kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skogstorp, Järfälla kommun

Skogstorp var ett torp under Ulvsättra gård, som låg vid fritidsområdet vid Skogstorpsvägen i Bolinderbyn i Kallhäll i Järfälla kommun. Torpet fanns kvar fram till 1972. Torpplatsen låg mellan Trimvägen och Skogstorpsvägen. Torpet har givit namn till bostadsområdet Skogstorp.

Historik
Namnet Skogstorp nämns första gången i mantalslängden 1741 som ett torp under Ulvsättra gård.

I husförhörslängden förekommer namnet inte förrän år 1756, husförhörslängden 1740-1755 saknas. Stugan vid Skogstorp var fram till 1961 bebodd, men något jordbruk hade då inte bedrivits där på ett bra tag. År 1972, brände brandkåren ned torpet. Det som återstår idag är rester av en berså och ett par fruktträd. Även en husgrund på 8 x 5 m kan man ana.

Villasamhället Skogstorp byggdes i mitten av 1940-talet. Området bestod då av 81 villor om 3 rum och kök. Skogstorps villabebyggelse med egnahemsvillor är förlagd omedelbart nordöst om radhusområdet, nära den plats där torpet låg. 

År 1885 indelades Järfälla socken i skolområden och Skogstorp kom då att tillhöra Görvälns skolområde och Görvälns skola. De övriga underlydande gårdarna och torpen som då bestämdes att de skulle tillhöra Görvälns skolområde var Görväln med underlydande Henrikstorp, Baset, Slammertorp, Lädersättra, Marhagen, Snuten, Lövholmen, Skäftinge, Kallhälls banvaktsstuga och Kallhälls gård samt Viksjö gård  med underlydande Hummelmora torp, Sandudden och Råstens torp.

Under åren 1945−1948 byggdes på Skogstorps område i Kallhäll 81 små villor för de anställda vid Bolinders Mekaniska Verkstads AB. Den beräknade kostnaden för villan som byggdes var 29 000 kronor per villa, och då lämnade bolaget ett ränte- och amorteringsfritt lån som avsåg tomten på 2 500 kronor på 10 år. Lånet avskrevs med 1/10 för varje år man arbetade vid Bolinders. Bostadsområdet Skogstorp är, liksom Bolinderbyn, en modern variant av bruksbebyggelse.

Bilder

Källor
 Järfällaböckerna 1957 och 1986.
 Birgitta Johansson, Kulturstigar, Kallhäll-Stäket, Järfälla kultur 1996, sidan 28. .

Externa länkar
 
 Järfälla Hembygdsförening, Torp i Järfälla, 2015.
 Folder, Görvälns naturreservat, Järfälla kommun.

Kallhäll-Stäket
Ej längre existerande byggnader i Järfälla kommun
Emmy Hennings

Emmy Hennings, från 1920 Emmy Ball-Hennings, född 17 januari 1885 i Flensburg död 19 augusti 1948 i Sorengo vid Lugano var en tysk författare och artist, och bland annat en av initiativtagarna till dadaismen 1916.

Biografi 
Före första världskriget uppträdde Emmy Hennings som skådespelare och sångare på olika teatrar och kabaréer. I sitt skrivande skildrade Hennings inte minst ett hårt liv i otrygghet och utsatthet i samhällets utkant. Där finns ingredienser som sjukdom, ensamhet, droger, prostitution och fängelse, såväl som kabaréer och stunder av förhöjd livskänsla. Hon fick under ett kort äktenskap i unga år en dotter, som sina första år växte upp hos sin mormor i Flensburg.

Hon kom att uppträda främst i Berlin och München där hon snart  blev en central gestalt i konstnärskretsar. I München träffade hon även Hugo Ball, som hon senare skulle gifta sig med, och företrädare för det litterära avantgardet.

Emmy Hennings och Hugo Ball flyttade 1915 till Zürich, där de i februari 1916 grundade Cabaret Voltaire, tillsammans med Hans Arp, Tristan Tzara och Marcel Janco, till vilka även Richard Huelsenbeck, Sophie Taeuber och Hans Richter anslöt sig. Dessa bildade kärnan i dadaismen, som samma år skapades på Cabaret Voltaire .

År 1920 gifte sig Emmy Hennings (nu Ball-Hennings) med Hugo Ball och paret flyttade till Tessin. De hade då båda lämnat dadaismen bakom sig. Istället hade en djup religiositet börjat göra sig märkt och Hennings konverterade 1920 till katolicismen. Efter detta fick Ball-Hennings skrivande mer tyngdpunkt på gudfruktigt leverne och sällan nämndes händelser i hennes yngre år.

Emmy Ball-Hennings avled den 19 augusti 1948 i sviterna av en lunginflammation. Hugo Ball hade gått bort redan 1927. Dottern tog hand om parets efterlämnade skrifter, vilka via Carl-Seelig-Stiftung och Robert Walser-Archiv nu hamnat på Schweizerisches Literaturarchiv (SLA) på Schweizerische Nationalbibliothek i Bern.

Bibliografi 
Enligt Schweizerische Nationalbibliothek:
 Die letzte Freude, Gedichte (K Wolff, 1913) Online: International Dada Archive
 Gefängnis (Erich Reiss, 1919) Online: I. D. A.
 Das Brandmal. Ein Tagebuch. 1920
 Helle Nacht. Gedichte. 1922
 Das ewige Lied. 1923
 Der Gang zur Liebe. Ein Buch von Städten, Kirchen und Heiligen in Italien. 1926
 Hugo Ball (1886–1927). Sein Leben in Briefen und Gedichten. (Med förord av Hermann Hesse) 1930
 Hugo Balls Weg zu Gott. Ein Buch der Erinnerung. 1931
 Blume und Flamme. Geschichte einer Jugend. 1938
 Der Kranz. Gedichte. 1939
 Das flüchtige Spiel. Wege und Umwege einer Frau. 1940
 Märchen am Kamin. 1943
 Das irdische Paradies und andere Legenden. 1945

Postumt, i urval:
 Ruf und Echo. Mein Leben mit Hugo Ball. 1953
 Briefe an Hermann Hesse. 1956
 Geliebtes Tessin. 1976

Referenser

Externa länkar 

 Dada Companion. (dada-companion.com)
 Böcker av och om Emmy Hennings på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Tyska författare under 1900-talet
Tyska poeter under 1900-talet
Dadaister
Födda 1885
Avlidna 1948
Kvinnor
Personer från Flensburg
Heilandskirche, Sacrow

Heilandskirche, formellt Heilandskirche am Port von Sacrow, är en protestantisk kyrkobyggnad i stadsdelen Sacrow i östra utkanten av staden Potsdam i Brandenburg, Tyskland, belägen direkt intill Jungfernsees norra strand vid floden Havel. Kyrkan stod färdig 1844. Den beställdes enligt skisser av kung Fredrik Vilhelm IV av Preussen och ritades av arkitekten Ludwig Persius i italiensk nyromansk stil. Mellan 1961 och 1990 gick Berlinmuren tvärs över kyrkans område, och den fristående kampanilen byggdes då in i muren. De första månaderna höll församlingen fortfarande gudstjänster i kyrkan, men kyrkorummets inredning förstördes av de östtyska gränstrupperna efter julfirandet 1961 för att tvinga församlingen att flytta. Som del av ingenmanslandet omkring muren förföll kyrkan under flera årtionden, fram till Berlinmurens fall.

Kyrkan ingår sedan 1992 i Unesco-världsarvet Palats och parker i Potsdam och Berlin. Åren 1993–1995 renoverades kyrkan och det omkringliggande parklandskapet. Den tillhör idag Pfingstkirche-församlingen inom Tysklands evangeliska kyrka.

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Brandenburg
Palats och parker i Potsdam och Berlin
Sacrow
Evangelisk-lutherska kyrkobyggnader
Pandora's Box (OMD)

Pandora's Box är en låt av den brittiska gruppen Orchestral Manoeuvres in the Dark utgiven 1991 som den andra singeln från albumet Sugar Tax. Låten är inspirerad av stumfilmstjärnan Louise Brooks och titeln syftar på hennes mest kända film Pandora's Box från 1929. Den nådde 7:e plats på brittiska singellistan och blev en stor framgång i flera europeiska länder, bland annat 7:a på Sverigetopplistan, 7:a i Österrike och 11:a i Tyskland.

Pandora's Box blev 2:a på Trackslistan i september 1991 och 11:a på Billboards Hot Dance Club Play-lista samma månad.

Utgåvor
7" och kassett singel
Virgin / VS 1331
 "Pandora's Box"
 "All She Wants Is Everything"

12" singel 
Virgin / VST 1331
 "Pandora's Box" (Constant Pressure 12" Mix)
 "All She Wants Is Everything"
 "Pandora's Box" (Abstract Mix)

CD singel 
Virgin / VSCDT 1331
 "Pandora's Box"
 "All She Wants Is Everything"
 "Pandora's Box" (Constant Pressure 12" Mix)
 "Pandora's Box" (Diesel Fingers 12" Mix)

CD singel (Begränsad utgåva i trälåda) 
Virgin / VSCDX 1331
 "Pandora's Box"
 "Pandora's Box" (Lost Girl Mix)
 "Pandora's Box" (Abstract Mix)
 "Pandora's Box" (American Venus 7" Mix)

12" singel (USA)
Virgin / 0-96338
 "Pandora's Box" (It's A Long, Long Way) (Diesel Fingers Mix)
 "Pandora's Box" (It's A Long, Long Way) (Abstract Mix)
 "Pandora's Box" (It's A Long, Long Way) (Constant Pressure 12" Mix)
 "Pandora's Box" (It's A Long, Long Way) (Prize Of Beauty Mix)
 "Sugar Tax"

CD singel (USA)
Virgin / 2-96338
 "Pandora's Box" (It's A Long, Long Way) (Andy McCluskey 7")
 "Pandora's Box" (It's A Long, Long Way) (Constant Pressure 12")
 "Sugar Tax"
 "All She Wants Is Everything"

Källor

Brittiska musiksinglar
Musiksinglar 1991
Pandora's Box

Pandora's Box kan syfta på:
Pandora's Box (musikgrupp) – en amerikansk musikgrupp
Pandora's Box (OMD) – en låt av den brittiska gruppen Orchestral Manoeuvres in the Dark utgiven 1991
Pandora's Box (Procol Harum) – en låt av Procol Harum.

Se även
 Pandoras ask
Cláudia Gadelha

Ana Cláudia Dantas Gadelha, född 7 december 1988 i Mossoró, är en brasiliansk MMA-utövare som sedan 2014 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Noter

Externa länkar
Cláudia Gadelha – UFC.com
Cláudia Gadelha – Sherdog.com

Sociala media
Cláudia Gadelha –Instagram

Brasilianska utövare av mixed martial arts
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Personer från Rio Grande do Norte
Cat Zingano

Cathilee Deborah Zingano (född Albert), född 1 juli 1982 i Winona i Minnesota, är en amerikansk MMA-utövare som 2013-2019 tävlade i organisationen Ultimate Fighting Championship och som sedan oktober 2019 tävlar i Bellator.

Karriär

UFC
14 augusti 2019 offentliggjordes det att UFC släppt henne.

Bellator
29 oktober 2019 meddelades det att hon skrivit på för Bellator.

Noter

Externa länkar
Cat Zingano – Bellator.com
Cat Zingano – Sherdog.com

Sociala media
Cat Zingano – Instagram

Amerikanska utövare av mixed martial arts
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Personer från Winona, Minnesota
Idrottare från Minnesota
Miesha Tate

Miesha Theresa Tate, född 18 augusti 1986 i Tacoma i Washington, är en amerikansk före detta MMA-utövare som senast tävlade i organisationen Ultimate Fighting Championship där hon mellan mars 2016 och juli 2016 var organisationens mästare i bantamvikt. Tate har också tävlat i Strikeforce där hon var mästare i bantamvikt mellan juli 2011 och mars 2012.

Referenser

Noter

Källor
Miesha Tate – UFC.com
Miesha Tate – Sherdog.com

Amerikanska utövare av mixed martial arts
Födda 1986
Kvinnor
Levande personer
Personer från Tacoma
Idrottare från Washington
Lavukaleve

Lavukaleve är ett språk med 1700 talare (1999). De flesta talarna av lavukaleve lär sig det som sitt modersmål. De flesta lär sig senare pijin.

1954 uppskattade Arthur Capell antalet talare till 250 och antog att det skulle dö ut p.g.a. dominans av bugotu. Dock har bugotus påverkan minskat mycket. 1971 hade lavukaleve uppskattningsvis 700 talare, och antalet växer i dag. Språket är dock hotat.

Referenser

Språk på Salomonöarna
FK Jablonec

FK Jablonec är en tjeckisk fotbollsklubb från Jablonec nad Nisou. Klubben har spelat i Tjeckiens högstaliga i fotboll sedan 1994. Jablonec har vunnit den tjeckiska cupen två gånger och supercupen en gång.

Placering tidigare säsonger

Referenser

j
j
j
Valentine Cameron Prinsep

Valentine Cameron "Val" Prinsep, född den 14 februari 1838 i Calcutta, död den 11 november 1904 i London, var en engelsk prerafaelitisk målare.

Prinsep studerade i London, Paris och Rom. Han bosatte sig sedan i London. Prinsep utförde tavlor, berömda för känsla och behag: Bianca Cappello söker förgifta kardinal de' Medici, Mirjam och Mose som barn, Bacchus och Ariadne, Kleopatras död, Evas uppvaknande, På återseende (Kunsthalle i Hamburg) samt Kejsardömet proklameras i Indien (1880). Han skrev romaner, dramer och reseskildringar, bland annat Imperial India (1879).

Källor 
 

Brittiska historiemålare
Brittiska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Brittiska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Brittiska reseskildrare
Dramatiker under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Brittiska målare under 1800-talet
Personer från Calcutta
Födda 1838
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Prerafaeliterna
Marquard Ludwig von Printzen

Marquard Ludwig von Printzen, född den 14 april 1675 i Berching, död den 8 november 1725 i Berlin, var en tysk friherre och statsman.

von Printzen var 1698-1701 preussisk envoyé i Ryssland, med undantag av en beskickning till Kassel under en kortare tid 1699-1700, och blev 1705 verkligt geheime-, stats- och krigsråd. Åren 1705-1707 skickades han fyra gånger till svenska högkvarteret i Polen och Sachsen att arbeta för bland annat en allians mellan Sverige, Preussen och Hannover till protestanternas skydd samt för att utverka åt Preussen Elbing, Ermeland med mera. Alliansen kom aldrig till stånd, men Preussen erkände Karl XII:s skyddsling Stanislaus Leszczynski som kung i Polen, och Karl XII erkände Preussens rätt till Elbing. von Printzen, som sedermera beklädde en mängd olika ämbeten inom den högsta förvaltningen, var därjämte överhovmarskalk (1712) och kabinettsminister (1713).

Källor 

 

Preussiska diplomater
Tyska friherrar
Personer i stora nordiska kriget
Diplomater under 1700-talet
Personer i Preussen under 1700-talet
Födda 1675
Avlidna 1725
Män
Ugglan
Jerónimo Merino

Jerónimo Merino Cob, född den 30 september 1769 i Villoviado i Gamla Kastilien, död den 12 november 1844 i Alençon, var en spansk gerillahövding.

Merino, som var präst i sin hemort, gjorde sig under franska invasionen i Spanien (1808–1812) känd som skicklig och fruktansvärd friskarechef. Efter konstitutionsförändringen 1820 trädde el curo ("pastorn") ånyo i vapen, såsom den rojalistisk-klerikala reaktionens partigängare, och gick efter Ferdinand VII:s död 1833 i fält för don Carlos, med vilken han 1839 måste fly till Frankrike.

Källor 

 

Spanska romersk-katolska präster
Personer i Napoleonkrigen
Präster under 1800-talet
Spanska militärer under 1800-talet
Personer från provinsen Burgos
Födda 1769
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Josef Ruederer

Josef Ruederer, född den 15 oktober 1861 i München, död den 20 oktober 1915 i Oberammergau, var en tysk författare.

Ruederer var en realistisk skildrare av det sydbayerska folklivet. Etsande skarp satir och uppfinningsrikedom utmärka hans intrigkomedi Die Fahnenweihe (1895), bitsk humor den till 1848 års revolution förlagda komedin Morgenröte (1905). Novellerna Tragikomödien (1908), sorgespelet Der Schmied von Kochel (1911), groteskerna Wallfahrer-, Maler- und Mördergeschichten (1899), romanen Ein Verrückter (1894), den ofullbordade Münchenromanen Das Erwachen (1916) med mera visa samma vassa karakteristik i den tyska naturalismens stil.

Källor 
 

Tyska författare under 1900-talet
Personer från München
Födda 1861
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Salvador Rueda

Salvador Rueda, född 1857 i Benaque (Macharaviaya, Málaga), död 1933, var en spansk skald.

Rueda hade varit korgosse, lantarbetare, snickare med mera, tills han genom Nuñez de Arce fick anställning i den officiella tidningen La Gaceta i Madrid. Juan Valera ansåg, att Rueda låtit påverka sig av "modernism, dekadentism, symbolism och andra parismoder", mot vilken åsikt Rueda protesterade. Hans diktning präglas av stark naturkänsla och lyrisk färgprakt. Han sjunger om livsglädje och evig ungdom, om jorden, som alltid är skön, och himmelen, som alltid är blå, i vers, som är rytmisk och välklingande, men ej fri från svulst. Adolf Hillman skriver i Nordisk familjebok: "Liksom man på sin tid applåderade Castelars tal utan att analysera, så gör man nu med R:s dikter, i hvilka understundom en naiv själfbeundran framskymtar."  Rueda företog vidsträckta resor och blev i synnerhet i Sydamerika föremål för entusiastiskt mottagande och lagerkröningar. Med förbigående av en del ungdomsdikter utgörs Ruedas arbeten i bunden form av En tropel (1893), El pais del sol (samma år), Lenguas de fuego (1898), El César (samma år), Piedras preciosas (1901), Fuente de salud (1906) och Trompetas de órgano (1907), samlingar, som alla är färgrika och versifikatoriskt mästerliga, men ojämna. År 1911 utgav Rueda ett band Poesías completas, som innehåller El poema á la mujer, Lira religiosa, Romancero, Visiónes nuevas, El libro de mi madre, Sonetos, Frutos da España, El friso del Partenón, La procesión de la naturaleza med mera, och 1914 en samling Cantando por ambos mundos, som innehåller Del país de las cañas, Miserere, Sierra Nevada, Cantos de vendimia, Resurrección, Sonetos, Vaso de rocío med flera diktcykler. Av noveller och romaner utgav Rueda också  ett stort antal: Costumbres populares (1885), El patio andaluz (1886), El cielo alegre (1887), El guzano de la luz (1889), reseskildringen Granada y Sevilla (1890), La reja (samma år), Bajo la parra, La gitana (1892), Nubes de estío, La paranda, Cuentos y cuadros, Cuadro bohemio, Estrellas errantes, novellsamlingen Tanda de valses och romanen La copula, som är ett helgande av det sinnliga i äktenskapet.

Källor 

 

Spanska författare under 1900-talet
Födda 1857
Avlidna 1933
Män
Ugglan
Francisco de Paula Ruet

Francisco de Paula Ruet, född 28 oktober 1826 i Barcelona, död 18 november 1878 i Madrid, var en spansk predikant.

Ruet, som var banbrytare för protestantismen i Spanien, vanns 1845 i Turin för valdenserna, återvände 1855 till Spanien och verkade där, under växlande öden och åtskillig förföljelse, som valdensisk pastor, från 1869 som pastor i Madrid i de parisiska och tyska kommittéernas tjänst.

Källor 
  

Spanska präster
Födda 1826
Avlidna 1878
Män
Ugglan
Personer från Barcelona
Emmanuel Ruffey

Pierre Xavier Emmanuel Ruffey, född den 19 mars 1851 i Dijon, död den 14 december 1928, var en fransk militär.

Ruffey blev officer vid artilleriet 1873, överste 1901, divisionsgeneral 1905 och chef för 13:e armékåren 1912. Han blev medlem av högsta krigsrådet 1913. Under första världskriget förde han 3:e armén (på nordöstra fronten), men entledigades den 2 september 1914, efter slaget vid Longwy, och blev då chef för 11:e armékårområdet.

Källor 

 

Franska generaler
Franska militärer under 1800-talet
Franska militärer under 1900-talet
Personer i Frankrike under första världskriget
Födda 1851
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Storofficerare av Hederslegionen
Johan Wilhelm Lillja

Johan Wilhelm Lillja, född 29 augusti 1817 i Kimito, död 18 februari 1878 i Åbo, var en finländsk bokförläggare och tidningsman.

Lillja inträdde 1850 som bolagsman i J.C. Frenckell & Sons bokhandelsrörelse i Åbo och inköpte Christian Ludvig Hjelts boktryckeri där och tidningen "Åbo Underrättelser". År 1856 övertog han ensam bokhandeln. Med dessa affärer förenade han en bokförlagsverksamhet, som för Finlands dåvarande förhållanden var storartad. 

Lillja utgav ett stort antal arbeten på svenska och finska språken, bland dem en mängd läroböcker. Med bokhandeln förband han ett betydande lånebibliotek. Han utgav även Bibliographia fennica hodierna (tre häften, 1846, 1848, 1858). Åren 1860–1865 var han själv redaktör för "Åbo Underrättelser". För ett oförsiktigt yttrande om Rysslands polska politik hölls han någon tid 1865 fången på Åbo slott.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska förläggare
Finländska chefredaktörer
Personer från Kimitoön
Födda 1817
Avlidna 1878
Män
Rosa von Praunheim

Rosa von Praunheim, född Holger Bernhard Bruno Waldemar Mischwitzky 25 november 1942 i Riga i Lettland, är en tysk filmregissör, författare, konstnär och aktivist för homosexuellas rättigheter som verkat största delen av sitt liv i Berlin. Han betraktas internationellt som en av de viktigaste HBTQ-filmskaparna och aktivisterna.

Karriär 
Han har gjort över 150 filmer och är en av de mest betydande inom produktionen av spelfilmer och dokumentärer om homosexuella. Han började sin karriär på New German Cinema som en senior medlem av Berlinskolan för undergroundfilm. Han tog det kvinnliga artistnamnet Rosa von Praunheim för att påminna folk om den rosa triangel som homosexuella fick bära i nazisternas koncentrationsläger. Han är en pionjär inom Queer Cinema och har verkat som aktivist för homosexuellas rättigheter. 

Han har vunnit flera priser genom åren, bl.a. flera Teddy Award samt Rainbow Award på Lesbisch-schwules Stadtfest Berlin.

Filmer (i urval) 

 1969 – Sisters of the Revolution
 1970 – Die Bettwurst
 1971 – It Is Not the Homosexual Who Is Perverse, But the Society in Which He Lives
 1973 – Berliner Bettwurst
 1973 – Axel von Auersperg
 1977 – Tally Brown, New York
 1979 – Army of Lovers or Revolt of the Perverts
 1980 – Rote Liebe
 1981 – Unsere Leichen leben noch
 1981 – Red Love
 1983 – City of Lost Souls
 1984 – Horror vacui
 1985 – A Virus Knows no Morals
 1987 – Anita: Dances of Vice
 1988 – Dolly, Lotte and Maria
 1989 – Survival in New York
 1990 – Silence = Death
 1990 – Positive
 1991 – Affengeil
 1992 – Jag är min egen fru
 1995 – Neurosia: 50 Years of Perversity
 1999 – Der Einstein des Sex 
 1999 – Can I Be Your Bratwurst, Please?
 1999 – Wunderbares Wrodow
 2000 – Fassbinder's Women
 2001 – Tunten lügen nicht
 2002 – Kühe vom Nebel geschwängert
 2002 – Pfui Rosa!
 2002 – Queens Don't Lie
 2005 – Men Heroes and Gay Nazis
 2005 – Your Heart in My Head
 2007 – Two mothers
 2008 – Der rosa Riese
 2009 – History of Hell
 2010 – New York Memories
 2011 – Die Jungs vom Bahnhof Zoo 
 2012 – King of Comics
 2013 – ROSAS WELT – 70
 2014 – Praunheim Memoires 
 2014 – Wie ich lernte, die Zahlen zu lieben
 2015 – Tough Love

Referenser 
 Internetsida om von Rosa von Praunheim
 Klaus Kreimeier om Praunheims tidiga filmer
 Intervju med Rosa von Praunheim Magazin der Berliner Zeitung vom 16. Februar 2008

Noter

Externa länkar 

Födda 1942
Tyska filmproducenter
Tyska manusförfattare
Tyska filmregissörer
Tyska författare
Tyska HBTQ-aktivister
Personer inom HBTQ-rörelsen
Män
Levande personer
Personer från Riga
DB-Baureihe 481

DB-Baureihe 481/482 är ett elektriskt motorvagnståg som används i Berliner S-bahn. DB-Baureihe 481/482 är tillverkat i 500 exemplar av Adtranz/Bombardier Transportation mellan åren 1996 och 2004 i Hennigsdorf. DB-Baureihe 481/482 är idag det vanligaste pendeltåget som trafikerar Berliner S-bahn. Tågen har i dag en gul och röd färgsättning.

Tyska motorvagnar
Ernst Rönnbäck

Oskar Ernst Viktor Fredrik Rönnbäck, född 8 februari 1838 i Loimaa, död 23 november 1893 i Åbo, var en finländsk skriftställare och politiker. 

Rönnbäck gjorde sig under sin studenttid känd för sina frisinnade åsikter, kom i konflikt med universitetet samt relegerades 1867. År 1866 utgav han en svensk översättning av Samuel Vögelins predikningar och kom därigenom i en häftig polemik med en teologie professor. År 1867 avlade han filosofie kandidatexamen och vistades under det stora nödåret på landet. Hans nationalekonomiska intressen fick sålunda en praktisk riktning; han publicerade sina uttalanden i "Åbo Underrättelser", vars huvudredaktör han blev i slutet av 1868. Sitt publicistiska värv fyllde han med glans, trots de svåra censurförhållandena. Från tidningen avgick han 1875, då han övertog sekreterarskapet i Finska hushållningssällskapet, men återinträdde i publicistikens tjänst som huvudredaktör (1883–1884) och sedan medarbetare i den nyuppsatta "Åbo Tidning". Hans uttalanden fick inflytande långt utom hemstaden på grund av sin klarhet, sin kunskapsrikhet samt sin genomgående frisinnade och konstitutionella hållning. 

I det medborgerliga livet i Åbo innehade Rönnbäck många olikartade uppdrag och var slutligen stadsfullmäktiges ordförande. Han invaldes i lantdagarna från 1882 och intog en mycket uppmärksammad ställning med tyngdpunkten inom ekonomiska frågor. Som hushållningssällskapets sekreterare, vilken post han innehade till sin död, var han mycket verksam, och sällskapet hade under hans tid en glansperiod. Han invaldes 1884 till ledamot av Lantbruksakademien i Sverige.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska chefredaktörer
Borgarståndets lantdagsledamöter
Ledamöter av Lantbruksakademien
Finländska politiker under 1800-talet
Personer från Loimaa
Födda 1838
Avlidna 1893
Män
Ugglan
Bronson, Florida

Bronson är administrativ huvudort i Levy County i den amerikanska delstaten Florida. Levy County grundades 1845 och Levyville utsågs till countyts administrativa huvudort. År 1869 flyttades huvudorten till Bronson. Countyt och den första huvudorten Levyville döptes efter David Levy Yulee som hade en vän som hette Bronson. Den nya huvudorten hette ursprungligen Chunky Pond men döptes om efter senatorns vän.

Källor

Externa länkar

Orter i Florida
Levy County