med en plötslig sänkning av tonhöjden i mitten.

Utbredning och systematik 
Gråvråk återfinns i låglänta områden från sydvästra USA till sydvästra Costa Rica. Tidigare betraktades den som en underart av gråstrimmig vråk (Buteo nitidus), men urskiljs nu som egen art efter studier som visar på skillnader i både utseende och läten. De har båda tidigare placerats i det egna släktet Asturina, men detta inkluderas numera vanligen i Buteo efter genetiska studier.

Levnadssätt 
Gråvråken hittas i flodnära skog, där den häckar i höga träd och jagar i närliggande buskmarker. Den jagar från sittplats eller i flykten precis ovan trädtopparna likt en hök, på jakt efter småfåglar och kräldjur. Den lägger ägg i början av april i Oaxaca i Mexiko, i Arizona och Texas mestadels i maj.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till två miljoner häckande individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Bronislava Nijinska

Bronislava Nijinska, född 8 januari 1891 i Minsk, Kejsardömet Ryssland, död 21 februari 1972 i Pacific Palisades, Los Angeles, Kalifornien, var en polsk-rysk dansare, koreograf och danspedagog.

Biografi
Nijinska var tredje barnet till de polska dansarna Tomasz Niżyński (1862-1912) och Eleonora Niżyńska (flicknamn Bereda, 1856-1931). Hon var yngre syster till den berömde dansaren Wacław Niżyński. Tidigt i livet lärde hon sig polska, ungerska, italienska och ryska folkdanser av sina föräldrar. Dessutom lärde hennes far henne akrobatik som hon senare kunde införliva i några av sina koreografiska verk. Hon var fyra år gammal när hon gjorde sin teaterdebut i en julparad med sina bröder i Nizjnij Novgorod. 

Nijinska utbildade sig hos Enrico Cecchetti innan hon började i Mariinskijteaterns kejserliga balettskola år 1900. Hon var elev där fram till 1908 och undervisades av Nicolai Legat och Michel Fokine.

Karriär
År 1908 följde Nijinska i sin brors fotspår och blev medlem av Mariinskijteaterns kejserliga balett. Under sitt första år dansade hon i Fokines Sylfiderna, där hon direkt upplevde Fokines koreografiska vision. Både hon och den äldre brodern Wacław följde 1909 med Sergej Djagilevs Ballets Russes utomlands.
 
Nijinska lämnade ett decennium senare Ballets Russes och öppnade 1919 en balettskola i Kiev. Hennes träningsfilosofi fokuserade på att förbereda dansare att arbeta med koreografer som hennes bror. Hon ville ha flödande rörelse och fri användning av kroppen.

År 1921 ombads Nijinska att återvända till Djagilevs Ballets Russes, men denna gången som koreograf. Denna inbjudan kom efter att Djagilev hade hört att Nijinska hade iscensatt Petipas Svansjön i Kiev 1919. Nijinska omarbetade delar av Djagilevs Den sovande prinsessan, och gjorde om den impopulära baletten till en enaktsbalett med titeln Auroras bröllop.

År 1925 lämnade Nijinska åter Ballets Russes. Hon fortsatte koreografera som frilansare och arbetade för olika baletter i Europa, Sydamerika och USA. Hon ledde till en del också den egna Théâtre de la Danse i Paris från 1932 till 1934.

Hennes kanske mest bestående bidrag till både fransk musik och europeisk balett var hennes koreografi av Ravels Boléro 1928, som hon skapade samtidigt som hon koreograferade för Ida Rubinsteins bolag. 1934 inbjöds Nijinska till Hollywood för att koreografera danserna (till Felix Mendelssohns musik) i Max Reinhardts filmatisering av William Shakespeares En midsommarnattsdröm 1935.
 
År 1994 valdes Nijinska in i National Museum of Dance's, Mr. & Mrs. Cornelius Vanderbilt Whitney Hall of Fame.

Referenser

Noter

Litteratur 
 Bronislava Nijinska: Early Memoirs. (Trans. and ed. Irina Nijinska and Jean Rawlinson.) (New York: Holt, Rinehart and Winston, 1981)

Källor 

 Bra Böckers lexikon, 1978

Externa länkar

http://www.russianballethistory.com/nijinskasergelifar.htm

Födda 1891
Avlidna 1972
Kvinnor
Ryska dansare under 1900-talet
Ryska koreografer
Personer från Minsk
Tanumskusten I

Tanumskusten är ett naturvårdsområde i Lurs socken och Tanums socken i Tanums kommun och Skee socken i Strömstads kommun i Bohuslän.

Detta havsområde med öar är skyddat sedan 1988 och omfattar 1 217 hektar. Det omfattar Öddöarna och Daftö i norr till Tanumskilens och Sannäsfjordens mynningar i söder. 

Inom avsnittet finns låglänta småkuperade öar med grunda vattenområden som skiljer öarna från fastlandet i öster. Stränderna i naturvårdsområdet är botaniskt rika. Strandängar finns bl.a. på Galtö. Öppna sandstränder finns på flera öar, mest på Galtö och Resö. Tallskogen når på de stora öarna fram till lägen som exponeras mot havet. De marinbiologiska värdena är stora inom området. Ostronbottnarna hör till de rikaste efter kusten.

Under sommarhalvåret utgör de grunda vattenområdena viktig miljö för rastande och häckande vadar- och sjöfåglar.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000. Det förvaltas av Västkuststiftelsen.

Se även
Tanumskusten II
Tanumskusten III
Tanumskusten IV
Tanumskusten V

Källor
Tanumskusten I, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Naturvårdsområden i Västra Götalands län
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Gråstrimmig vråk

Gråstrimmig vråk (Buteo nitidus) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utbredning och systematik 
Gråstrimmig vråk delas upp i tre underarter: 
 Buteo nitidus blakei – sydvästra Costa Rica till norra Colombia och västra Ecuador
 Buteo nitidus nitidus – östra Colombia och Ecuador till Guyana och amazonska Brasilien
 Buteo nitidus pallidus – sydcentrala Brasilien till östra Bolivia, Paraguay och norra Argentina

Tidigare ansågs även gråvråk (Buteo plagiatus) utgöra en underart, men urskiljs nu som egen art.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil populationsutveckling.  IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Det globala beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Apucarana

Apucarana är en stad och kommun i södra Brasilien och ligger i delstaten Paraná. Kommunens befolkning uppgick år 2014 till cirka 130 000 invånare. Närmaste större städer är Londrina (ca 55 km) och Maringá (ca 60 km).

Administrativ indelning
Kommunen var år 2010 indelad i fem distrikt:
Apucarana
Correia de Freitas
Pirapó
São Pedro
Vila Reis

Källor

Indelningar i Paraná
Orter i Paraná
Andinsk kricka

Andinsk kricka (Anas andium) är en liten sydamerikansk fågel i familjen änder. Den förekommer som namnet avslöjar i Anderna, i Colombia, nordvästra Venezuela och norra Ecuador. Tidigare har den behandlats som en del av arten gulnäbbad kricka (Anas flavirostris). Den minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Andinsk kricka är en liten (35–45 cm) and som liksom nära släktingen gulnäbbad kricka saknar eklipsdräkt. De är mycket lika och den förra arten betraktades tidigare som en del av den senare. Andinsk kricka skiljer sig dock från gulnäbbad kricka genom något större storlek, helmörk och längre näbb (ej till hälften gul), längre vingar och avsaknad av gulbeige anstrykning på huvud och ovansida. Vad gäller lätena är inga skillnader gentemot gulnäbbad kricka kända.

Utbredning och systematik 
Andinsk kricka delas upp i två distinkta underarter med följande utbredning:
 Anas andrum andium – Anderna i Colombia och norra Ecuador
 Anas andrum altipetens – Anderna i Colombia och nordvästra Venezuela

Fågeln betraktades tidigare som en underart till gulnäbbad kricka (A. flavirostris).

Levnadssätt 
Andinsk kricka hittas i bergsbelägna sjöar, floder och våtmarker. Födan tros vara lik gulnäbbad kricka, det vill säga små vattenlevande ryggradslösa djur, frön, frukter och växtdelar. Häckningssäsongen varierar geografiskt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till färre än 20 000 individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i neotropiska regionen
Arapongas

Arapongas är en stad och kommun i södra Brasilien och ligger i delstaten Paraná. Stadens befolkning uppgick år 2014 till cirka 102 000 invånare. Närmaste större stad är Londrina, som ligger cirka 35 kilometer i nordöstlig riktning.

Källor

Indelningar i Paraná
Orter i Paraná
Alfred Bjarme

Johan Alfred Bjarme, född 29 maj 1886 i Långsele församling, Ångermanland, död 8 januari 1965 i Norrbärke församling, Dalarna, var en svensk ingenjör.

Bjarme blev bergsingenjör 1910, var ritare, konstruktör och arbetsförman i Sverige, Tyskland och Chile 1910-1913, konstruktör och chef för ritkontoret vid Morgårdshammars mekaniska verkstads AB 1914-1936. Han var därefter avdelningschef vid ASEA 1936-1940, tillförordnad professor i gruvmekanik vid Tekniska högskolan 1938-1940, överingenjör och teknisk chef vid Arboga Mekaniska Verkstad 1940-1945 och därefter konsulterande ingenjör i Stockholm.

Referenser

Noter

Källor
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1886
Avlidna 1965
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Långsele socken