kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Siöblad

Carl Siöblad född 8 april 1611 på Flättna, död 28 oktober 1696 på Hällstorp, var en svensk friherre, militär och ämbetsman.

Biografi
Siöblad tog värvning i Jönköpings regemente 1626 och deltog under kriget i Preussen. 1630 tog han avsked från sitt regemente och samma år blev han volontär vid Smålands ryttare. Under en drabbning mot general Albrecht von Wallenstein blev Siöblad sårad av flera kulor, som satt kvar i hans kropp under resten av livet. 1632 deltog han under slaget vid Lützen, där han sårades och fördes till Leipzig. Efter att ha tillfrisknat blev han volontär vid det "röda regementet" och strax därefter konstapel vid artilleriet. Under slaget vid Pfaffenhofen den 1 augusti 1633 blev Siöblad svårt sårad. Efter slaget vid Nördlingen 1634 anställdes han av Axel Oxenstierna, hos vilken han agerade uppvaktande under resan till Paris 1635. 

Siöblad blev hovjunkare hos den svenska drottningen Maria Eleonora. 1643 blev han kaptenlöjtnant vid artilleriet och 1644 regementskvartermästare vid artilleriet samt befälhavare för artilleriet i Skåne. Han deltog under belägringarna av Laholm, Helsingborg och Malmö. 1648 reste han till Tyskland med pfalzgreve Karl Gustav och strax därpå sårades han under Prags belägring. Därefter medföljde Siöblad artilleriet till Pommern och nådde majors grad 1651. 

1655 befordrades han till överstelöjtnant och under de följande åren deltog han i krigen i Polen, Livland, försvaret av Riga 1656 samt Danmarks krig mot Norge. Den 7 mars 1660 blev han överste och samma år kommendant på Kronborg. 

1664–1676 var Siöblad häradshövding i Östbo härad och blev krigsråd den 29 april 1665. Den 11 juni 1666 befordrades han till generalmajor av artilleriet och blev guvernör på Ösel 1673. Året därpå blev han general av artilleriet och tog avsked från posten som guvernör och krigsråd 1681 och den 21 december 1687 blev Siöblad friherre. 

Carl Siöblad var gift med Maria Stierna, med vilken han hade tolv barn. Sönerna Göran och Johan blev militärer och döttrarna Elisabet Catharina och Christina Maria gifte sig med militärer.

Se även 
 Trettioåriga kriget

Referenser 

Män
Födda 1611
Avlidna 1696
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska friherrar
Svenska guvernörer
Svenska häradshövdingar
Personer i trettioåriga kriget
Deltagare i slaget vid Lützen
Deltagare i slaget vid Nördlingen
Krigsråd
Takeo Miratsu

, född 15 februari 1960, död 5 september 2006, var en japansk kompositör med inriktning på datorspel och anime. Han var medlem i gruppen Twin Amadeus, som komponerade låtar till musikspelsserien Beatmania IIDX. Han dog i september 2006 på grund av levercancer vid 46 års ålder.

Kompositioner och arrangemang

Datorspel 
 1995 - Jumping Flash!
 1996 - Jumping Flash! 2
 1999 - Robbit Mon Dieu
 1999 - Pocket MuuMuu
 1999 - The Legend of Dragoon
 2000 - Chase the Express

Anime 
 1991 - Abashiri Family
 1991 - Eiyuu Gaiden Mozaicka
 1993 - Idol Defense Force Hummingbird
 1995 - Battle Skipper
 1996 - Ninja Cadets
 1997 - Detatoko Princess
 1998 - Himitsu no Akko-chan
 1999 - Itsumo Kokoro ni Taiyō o!
 2002 - Saikano

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

män
Födda 1960
Avlidna 2006
Japanska kompositörer
Datorspelsmusiker
Dan I. Andersson

Dan I. Andersson, född 1957, är en svensk bakteriolog och evolutionsbiolog verksam vid Uppsala universitet där han leder en forskargrupp.

Andersson disputerade 1986 vid Uppsala universitet  och efter en postdoc vid University of Utah, USA (1986-1989) arbetade han som chefsmikrobiolog vid Smittskyddsinstitutet, Solna. 2004 utsågs Andersson till professor i medicinsk bakteriologi vid Uppsala universitet. Han är invald som ledamot i American Academy of Microbiology (2012), European Academy of Microbiology (2013), Kungliga Vetenskapssocieteten, Uppsala (2014) samt  Kungliga Vetenskapsakademien (2015). Andersson tilldelades det Björkénska priset vid Uppsala universitet 2023.

Källor 
"Fem nya ledamöter invalda i akademien" Kungliga Vetenskapsakademien 13 mars 2015.

Fotnoter

Svenska professorer i bakteriologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1957
Levande personer
Yoko

Yoko eller Yōko kan avse:

Yoko! Jakamoko! Toto! – brittisk barnserie
Yoko Tsuno – belgisk äventyrsserie
Yoko (film) – en film från 2012
Yoko (TV-serie) – en rysk tv-serie från 2015

Personer

Kultur
Yoko Asakai, japansk konstnär
Yoko Matsugane, japansk modell
Yoko Ogawa, japansk författare
Yoko Ono, japansk musiker
Yoko Shimada, japansk skådespelare
Yoko Shimomura, japansk datorspelskompositör
Yoko Tawada, japansk författare

Sport
Yoko Isoda, japansk konstsimmare
Yoko Sakaue, japansk judoutövare
Yoko Tanabe, japansk judoutövare
Yoko Yoneda, japansk konstsimmare

Geografi

Kamerun 

 Yoko (ort), Centrumregionen,

Kongo-Kinshasa 

 Yoko (vattendrag i Kongo-Kinshasa), 

Robotskapade Kamerunförgreningar
WP:Projekt Japan
The Last Ship

The Last Ship är en amerikansk postapokalyptisk TV-seriedrama. Den är baserad på romanen med samma namn från 1988, av William Brinkley. I serien har en global pandemi utrotat 80% av världens befolkning. En jagare av Arleigh Burke-klass från amerikanska flottan, den fiktiva USS Nathan James (DDG-151), har klarat sig utan att drabbats och besättningen, bestående av 218 män och kvinnor, försöker att finna ett botemedel för att stoppa viruset och rädda mänskligheten.

I maj 2013 beställde kabelkanalen TNT 10 stycken avsnitt av serien. Serien hade premiär den 22 juni 2014 kl. 21.00EDT.

Den 18 juli 2014 förnyades The Last Ship för en andra säsong med 13 avsnitt. Den andra säsongen hade premiär den 21 juni 2015.

Den 11 augusti 2015 förnyades serien med en tredje säsong bestående av 13 avsnitt. Planerad premiär är sommaren 2016.

Mottagande 
The Last Ship har till största del fått positiva recensioner från TV-kritiker. I juli 2014 hade serien en Metacritic-poäng på 61 av 100 baserad på 22 "generally favorable" recensioner.  The review aggregator website Rotten Tomatoes som sammanställer recensioner rapporterade att i augusti 2014 gav 64% av kritikerna serien "fresh" med ett snittbetyg på 6/10 baserat på 28 recensioner.

Se även 
 El Barco
 On the Beach
 Last Resort

Referenser

Externa länkar 
 
 

Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2014
TV-program i TNT
Moment of Glory

Moment of Glory är ett musikalbum av heavy metal-bandet Scorpions, utgivet 2000. Det inspelades i samarbete med Berlinerfilharmonikerna och innehåller omlagrade låtar från Scorpions-repertoaren, såväl som klassiska mellanspel, en coverlåt samt den nya singeln Moment of Glory.

Låtlista 

 "Hurricane 2000 (Rock You Like a Hurricane)" - 6:04
 "Moment of Glory" - 5:08
 "Send me an Angel" - 6:19
 "Wind of Change" - 7:36
 "Crossfire (Instrumental)" - 6:47
 "Deadly Sting Suite (Instrumental)" - 7:22
 "Here in My Heart" - 4:20
 "Still Loving You" - 7:28
 "Big City Nights" - 4:37
 "Lady Starlight" - 5:32

Medverkande 
 Klaus Meine - sång
 Matthias Jabs - gitarr, bakgrundssång
 Rudolf Schenker - gitarr, bakgrundssång
 Ralph Rieckermann - bas, bakgrundssång
 James Kottak - trummor, bakgrundssång
 Berlinerfilharmonikerna

Gästsångare 
 Lyn Liechty - sång på "Here in My Heart"
 Ray Wilson - sång på "Big City Nights"
 Zucchero - sång på "Send me an Angel"

Musikalbum 2000
Album av Scorpions
Livealbum
Tösse-Tydje distrikt

Tösse-Tydje distrikt är ett distrikt i Åmåls kommun och Västra Götalands län. 

Distriktet ligger söder om Åmål.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknarna Tösse och Tydje i Åmåls kommun.

Området motsvarar den omfattning Tösse med Tydje församling hade 1999/2000 och fick omkring 1870 när socknarnas församlingar slogs samman.

Referenser

Noter

Indelningar i Åmåls kommun
distrikt i Västra Götalands län
Åmåls distrikt

Åmåls distrikt är ett distrikt i Åmåls kommun och Västra Götalands län. Befolkningsmässigt är distriktet landskapets största. 

Distriktet ligger i och omkring Åmål.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av två områden: området Åmåls stad omfattade till 1971 samt Åmåls socken.

Området motsvarar den omfattning Åmåls församling hade 1999/2000 och fick omkring 1963 när stads- och landsförsamlingarna gick samman.

Referenser

Noter

Indelningar i Åmåls kommun
distrikt i Västra Götalands län
Mindre grönbulbyl

Mindre grönbulbyl (Eurillas virens) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mindre grönbulbyl är som namnet avslöjar en relativt liten bulbyl med till och med för grönbulbyler en ovanligt enfärgad fjäderdräkt. På stjärten syns en rostaktig ton. Arten skiljer sig från andra grönbulbyler även genom avsaknad av ögonring. Sången är också distinkt, inledd med några tvekande toner med avslutad med en explosiv och bubblande serie.

Utbredning och systematik 
Mindre grönbulbyl delas upp i fyra underarter med följande utbredning:
 E. v. erythroptera – låglänta områden från Gambia till södra Nigeria
 E. v. virens – Kamerun till Gabon, Angola, södra Sydsudan, Uganda och synvästra Kenya samt ön Bioko i Guineabukten
 E. v. zombensis – sydöstra Demokratiska republiken Kongo och norra Zambia till östra Kenya, Tanzania, Malawi och Moçambique samt Mafiaön
 E. v. zanzibaricus – Zanzibar

Vissa urskiljer även underarten amadoni med utbredning på Bioko.

Levnadssätt 
Mindre grönbulbyl hittas i undervegetation och lägre skikt i skog, buskmarker och igenväxta jordbruksområden. Den är ofta vanligt förekommande men kan vara svår att få syn på.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Mustaschgrönbulbyl

Mustaschgrönbulbyl (Eurillas latirostris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mustaschgrönbulbylen är en medelstor mörkt olivgrön bulbyl med tydliga gula streck på sidan av strupen, därav namnet. Lätet består av låga "chrow" som ges i en ändlös serie dagen lång.

Utbredning och systematik 
Mustaschgrönbulbyl delas upp i två underarter med följande utbredning:
 E. l. congener – Senegal till sydvästra Nigeria
 E. l. latirostris – södra Nigeria till norra Angola, östra Demokratiska republiken Kongo, Kenya och Tanzania samt ön Bioko i Guineabukten

Levnadssätt 
Mustaschgrönbulbylen hittas i regn-, berg-, och galleriskogar, igenväxande buskmarker och fält samt trädgårdar. Den är relativt vanlig, men tillbakadragen.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Dvärggrönbulbyl

Dvärggrönbulbyl (Eurillas gracilis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Dvärggrönbulbylen är en liten och slank bulbyl. Undersidan är olivgrön, mot buken mer gulaktig. Även ovansidan är olivgrön, mot huvudet mer grått med tydliga vita halvmånar runt ögat. Den liknar andra relativt färglösa grönbulbyler, framför allt ansorgegrönbulbyl och enfärgad grönbulbyl, men skiljer sig i levnadsmiljö, gulaktig buk och distinkta sång: en sorgesam, haltande serie som stiger i tonhöjd, i engelsk litteratur återgiven som "teach-er, who teach-es you?".

Utbredning och systematik 
Dvärggrönbulbyl delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 Eurillas gracilis extrema – Sierra Leone till sydvästra Nigeria
 Eurillas gracilis gracilis – sydöstra Nigeria till södra Kamerun, Gabon, nordvästra Angola och centrala Demokratiska republiken Kongo
 Eurillas gracilis ugandae – östra Demokratiska republiken Kongo till Uganda och västra Kenya

Levnadssätt 
Dvärggrönbulbylen hittas ofta i skogsbryn och i andra av människan påverkade skogsmiljöer, jämfört med sina släktingar i generellt öppnare miljöer.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Enfärgad grönbulbyl

Enfärgad grönbulbyl (Eurillas curvirostris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Enfärgad grönbulbyl delas upp i två distinkta underarter med följande utbredning:
 E. c. leonina – Sierra Leone till centrala Ghana
 E. c. curvirostris – södra Ghana österut till södra Sydsudan, Uganda och västra Kenya samt söderut till norra Angola och centrala Demokratiska republiken Kongo; även ön Bioko i Guineabukten

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Ansorgegrönbulbyl

Ansorgegrönbulbyl (Eurillas ansorgei) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Ansorgegrönbulbyl delas upp i två underarter med följande utbredning:
 E. a. ansorgei – Sierra Leone till Gabon, norra Angola, norra Demokratiska republiken Kongo och västra Uganda
 E. a. kavirondensis – västra Kenya (norra Kavirondo till området kring berget Elgon)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Dr William John Ansorge (1850-1913), brittisk läkare stationerad i Mauritius, Uganda och Nigeria samt zoolog, samlare och upptäcktsresande i tropiska Afrika.

Referenser

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Smalnäbbad grönbulbyl

Smalnäbbad grönbulbyl (Stelgidillas gracilirostris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Smalnäbbad grönbulbyl är en slank och långstjärtad bulbyl, med olivbrun rygg och grå undersida. Ögat är rött, vilket dock kan vara svår att se. Det vanligaste lätet är en lång och fallande vissling.

Utbredning och systematik 
Smalnäbbad grönbulbyl placeras som enda art i släktet Stelgidillas. Den delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Stelgidillas gracilirostris gracilirostris – sydvästra Senegal Guinea till allra sydligaste Sydsudan, centrala Uganda och västra Kenya söderut till norra Angola och centrala Demokratiska republiken Kongo
 Stelgidillas gracilirostris percivali – höglänta områden från centrala Kenya till allra västligaste Tanzania

Levnadssätt  
Smalnäbbad grönbulbyl hittas i trädtaket i fuktig skog. Den påträffas enstaka, i par eller i smågrupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Vattenbulbyl

Vattenbulbyl (Phyllastrephus scandens) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vattenbulbylen är en stor och relativt färgglad afrikansk bulbyl. Ryggen är rostbrun, undersidan beigefärgad, stjärten tegelröd, huvudet mestadels grått och strupen vit. Lätena avges ofta i kör, en serie med pladdriga toner eller en annan snabbare som liknar mycket träskgrönbulbylens läte.

Utbredning och systematik 
Vattenbulbyl delas upp i två underarter med följande utbredning:
 P. s. scandens – Senegal till norra Nigeria och norra Kamerun
 P. s. orientalis – Kamerun österut till södra Sydsudan och söderut till södra Republiken Kongo, västra och södra Demokratiska republiken Kongo samt allra västligaste Tanzania

Vissa placerar den som ensam art i släktet Pyrrhurus.

Levnadssätt  
Vattenbulbylen hittas i regnskog, sumpskog och galleriskog, som namnet avslöjar i mestadels blöta områden intill vatten. Den ses vanligen i små, ljudliga grupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Tanzaniagrönbulbyl

Tanzaniagrönbulbyl (Arizelocichla masukuensis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende 
Tanzaniagrönbulbyl är en rätt liten och mörk bulbyl med intetsägande fjäderdräkt. Västra bestånd har grå hjässa, medan östra är enfärgat olivgröna. Den förväxlas lätt med andra bulbyler, men är något mindre och slankare än andra arter i dess utbredningsområde.

Utbredning och systematik 
Tanzaniagrönbulbyl delas upp i två underarter i två grupper med följande utbredning:
 kakamegae-gruppen
 Arizelocichla masukuensis kakamegae – östra Demokratiska republiken Kongo till Uganda, västra Kenya och västra Tanzania
 Arizelocichla masukuensis kungwensis – västra Tanzania i området kring Mt. Kungwe
 masukuensis-gruppen
 Arizelocichla masukuensis roehli – höglänta områden i östra Tanzania
 Arizelocichla masukuensis masukuensis – sydvästra Tanzania (Rungwebergen) till norra Malawi (Masukubergen)

Underartsgruppen kakamegae urskiljs ofta som egen art, kakamegagrönbulbyl.

Levnadssätt 
Tanzaniagrönbulbyl hittas i bergsskogarnas mellersta skikt. Åtminstone västliga fåglar är kända för att krypa utmed stammar som en hackspett.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågeln kallades tidigare shelleygrönbulbyl eller Shelleys grönbulbyl, hedrande George Ernest Shelley (1840-1910), kapten i British Army, geolog, ornitolog och samlare av specimen verksam i bland annat Sydafrika, Sudan och Egypten. Den tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Homo naledi

Homo naledi är en art i släktet Homo som levde under pleistocen. Arten upptäcktes 2013 av två speleologer i grottkomplexet Rising star cave, som ingår i det sydafrikanska världsarvet Cradle of humankind i Gauteng-provinsen. Speleologerna Rick Hunter och Steven Tucker upptäckte resterna av åtminstone femton individer, vilket är det största enskilda fynd av en människoliknande art som någonsin gjorts i Afrika.

Definitionen av arten utarbetades i samband med utgrävningar 2015 av bland andra den amerikanske paleontologen och arkeologen Lee Rogers Berger.

Etymologi 
Ordet naledi betyder "stjärna" på sesotho- och setswana-språken, två av de elva nationalspråken i Sydafrika. Artnamnet kan därför sägas betyda ”stjärnmänniskan”. Det anspelar på fyndplatsen, grottsystemet vid Rising star cave.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Framstående fynd av hominier vid talkorigins.org
 Trailer på YouTube för filmen Dawn of Humanity

Förmänniskor
Homo
Övergångsformer
2013 i Sydafrika
Vetenskapsåret 2013
Fornfynd i Sydafrika
Strimkindad grönbulbyl

Strimkindad grönbulbyl (Arizelocichla milanjensis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systenatik  
Fågeln förekommer i höglänta områden i sydöstra Malawi (Mt Mulanje) samt i östligaste Zimbabwe och västcentrala Moçambique. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Ofta inkluderas dock strimörad grönbulbyl (A. striifacies) i arten.

Status 
IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Kakamegagrönbulbyl

Kakamegagrönbulbyl (Arizelocichla kakamegae) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Kakamegagrönbulbylen delas in i två underarter med följande utbredning:
 A. m. kakamegae – östra Demokratiska republiken Kongo till Uganda, västra Kenya och västra Tanzania
 A. m. kungwensis – västra Tanzania i området kring Mt. Kungwe

Den betraktas ofta som en underart till Arizelocichla kakamegae.

Status 
IUCN erkänner den inte som art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Namn 
Kakamegaskogen är Kenyas enda tropiska regnskog, i Västprovinsen.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Chromebook

Chromebook är en bärbar dator som har Chrome OS som operativsystem. Den är tänkt att användas mot huvudsakligen Googles molntjänster på internet. 

Grundtanken med Chromebook är att erbjuda en enkel och snabb dator till ett relativt lågt pris. Det innebär att datorn oftast har något enklare komponenter än traditionella bärbara datorer. Skärmen har lägre upplösning, hårddisken är mindre men snabb (oftast flash-baserad eller SSD-typ), processorn är av enklare modell. Den är oftast tillverkad av plast och har mindre antal portar och ingen skivläsarenhet. 

Först ut med Chromebook var det taiwanesiska företaget Acer Inc. och det koreanska Samsung, som båda kungjorde lanseringen i maj 2011 vid Googles årliga I/O-konferens. Tidigt 2013 följde Lenovo,  Hewlett Packard och Google själva efter.

I april 2013 började Chromebook säljas i Sverige och 2020 säljs datorer tillverkade av Acer, Asus, Dell, HP och Lenovo.

Det har blivit vanligare att Chromebook erbjuds i fler versioner och prisklasser. Det förekommer modeller med högpresterande komponenter som t.ex. högupplöst skärm, snabbare processor och aluminiumhölje. Dessa modeller har då ett betydligt högre pris men klart mer konkurrenskraftigt jämfört med traditionella bärbara datorer.

Inom skolor, framförallt i USA men även i Europa, har Chromebook blivit mycket populärt och utbrett. Sannolikt beroende på lägre inköpspris och enklare administration.

Användare av Chromebook som registrerar sig hos Google erhåller 100 GB lagring online i 2 år.

2016 introducerade Google möjligheter att köra Androidappar på enheter som stöder det, med tillgång till hela Google Play Store.

Se även 
 Chrome OS

Referenser

Noter

Externa länkar

 Hemsida för Chromebook

Datorer
Google
Produkter lanserade 2011
Antero Ojala

Yrjö Antero Ojala, född 10 december 1916, död 5 februari 1982, var en finländsk skridskoåkare.
Ojala blev olympisk bronsmedaljör på 5000 meter vid vinterspelen 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Källor 

Finländska skridskoåkare
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1936 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från Finland
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1936
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1948
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Födda 1916
Avlidna 1982
Män
Gulgrön bulbyl

Gulgrön bulbyl (Acritillas indica) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer enbart i Indien och Sri Lanka. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Gulgrön bulbyl är en 20 cm lång, slank och färgglad bulbyl med tydligt mörkt öga och något nedåtböjd mörk näbb. Fjäderdräkten är gröngul ovan, under och kring ögat gul. Sången beskrivs som bestående av gladlynta och varierade visslingar som nästan flyter ihop.

Utbredning och systematik 
Gulgrön bulbyl delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 icterina – västra Indien (västra Ghats från södra Maharashtra till Belgaum och Goa)
 indica – sydvästra Indien och Sri Lanka (utom i sydväst)
 guglielmi – sydvästra Sri Lanka

De skiljer sig dock åt endast marginellt i utseendet och kan vara baserade på åldersberoende karaktärer.

Släktestillhörighet 
Fågeln placeras vanligen som ensam art i släktet Acritillas. Vissa för den istället till släktet Iole.

Levnadssätt 
Gulgrön bulbyl hittas i skog och ungskog. Den födosöker efter bär och ryggradslösa djur på lägre eller medelhöga nivåer, ofta i artblandade grupper. Fågeln är livlig och inte särskilt skygg. Boet placeras i en buske.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller mycket vanlig i Västra Ghats och Sri Lanka och mycket vanlig i Goa.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen