kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anton Andreasson

Anton Stefan Andreasson, född 26 juli 1993 i Borås, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Örgryte IS. Han är son till Elfsborgs sportchef, Stefan Andreasson.

Karriär
Andreasson började spela fotboll i IF Elfsborg som femåring. I november 2013 flyttades han upp i A-laget. I augusti 2016 värvades Andreasson av italienska Serie D-klubben Pro Patria, där han skrev på ett ettårskontrakt.

Den 11 augusti 2017 värvades Andreasson av Jönköpings Södra IF, där han skrev på ett kontrakt säsongen ut. Den 23 augusti 2017 debuterade Andreasson i en cupmatch mot Utsiktens BK. Redan efter 15 minuter byttes han dock ut med en korsbandsskada, vilket gjorde att han missade resten av säsongen. I slutet av säsongen förlängdes Andreassons utgående kontrakt fram till sommaren 2018.

Den 3 augusti 2018 skrev Andreasson på ett kontrakt säsongen ut med Östers IF. I november 2018 skrev han på ett nytt ettårskontrakt med option på ytterligare ett år.

Den 9 december 2019 värvades Andreasson av Örgryte IS, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Han har därefter förlängt kontraktet med ytterligare två år.

Källor

Anton Andreasson på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1993
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Anton Lans

Anton Lans, född 17 april 1991 i Lidköping, är en svensk fotbollsspelare.

Karriär
Lans moderklubb är Vinninga AIF. Som 14-åring gick han till Lidköpings IF. Som 16-åring gick han till IF Elfsborg. I november 2015 skrev han på ett tvåårskontrakt med Gefle IF.

I december 2017 värvades Lans av Örgryte IS, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I juni 2019 förlängde Lans sitt kontrakt fram över säsongen 2021. I november 2021 förlängde han sitt kontrakt med ett år. Efter säsongen 2022 lämnade Lans klubben.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Falkenbergs FF
Spelare i Gefle IF Fotboll
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Lidköping
Paul Baudoin

Paul Baudouin, född 19 december 1894, död 10 februari 1964, var en fransk politiker.

Baudouin var ursprungligen bankman, vann politisk uppmärksamhet som rådgivare till Paul Reynaud i ekonomiska frågor. Han blev utrikesminister i Philippe Pétains regering 16 juni 1940. Då Pierre Laval i oktober 1940 övertog utrikesministeriet blev Baudouin statssekreterare i konseljpresidiet och minister för ungdomens utbildning, samt för propagandan. 3 januari 1941 lämnade han denna post i samband med en omfattande inrikespolitisk kris och återvände till sin bankverksamhet. Baudouin var visserligen motståndare till mera vittgående eftergifter för Tyskland och en ganska ljum anhängare av det tysk-franska samarbetet, men ställdes efter befrielsen inför rätta och dömdes 1947 till 5 års straffarbete, förlust av medborgerligt förtroende och förmögenhetskonfiskation.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Franska politiker
Frankrikes utrikesministrar
Riddare av Hederslegionen
Födda 1894
Avlidna 1964
Män
Alumner från École polytechnique
Niclas Trouvé

Per Niclas Trouvé, född 1 juli 1966, är en svensk diplomat.

Biografi
Trouvé har tjänstgjort på ambassaderna i Tallinn och Helsingfors samt vid Utrikesdepartementet (UD). Han har också varit gruppchef inom dåvarande enheten för europeisk säkerhetspolitik. Han har också arbetat ett par år i försvarsberedningen i riksdagen. Fram till 2006 var han ambassadråd i New Delhi. Trouvé var ambassadör i Bagdad 2006–2010 (2006-2009 sidoackrediterad från Amman) och var särskilt sändebud för Afghanistan och Pakistan med placering på Asienenheten i Stockholm 2010–2014. Den 14 augusti 2014 utsågs han till ambassadör i Budapest. Den 29 maj 2019 utsågs Trouvé till ambassadör i Riyadh.

Referenser

Män
Födda 1966
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Irak
Sveriges ambassadörer i Ungern
Sveriges ambassadörer i Saudiarabien
Satin Doll

Satin Doll är en jazzstandard skriven av Duke Ellington och Billy Strayhorn med text av Johnny Mercer. Sången skrevs 1953 och har spelats in i otaliga versioner av artister som Ella Fitzgerald, Dexter Gordon, Stéphane Grappelli, Bengt Hallberg, Oscar Peterson, Nina Simone, Frank Sinatra, Toots Thielemans och Nancy Wilson. Duke Ellington brukade använda "Satin Doll" som avslutningslåt i de flesta av sina konserter.

Johnny Mercer blev ofta ombedd att skriva text till redan populära sånger. "Satin Doll" är ett sådant exempel, texten skrevs när sången redan blivit en hit i instrumentalversion.

Externa länkar 
Hela sångtexten

Amerikanska jazzlåtar
Sånger 1953
Torkel Stiernlöf

Bo Torkel Stiernlöf, född 14 maj 1964 i Råsunda församling i Stockholms län, är en svensk diplomat.

Biografi
Stiernlöf har en fil.kand. i statsvetenskap med specialfokus på Mellanöstern från Lunds universitet och är reservofficer (löjtnant) i svenska flygvapnet. Han har tjänstgjort inom Utrikesdepartementet (UD) sedan 1988. Stiernlöf har tjänstgjort vid ambassaderna i Kairo och Bagdad samt vid FN-delegationen i New York 1997–1998. Han var särskild rådgivare för Hans Blix i UNMOVIC (Irakinspektionen) 2002–2003. Stiernlöf har tjänstgjort vid  UD:s enhet för globalt samarbete och var biträdande chef vid Mellanöstern- och Nordafrikaenheten fram till 2008. Han var generalkonsul i Istanbul 2008-2013 och tjänstgjorde därefter som senior politisk rådgivare och ställföreträdande chef utsänd av Folke Bernadotteakademin till Mazar-e Sharif i Afghanistan 2013-2014. Den 14 augusti 2014 fram tills augusti 2017 tjänstgjorde Stiernlöf som ambassadör i Pyongyang. Han var ambassadör i Kabul från september 2020 fram till att ambassaden vid talibanernas maktövertagande stängdes under efterföljande år.

Referenser

Män
Födda 1964
Levande personer
Svenska reservofficerare
Sveriges generalkonsuler i Istanbul
Sveriges ambassadörer i Nordkorea
Sveriges ambassadörer i Afghanistan
Alumner från Lunds universitet
Personer från Solna
Sjöslaget vid Sinop

Sjöslaget vid Sinop ägde rum den 30 november 1853, i inledningen av Krimkriget, i den turkiska staden Sinops hamn.

En rysk flottstyrka under amiral Nachimov trängde in i hamnen och förstörde den där förankrade osmanska flottan. Krossandet av den turkiska flottan oroade Storbritannien och Frankrike som nu aktivt gick över till att försvara osmanska riket. Efter att Ryssland ignorerat ett brittiskt-franskt ultimatum förklarade Storbritannien och Frankrike krig mot Ryssland 1854.

Referenser

Externa länkar 

Krimkriget
1853 i Osmanska riket
Krigsåret 1853
Stefan Hell

Stefan Walter Hell, född 23 december 1962 i Sântana i Arad i Rumänien, är en tysk fysiker. 2014 tilldelades han Nobelpriset i kemi tillsammans med Eric Betzig och William Moerner "för utveckling av superupplöst fluorescensmikroskopi".

Hell blev filosofie doktor 1990 vid Heidelbergs universitet. Han är forskningsledare vid Max Planck-Institut für biophysikalische Chemie i Göttingen och chef för Deutsches Krebsforschungszentrum i Heidelberg.

Priser och utmärkelser i urval 
 Prize of the International Commission for Optics, 2000
 Berthold Leibinger Innovationspreis, 2002
 Carl-Zeiss Research Award, 2002
 Karl-Heinz-Beckurts-award, 2002
 C. Benz u. G. Daimler-Award of Berlin-Brandenburgisch academy, 2004
 Innovation Award of the German Federal President, 2006
 Julius Springer Prize for Applied Physics 2007
 Gottfried Wilhelm Leibniz Prize, 2008
 Otto-Hahn-Preis, 2009
 Ernst-Hellmut-Vits-Prize, 2010
 Hansen Family Award, 2011
 Körber European Science Prize, 2011
 Meyenburg Prize, 2011
 Science Prize of the Fritz Behrens Foundation 2012
 Paul Karrer Gold Medal, University of Zürich, 2013
 Carus Medal of the Leopoldina, 2013
 Kavli Prize, 2014
 Nobelpriset i kemi, 2014

Källor 

Levande personer
Män
Födda 1962
Tyska fysiker
Nobelpristagare i kemi
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mottagare av Rumänska kronorden
Kommendörer av Rumänska kronorden
Personer verksamma vid Åbo universitet
Personer från Arad
Elisenberg

Elisenberg är ett område i stadsdelen Frogner i Oslo. Elisenberg nämns inte som ett eget område, men kan definieras till området där Elisenbergveien sträcker sig från Nobels gate till Frognerveien, i Frogner.

Namnet kommer från "løkken" Elisenberg, och skänktes av ägaren Zahlkasserer Andreas Schaft till ära för dottern Martine Elisabeth. Løkkebyggnaderna är fortfarande bevarade, och är nu kända som Schafteløkken.

Platsen betjänas av hållplatsen Elisenberg på Frognerlinjen, och har också gett namn till en underjordisk järnvägsstation med samma namn som påbörjades men inte blev fullföljd.

Platser i Oslo
Ankertorget

Ankertorget är ett torg i Oslo som ligger i området Hausmannsområdet i stadsdelen Grünerløkka och avgränsas av Torggata, Hausmannsgate, Storgata och Axel Maurers vei. Torget har fått sitt namn efter Christian Anker, som ägde Ankerløkka och var en av Oslos (som då hette Christiania) rikaste affärsmän.

Historia 
Ankertorget anlades 1880-1882 delvis på mark från av den nedlagda Ankerløkken kirkegård. Ankertorget anlades som furagetorg, det vill säga torg för omsättning av hästfoder. Här fanns vakthus, och här låg den offentliga köttkontrollen från 1894 till 1908, då den flyttades till Grønlands torg. Från 1921 till början av 1970-talet var torget bussterminal för busslinjer till Oslos södra och östliga omgivande områden. 
I många år fanns de stora gastankar på tomten, som säkrade gasförsörjning till många bostäder i området.
På 1970-talet byggdes Anker Studentbolig på området, och Anker Hotel gick gradvis från att vara ett sommarhotell till att bli ett helårshotell.
Ca år 2000-2002 utvidgades området, och antalet studentbostäder ökade från ca 500 till ca 1000.
Det byggdes samtidigt flera kontors- och butikslokaler längs Storgata och Hausmannsgate.
Anker Hostel startade ca år 2003, och växte till att bli ett stort vandrarhem.
2009-2010 utvidgades Anker Hotel med 100 extra rum och en stor konferensavdelning.
Ankertorget består idag av Anker Studentbolig, Anker Hotel, Anker Hostel och Anker Næring, som tillsammans utgör Anker STI.
Anker STI är en stiftelse som ska säkra studentbostäder. De andra divisionerna subventionerar studentbostäderna.

Källor 
 Oslo byleksikon, s. 55.
 Bård Alsvik, Torget – byens hjerte

Externa länkar 
 
 Ankertoget i Oslobilder

Torg i Oslo
Eric Betzig

Robert Eric Betzig,  född 13 januari 1960 i Ann Arbor i Michigan, är en amerikansk fysiker. 2014 tilldelades han Nobelpriset i kemi tillsammans med Stefan Hell och William Moerner "för utveckling av superupplöst fluorescensmikroskopi". 

Betzig blev filosofie doktor 1988 vid Cornell University i Ithaca. Han är gruppledare vid Janelia Farm Research Campus vid Howard Hughes Medical Institute i Ashburn, Virginia

Referenser 
 

Levande personer
Män
Födda 1960
Nobelpristagare i kemi
Personer från Ann Arbor
Alumner från California Institute of Technology
Alumner från Cornell University
Bankplassen

Bankplassen är en gata i området Kvadraturen i centrala Oslo som avgränsas av Kongens gate, Myntgata och Kirkegata. Före 1953 var också Agnes Thorsens plass en del av Bankplassen.

Torget har fått sitt namn efter byggnaden för Christianiaavdelningen till Norges Bank, Bankplassen 3, uppförd 1828 (när Oslo hette Christiania) efter ritningar av arkitekt Christian H. Grosch. Den används nu av Norsk Arkitekturmuseum och fick 2008 en tillbyggnad ritad av arkitekt Sverre Fehn. 

När Norges Banks huvudsäte flyttades från Trondheim till Kristiania, uppförde banken sitt nybygge på Bankplassen 4 efter ritningar av arkitekt Ingvar Hjorth, fullföljt 1906. 
         
Från 1986 håller Norges Bank till i ett nybygge på ett helt intilliggande kvarter med adress Bankplassen 2, ritat av arkitekterna Kjell Lund och Nils Slaatto. Flera äldre stadsgårdar integrerades i nybygget. I Norges banks gamla lokaler håller Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design till. Andra kända "institutioner" på Bankplassen är Engebret Café med adress Bankplassen 1.

Litteratur
 Knut Are Tvedt (red): Oslo byleksikon, Kunnskapsforlaget 2010, sida 66,

Externa länkar

Torg i Oslo
Gator i Oslo
Björn Westerberg

Björn Westerberg, född 10 februari 1945, död 15 april 2014, var en svensk fotbollstränare.

Westerberg tog SM-guld med IFK Göteborg både 1983 och 1984. 1985 gick han till Djurgårdens IF, där han tog upp laget från Division 2 Norra till Allsvenskan under sin debutsäsong. Året efter åkte dock DIF ur Allsvenskan igen. Westerberg var även tränare för Åtvidabergs FF. Han hade även haft förbundsuppdrag för pojk-, junior- och u21-landslaget.

Källor

Svenska fotbollstränare
Födda 1945
Avlidna 2014
Män
Tränare i Åtvidabergs FF
Fotbollstränare i IFK Göteborg
Tränare i Djurgårdens IF Fotboll
Wilhelm Bauer (historiker)

Wilhelm Bauer, född 31 maj 1877, död 23 november 1953, var en österrikisk historiker.

Bauer blev 1917 extraordinarie och 1930 ordinarie professor i Wien. Han var en på en gång en framstående metodhistoriker och en betydande historieforskare. Bauer undersökte den offentliga meningens inflytande på den historiska utvecklingen och betonade de sociala faktorernas roll i historien. Bland hans arbeten märks Die öffentliche Meinung und ihre geschichtlichen Grundlagen (1914), Einführung in das Studium der Geschichte (1921, 2:a upplagan 1928), Die öffentliche Meinung in der Weltgeschichte (1929), Die deutsche Kultur von 1830-1870 (1941). Wilhelm Bauer var från 1912 tillsammans med R. Lacroix utgivare av Die korrespondenz Ferdinands I..

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Österrikiska historiker
Födda 1877
Avlidna 1953
Män
Joško Kreković

Joško Kreković, född 17 april 1969 i Split, är en kroatisk vattenpolospelare. Han ingick i Kroatiens landslag vid olympiska sommarspelen 1996.

Kreković gjorde nio mål i den olympiska vattenpoloturneringen i Atlanta där Kroatien tog silver. I semifinalmatchen mot Italien gjorde han fyra mål. Kroatien vann matchen med 7–6. Kreković gjorde sedan ett av Kroatiens mål i OS-finalen som Spanien vann med 7–5.

Kreković ingick i det kroatiska laget som var tvåa i vattenpoloturneringen vid medelhavsspelen 1993.

Referenser 

Kroatiska vattenpolospelare
Kroatiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Kroatien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1996
Kroatiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Split
Födda 1969
Levande personer
Män
Wilhelm Bauer

Wilhelm Bauer kan syfta på:

 Wilhelm Bauer (1822-1875), tysk ingenjör och ubåtskonstruktör
 Wilhelm Bauer (1877-1953), österrikisk historiker
The Splendor

The Splendor är en jazzkvartett baserad i Göteborg som spelar akustisk jazz med inslag av live-elektronik.
Medlemmar är Lisen Rylander Löve (sax, omnichord och live-elektronik), Fabian Kallerdahl (piano, synth), Lars "Lade" Källfelt (trummor) och Josef Kallerdahl (kontrabas).

Gruppens två första album var nominerade till Manifest-priset i kategorin ”Årets jazz”.

Diskografi
2008 – Sound of Splendor
2011 – Delphian Palace
2014 – Forest

Externa länkar
Svensk jazz
Hoob Records

Svenska jazzgrupper
Musikgrupper bildade 2008
Gérard Bauër

Gérard Bauër, född 7 oktober 1888, död 4 september 1967, var en fransk journalist.

Bauër blev 1905 medarbetare i Georges Clemenceaus tidning Aurore, inträdde 1906 i Echo de Paris där han arbetade på kulturavdelningen. Han publicerade länge en kulturell översiktsartikel, som blev mycket uppmärksammad. Bauër gjorde även en betydande insats som teaterkritiker, bland annat i Annales, Revue de Paris och Les nouvelles littéraires. Han publicerade även en rad böcker med litterära och kulturhistoriska studier bland annat Recensement de l'amour à Paris (1922), Les six étages (1925) och Les métamorphoses du romantisme (1928). Bauër, som var en framstående föredragshållare, gjorde föreläsningsturnéer i flera länder, bland annat till Norden. Under andra världskriget uppehöll han sig i Schweiz, där han utgav några värdefulla antologier som Paris: peintres et écrivains (1944) och Les moralistes (1945).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Franska journalister
Franska författare
Födda 1888
Avlidna 1967
Män
Victor Pálsson

Guðlaugur Victor Pálsson, född 30 april 1991 i Reykjavik, är en isländsk fotbollsspelare som spelar för amerikanska Major League Soccer-klubben DC United. Han har tidigare spelat för bland annat Liverpool, Hibernian, New York Red Bulls, NEC Nijmegen, Helsingborgs IF och Esbjerg fB. Pálsson har även representerat Islands landslag. Fadern är portugis.

Klubbkarriär
Pálssons moderklubb är Fjölnir. Därefter spelade han för Fylkir innan han i tidig ålder blev utlandsproffs i danska AGF Aarhus. Efter två år i Danmark värvades han till engelska Liverpool, där han blev lagkapten i reservlaget. Under 2011 lånades han först ut till Dagenham & Redbridge och skrev sedan på för skotska Hibernian.

Efter ett år i Skottland flyttade han till USA och New York Red Bulls. Det blev en kort sejour i USA för Pálsson som i slutet av 2012 lånades ut till nederländska NEC Nijmegen, vilka han senare skrev på ett permanent kontrakt med.

I augusti 2014 skrev han på ett kontrakt med svenska Helsingborgs IF som gällde säsongen ut med option om förlängning. I september samma år valde HIF att använda optionen om förlängning och Pálsson skrev på för ytterligare 3,5 år. Den 31 augusti 2015 skrev Pálsson på för danska Esbjerg fB.

Den 25 maj 2021 värvades Pálsson av Schalke 04, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Schalke 04 hade då nyligen degraderats från Bundesliga. Den 27 juli 2022 värvades Pálsson av amerikanska Major League Soccer-klubben DC United, där han skrev på ett kontrakt fram till 2024 med option på ytterligare ett år.

Källor

Noter

Isländska fotbollsspelare
Isländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Fylkir
Spelare i AGF Fotboll
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Dagenham & Redbridge FC
Spelare i Hibernian FC
Spelare i Red Bull New York
Spelare i NEC Nijmegen
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Esbjerg fB
Spelare i FC Zürich
Spelare i SV Darmstadt 98
Spelare i FC Schalke 04
Spelare i DC United
Spelare i English Football League
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Eredivisie
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superligaen
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Födda 1991
Levande personer
Män
Idrottare från Reykjavik
Walter Bauer (författare)

Walter Bauer, född 4 november 1904, död 23 december 1976, var en tysk författare.

Bauer förde som ung ett kringflackande liv och var bland annat folkskollärare och eldare. Han debuterade med sociala dikter i Walt Whitmans stil i Kameraden, zu euch spreche ich (1929), följd av Stimme aus dem Leunawerk (1930). Därefter övergick han till prosaromanen och skrev Ein mann zog in die Stadt (1931, svensk översättning Stamfadern utan land 1932), en skildring av en bondsons undergång i storstaden med tydliga självbiografiska drag, Die notwendige Reise (1932), en utopi om mänsklighetens utveckling samt Das Herz der Erde (1933). Bauer anpassade sig till den nazistiska regimen dock utan att låna sig till propagandaverksamhet. Han deltog som soldat i Frankrike under andra världskriget. Bland hans senare skrifter märks Der Lichtstrahl (1937), berättelserna Die Horde Moris (1935), Die grössere Welt (1936), novellsamlingarna Abschied und Wanderung (1939) och Wanderer im Süden (1940), Tagebuchblätter aus Frankreich (1941) och essäsamlingen Das Lichte und das Dunkle (1941).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Tyska författare
Födda 1904
Avlidna 1976
Män
Tinghu

Tinghu är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Yancheng i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

Tinghu utgör kärnan i det som var Yanchengs härad i mer än två tusen år. När häradet omorganiserades till en stad 1983 blev Tinghu ett stadsdistrikt i den nya staden.

Källa

WP:Projekt Kina
Yandu

För den historiska huvudstaden utanför Peking; se Yandu (Yan).

Yandu är ett stadsdistrikt i Yancheng i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

Historia
Yandu kan spåra sina rötter till Yancheng härad , som grundades år 119 f.Kr. under Handynastin.

När Yancheng ombildades till stad 1983 blev nuvarande Yandu förortsområde och 1996 blev Yandu ombildat till Yandu härad . Det nya namnet anspelade på det namn Yancheng härad hade ända fram till år 411: Yandu . I mars 2004 ombildades Yandu härad till ett stadsdistrikt i Yancheng.

Källor

WP:Projekt Kina
Charlotte Wrangberg

Britt Charlotte Wrangberg, född 17 juni 1959, är en svensk diplomat.

Biografi
Wrangberg har tjänstgjort på ambassaderna i Mexico City, Pretoria och Madrid. Hon har även tjänstgjort på Utrikesdepartementets (UD) enhet för Europeiska unionen, Afrikaenheten och enheten för konsulära och civilrättsliga ärenden. Wrangberg var ambassadör i Buenos Aires, jämväl i Asunción och Montevideo 2010-2013 samt i Aten 2013-2017. Mellan 2017 och 2020 var Wrangberg protokollchef på Utrikesdepartementet och ledamot av ordenskapitlet vid Kungl. Maj:ts Orden.

I september 2020 övergick Wrangberg från protokollchef vid UD till ambassadör i Danmark..

Utmärkelser 
  Storofficer av Italienska republikens förtjänstorden (StkItRFO, 2019)

Referenser

Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Argentina
Sveriges ambassadörer i Paraguay
Sveriges ambassadörer i Uruguay
Sveriges ambassadörer i Grekland
Funing, Yancheng

Funing, tidigare romaniserat Fowning, är ett härad i Yanchengs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

Orten är bland annat känd för att den kommunistledda Nya fjärde armén hade sitt högkvarter här juli 1941 till december 1942, under det andra kinesisk-japanska kriget.

Källa

WP:Projekt Kina
Jianhu

Jianhu är ett härad i Yanchengs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

WP:Projekt Kina
Sheyang

Sheyang är ett härad i Yanchengs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina. Orten har en 103 km lång kustremsa med Gula havet.

WP:Projekt Kina
Dongtai

Dongtai, tidigare romaniserat Tungtai, är en satellitstad på häradsnivå som lyder under Yanchengs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
Johannes Baumann

Johannes Baumann, född 27 november 1874, död 8 september 1953, var en schweizisk politiker.

Baumann var köpmansson från halvkantonen Appenzell Ausserrhoden, studerade juridik i Basel, Bern, Leipzig och Zürich och blev 1898 juris doktor. Han verkade därefter som domare i hemtrakterna under fem år. 1905 blev han ledamot av kantonalregeringen och sändes 1911 av kantonen som dess representant till ständerrådet, vars president han var 1920–1921. 1934 blev han medlem av det schweiziska förbundsrådet och var 1938 dess president. 1940 lämnade han av hälsoskäl förbundsrådet. Baumann gjorde sig främst känd genom införande av lagstiftning till statens skydd, för att hindra möjligheten för odemokratiska partier att missbruka demokratin för att skaffa sig makt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Schweiz förbundspresidenter
Schweiziska politiker under 1900-talet
Personer från Herisau
Födda 1874
Avlidna 1953
Män
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Zürichs universitet
Dafeng

Dafeng är en satellitstad på häradsnivå som lyder under Yanchengs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

I Dafeng finns en nationalpark för den utrotningshotade arten Davidshjort.

Källor

WP:Projekt Kina
Funing

Funing är ett kinesiskt namn och kan syfta på:

Geografi

Kina
 Ningde i Fujian-provinsen, som tidigare kallades Funing
 Funing, Qinhuangdao, ett härad i Hebei-provinsen
 Funing, Wenshan, ett härad i Yunnan-provinsen
 Funing, Yancheng, ett härad i Jiangsu-provinsen
 Funing (köping i Kina) 

WP:Projekt Kina