kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Koch

David Hamilton Koch, född 3 maj 1940 i Wichita, Kansas, död 23 augusti 2019 i Southampton på Long Island, New York, var en amerikansk företagsledare som var delägare och varit vice VD för det globala industriella konglomeratet Koch Industries, Inc. Den amerikanska ekonomitidskriften Forbes rankade Koch som världens tionde rikaste person med en förmögenhet på 50,5 miljarder amerikanska dollar per den 4 mars 2019.

Efter grundutbildning vid internatskolan Deerfield Academy studerade han vid Massachusetts Institute of Technology (MIT) där han 1962 avlade kandidatexamen och året därpå tog masterexamen i kemiteknik.

I juni 2018 var han tvungen att avsäga sig sina positioner inom Koch Industries på grund av sviktande hälsa och i augusti 2019 avled han på grund av prostatacancer, som han blev diagnostiserad redan 1992.

David Koch var son till företagsledaren Fred Koch samt bror till företagsledarna Bill Koch och Charles Koch. Han och sin fru Julia Koch träffades på en blinddejting 1991 och blev ett par sex månader senare när de träffades åter på en fest. De var partners fram till 1996 när de gifte sig i deras hem i Southampton på Long Island i New York.

Filantropi
Ett urval av Kochs filantropi och de som listas nedan är värt totalt mer än $830 miljoner.
Memorial Sloan-Kettering Cancer Center i New York, New York: $216,7 miljoner; $150 miljoner för att uppföra en anläggning för öppenvård och ytterligare $66,7 miljoner för att finansiera fortsatt cancerforskning.
Massachusetts Institute of Technology i Cambridge, Massachusetts: $213 miljoner; $185 miljoner för att finansiera bland annat cancerforskning, en byggnad för biologi och grunda David H. Koch School of Chemical Engineering och ytterligare $28 miljoner till andra behov som MIT hade.
New York-Presbyterian Hospital i New York, New York: $100 miljoner.
David H. Koch Theatre (tidigare New York State Theater at Lincoln Center) i New York, New York: $100 miljoner.
Metropolitan Museum of Art i New York, New York: $65 miljoner.
Smithsonian National Museum of Natural History i Washington, D.C.: $35 miljoner.
M.D. Anderson Cancer Center i Houston i Texas: $26,5 miljoner.
Hospital for Special Surgery i New York, New York: $26,2 miljoner.
American Museum of Natural History i New York, New York: $20 miljoner.
Johns Hopkins University i Baltimore i Maryland: $20 miljoner
Jaffe Food Allergy Institute vid Mount Sinai Medical Center i New York, New York: $10 miljoner för att grunda ett forskningsprogram för födoämnesöverkänslighet och fick namnet David H. and Julia Koch Research Program in Food Allergy Therapeutics.

Referenser

Noter

Män
Tvillingar
Födda 1940
David
Personer från Wichita
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Amerikanska ingenjörer
Kemiingenjörer
Amerikanska republikaner
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Amerikanska miljardärer
Amerikanska politiker under 1900-talet
Libertarianer
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Avlidna 2019
BMW E71

BMW E71 är en crossover, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 2008 och 2014.

Motor

Externa länkar

 BMW Sverige

E71
Fyrhjulsdrivna fordon
Alzheimer's Disease International

Alzheimer's Disease International är en global samarbetsorganisation, bildad 1984, som arbetar med information och stöd till personer som har Alzheimers sjukdom eller någon annan svår kognitiv hjärnsjukdom (demenssjukdom) samt till deras anhöriga. Varje land representeras av en nationell ideell patient- och anhörigorganisation vars namn måste innehålla ordet "Alzheimers". Alzheimer Sverige är sedan mitten av 1980-talet Sveriges representant i Alzheimer's Disease International.

Internationella Alzheimerdagen
Internationella Alzheimerdagen, (engelska: World Alzheimer's Day) arrangeras omkring den 21 september och ibland hålls arrangemanget under flera dagar. Numera har Alzheimer's Disease International utvidgat begreppet och sedan 2012 är hela september utsedd till World Alzheimer's Month™.

Syftet med Internationella Alzheimerdagen och Alzheimermånaden är att sprida information och öka medvetenhet om Alzheimers sjukdom och andra demenssjukdomar, inte att samla in pengar till forskning.

Referenser

Organisationer bildade 1984
Paraplyorganisationer
BMW F26

BMW F26 är en crossover, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 2014 och 2018.

Motor

Referenser

Externa länkar

 BMW Sverige

F26
Fyrhjulsdrivna fordon
Nicktoons

Nicktoons är en amerikansk kabel-TV-kanal som ägs av MTV Networks Kids & Family Group, en del inom Viacom Media Networks som är en avdelning av Viacom. Kanalen sänder animerade TV-serier från systerkanalen Nickelodeon, samt originalproduktioner och utländska animerade TV-serier. Kanalen påminner om Cartoon Networks systerkanal Boomerang och Disney Channels systerkanal Disney XD (tidigare Toon Disney).

I juli 2015 var kanalen tillgänglig i 65 822 000 amerikanska hushåll (56,5 % av hushållen med TV).

Källor

Fotnoter

Nickelodeon
Barnkanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 2002
TV-kanaler i USA
Engelskspråkiga TV-kanaler
Cinzia Ragusa

Cinzia Nunzia Ragusa, född 24 maj 1977 i Catania, är en italiensk vattenpolospelare. Hon ingick i Italiens landslag vid olympiska sommarspelen 2004 och 2008.

Ragusa tog OS-guld i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2004 i Aten. Hennes målsaldo i turneringen var två mål. Fyra år senare i Peking slutade Italien på sjätte plats och Ragusa gjorde ett mål i turneringen. EM-guld tog hon 1997 i Sevilla samt 2003 i Ljubljana och VM-silver 2003 i Barcelona.

Med klubblaget Orizzonte Catania vann Ragusa LEN:s europacup för damer, LEN Champions Cup, fem gånger (1998, 2001, 2002, 2004 och 2008).

Referenser 

Italienska vattenpolospelare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Europamästare i vattenpolo
Italienska idrottare under 1900-talet
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Catania
Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Samhällsbyggen

Samhällsbyggen, tidigare Stiftelsen Samhällsbyggen, var ett allmännyttigt bostadsföretag i Göteborg. Samhällsbyggen slogs samman med Göteborgsbostäder och Göteborgs bostadsföretag till Göteborgshem 1969. Samhällsbyggen uppförde bland annat Kvibergshusen i Göteborg.

Samhällsbyggen bildades som en stiftelse 1949.
Kvarteren Blåelden och Bergmyntan på Dr Liborius Gata i Guldheden uppfördes 1950 för Stiftelsen Samhällsbyggen. Ett annat projekt på 1950-talet var punkthusen längs Bankogatan i Högsbo som uppfördes 1952. På 1960-talet uppförde Samhällsbyggen Södra Biskopsgårdens höga skivhus. Bostadshus ritade av Arne Nygård uppfördes i Gårdsten längs Kanelgatan, Peppargatan och Timjansgatan 1968–1969. Bolaget byggde även skivhusen längs Mandolingatan i Västra Frölunda som ritades av Erik Friberger. Samhällsbyggen blev kända för sin storskaliga arkitektur med betongelement.

Det längre (240 meter) av Kvibergshusen byggdes av Samhällsbyggen med Folke Blomqvist och Erik Friberger som arkitekter. De var vid tillkomsten Nordens största bostadshus och är intressant som föregångare till den storskaliga bostadsbebyggelse som tillkom inom ramen för miljonprogrammet.

Referenser

Allmännyttiga bostadsföretag i Västra Götalands län
Företag med ägande av Göteborgs kommun
Företag upplösta 1969
Joutseno kyrka

Joutseno kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Joutseno i Södra Karelen. Den är församlingskyrka i Joutseno församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Kyrkan ritades av Josef Stenbäck i nationalromantisk stil och stod färdig 1921; åren 1965 och 1996 genomgick den reparationer. Kyrkobyggnaden är uppförd i betong. Antalet sittplatser uppgår till 600. Bland inventarierna finns en 26-stämmig orgel tillverkad av Kangasala orgelbyggeri.

Den nuvarande kyrkan är den tredje som byggts i Joutseno. Den allra första kyrkan, uppförd på 1600-talet, revs på grund av dåligt skick 1758, och den andra brann ned under finska inbördeskriget 1918.

Källor

Kyrkobyggnader i Södra Karelen
Kyrkobyggnader i Sankt Michels stift
Villmanstrand
Byggnader ritade av Josef Stenbäck
Bränder 1918
Kyrkbränder i Finland
Maddalena Musumeci

Maddalena Musumeci, född 26 mars 1976 i Catania, är en italiensk vattenpolospelare (försvarare). Hon ingick i Italiens landslag vid olympiska sommarspelen 2004 och 2008.

Musumeci tog OS-guld i damernas vattenpoloturnering i samband med de olympiska vattenpolotävlingarna 2004 i Aten. Hennes målsaldo i turneringen var två mål. Fyra år senare i Peking slutade Italien på sjätte plats. EM-guld tog Musumeci 1995 i Wien, 1997 i Sevilla, 1999 i Prato samt 2003 i Ljubljana och VM-guld 1998 i Perth samt 2001 i Fukuoka.

Med klubblaget Orizzonte Catania vann Musumeci LEN:s europacup för damer, LEN Champions Cup, sex gånger (1998, 2001, 2002, 2004, 2006 och 2008).

Referenser 

Italienska vattenpolospelare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Världsmästare i vattenpolo
Europamästare i vattenpolo
Italienska idrottare under 1900-talet
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Catania
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Julbelysning

Julbelysning är de ljus som i dekorationssyfte sätts upp i juletider. Seden går tillbaka till 1700-talets Centraleuropa, då man på många håll, till en början i framför allt överklasshem, pyntade julgranen med stearinljus. Elektrisk julbelysning slog igenom under tidigt 1900-tal, och vid 1900-talets mitt började det bli allt vanligare att man satte upp elektriska ljusslingor längsmed städernas gator.

Elektrisk julgransbelysning lanserades under 1880- och 1890-talen, men var till en början dyrt och först under 1920- och 1930-talen började människor i allmänhet ha råd med det. Den elektriska adventsljusstaken är en svensk uppfinning. De första stakarna tillverkades 1934, men blev populära först under 1980-talet.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar

Belysning
Belysning
Meixian

Meixian, även romaniserat Meihsien, är ett stadsdistrikt i Meizhous stad på prefekturnivå i Guangdong-provinsen i södra Kina. Det ligger omkring 310 kilometer nordost om provinshuvudstaden Guangzhou. 

Distriktet var tidigare ett härad, men ombildades till ett stadsdistrikt i Meizhou 2013.

En stor del av befolkningen i Meixian talar hakkadialekt, en särskild form av kinesiska som avviker starkt från mandarindialekten (det officiella språket i Kina). Det är dialekten i Meixian som används som standard för hakka i Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Ylämaa kyrka

Ylämaa kyrka () är en kyrkobyggnad i finländska Villmanstrand i Södra Karelen. Den tillhör Lappee församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland.

Kyrkan ritades av arkitekten Ilmari Launis och invigdes den 25 maj 1931. Bland inventarierna finns en 16-stämmig orgel tillverkad 1940 av Kangasala orgelbyggeri, en altartavla med korsfästelsemotiv målad 1929 av Väinö Saikko samt en dopfunt i spektrolit som skänktes till kyrkan 1975.

Källor

Kyrkobyggnader i Södra Karelen
Kyrkobyggnader i Sankt Michels stift
Kyrkobyggnader invigda 1931
Villmanstrand
Byggnader ritade av Ilmari Launis
1931 i Finland
Grangemouth

Grangemouth (skotsk gaeliska: Inbhir Ghrainnse) är en hamnstad i mellersta Skottland och är belägen i Falkirks kommun, vid floden Carrons mynning i Firth of Forth på den östra kusten. Den är idag sammanväxt med bland annat den större orten Falkirk (som ligger cirka fem kilometer västerut), och hade 17 280 invånare 2012. Grangemouth grundades 1768 i samband med byggandet av Forth-Clydekanalen, där orten utgjorde den östra ändpunkten för kanalen, och den är fortfarande en av Storbritanniens viktigaste hamnar med ett stort oljeraffinaderi och Skottlands största containerhamn.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Falkirk
Hamnstäder i Storbritannien
The All Seeing Eye

The All Seeing Eye från 1965 är ett musikalbum av den amerikanske saxofonisten Wayne Shorter.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Wayne Shorter om inget annat anges.
The All Seeing Eye – 10:33
Genesis – 11:45
Chaos – 6:55
Face of the Deep – 5:30
Mephistopheles (Alan Shorter) – 9:40

Medverkande
Wayne Shorter – tenorsaxofon
Freddie Hubbard – trumpet, flygelhorn
Alan Shorter – flygelhorn (spår 5)
Grachan Moncur III – trombon
James Spaulding – altsax
Herbie Hancock – piano
Ron Carter – bas
Joe Chambers – trummor

Källor

Musikalbum 1965
Album av Wayne Shorter
Amerikanska jazzalbum
Jazzalbum
Alcohol (Brad Paisley-låt)

"Alcohol" är en sång skriven och inspelad av Brad Paisley. Singeln släpptes i maj 2005 från albumet Time Well Wasted, och nådde som högst fjärde pålats på Billboardlistan Hot Country Songs. Den nådde som högst även 28:e platsen på Billboard Hot 100. Den nominerades till två Grammyutmärkelser: "Bästa countrylåt" och "bästa manliga country".

Sången går i C-dur. och handlar om alkoholdryckernas inverkan på människor. En video spelades också in, och släpptes i juni samma år. Den regisserades av Jim Shea, och i den sätter Little Jimmy Dickens en lampskärm över sitt huvud.

Mottagande
Kevin John Coyne recenserade den för Country Universe, och gav den positivt betyg för sin humor."

Listplaceringar

Årslistor

Källor

Fotnoter

Amerikanska countrylåtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2005
Josef Stenbäck

Josef Daniel Stenbäck, född 2 maj 1854 i Alavo, död 27 april 1929 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt och ingenjör som gjorde sig känd som en produktiv kyrkoarkitekt.

Josef Stenbäcks föräldrar var Carl Fredrik Stenbäck och Emilia Ottilia Christina von Essen af Zellie (1817-1915).

Han ritade över ett trettiotal kyrkobyggnader i Finland, inledningsvis i nygotisk stil för att senare övergå till nationalromantik och jugendstil.

Han var gift med Anna Bähr (född 1862) och far till journalisten Matti Kivekäs och företagsledaren Lauri Kivekäs.

Byggnader (i urval)

Alahärmä kyrka, 1903
Björkö kyrka, Karelska näset, 1902–1904
Brahestads kyrka, 1910–1912
Eura kyrka, 1898
Gustav Adolfs kyrka, Gustav Adolfs, 1911–1913
Heinävesi kyrka, 1890
Humppila kyrka, 1922
Joensuu kyrka, 1903
Joutseno kyrka, 1921
Juselius mausoleum i Björneborg, 1899–1902
Karuna kyrka, 1908–1910
Kauhava kyrka, 1925
Keikyä kyrka, 1912
Kemi kyrka, 1902
Kotka kyrka, 1897–1898
Luvia kyrka, 1908–1910
Muuruvesi kyrka, 1904
Nilsiä kyrka, 1904–1906
Pattijoki kyrka, 1912
Sonkajärvi kyrka, 1910
S:t Michels domkyrka, 1896–1897
Varpaisjärvi kyrka, 1904

Bildgalleri

Referenser

Noter

Källor

Finländska arkitekter under 1800-talet
Födda 1854
Avlidna 1929
Personer från Alavo
Män
Finländska arkitekter under 1900-talet
Paradisets portar

Paradisets portar (polska: Bramy raju) är en roman av den polske författaren Jerzy Andrzejewski, publicerad 1960. Den historiska bakgrunden till romanen är det mytiska Barnkorståget i 1200-talets början, vilket utgick ifrån Vendôme i Frankrike. Verkets centrala tema är konflikten mellan idealism och cynism, vilken personifieras i den gamle präst som följer med på korståget och vars illusioner om ungdomens renhet och oskuld gradvis bryts ned. Med detta tema i åtanke har romanen ofta tolkats som ett kritiskt inlägg mot korruptionen inom Polens statssocialistiska regim. Boken är anmärkningsvärd i den mån att den består av 40 000 ord uppdelade på två meningar, varav den sista endast innehåller fyra ord.

I likhet med en annan roman av Andrzejewski, Aska och diamanter, har Paradisets portar filmatiserats av Andrzej Wajda.

Referenser

1200-talet i skönlitteratur
Frankrike i skönlitteratur
Skönlitteratur 1960
Polska romaner
Otávio Júnior

Otávio Júnior (egentligen Otávio César de Souza Júnior), född 1983 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk författare, skådespelare och teaterproducent. Han gjorde sig känd när han i april 2011 öppnade det första biblioteket i Rio de Janeiros favelor Complexo do Alemão och Complexo da Penha.
För sina läsfrämjande insatser och andra kulturaktiviteter har Otávio Júnior mottagit flera utmärkelser. I september 2014 besökte han bokmässan i Göteborg, i samband med att brasiliansk litteratur var årets huvudtema.

Bibliografi
  O Livreiro do Alemao. Panda Books. pp. 9–. .

Utmärkelser
 2008 – "Prêmio Faz Diferença", från dagstidningen O Globo
 2012 – "Madre Teresa de Calcutá 2012", från Argentina, för tjänster för samhället

Källhänvisningar

Externa länkar 

Brasilianska författare
Brasilianska skådespelare
Personer från Rio de Janeiro
Födda 1983
Levande personer
Män
Felix Manz

Felix Man(t)z, född cirka 1498, död 5 januari 1527, var en schweizisk anabaptistisk ledare som dödades av andra protestanter..

Felix Manz föddes som oäkta son till en kanik i Zürich och växte upp och studerade i denna stad. När Ulrich Zwingli kom dit som präst 1519 anslöt sig Manz till dennes reformatoriska uppfattningar. Men Manz och hans vänner Conrad Grebel och Georg Blaurock förespråkade en mer radikal reformation, med åtskillnad mellan stat och kyrka och praktiserande av troendedop som bärande punkter.

Efter en offentlig disputation med Zwingli dömdes Manz till döden och dränktes i floden Lammat.

Källor

Externa länkar

Kristna martyrer
Avlidna 1527
Män
Personer från Zürich
Personer i Schweiz under 1500-talet
Schweiziska martyrer
Födda 1498
Personer som blivit avrättade under 1500-talet
Personer som blivit avrättade genom dränkning
Stenhousemuir

Stenhousemuir, lågskotska: Stennymuir, skotsk gaeliska: Am Featha Taigh nan Clach, är en stad i centrala Skottland, belägen i Falkirks kommun i ståthållarskapet Stirling and Falkirk, 3 km norr om Falkirk. Befolkningen uppgick till 10 049 invånare vid folkräkningen 2011.

Staden ligger ungefär en kilometer norr om floden Carron, mellan orterna Larbert och Carron. Namnet kommer från, Arthur's O'On, det romerska stenhus som fanns på platsen fram till 1743 då Sir Michael Bruce lät riva det för att använda stenen till ett dammbygge.

I Stenhousemuir låg McCowan's Toffee Factory som grundades 1924 och blev känd för bland annat Penny Dainty och Highland Toffee. Fabriken lades ned 2011 och produktionen flyttades till England.

Staden är hemstad åt fotbollslagen Stenhousemuir FC och East Stirlingshire FC som delar hemmaplan på Ochilview Park.

Källor

Externa länkar 

Orter i Falkirk
Footprints Live!

Footprints Live! från 2002 är ett livealbum av den amerikanske saxofonisten Wayne Shorter.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Wayne Shorter om inget annat anges.
Sanctuary – 5:32
Masquelero – 8:28
Valse Triste (Jean Sibelius, arr. Wayne Shorter) – 8:00
Go – 5:02
Aung San Suu Kyi – 9:29
Footprints – 7:56
Atlantis – 8:28
Juju – 10:37

Inspelningsdata
14 juli 2001 vid Umbria Jazz Festival i Perugia,  Italien (spår 8)
20 juli 2001 vid Festival de Jazz de Vitoria-Gasteiz, Spanien (spår 1, 2, 6)
24 juli 2001 i Palais Longchamps i Marseille, Frankrike (spår 3–5, 7)

Medverkande
Wayne Shorter – tenor- & sopransaxofon
Danilo Perez – piano
John Patitucci – bas
Brian Blade – trummor

Källor

Musikalbum 2002
Album av Wayne Shorter
Amerikanska jazzalbum
Jazzalbum
Bo'ness

Bo'ness, ursprungligen kortform för Borrowstouness, skotsk gaeliska: Ceann Fhàil, lågskotska: Burghstounness, är en stad i centrala Skottland, belägen i Falkirks kommun, 27 km väster om Edinburgh vid södra sidan av Firth of Forth. Befolkningen uppskattades till 14 490 invånare 2008. Staden var tidigare en industri- och hamnstad men har idag huvudsakligen karaktär av en sovstad för pendlare till Edinburgh, Falkirk, Grangemouth och Glasgow.

Historia 
Bo'ness ligger vid den östra änden av Antoninus mur, en gränsbefästning uppförd omkring år 142 e.Kr. som vid mitten av 100-talet utgjorde den norra gränsen (Limes) för Romarriket. Rester av muren kan ses vid herresätet Kinneil House.

Källor

Externa länkar 

Orter i Falkirk
Ann-Marie Rauer

Karin Ann-Marie Rauer, ursprungligen Johansson, född 10 januari 1963 i Finja församling i Kristianstads län, är en svensk journalist och programledare.

Rauer är uppvuxen i Göinge-trakten och har en journalistexamen. Hon har arbetat för Sveriges Radio Kristianstad och Sydnytt. 2005 började hon arbeta som reporter för kulturprogrammet Sverige! på SVT och två år senare blev hon programledare för programmet.

Källor

Svenska journalister under 2000-talet
Programledare i Sveriges Television
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Personer från Finja socken
Paulo Henriques Britto

Paulo Henriques Britto, född 1951 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk poet, lärare och översättare. Förutom novellsamlingen Paraísos artificiais från 2004 har hans bokutgivning rört sig om diktsamlingar. 2014 kom hans En liten sol i fickan ut på svenska.

Biografi
Poeten Britto debuterade 1982 med diktsamlingen Liturgia da matéria ('Materiens liturgi'), vilken följdes av  Mínima lírica (1989) och Trovar claro (1997). För den sistnämnda erhöll han "Prêmio Alphonsus de Guimarães", utdelad av det portugisiska nationalbibliotekets stiftelse. Diktsamlingen Macau (2003) belönades med Prêmio Portugal Telecom de Literatura". 2004 lämnade Britt tillfälligt lyriken med sin novellsamling Paraísos artificiais ('Konstgjorda paradis'). Diktsamlingen Tarde 2007 följdes 2012 av Formas de nada ('Intets former').

Britto har översatt mer än 100 böcker till portugisiska. Bland de översatta författarna märks William Faulkner, Elizabeth Bishop, Byron, John Updike, Thomas Pynchon och Charles Dickens.

2014 utkom diktsamlingen En liten sol i fickan på svenska.

Bibliografi 
(diktsamlingar om inget annat noteras)
1982 – Liturgia da matéria ('Materiens liturgi')
1989 – Mínima lírica
1997 – Trovar claro
2003 – Macau
2004 – Paraísos artificiais ('Konstgjorda paradis', noveller)
2007 – Tarde ('Eftermiddag')
2009 – Eu quero é botar meu bloco na rua ('Jag vill bara lägga mitt block på gatan')
2012 – Formas do nada ('Intets former')

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Artiklar

Födda 1951
Levande personer
Män
Personer från Rio de Janeiro
Brasilianska poeter
Brasilianska översättare
Hans Bonnevier

Hans Gösta Bonnevier, född 9 februari 1944 i Stockholm, är en svensk programdirektör.

Bonnevier blev fil. kand. vid Stockholms universitet 1968 och anställdes 1969 vid Sveriges Radios sektion för publikundersökningar och utredning. 1977 blev han chef för centrala programredaktionen inom ljudradion och innehade därefter ett antal chefsposter inom Sveriges Radio-koncernen. 1991 blev han TV2:s sista ordinarie programdirektör. Inför sammanslagningen av SVT:s kanaler blev Bonnevier SVT:s planeringschef i september 1995. Den 1 september 1999 lämnade har SVT och blev programdirektör för Sveriges Radios lokala kanaler och P4 Riks. Han lämnade Sveriges Radio den 1 augusti 2000. Den 1 februari 2003 blev han programchef på Utbildningsradion, en tjänst som han innehade i drygt ett år fram till 1 mars 2004.

Källhänvisningar

Svenska TV-chefer
Personer från Stockholm
Födda 1944
Levande personer
Män
Personer i Sverige under 1900-talet