kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vågig sidenmossa

Vågig sidenmossa (Plagiothecium undulatum) är en bladmossart som först beskrevs av Johann Hedwig, och fick sitt nu gällande namn av Wilhelm Philipp Schimper. Vågig sidenmossa ingår i släktet sidenmossor, och familjen Plagiotheciaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Sidenmossor
Brummare

Brummare kan syfta på:

 Brummare – ett enkelt instrument som förekommer hos vissa naturfolk, se brumsnurra
 Brummare (ko) – en  benämning på en ko med äggstockscysta
Plagiothecium svalbardense

Plagiothecium svalbardense är en bladmossart som beskrevs av Arne Arnfinn Frisvoll. Plagiothecium svalbardense ingår i släktet sidenmossor, och familjen Plagiotheciaceae. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Sidenmossor
svalbardense
Calliergonaceae

Calliergonaceae är en familj av bladmossor som först beskrevs av Hiroshi Kanda, och fick sitt nu gällande namn av Vanderp., Hedenäs, C.J.Cox och Arthur Jonathan Shaw. Calliergonaceae ingår i ordningen Hypnales, klassen egentliga bladmossor, divisionen bladmossor, och riket växter. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Egentliga bladmossor
Calliergonaceae
Nordkrokmossor

Nordkrokmossor (Sarmentypnum) är ett släkte av bladmossor som beskrevs av Tuom. och T.J.Kop.. Nordkrokmossor ingår i familjen Calliergonaceae. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor 

Egentliga bladmossor
Penselkrokmossa

Penselkrokmossa (Sarmentypnum trichophyllum) är en bladmossart som först beskrevs av Warnst., och fick sitt nu gällande namn av Lars Hedenäs. Penselkrokmossa ingår i släktet nordkrokmossor, och familjen Calliergonaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nordkrokmossor
Kärrkrokmossa

Kärrkrokmossa (Sarmentypnum exannulatum) är en bladmossart som först beskrevs av Wilhelm Philipp Schimper, och fick sitt nu gällande namn av Lars Hedenäs. Kärrkrokmossa ingår i släktet nordkrokmossor, och familjen Calliergonaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nordkrokmossor
Purpurkrokmossa

Purpurkrokmossa (Sarmentypnum procerum) är en bladmossart som först beskrevs av Ferdinand François Gabriel Renauld och Arnell, och fick sitt nu gällande namn av Lars Hedenäs. Purpurkrokmossa ingår i släktet nordkrokmossor, och familjen Calliergonaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nordkrokmossor
Nordlig krokmossa

Nordlig krokmossa (Sarmentypnum tundrae) är en bladmossart som först beskrevs av Arnell, och fick sitt nu gällande namn av Lars Hedenäs. Nordlig krokmossa ingår i släktet nordkrokmossor, och familjen Calliergonaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nordkrokmossor
Blodkrokmossa

Blodkrokmossa (Sarmentypnum sarmentosum) är en bladmossart som först beskrevs av Göran Wahlenberg, och fick sitt nu gällande namn av Tuom. och T.J.Kop.. Blodkrokmossa ingår i släktet nordkrokmossor, och familjen Calliergonaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nordkrokmossor
Rhytidiaceae

Rhytidiaceae är en familj av bladmossor som beskrevs av Broth.. Rhytidiaceae ingår i ordningen Hypnales, klassen egentliga bladmossor, divisionen bladmossor, och riket växter.

Familjen innehåller bara släktet Rhytidium.

Källor

Externa länkar 

Egentliga bladmossor
Rhytidiaceae
Pylaisiadelphaceae

Pylaisiadelphaceae är en familj av bladmossor som beskrevs av Bernard Goffinet och William Russell Buck. Pylaisiadelphaceae ingår i ordningen Hypnales, klassen egentliga bladmossor, divisionen bladmossor, och riket växter.

Familjen innehåller bara släktet Platygyrium.

Källor

Externa länkar 

Egentliga bladmossor
Pylaisiadelphaceae
Heterocladiaceae

Heterocladiaceae är en familj av bladmossor som beskrevs av Mikhail Stanislavovich Ignatov och Ignatova. Heterocladiaceae ingår i ordningen Hypnales, klassen egentliga bladmossor, divisionen bladmossor, och riket växter. 

Familjen innehåller bara släktet Heterocladium.

Källor 

Egentliga bladmossor
Heterocladiaceae
Brumsnurra

Brumsnurra eller brummare (franska planchette ronflante engelska bullroarer) är ett enkelt instrument som förekommer hos vissa naturfolk, som barnleksak i andra kulturer.

Brumsnurran förekommer bland annat hos Australiens aboriginer, vissa indianer och hos inuiter. Den består av ett lancettformat träföremål, som fästs vid ett snöre, och därefter snabbt svängs runt i luften så att ett vinande ljud uppkommer.

Vinare
I nordisk kultur har instrumentet funnits sedan förhistorisk tid som vinare, en oval skiva av trä eller bark med ett hål i ena änden, där ett snöre är fastsatt. När skiva snurras runt i luften med hjälp av snöret uppstår ett vinande eller brummande ljud.

Vinaren är en primitiv leksak, men i flera kulturer är den också ett viktigt kultiskt föremål, vars läte tolkas som t. ex. en anfaders, ett gudaväsen eller ett mystiskt djurs röst. Dess funktion är mestadels förknippad med initiationsriter eller utövas inom männens ”hemliga sällskap” (bl. a. för att hålla nyfikna kvinnor och barn på avstånd).

Referenser 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Externa länkar
http://malmo.se/download/18.72a9d0fc1492d5b743feb9ce/Musik+vinare.pdf

Musikinstrument
Final Fight-serien

Final Fight-serien är en dator- och TV-spelsserie, främst bestående av beat 'em up-spel. Serien har funnits sedan 1989.

Spel

Huvudserien

Källor

Fotnoter

Datorspelsserier lanserade 1989
Anders Franzéns park

Anders Franzéns park är en park vid Henriksdalshamnen i Södra Hammarbyhamnen i Stockholms kommun. Parken invigdes år 2014 och nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2015.

Beskrivning

Parken är uppkallad efter amatörarkeologen Anders Franzén som bland annat fann Regalskeppet Vasa. Parken hör till de sista delarna som anlades i Hammarby sjöstadsprojektet och som pågår sedan slutet av 1990-talet. Parken ligger intill Henriksdalshamnen mellan norra slutet av bostadsbebyggelsen och Danviksklippan och sträcker sig längs kanalen och mellan bebyggelsen. 

Byggstart var i augusti 2013 och parken invigdes i september 2014. Parken gestaltades av AJ landskapsarkitekter med Stockholms stad som byggherre. Parken är uppdelad i flera zoner, bland annat sand- och soldäck vid vattnet, pulkabackar mot Danviksklippan, planteringar, promenadvägar och gräsytor samt skate- och asfaltytor. Kajerna är utförda i platsgjuten borstad betong med böljande form och kantskoning av cortenstål.

Parkens stora attraktion är en lekpark i norra delen som är gestaltad av konstnären Tor Svae och som anknyter till den tidigare industriverksamheten som fanns här. Den innehåller bland annat bland ett skeppsvarv i miniformat, en mekanisk verkstad med maskiner, ett snickeri med sågverk, en dykarklocka och en knallröd bogserbåt som heter Hildur. En liten kåkstad i barnstorlek klättrar upp för Danviksklippan och fungerar som klätterställning. Allt är naturtroget uppbyggt med originaldelar från olika verkstäder och barnen får leka med allt.

I april 2015 nominerades Anders Franzéns park som ett av tio projekt i arkitekturtävlingen Årets Stockholmsbyggnad. I juryn sitter bland andra sekreteraren i skönhetsrådet Henrik Nerlund som menar angående parken: ”Ett intressant stadsrum som väcker nyfikenhet och lekfullhet hos besökare i alla åldrar. Parkens innehåll knyter stiligt an till såväl Anders Franzén som den tidigare verksamheten i området.”

Bilder från lekparken

Se även
Andra temalekplatser i Stockholmsområdet skapade av Tor Svae:
 Ivar Los park
 Mulle Meckparken
 Bryggartäppan
 Krubbans lekplats
 Lilla Kvarnholmen

Referenser

Externa länkar

Södra Hammarbyhamnen
Parker i Stockholms kommun
Lekplatser i Stockholms län
Jens Larsen Nyrop

Jens Larsen Nyrop, född 11 april 1831 nära Kalundborg, död 4 oktober 1904 i Köpenhamn, var en dansk operasångare (tenor).

Nyrop, som kom från en bondefamilj, visade tidigt musikaliska anlag. Han sjöng och spelade upp till dans på bondegillena, men arbetade också i jordbruket för sin far. Han besökte upprepade gånger Köpenhamn och efter fullgjord värnplikt hamnade han i Folketeatrets orkester. Efter att under tre år ha fått sin själländska dialekt bortslipad hos Kristian Mantzius och stämman utbildad hos Carl Helsted debuterade han 1862 på Det Kongelige Teater som Masaniello i Den stumma från Portici, i vilken hans tenorstämma blev en omedelbar succé. I hans nästa roll, Achilles i Ifigenia i Aulis, uppfylldes inte förväntningarna, men han tog revansch med Arnold i Wilhelm Tell, Eleazar i Judinnan, och främst med Faust, som 1864 för första gången uppfördes på den danska scenen.

År 1867 besökte han Paris för att vidareutbilda sig, vilket dock inte gav något större resultat och då han kände att rösten redan börjat svikta, försökte han sig på skådespeleriet; 1871 bland annat som kung Håkon i Kongsemnerne och Axel i Axel og Valborg, men detta blev inte någon större framgång. År 1882 framträdde han för sista gången på Det Kongelige Teater och drog sig efter en konstresa i provinserna tillbaka till privatlivet.

Källor

Danska operasångare under 1800-talet
Personer från Kalundborg 
Födda 1831
Avlidna 1904
Män
Salmonsens
Kulturnav

KulturNav är en gemensam webbaserad terminologi- och auktoritetsplattform särskilt utvecklad för nordiska museer och andra kulturarvsinstitutioner. Publicerad metadata är öppen länkade data, i standardiserade format, som kan länkas vidare till andra databaser med öppna data.

Museer och andra minnesinstitutioner använder termer och auktoriserad namn-data i KulturNav vid katalogisering av samlingar. Genom att länka samma termer och kulturarvsobjekt blir det enklare för både människor och maskiner att söka, hitta, ta del av och använda kulturarvsinformation. Information från KulturNav publiceras på Digitalt Museum, Norvegiana och Europeana.

Informationsinnehållet är uppdelat i fem grundkategorier: termer, aktörer, namngivna objekt, platser och händelser. Data lagras i en datamodell inspirerad av datastrukturer som CIDOC CRM och Europeana EDM. Det finns även stöd för flerspråkighet. Vid användning av länkade data (RDF) är informationen mappad mot etablerade standarder som SKOS, FOAF, CIDOC CRM etc.

Webbplatsen KulturNav öppnades 20 januari 2015. KulturNav bygger på öppen källkod och är kostnadsfritt att använda. Plattformen användes i februari 2015 av ungefär 130 museer i Norge, Sverige och Åland. 

KulturNav är finansierat av Kulturrådet (NO) och utvecklat och förvaltas av KulturIT i samverkan med kulturarvsorganisationer i Norge och Sverige. KulturIT ägs av Anno museum, Jærmuseet, Museene i Sør-Trøndelag, Nordiska museet, Norsk Folkemuseum och Lillehammer museum.

Källor
Ulf Bodin: Kulturnav 2014-03-24

Noter

Externa länkar
KulturNavs webbplats

Databaser
Register
Kultur
Fisher-Price

Fisher-Price är en amerikansk tillverkare av leksaker för bebisar och barn med huvudkontor i East Aurora, New York. Sedan 1993 ingår bolaget i Mattel. Fischer Price grundades 1930 av Herman Fisher, Irving Price, Margaret Evans Price och Helen Schelle.

Amerikanska leksakstillverkare
Bildanden 1930
Viggo Brun

Viggo Brun, född 13 oktober 1885 i Lier, död 15 augusti 1978 i Drøbak, var en norsk matematiker.

Brun var från 1924 professor vid tekniska högskolan i Trondheim, från 1946 i Oslo. Han utförde framstående bidrag inom teorin för primtalens fördelning.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Externa länkar 

Norska matematiker
Alumner från universitetet i Oslo
Alumner från Göttingens universitet
Födda 1885
Avlidna 1978
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Liers kommun
Lillehammer museum

Lillehammer museum är en norsk stiftelse som driver fem enskilda museer samt kunskapscentrum Norsk Håndverksinstitutt. 
  
Lillehammer museum är också hälftendelägare, tillsammans med Norsk Folkemuseum, till företaget KulturIT, som driver Kulturnav. Anders Sandvig påbörjade 1887 insamling av föremål. Samlingen flyttade 1904 till Maihaugen, och runt Maihaugen har sedan 2011 flera museienheter samlats under en hatt.

Enheter under Lillehammer museum
Maihaugen
Norges Olympiske Museum
Aulestad, Bjørnstjerne Bjørnsons hem
Bjerkebæk, Sigrid Undsets hem
 Postmuseet
 Norsk Håndverksinstitutt (tidigare Senter for immateriell kulturarv och Norsk handverksutvikling)

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Lillehammer museum på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Externa länkar
Lillehammer museums webbplats

Kultur i Lillehammer
Museer i Innlandet fylke
Bostrichiformia

Bostrichiformia är en infraordning av underordningen allätarbaggar (Polyphaga) i ordningen skalbaggar.

Den innehåller två superfamiljer, Derodontoidea och Bostrichoidea, som inkluderar ängrar, trägnagare, kapuschongbaggar och andra familjer.

Polyphaga
Kleinfontein

Kleinfontein är en i praktiken självstyrande enklav i Sydafrika bestående enbart av afrikaanstalande vita sydafrikaner, belägen strax utanför landets huvudstad Pretoria. Kleinfontein grundades omkring 1990 som ett företag och är omgärdat av avspärrningar och bommar. Endast individer som anses leva upp till samhällets etniska och kulturella krav på att representera och utöva afrikaanerkulturen tillåts flytta in och (med vissa undantag) röra sig i samhället, vilket lett till kritik från det övriga sydafrikanska samhället. Alla nya invånare måste erkänna gemenskapens centrala värden som protestantismen och språket Afrikaans. Av den anledningen finns inga katoliker eller judar i gemenskapen. Förespråkare har menat att de afrikaaner som bor i Kleinfontein utövar sin rätt till kulturellt självbestämmande, som har stöd i landets grundlag. I Kleinfontein finns ett minnesmärke för Hendrik Verwoerd, en av apartheidpolitikens mest framträdande ledare, i en centralt placerad byst.

Se även
Orania, en huvudsakligen etniskt homogen enklav i Norra Kapprovinsen med större befolkning och mindre omfattande kontroll än Kleinfontein.
Orter i Sydafrika

Referenser
Jim och Jeff

Jim och Jeff, i Australien Benedict & Brazos, är en bokserie som omfattar 36 western-böcker skrivna av E. Jefferson Clay (pseudonym för Paul Wheelahan). Seriens huvudpersoner heter Jim Brazos och Jeff Benedict. 

Serien utgavs ursprungligen i Australien av Cleveland Publishing Company 1971-1977 med numrering 201-236. I Sverige utgavs böckerna av Wennerbergs Förlag som en egen serie 1976-1980. Den svenska utgivningen följde den australiska, med undantag för att Jim och Jeff nr 2 hade nr 203 och Jim och Jeff nr 3 hade nr 202 i originalupplagan. I USA publicerade Leisure Books några av böckerna.

Serien påminner till vissa delar om den mera kända Bill och Ben, även den ursprungligen utgiven i Australien, men skriven av annan författare och utgiven av ett konkurrerande förlag.

Referenser

Noter 

bokserier
Svarthaketimalia

Svarthaketimalia (Cyanoderma pyrrhops) är en liten sydasiatisk fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svarthaketimalian är en liten (10 cm) brunaktig fågel med rött öga och karakteristiskt svart på haka och tugel. Hjässan är gråbeige med tunna bruna streck. Undersidan är orangebrun. Sången består av en snabb serie mycket korta och högljudda visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i Himalaya, från Kashmir till centrala Nepal. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades svarthaketimalia med släktingar i Stachyridopsis, då utan kastanjevingad timalia. Studier visar dock att den ingår i släktet, som därmed måste byta namn till Cyanoderma av prioritetsskäl. Längre tillbaka placerades arterna i släktet Stachyris tillsammans med de filippinska arterna som nu förs till Sterrhoptilus och Dasycrotapha i familjen glasögonfåglar.

Levnadssätt 
Svarthaketimalian hittas i undervegetation i öppen skog samt i igenväxande buskmarker, mellan 245 och 2750 meters höjd. Födan består av insekter, ibland även bär. Den ses i grupper om åtta till tio fåglar, ofta tillsammans med andra arter. Fågeln häckar mellan april och augusti. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig.

Namn 
På svenska har fågeln även kallats svarthakad busktimalia.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Fläckbröstad sabeltimalia

Fläckbröstad sabeltimalia (Erythrogenys mcclellandi) är en asiatisk fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Fläckbröstad sabeltimalia är en rätt liten (22–23 cm) sabeltimalia. Ovansidan inklusive hjässan är olivbrun, liksom ansiktet och flankerna, medan den är vit på strupe och buk med mörka fläckar eller streck på övre delen av bröstet. Ögonen är gula, näbben grå och benen ljusbruna. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från indiska Assam söder om Brahmaputra till västra Myanmar (Chin Hills). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades den liksom gråsidig och svartstrimmig sabeltimalia som underart till fläckig sabeltimalia. Numera urskiljs de dock vanligen som egna arter.

Släktestillhörighet 
Fågeln placerades tidigare i släktet Pomatorhinus, men DNA-studier visar att flera arter är närmare släkt med Stachyris, däribland större sabeltimalia. Den och dess släktingar har därför lyfts ut till ett eget släkte.

Levnadssätt 
Fläckbröstad sabeltimalia hittas i öppen skog, skogsbryn och buskskog från 200 till 3800 meters höjd. Där rör den sig enstaka eller i par nära marken på jakt efter insekter och vegetabilier. Den är mycket svår att få syn på och avslöjar sin närvaro med sina läten. Arten är stannfågel.

Häckning 
Fågeln häckar från mars till juni. Den bygger ett kupolformat bo med sidoingång, placerat på marken eller i en låg buske, vari den lägger tre till sex ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den brittiske zoologen och geologen John MacClelland (1805-1875). Notera att fläckig sabeltimalia (M. erythrocnemis) tidigare kallades fläckbröstad sabeltimalia.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Cucujiformia

Cucujiformia är en infraordning av underordningen allätarbaggar (Polyphaga) i ordningen skalbaggar. Infraordningen representerar den stora majoriteten av växtätande skalbaggar.

Infraordningen innehåller sex superfamiljer:
 Chrysomeloidea (~ 7 familjer inklusive långhorningar & bladbaggar)
 Cleroidea (rutiga skalbaggar, bark - gnagande skalbaggar och mjuk - bevingade blomma skalbaggar)
 Cucujoidea (32 familjer som inkluderar pigor och svamp skalbaggar)
 Curculionoidea (~ 8 familjer som huvudsakligen består av vivlar och även inklusive nos skalbaggar och barkborrar)
 Varvsflugor (ship - timmer skalbaggar)
 Tenebrionoidea (tidigare " Heteromera") (30 familjer inklusive blister skalbaggar och ant -liknande skalbaggar)

Polyphaga
Elateriformia

Elateriformia är en infraorderen av allätarbaggar skalbaggar. De två största familjerna i denna grupp är praktbaggar, av vilka det finns cirka 15.000 beskrivna arter, och klicka skalbaggar, av vilka det finns cirka 10.000 beskrivna arter.

Infraorderen består av fem superfamiljer:
 Buprestoidea - de metalliska trä tråkiga skalbaggar
 Byrrhoidea - familjer inklusive långa tå vatten skalbaggar, mossa skalbaggar och lera älskande skalbaggar
 Dascilloidea
 Elateroidea - inklusive klick skalbaggar och soldat skalbaggar
 Scirtoidea

Polyphaga
Liten snömossa

Liten snömossa (Anthelia juratzkana) är en levermossart som först beskrevs av Karl Gustav Limpricht, och fick sitt nu gällande namn av Vittore Benedetto Antonio Trevisan de Saint-Léon. Liten snömossa ingår i släktet snömossor, och familjen Antheliaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Snömossor
Njurslevmossa

Njurslevmossa (Jungermannia confertissima) är en levermossart som beskrevs av Christian Gottfried Daniel Nees von Esenbeck. Njurslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Enligt den finländska rödlistan är arten otillräckligt studerad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är bäckar.

Källor

Externa länkar 

Slevmossor
Fjällslevmossa

Fjällslevmossa (Jungermannia sphaerocarpa) är en levermossart som beskrevs av William Jackson Hooker. Fjällslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Slevmossor
Dvärgslevmossa

Dvärgslevmossa (Jungermannia jenseniana) är en levermossart som beskrevs av Riclef Grolle. Dvärgslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Slevmossor
Knoppslevmossa

Knoppslevmossa (Jungermannia caespiticia) är en levermossart som beskrevs av Johann Bernhard Wilhelm Lindenberg. Knoppslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Slevmossor
Listslevmossa

Listslevmossa (Jungermannia gracillima) är en levermossart som beskrevs av James Edward Smith. Listslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Slevmossor
Strandslevmossa

Strandslevmossa (Jungermannia hyalina) är en levermossart som beskrevs av Charles Lyell. Strandslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Slevmossor
Jungermannia subulata

Jungermannia subulata är en levermossart. Jungermannia subulata ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Slevmossor
subulata
Äggslevmossa

Äggslevmossa (Jungermannia obovata) är en levermossart som beskrevs av Christian Gottfried Daniel Nees von Esenbeck. Äggslevmossa ingår i släktet slevmossor, och familjen Jungermanniaceae. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är bäckar.

Källor

Externa länkar 

Slevmossor
Dikesnardia

Dikesnardia (Nardia scalaris) är en levermossart som beskrevs av S. Gray. Dikesnardia ingår i släktet nardior, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nardior
Fliknardia

Fliknardia (Nardia insecta) är en levermossart som beskrevs av Sextus Otto Lindberg. Fliknardia ingår i släktet nardior, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nardior
Liten nardia

Liten nardia (Nardia geoscyphus) är en levermossart som först beskrevs av De Not., och fick sitt nu gällande namn av Sextus Otto Lindberg. Liten nardia ingår i släktet nardior, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Nardior
Myrmylia

Myrmylia (Mylia anomala) är en levermossart som först beskrevs av William Jackson Hooker, och fick sitt nu gällande namn av S. Gray. Myrmylia ingår i släktet mylior, och familjen Jungermanniaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Mylior
Vit frostmossa

Vit frostmossa (Gymnomitrion corallioides) är en levermossart som beskrevs av Christian Gottfried Daniel Nees von Esenbeck. Vit frostmossa ingår i släktet frostmossor, och familjen Gymnomitriaceae. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Frostmossor
Uddfrostmossa

Uddfrostmossa (Gymnomitrion apiculatum) är en levermossart som först beskrevs av Victor Félix Schiffner, och fick sitt nu gällande namn av K. Müll.. Uddfrostmossa ingår i släktet frostmossor, och familjen Gymnomitriaceae. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är våtmarker i fjällen (myrar, stränder, snölegor).

Källor 

Frostmossor