kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Siljan textilateljéer

Siljan Textilateljéer AB var en textilmanufaktur som bland annat tillverkade slipsar i ylle. De fanns i Leksand mellan 1945 och 1981. Slipsarna vävdes i folklorestil, i början på enkla bandvävstolar som använts i bondehemmen. Slipsarna såldes även på NK i Stockholm. På senare år användes varumärket Silja of Sweden.

Referenser 

Textilindustri
Efterskalv (film)

Efterskalv är en svensk film i regi av Magnus von Horn, med Ulrik Munther i huvudrollen. När John kommer hem till sin far efter att ha avtjänat tid i fängelse, ser han fram emot att börja sitt liv på nytt, men i det lokala samhället är hans brott varken glömt eller förlåtet.

Filmen är regissörens långfilmsdebut och Munthers skådespelardebut. Under Cannesfestivalen 2015 var den Sveriges enda långfilm. Vid Guldbaggegalan 2016 vann Efterskalv tre guldbaggar – Bästa film, Bästa regi och Bästa manliga biroll (Mats Blomgren).

Medverkande 
 Ulrik Munther – John
 Mats Blomgren – Martin
 Wiesław Komasa – Bosse
 Alexander Nordgren – Filip
 Loa Ek – Malin
 Ellen Jelinek – Bea
 Inger Nilsson – rektorn
 Oliver Heilmann – Kim
 Felix Göransson – Korv-Hampus
 Sven Ahlström – Kims far
 Rasmus Lindgren – Robert
 Jan Erik Olsson – Erik
 Cecilia Wilhelmsson – gymnastikläraren
 Pia Edlund – Sickan
 Stefan Cronwall – grannen

Tillkomst
Magnus von Horn fick idén till filmen medan han gjorde efterforskningar inför sin kortfilm Utan snö, som också handlar om tonåringar som begår mord. Han fastnade för ett fall där en tonårspojke hade mördat sin flickvän och i förhöret verkade oförmögen att förstå hur han hade kunnat begå sin gärning. Efterskalv producerades av Zentropa International Sweden och polska Lava Films. Den samproducerades med Film i Väst och franska Cinema Defacto. Den fick fem miljoner kronor i produktionsstöd från Svenska filminstitutet samt pengar från Europarådets filmfond Eurimages. Inspelningen började 24 mars 2014.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Svenska filmer 2015
Svenskspråkiga filmer
Guldbaggen för bästa film
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Daniel Zaar

Daniel Zaar, född 24 april 1994 i Helsingborg, är en svensk professionell ishockeyspelare (forward) från Jonstorp som spelar för Rögle BK i Svenska hockeyligan. 

I NHL-draften 2012 blev han draftad i sjätte rundan, som nummer 152 totalt, av Columbus Blue Jackets.

Klubbar 
  Jonstorps IF Moderklubb–2010
  Rögle BK 2010–2014
  BIK Karlskoga 2013 (lån)
  Luleå HF 2014–2015 (lån)
  Lake Erie Monsters 2015-2016
  Cleveland Monsters 2016-2017
  Malmö Redhawks 2017-2018
  Rögle BK 2018-

Referenser

Externa länkar 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Rögle BK
Ishockeyspelare i Luleå HF
Spelare i Lake Erie Monsters
Spelare i Cleveland Monsters
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Helsingborg
Födda 1994
Levande personer
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2012
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Spelare i Malmö Redhawks
Scandinavian Touring Car Championship 2015

Scandinavian Touring Car Championship 2015 var den femte upplagan av det skandinaviska standardvagnsmästerskapet STCC. Thed Björk vann förarmästerskapet och Volvo Cyan Racing vann teammästerskapet.

Förare och team

Tävlingskalender

Slutställningar

Förarmästerskapet 

† — Föraren gick ej i mål, men blev klassificerad för att ha kört över 70% av racedistansen.

Teammästerskapet

Referenser

Noter

Webbkällor

Säsonger 

2015
Motorsportevenemang 2015
Sport i Sverige 2015
Carlotta Ferrari

Carlotta Ferrari, född 27 januari 1837 i Lodi, död 22 november 1907 i Bologna, var en italiensk författare och tonsättare. 

Ferrari vann i sitt hemland beröm för sina dikter, dramer och prosaskrifter samt även såsom begåvad kompositör. Hon tonsatte operor (Ugo, 1857; Sofia, 1866; Eleonora d'Arborea, 1871), en festmässa, ett requiem och romanser samt skrev själv texterna till sin musik.

Källor

Italienska klassiska kompositörer
Italienskspråkiga författare
Italienska författare under 1800-talet
Italienska musiker under 1800-talet
Personer från Lodi
Födda 1837
Avlidna 1907
Kvinnor
Athens ruiner

Athens ruiner är ett skådespel av August von Kotzebue med musik av Beethoven, op. 113.
Till öppnandet av den nya tyska teater i Budapest den 9 februari 1812, skrev Beethoven scenmusiken till Kotzebues två festspel Kung Stefan och Athens ruiner. Musiken komponerade han i kurorten Teplice i nuvarande Tjeckien. Tio år senare skrev Beethoven en ny ouvertyr till Athens ruiner då verket skulle spelas vid invigningen av en ny teater i Wien, den ouvertyren fick namnet Zum Weihe des Hauses.
Av musiken till Athens ruiner är det den berömda Turkisk marsch som har visat sig mest livskraftig.

Athens ruiner är också namnet på en diktsamling av Simon O. Pettersson (Aguéli förlag, 2015).

Källor
Musiklexikon. AB Kulturhistoriska Förlagen Göteborg. 1982
Verk av Ludwig van Beethoven
La Galatea

La Galatea är Miguel de Cervantes första utgivna bok. Den publicerades 1585 under titeln Primera parte de la Galatea: dividida en seis libros ("Första delen av La Galatea, indelad i sex böcker"). Verket är till sin yttre form en pastoral, men till sin karaktär en psykologisk studie av kärlek. Cervantes höll själv verket högt och planerade en fortsättning, vilken dock aldrig blev utgiven.

Källor

Spansk skönlitteratur
Spanskspråkig skönlitteratur
7705 Humeln

7705 Humeln är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 mars 1993 i samband med projektet UESAC. Den fick den preliminära beteckningen 1993 FU7.

Den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Namngivning 
Asteroiden namngavs senare efter Hummeln, en sjö i Oskarshamns kommun i Småland. Det internationella namnet på asteroiden får därför ses som en felstavning. Eftersom felstavningen föreskrivs också av MPC heter asteroiden följaktligen så också på svenska.

Humelns senaste periheliepassage skedde den 21 februari 2020.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av UESAC
Astronomiska upptäckter 1993
Trädgårdsmästarens hämnd

Trädgårdsmästarens hämnd (originaltitel: L'Arroseur arrosé, ursprungligen Jardinier et le petit espiègle) är en fransk komedifilm från 1895, regisserad och producerad av Louis Lumière. François Clerc och Benoît Duval medverkar i den svartvita stumfilmen som visades första gången den 10 juni 1895. 

Trädgårdsmästarens hämnd har beskrivits som det tidigaste exemplet på komik i film, och även som den första film som skildrar en fiktiv historia.

Handling 
Den 49 sekunder långa filmen handlar om en trädgårdsmästare som råkar ut för en pojkes skämt. Mannen vattnar sina växter med hjälp av en slang som pojken kommer fram till och ställer sig på. Vattenflödet upphör och när trädgårdsmästaren vänder på munstycket för att kolla vad som är fel, släpper pojken slangen. Mannen blir nerstänkt och hans hatt flyger iväg. Han springer ifatt pojken och agar honom. Trädgårdsmästaren återupptar sedan sin syssla igen.

Produktion 
Trädgårdsmästarens hämnd filmades med en kinematograf som fungerar både som en kamera och en projektor. Filmkameran har en fast position i sekvensen och likt tidigare filmer av Bröderna Lumière användes 35 mm film med bildformatet 1.33:1.

Om filmen 

Under de första åren i filmens historia underhölls publiken av själva uppfinningen. Filmen användes till att demonstrera mediet och dess tekniska egenskaper. Alldagliga händelser som exempelvis en nysning eller ett inrullande tåg hade dokumenterats. I och med Trädgårdsmästarens hämnd togs några av de första stegen mot att föra in berättelsen i filmen.

Den spelades in i Lyon våren 1895. Louis Lumières egen trädgårdsmästare fick spela titelrollen i filmen. 

Filmscenen återanvändes av Georges Méliès i L'Arroseur 1896 och 1958 gjorde François Truffaut en hommage till Lumières skapelse i sin film Les mistons.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Filmer 1895
Franska komedifilmer
Franska stumfilmer
Svartvita filmer
New York Voices

New York Voices är en amerikansk jazzvokalgrupp. Gruppen bildades 1987 av tidigare studenter från Ithaca College. De är en av världens ledande jazzvokalgrupper.

Nuvarande medlemmar 
 Kim Nazarian
 Lauren Kinhan
 Darmon Meader
 Peter Eldridge

Diskografi 
1989 – New York Voices
1991 – Hearts of Fire
1993 – What's Inside
1994 – Collection
1998 – New York Voices Sing the Songs of Paul Simon
2001 – Sing! Sing! Sing!
2002 – Brazilian Dreams (med Paquito D'Rivera och Claudio Roditi)
2007 – A Day Like This
2013 – New York Voices LIVE with the WDR Big Band
2013 – Let It Snow
2018 – Meeting of Minds (med Bob Mintzer Big Band)
2019 – Reminiscing in Tempo

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
New York Voices sida på Allmusic
Facebook
amerikanska vokalgrupper
Grönlands naturinstitut

Grönlands naturinstitut (grönländska: Pinngortitaleriffik) i Nuuk är det grönländska självstyrets centrum för naturforskning. Dess mål är att ge vetenskapligt underlag för ett hållbart utnyttjande av biologiska resurser i och kring Grönland, samt att säkra miljön och den biologiska mångfalden. Förutom lokaler i Nuuk och fältstationer på andra orter, använder institutet forskningsfartygen "Pâmiut" och "Sanna".

Externa länkar 
 Grønlands Naturinstituts webbplats

Källor

Forskningsinstitut
Organisationer på Grönland
Karl Bergman (journalist)

Karl Erik Bergman, född 6 januari 1948 i Saltsjöbadens församling i Stockholms län, död 6 april 1979 i Uganda (folkbokförd i Saltsjöbadens församling), var en svensk journalist.

Karl Bergman var verksam vid Svenska Dagbladet i Stockholm. Tillsammans med Arne Lemberg från Expressen reste Bergman 1979 till Uganda för att rapportera om striderna där. Lemberg och Bergman sköts ihjäl tillsammans med två tyska kolleger av diktatorn Idi Amins soldater när de tog sig in i byn Katosi. De begravdes först på plats av en militärpatrull men efter att morden flera veckor senare blivit kända i Sverige fördes så småningom deras kvarlevor hem till Sverige. Två personer ställdes inför rätta för morden.

Bergman, som var ogift, är begravd på Saltsjöbaden Skogsö kyrkogård tillsammans med Lars Olof Bergman (1915–2002) och hans hustru Lore Maria Bergman (1919–2007).

Källor

Utrikeskorrespondenter
Mördade journalister
Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Saltsjöbaden
Födda 1948
Avlidna 1979
Män
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Tahr

Tahr kan avse:
 Himalayatahr – en art i underfamiljen getdjur (Hemitragus jemlahicus)
 Nilgiritahr – ett partåigt hovdjur som tillhör underfamiljen getdjur (Hemitragus hylocrius eller Nilgiritragus hylocrius)
 Arabisk tahr – ett getdjur (Hemitragus jayakari eller Arabitragus jayakari)
Danse macabre (symfonisk dikt)

Danse macabre (Dödsdansen) är en symfonisk dikt (op. 40) av Camille Saint-Saëns från 1874. Kompositören fick inspiration till verket av Henri Cazalis dikt om de dödas dans natten till Alla helgons dag. Först skrev han musiken i form av en sång men omarbetade sedan den till en symfonisk dikt. Verket gjorde ingen större lycka när det första gången framfördes 1875. Åhörarna tyckte att musiken var alltför egendomlig. Men stämningen slog snart om och den succé verket sedermera gjorde föranledde kompositören att arrangera musiken för två pianon. Franz Liszt omarbetade den för solopiano.

För att mana fram intryck av de dödas dans använde Saint-Saëns egendomliga, disharmoniska klangverkningar. Xylofonen använde han för att återge rasslandet av skeletten.

I fri prosaöversättning är diktens innehåll följande:

"Genom sönderrivna moln bryter då och då en månstråle fram. Tolv tunga slag hörs då från kyrktornet. Då sista slaget dör bort ljuder sällsamma toner från kyrkogården. Månljuset faller på en ohygglig gestalt. Det är döden som sitter på en gravsten och stämmer sin fiol, ihåligt och falskt. Man hör skrik och jämmer i gravarna och vinden rister klagande i de nakna trädkronorna. De dystra tonerna från dödens förstämda fiol kallar fram de döda ur gravarna. I vita svepningar fladdrar de runt i en demonisk dans. Ihåliga skrik och fasansfulla skratt river sönder gravfriden. Allt vildare jagar de rasslande skeletten omkring Döden, som stampar takten med sin klapprande fot. Då – som gripna av ett ohyggligt varsel – stannar skeletten. I den isande blåsten hörs inte Dödens musik. En skälvning går genom de dödas skara. De grinande skallarna vänds mot den bleka månen som om de lyssnade. Men åter skär Dödens hetsande toner genom stillheten. Åter störtar de döda sig in i dansen vildare än förut. Vinden tjuter med i den ohyggliga kören, och de nakna lindarna jämrar sig. Plötsligt stannar Döden upp sitt spel och i stillheten som följer hör man ljudet av en galande tupp. De döda skyndar tillbaka till gravarna och den fantastiska synen upplöses i ljuset av den gryende dagen."

Tolv dämpande slag på harpan anger midnattstimman. Orkestern sätter in med ett valsartat teman som tas upp av flöjten. "Dödens" violin, stämd i g-d-a-ess, tränger igenom musiken, som efterhand växer intensifieras. Xylofonen frammanar stampandet av Dödens häl mot gravstenen och de dödas dans. Brottstycken av Dies irae smälter ihop med dansrytmerna. Mot slutet hörs oboen mitt i stillheten. Det är hanegället. Hornen signalerar och dagen är inne. De sista tonerna från orkestern och det ohyggliga ljudet av den förstämda violinen dör bort.

Källor 
 

Symfoniska dikter
Verk av Camille Saint-Saëns
Verk 1874
Tête de l’Estrop

Tête de l’Estrop  är ett berg i franska Préalpes, som ligger i  Alpes-de-Haute-Provence mellan kommunerna Prads-Haute-Bléone och Méolans-Revel, och i närheten av staden Digne-les-Bains. Det är med en höjd på 2 961 meter över havet det högsta berget i bergskedjan Alpes et Préalpes de Provence, vilken tillhör Alperna.

Berg 2000 meter över havet eller högre
Berg i Frankrike
Alpes-de-Haute-Provence
Death Wish 3

Death Wish 3 är en actionfilm från 1985. Det var den sista Death Wish-filmen som regisserades av Michael Winner.

Rollista i urval 
 Charles Bronson – Dr. Paul Kersey
 Deborah Raffin – Kathryn Davis
 Ed Lauter – Police Chief Richard Shriker
 Martin Balsam – Bennett Cross
 Francis Drake – Charley
 Joe Gonzalez – Rodriguez
 Marina Sirtis – Maria Rodriguez

Externa länkar 
 

Amerikanska actionfilmer
Filmer 1985
Engelskspråkiga filmer
Death Wish 4: The Crackdown

Death Wish 4: The Crackdown är en actionfilm från 1987, regisserad av J. Lee Thompson. Denna film hade betydligt lägre budget än de tidigare Death Wish-filmerna.

Externa länkar
 

Amerikanska actionfilmer
Filmer 1987
Death Wish V: The Face of Death

Death Wish V: The Face of Death är en actionfilm från 1994 och den sista av Death Wish-filmerna. Det blev även den sista biofilmen som Charles Bronson hade huvudrollen i.

Externa länkar
 

Amerikanska actionfilmer
Filmer 1994
Dimfrost

Dimfrost är en form av frost. Den bildas av små, underkylda vattendroppar som blåser med vinden och avsätts som en vit, isig beläggning på vindsidan av klippor, husfasader och andra föremål. Till skillnad från isbark (som uppstår vid underkylt regn och som är helt klar) är dimfrosten vit som snö och fårad av vinden. Den saknar välutvecklade snökristaller, och gnistrar därför inte lika mycket som rimfrost.

Se även 
Frost
Rimfrost
Kondensering

Källor

Externa länkar 

Meteorologi
Glaciologi
Avlagrade vattenpartiklar
Is
Södermanlands runinskrifter 25

Sö 25 är en vikingatida runsten av gråsten i Långbro, Trosa-Vagnhärads socken och Trosa kommun i Södermanland. 
Den är 137 cm hög och 100 cm vid foten. Slingans bredd är åtta centimeter.
Sedan 1958 har den flyttats tolv meter åt nordöst och står i ett murat postament, delvis nedgrävt i backen.

Inskriften

Källor 

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Trosa kommun
John Brashear

John Alfred Brashear, född 24 november 1840, död 8 april 1920, var en amerikansk optiker och instrumentmakare.

Brashear uppmärksammades av Samuel Pierpont Langley, chefen för Allegheny Observatory, och blev snart berömd för sina med största noggrannhet slipade linser och speglar. Han uppfann även en ny metod för försilvrande av speglarna. Brashear inlade stora förtjänster vid inrättandet av ett nytt observatorium i Pittsburgh, till svars stora refraktor han gjorde de optiska tillbehören.

Asteroiden 5502 Brashear är uppkallad efter honom.

Källor

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Tillverkare av vetenskapliga instrument
Födda 1840
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Fördumning

Fördumning innebär medveten reducering av den intellektuella nivån inom exempelvis vetenskap, utbildning, litteratur, film, nyheter, kultur och politik. Det svenska verbet "fördumma" har i en allmännare betydelse använts sedan 1835. Den engelska termen "dumbing down" har dock sitt ursprung i 1930-talets branschjargong hos filmindustrins manusförfattare där betydelsen var "att revidera för att anpassa sig till folk med lägre bildning eller intelligens". Det praktiska tillvägagångssättet varierar beroende på sammanhanget men involverar ofta överdriven förenkling vilket leder till trivialisering av exempelvis kulturella och akademiska värden.

Se även 
Antiintellektualism

Referenser

Externa länkar 
 "Våra studenter kan inte svenska" UNT debattartikel av Hanna Enefalk och åtta andra historiker vid Uppsala och Linköpings universitet
 "Is the internet dumbing us down?" NBC review of The Cult of the Amateur: How Today's Internet is Killing Our Culture, av Andrew Keen 

Kultur
Utbildning
Academica
Massmedia
Marcus Sörensen

Marcus Tapio Sörensen, född 7 april 1992 i Södertälje, är en svensk ishockeyspelare som spelar för Djurgårdens IF.

Han har också spelat för lagets farmarlag San Jose Barracuda i AHL och tidigare för Djurgården Hockey och Skellefteå AIK i SHL, Borås Hockey i Hockeyallsvenskan samt juniorhockey med Södertälje SK.

Tidig karriär
Sörensen började spela hockey i Tälje IK, innan han gick vidare till Södertälje SK och dess ungdomsorganisation där han började spela juniorhockey. Hans spel uppmärksammades av nordamerikanska hockeyscouter. Sörensen draftades i NHL-draften 2010 i fjärde rundan, som nummer 106 totalt, av Ottawa Senators.  

Sörensen flyttade till Djurgårdens IF för säsongen 2010-11, att spela i Djurgårdens J20-lag. Sörensen gjorde sin elitseriedebut den 7 december 2010 mot Luleå HF, då flera ordinarie spelare led av sjukdom och skador. Han gjorde också sitt första elitseriemål när han sköt pucken via Luleåbacken Janne Niinimaas klubba in i mål. Efter säsongen 2010-11 tecknade Sörensen ett tvåårigt avtal med Skellefteå AIK. Sörensen spelade större delen av 2011-12 hockeysäsongen med Borås HC i HockeyAllsvenskan, på lån. Ottawa Senators fullföljde inte sitt avtal med Sörensen den 1 juni 2012 vilket gav honom möjligheten att skriva på för något annat NHL-lag i framtiden.

Djurgården
Sörensen återvände till Djurgården för 2012-13 års hockeysäsong i början av maj 2012, med ett kontrakt skriver på ett år. 2012-13 års säsong slutade med en misslyckad jakt på kvalifikation till SHL för Djurgården, trots Sörensens 10 mål och 23 poäng under ordinarie säsong. Sörensen förlängde sitt kontrakt med Djurgården med två år i februari 2013. Kvalserien till Svenska hockeyligan 2014 avslutades med att laget äntligen gick till högstaligan, efter man bland annat besegrat och slagit ut värsta rivalen AIK Hockey. Sörensen spelade en viktig roll i kvalserien med fyra mål och 12 poäng totalt gjorde honom till poängvinnare i Djurgården. Han förlängde sitt kontrakt ännu en gång i september 2014 till 2018.

Under säsongen 2014-15 gjorde Sörensen 17 mål och 15 assist på 50 matcher och efter slutet av säsongen belönades han med pris för SHL Rookie of the Year. 2015-16 gjorde han 15 mål och 19 assist för att gå till slutspelet där han stod för ett mål och fem assist.

NHL
Den 13 maj 2016 skrev Sörensen ett ettårskontrakt med San Jose Sharks i NHL. Inledningsvis spelade han med farmarlaget San Jose Barracuda, men den 6 februari 2017 kallades han för första gången upp av San Jose Sharks. Sörensen förlängde med Sharks då han skrev på ett tvåårskontrakt med klubben den 18 juli 2017.

Referenser

Noter

Övriga källor 

Spelarpresentation på Djurgården Hockeys hemsida. 

Svenska ishockeyspelare
Spelare i Djurgården Hockey
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Södertälje
Födda 1992
Levande personer
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare i San Jose Barracuda
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Spelare i San Jose Sharks
Spelare valda av Ottawa Senators i NHL Entry Draft
Kontinental Hockey League 2015/2016

Kontinental Hockey League 2015/2016 (ryska: Континентальная хоккейная лига, Kontinentalnaja chokkejnaja liga) är den åttonde säsongen av KHL. Säsongen inleddes måndagen den 24 augusti 2015 och avslutades den 17 april, då Metallurg Magnitogorsk slutade som mästare av Gagarin Cup, genom att besegra CSKA Moskva i den sjunde och avgörande finalen.

Deltagande lag
Spartak Moskva återanslöt till ligan denna säsong, medan Atlant Mytisjtji inte deltog i ligan denna säsong, på grund av ekonomiska svårigheter. Divisionsindelningen var den samma som föregående år; enda skillnaden att Spartak tog Atlants plats. Grundserien bestod av 60 matcher. Alla 28 lag möttes hemma och borta (54 matcher) och resterande matcher spelades inom konferensen. Detta skiljde sig ifrån föregående säsong, då lagen bara mötte lagen från motsatt konferens en gång.

Grundserien
Grundserien slutade enligt nedan.

Tabeller
 SM = Spelade matcher, V = Vinster , ÖV = Vinst efter förlängning, SV = Vinst efter straffar, SF = Förlust efter straffar, ÖF = Förlust efter förlängning, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng; divisionsvinnarna tar de två första platserna i vardera konferens

Västra konferensen

Östra konferensen

Slutspelet
Slutspelet spelades enligt nedan.

Referenser

Ishockeysäsongen 2015/2016
2015/2016
2015 i Ryssland
2015 i Kazakstan
2015 i Lettland
2015 i Slovakien
2015 i Vitryssland
2015 i Kroatien
2015 i Finland
2016 i Ryssland
2016 i Kazakstan
2016 i Lettland
2016 i Slovakien
2016 i Vitryssland
2016 i Kroatien
2016 i Finland
Brasilin

Brasilin är ett rött färgämne som kan utvinnas ur olika rödträarter som Bresilja eller andra träd i Bresiljesläktet.

Vid träets lagring frigörs brasilinet ur sin ursprungliga glykosidförening. Det är lösligt i alkohol, eter och vatten, och bildar i sig gula eller nästan färglösa kristaller, men ger med metalloxider färgade olösliga föreningar. I alkalisk lösning oxideras brasilin av luftens syre till brasilein, även det ett rött kristalliserande färgämne, svårlösligt i vatten.

Bresiljeträ har gått under en rad olika namn, som bresilja,  färnbock och rödträ. Under 1700- och 1800-talen var det vanligt att använda den finfördelade veden för textilfärgning, och år 1874 fanns i Sverige fem bresiljekvarnar. Idag används det endast vid växtfärgning i liten skala.

Bresiljeveden har också använts för tillverkning av färglacker (inte att förväxla med lackfärger) för måleriet. Ett sådant färglack, tillverkat av  rödträ, krita, stärkelse och alun har sålts under namnet berlinerrött. Färgen hos bresiljefärglack varierar mellan brunrött och mörkt blårött. I den internationella pigmentdatabasen har det beteckningen Natural Red 24 och nummer 75280. Liksom de flesta andra naturliga färglacker har bresiljepigment dålig hållbarhet och färgen förstörs såväl av syror som alkalier. Det är känt i Sverige sedan 1600-talet men var aldrig särskilt vanligt och har nu ersatts av syntetiska pigment och används inte längre inom måleriet.

Källor

Noter

Färgämnen och pigment
Växtfärgning