kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oerlikon

Oerlikon kan syfta på:

Oerlikon, Zürich en förort till Zürich i Schweiz
OC Oerlikon – en globalt verksam teknologikoncern
Oerlikon Contraves – en schweizisk luftvärnsartilleritillverkare, tidigare dotterbolag i koncernen
 Oerlikon KCA – en automatkanon utvecklad av Oerlikon
 Oerlikon Space – ett schweiziskt företag som tillverkar kommunikationsutrustning, före detta dotterbolag till Oerlikon Contraves
Jurij Andruchovytj

Jurij Ihorovytj Andruchovytj (ukrainska: Юрій Ігорович Андрухович), född 13 mars 1960 i nuvarande Ivano-Frankivsk, är en ukrainsk författare, poet och översättare.

1982 var en med och grundade litteraturgruppen Bu-Ba-Bu. Samma år tog han examen från journalistfakulteten vid Lvivs universitet och mellan 1989 och 1991 studerade han litteratur vid Maksim Gorkijs litteraturinstitut i Moskva.

Han har gett ut ett flertal romaner, diktsamlingar och novellsamlingar och har även översatt litteratur från engelska, tyska, polska och ryska. Hans essäer utkommer regelbundet i tidningen Dzerkalo Tyzjnia.

Andruchovytj har länge arbetat för att Ukraina ska närma sig EU. Han var bland annat aktiv under orangea revolutionen och euromajdan och har tagit ställning mot Rysslands ockupation av Krimhalvön och kriget i östra Ukraina.

Bibliografi i urval

Romaner
1992: Рекреації
1993: Московіада
1996: Перверзія
2003: Дванадцять обручів
2007: Таємниця. Замість роману

Diktsamlingar
1985: Небо і площі
1989: Середмістя
1991: Екзотичні птахи і рослини
2004: Пісні для мертвого півня

Novellsamlingar
1989: Зліва, де серце

Essäsamlingar
1999: Дезорієнтація на місцевості
2001: Моя Європа (tillsammans med Andrzej Stasiuk)
2006: Диявол ховається в сирі
2014: "Majdan! Ukraine, Europa" (en av flera medverkande)

Övrigt
2006: День смерті Пані День, antologi med ukrainska översättningar av amerikansk poesi från 1950- och 1960-talen.

Se även
Ukrainsk litteratur

Källor

Externa länkar 

Ukrainska författare
Personer från Ivano-Frankivsk
Män
Levande personer
Födda 1960
Frölunda (stadsdelsnämndsområde)

Frölunda var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Askim-Frölunda-Högsbo efter att under 2010 varit sammanslaget med stadsdelsnämndsområdet Högsbo.

Frölunda stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 513 Tofta, 514 Ruddalen, 515 Järnbrott och 517 Frölunda Torg.

Se även
Västra Frölunda

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Gunnared (stadsdelsnämndsområde)

Gunnared var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Angered.

Gunnareds stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 601 Lövgärdet, 602 Rannebergen, 603 Gårdstensberget och 604 Angereds Centrum.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Härlanda (stadsdelsnämndsområde)

Härlanda var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Örgryte-Härlanda.

Härlanda stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 209 Härlanda, 210 Kålltorp, 211 Torpa och 212 Björkekärr.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Kortedala (stadsdelsnämndsområde)

Kortedala var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Östra Göteborg.

Kortedala stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 301 Gamlestaden, 302 Utby, 303 Södra Kortedala och 304 Norra Kortedala.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Kärra-Rödbo (stadsdelsnämndsområde)

Kärra-Rödbo var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Norra Hisingen.

Kärra-Rödbo stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 407 Kärra och 408 Rödbo.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Linnéstaden (stadsdelsnämndsområde)

Linnéstaden  var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Majorna-Linné.

Linnéstadens stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 105 Masthugget, 106 Änggården, 107 Haga, 108 Annedal och 109 Olivedal.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Lärjedalen (stadsdelsnämndsområde)

Lärjedalen var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Angered.

Lärjedalens stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 605 Agnesberg, 606 Hammarkullen, 609 Linnarhult, 610 Gunnilse, 611 Bergum, 612 Hjällbo och 613 Eriksbo.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Torslanda (stadsdelsnämndsområde)

Torslanda var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Västra Hisingen.

Torslanda stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 704 Hjuvik, 705 Nolered, 706 Björlanda och 707 Arendal.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Gunnar Unell

Nils Gunnar Unell, född 12 december 1930 i Borås församling i Älvsborgs län, död 4 oktober 2019, var en svensk officer i flygvapnet.

Biografi
Unell avlade officersexamen vid Kungliga Flygkadettskolan 1952 och utnämndes samma år till fänrik vid Svea flygflottilj (F 8), där han tjänstgjorde 1952–1954. Han befordrades till löjtnant vid Flygkadettskolan 1954, till kapten 1962 och till major 1966. Åren 1967–1972 var han lärare vid Militärhögskolan och 1971 befordrades han till överstelöjtnant, varpå han 1971–1973 var stabschef vid Upplands flygflottilj. Åren 1973–1975 var han chef för Trafikavdelningen vid Flygstaben, varpå han 1975 befordrades till överste och 1975–1978 var chef för Hälsinge flygflottilj. Han befordrades till överste av första graden 1978 och var 1978–1980 souschef vid staben i Östra militärområdet, varefter han 1980–1984 var chef för Operationssektion 2 vid Försvarsstaben. Åren 1984–1985 var han chef för den svenska delegationen vid Neutrala nationernas övervakningskommission i Korea. Han var 1985–1990 chef för Förbandsinspektionen vid Flygstaben och 1990–1991 chef för Produktionsledningen vid Flygstaben. Unell lämnade flygvapnet 1991.

Gunnar Unell invaldes 1976 som ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser 

  Riddare av Svärdsorden, 6 juni 1970.

Referenser

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Svea flygflottilj
Personer verksamma vid Upplands flygflottilj
Personer verksamma vid Hälsinge flygflottilj
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Borås
Födda 1930
Avlidna 2019
Män
Thimlich Ohinga

Thimlich Ohinga är en ruin av stenbyggnader i Migoridistriktet i västra Kenya. Det är en av platser kring Victoriasjön med sammanlagt 521 stenkonstruktioner.

Ruinerna tros vara mer än 550 år gamla. Området beboddes av Luofolket. 'Thimlich' betyder "förskräckande tät skog" på dholuo-språket, som Luofolket talar. 'Ohinga' betyder "stor fästning" på samma språk.

Området blev utsett till världsarv 2010.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Google-karta över området.

Världsarv i Kenya
Världsarv inskrivna 2010
Tynnered (stadsdelsnämndsområde)

Tynnered var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Västra Göteborg.

Tynnereds stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 506 Bratthammar, 507 Guldringen, 508 Skattegården, 518 Ängås, 519 Önnered, 520 Grevegården, 521 Näset och 522 Kannebäck.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Örgryte (stadsdelsnämndsområde)

Örgryte var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Örgryte-Härlanda.

Örgryte stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 201 Olskroken, 202 Redbergslid, 203 Bagaregården, 204 Kallebäck, 205 Skår, 206 Överås, 207 Kärralund och 208 Lunden.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Gudmund Schütte

Gudmund Schütte, född den 17 januari 1872 i Grinderslev i Salling, död där den 12 juli 1958, var en dansk språkforskare och kulturhistoriker. Han var son till Theodor Schütte.

Schütte tog magisterkonferens i tyska 1898 och blev filosofie doktor 1907 på avhandlingen Oldsagn om Godtjod och höll 1909–1913 föreläsningar vid Köpenhamns universitet. I en lång rad skrifter behandlade han dels dansk fornhistoria och folklore, dels germansk etnografi och i synnerhet den dansk-tyska nationalitetsstriden, allt från utpräglat nationell dansk synpunkt.

Källor 
 

Danska filologer
Danska historiker
Kulturhistoriker
Alumner från Köpenhamns universitet
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Historiker under 1800-talet
Historiker under 1900-talet
Danska forskare under 1800-talet
Danska forskare under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1958
Män
Ugglan
Heinrich Schäfer (egyptolog)

Heinrich Schäfer, född den 29 oktober 1868 i Berlin, död den 6 april 1957 i Hessisch Lichtenau, var en tysk egyptolog, universitetslärare och museiman.

Schäfer blev filosofie doktor 1892 och chef för egyptiska museet i Berlin 1905. Han skrev bland annat Commentationes de papyro med. Lipsiani (gradualavhandling), Die äthiopische Königinschrift des Berliner Museums (1901), Grab- und Denksteine des Mittleren Reichs (tillsammans med Hans Ostenfeldt Lange, 1902-1908, i "Catalogue general... du musée de Caire"), Ägyptische Goldschmiedearbeiten (tillsammans med Georg Möller och Wilhelm Schubart, 1910), Nubische Texte im Dialekte des Kunûzi (1917), Von ägyptischer Kunst, besonders der Zeichenkunst (1919; 2:a upplagan 1922) och Die Religion und Kunst von El-Amarna (1923).

Källor 

 

Tyskt museifolk
Tyska egyptologer
Tyska konsthistoriker
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1868
Avlidna 1957
Män
Ugglan
Södra Skärgården (stadsdelsnämndsområde)

Södra Skärgården var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun under åren 1989–2010, vilket den 1 januari 2011 gick upp i stadsdelsnämndsområdet Västra Göteborg.

Södra Skärgårdens stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdet 505 Södra skärgården. År 2008 bytte stadsdelsnämnden namn från Styrsö.

Bofast befolkning finns på Asperö, Brännö, Köpstadsö, Styrsö, Donsö och Vrångö.

Referenser 

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Ray Mauritsson

Ray Mauritsson, född 28 oktober 1962, är en svensk företagsledare. 

Mauritsson har en civilinjörsexamen i teknisk fysik från Lunds universitet samt en Executive MBA-examen från Ekonomihögskolan vid Lunds universitet. År 1995 anställdes han på nätverkskameraföretaget Axis AB där han sedan 2003 är verkställande direktör. 

År 2009 tilldelades Mauritsson det prestigefulla priset Gold Shield Award som delas ut av Global Security Industry Alliance’s (GSIA) till personer som gjort "enastående insatser inom den globala säkerhetsindustrin". Tre år senare blev han utsedd till Årets vd i Sverige av ledarskapssajten Motivation.se och utbildningsföretaget Executive People. Motiveringen var att han "med banbrytande produkter och nya tekniker under en tioårsperiod framgångsrikt stärkt bolagets position som marknadsledande inom sitt område med en tillväxttakt på mellan 11 och 39 procent om året."

Källor 

män
födda 1962
Levande personer
personer inom Sveriges näringsliv
Alumner från Lunds universitet
Centrum (stadsdelsnämndsområde)

Centrum var ett stadsdelsnämndsområde i Göteborgs kommun. Vid omorganisationen av stadsdelsnämnderna den 1 januari 2011 förblev stadsdelsnämndsområdet oförändrat. Det avvecklades, tillsammans med övriga stadsdelsnämndsområden, den 1 januari 2021.

Centrum stadsdelsnämndsområde omfattade primärområdena 110 Krokslätt, 111 Johanneberg, 112 Landala, 113 Guldheden, 114 Lorensberg, 115 Vasastaden, 116 Inom Vallgraven, 117 Stampen och 118 Heden.

Referenser

Historiska stadsdelsnämndsområden i Göteborg
Busklärkor

Busklärkor (Mirafra) är det största släktet i familjen lärkor inom ordningen tättingar. Arterna förekommer framför allt förekommer i Afrika söder om Sahara men också i södra Asien österut till Australien. Det råder inte konsensus vare sig om artgränser och vilka arter som bör inkluderas i släktet. Nedanstående lista med 24 arter följer de båda internationella auktoriteterna Clements et al och International Ornithological Congress, med kommentarer om avvikelser:
 Kastanjettlärka (M. fasciolata)
 Klapplärka (M. apiata)
 Rödvingad lärka (M. hypermetra)
 Rödnackad lärka (M. africana)
 Silolärka (M. sharpii) 
 Kanellärka (M. rufocinnamomea)
 Angolalärka (M. angolensis)
 Lavalärka (M. williamsi)
 Monoton lärka (M. passerina)
 Härmlärka (M. cheniana)
 Drillärka (M. javanica)
 Sångbusklärka (M. [j.] cantillans) – behandlas av BirdLife Sverige som en egen art
 Burmalärka (M. microptera)
 Bengallärka (M. assamica)
 Indokinesisk lärka (M. erythrocephala)
 Indisk lärka (M. erythroptera)
 Gräshoppslärka (M. affinis)
 Ogadenlärka (M. gilletti) – placeras av vissa istället i Calendulauda
 Rostlärka (M. rufa) – placeras av vissa istället i Calendulauda
 Halsbandslärka (M. collaris)
 Uarsheklärka (M. ashi) – behandlas av vissa som underart till somalica
 Somalialärka (M. somalica)
 Vissellärka (M. pulpa)
 Kordofanlärka (M. cordofanica)
 Vitstjärtad lärka (M. albicauda)

Madagaskarfinklärka (Eremopterix hova) fördes tidigare till Mirafra. Även arterna i släktet Heteromirafra placerades tidigare här.

Referenser

Externa länkar

Lärkor
Claire Lavogez

Claire Marie Annie Lavogez, född den 18 juni 1994 i Calais, är en fransk fotbollsspelare (mittfältare) som representerar klubben Olympique Lyonnais. Hon värvades från Montpellier HSC inför hösten 2015.

Lavogez var en del av Frankrikes trupp i VM i Kanada år 2015. Hon fick speltid i matcherna mot England och Colombia i gruppspelet, samt i kvartsfinalen mot Tyskland. Mest uppmärksamhet fick hon när hon missade den avgörande straffen i straffläggningen mot Tyskland i kvartsfinalen, vilket gjorde att Frankrike slogs ut ur turneringen. Valet att ha Lavogez som sista straffskytt fick kritik i media för att hon ännu var relativt orutinerad och därmed fick svårt att klara av det stora trycket i straffläggningen.

Claire Lavogez debuterade i landslaget i en match mot Tyskland den 25 oktober 2014.

Referenser

Externa länkar

Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique Lyonnais
Fotbollsspelare i Montpellier HSC (damer)
Personer från Calais
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2016
Kvinnor
Födda 1994
Levande personer
Rafael Bengtsson

Sven Rafael Bengtsson, född 14 december 1953 i Sandviken, är en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Bengtsson blev fänrik i Flygvapnet 1978. Han befordrades till löjtnant 1978, till kapten 1983, till major 1988, till överstelöjtnant 1996 och till överste 2000.

Bengtsson inledde sin militära karriär i Flygvapnet vid Bråvalla flygflottilj (F 13) och fortsatte sedan till Flygvapnets Södertörnsskolor (F 18). Bengtsson kom senare att tjänstgöra vid Flygvapnets Uppsalaskolor, två gånger vid Skaraborgs flygflottilj (F 7). Åren 1999–2003 var han chef för Stridslednings- och luftbevakningsskolan. Åren 2000–2001 var han ställföreträdande chef för Flygvapnets Uppsalaskolor. Åren 2003–2004 var han chef för Flygvapnets Uppsalaskolor (F 20), där han även blev skolans sista chef. Åren 2005–2006 var han chef för Luftstridsskolan (LSS), där han blev skolans första chef. Åren 2006–2008 tjänstgjorde Bengtsson på Högkvarteret. Åren 2008–2009 tjänstgjorde han vid KFOR, med placering på dess högkvarter, i Kosovo. År 2010 blev Bengtsson placerad i Norfolk, Virginia, USA som svensk representant för NATO.

År 2015 tilldelades Bengtsson ett förordnade Stabsofficer FMÖ17 och medlem i FMÖ17 ledningsgrupp vid PROD i Högkvarteret, ett förordnande som gällde från den 16 september 2015. Senare samma år fick han ett nytt förordnande som "till förfogande" för Chef Förbandsprod vid Högkvarteret. Förordnandet från den 3 oktober 2015 och längst till och med den 31 december 2017. Bengtssons placering som planeringsofficer vid Högkvarteret förlängdes från 1
januari 2022 med ett förordnande till längst den 31 december 2022.

Den 29 augusti 2022 mottog Bengtsson den amerikanska utmärkelsen The Bronze Star Medal i samband med ett amerikanskt besök i Sverige. Han tilldelades medaljen efter mycket goda insatser under militära operationer vid och utanför Forward Operating Base Oqab, Kabul, den 6 augusti 2018 till 21 maj 2019.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska flygflottiljchefer
Överstar i svenska flygvapnet
Personer från Sandviken
Födda 1953
Levande personer
Män
Inget att förlora (1997)

Inget att förlora (engelska: Nothing to Lose) är en amerikansk actionkomedifilm från 1997 med manus och regi av Steve Oedekerk. I huvudrollerna ses Tim Robbins och Martin Lawrence.

Handling
Nick Beam (Tim Robbins) kommer på sin fru med en annan man. Han lämnar lägenheten i ett chocktillstånd och sätter sig i bilen. Den kriminelle Terrance Paul (Martin Lawrence) ser Nick sitta i bilen och bestämmer sig för att råna honom. I sitt labila tillstånd bestämmer sig Nick för att starta bilen och köra iväg med full gas utan att bry sig om att veja för andra trafikanter eller om han överlever. Några timmar senare befinner sig Nick och den vettskrämde Terrance i öknen, utan pengar och bensin att ta sig tillbaka. En rånad bensinstation och lyckad flykt från polisen senare bestämmer sig Nick för att testa det kriminella livet och göra det ordentligt.

Rollista i urval

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1997
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Filmer från Touchstone Pictures
Amerikanska kompisfilmer
Kalifornien på film
Carin Malteson

Carin Malteson, folkbokförd Carin Ingrid Maria Maltesson, ogift Carlsson, född 11 augusti 1912 i Brännkyrka församling i Stockholm, död 4 oktober 2005 i Värnamo församling i Jönköpings län, var en svensk lärare och målare.

Malteson var dotter till boktryckaren Sven Olsson och Anna Liedström. Efter studier avlade hon småskollärarexamen 1932 och folkskollärarexamen 1937 varefter hon arbetade som lärare, bland annat i Vetlanda. Hon genomgick också speciallärarutbildning.

Förutom lärargärningen ägnade hon sig åt måleri. I studiesyfte reste hon till Lofoten 1950, Bornholm 1952 och Capri 1954, den sistnämnda på ett stipendium från San Michelestiftelsen. Hon hade separatutställningar i Vetlanda 1949, i Norrhult 1951, i Tranås 1953 och i Vetlanda 1954. Bland hennes målningar märks porträtt av den tidigare estniske ministern som flytt till Sverige, kontraktsprosten Jaan Lattik (1948) och intendent Josef Oliv (1954) samt landskap och blommor, däribland ”Krysantemer” (1955) på stiftsgården Tallnäs i Småland. I Gyllenfors kapell finns hon representerad med en vävd bonad från 1984. Hon gav ut diktsamlingen Resa i tre land (1975). 1985 blev hon Gislaveds kommuns kulturstipendiat.

Hon var från 1941 gift med byggnadssnickaren och hemmansägaren Gunnar Malteson (1910–1994). De bodde i Virvhult, Stengårdshults socken i Gislaveds kommun. Även dottern Gunilla Malteson (1942–2019) blev konstnär, hon gifte sig med konstnären Olle Montelius.

Bibliografi i urval

Källor

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1912
Avlidna 2005
Kvinnor
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Brännkyrka socken
Carl Emil Kiellerup

Carl Emil Kiellerup, född 6 mars 1822 i Köpenhamn, död 18 november 1908 i Tåstrup, var en dansk zoolog, entomolog och upptäcktsresande. Kiellerup deltog i den första danska världsomseglingen åren 1845-1847.

Biografi
Carl Emil Kiellerup föddes 1822 som tredje barn till familjen Daniel Kiellerup (11 december 1784-24 januari 1865) och dennes fru Cecilie Vilhelmine Iversen (17 januari 1798-6 juli 1879). Hans äldre bror Theodor Julius (7 mars 1818-14 maj 1850) blev senare konstnär.

Kiellerup tog studenten 1838 vid det von Westenske Institut i Köpenhamn vartefter han först började läsa teologi men växlade snart till naturhistoria. 1840 började han själv som lärare först vid Det von Westenske Institut och senare vid Mariboes Skole, senare värvades senare till att delta i Galathea-expeditionen.

Den 24 juni 1845 lämnade korvetten Galathea hamnen i Köpenhamn. Den 4 januari anlände ”Galathea” till den första ön bland Nikobarerna, under den sammanlagda vistelsen i ögruppen insamlade Kiellerup cirka 78 specimen av olika trollsländor (totalt 15 olika arter från 5 olika öar). Den 25 februari lämnade expeditionen ögruppen och fortsatte resan, den 23 augusti 1847 anlände expeditionen åter till Köpenhamn.

I oktober 1847 började han åter som lärare i naturhistoria, först vid Vestre Borgerdydskole i Christianshavn och från april 1848 vid Metropolitanskolen i Nørrebro, den 15 juli utnämndes han där till adjunkt. 

Den 25 juli 1855 gifte han sig med Anna Kristine Amalie Salicath (16 mars 1823-16 mars 1896), paret fick 5 barn.

Efter några år som adjunkt vid Flensborg Lærde Realskole började han som lärare vid Sorø Akademi den 1 april 1865 först som vikarie och som fast lärare från den 27 mars 1869 (tillträde 1 april). Den 2 juli 1877 utnämndes han till adjunkt och den 6 februari 1883 blev han senior lärare (overlærer), en befattning han innehade till sin pensionering den 19 aug 1897.

Kiellerup avled den 18 november 1908 i Tåstrup Stationsby och ligger begravd på Sorø Gamle Kirkegård.

Referenser

Externa länkar
Bild på Carl Emil Kiellerup
Kiellerups publikationer

Danska entomologer
Danska zoologer
Födda 1822
Avlidna 1908
Män
Paris FC (damer)

Paris FC (féminines) är damsektionen i den franska fotbollsklubben Paris FC i Paris. Klubben spelar i Division 1 Féminine, den högsta nivån för damfotboll i Frankrike. Klubben spelar sina hemmamatcher på Stade Charléty.

Klubben har blivit franska mästare sex gånger, senast säsongen 2005/06, och har även vunnit franska cupen en gång.

Historia 
Klubben grundades 1971 i Juvisy-sur-Orge, en förort till Paris, som damsektionen i Étoile Sportive de Juvisy-sur-Orge. 14 år senare bröt sig damsektionen ur klubben och bildade en egen klubb med namnet Football Club Féminin Juvisy Essonne. Klubben flyttade samtidigt sin verksamhet till Viry-Châtillon, en annan Paris-förort, men behöll alltså namnet Juvisy.

Juvisy blev säsongen 1991/92 för första gången franska mästare genom att vinna Division 1 Féminine. Under de följande fem säsongerna blev klubben mästare ytterligare tre gånger och därefter även säsongerna 2002/03 och 2005/06.

Sommaren 2017 gick Juvisy upp i Paris FC och bildade dess damsektion.

Meriter 
 Division 1 Féminine
 Mästare (6): 1991/92, 1993/94, 1995/96, 1996/97, 2002/03, 2005/06
 Coupe de France
 Mästare (1): 2004/05
 Uefa Women's Champions League
 Semifinal (1): 2012/13

Referenser

Externa länkar 

 

Fotbollsklubbar i Frankrike
Sportklubbar bildade 1971
Sport i Paris