kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alpfinkar

Alpfinkar (Leucosticte) är ett släkte med fåglar i familjen finkar inom ordningen tättingar som återfinns i östra Asien och Nordamerika.

Släktet omfattar numera sex arter:
 Brun alpfink (L. nemoricola)
 Grå alpfink (L. brandti)
 Sibirisk alpfink (L. arctoa)
 Grånackad alpfink (L. tephrocotis)
 Svart alpfink (L. atrata)
 Brunkronad alpfink (L. australis)

Vissa behandlar atrata och australis som underarter till tephrocotis.

DNA-studier visar att arten med det tidigare namnet Sillems alpfink (Leucosticte sillemi) egentligen är en Carpodacus-rosenfink och har följaktligen fått nytt både vetenskapligt och svenskt artnamn: sillemrosenfink (Carpodacus sillemi).

Noter

Externa länkar

Finkar
Lista över medaljörer i världsmästerskapen i badminton

Detta är en lista över samtliga medaljörer i världsmästerskapen i badminton.

Herrsingel

Damsingel

Herrdubbel

Damdubbel

Mixeddubbel

Referenser

Världsmästerskapen i badminton
Carl Broberg

Carl August Broberg, född 30 augusti 1880 i Aspeboda församling, Kopparbergs län, död 24 januari 1958 i Danderyds församling, Stockholms län, , var en svensk ämbetsman.

Broberg blev juris utriusque kandidat i Uppsala 1903. Efter tjänstgöring i olika länsstyrelser blev han 1913 byråchef i pensionsstyrelsen, tillförordnad generaldirektör där 1933-1936 samt åter från 1940. I flera omgångar verkade Broberg som fullmäktig för pensionsförsäkringsfonden och var även ordförande i styrelsen för Stockholms läns offentliga arbetsförmedling. Han anlitades som sakkunnig i vissa utredningar rörande sociala frågor.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Födda 1880
Avlidna 1958
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Aspeboda socken
Brasilien i olympiska vinterspelen 1998

Brasilien deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 1998 i Nagano. Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Alpin skidåkning 

Marcelo Apovian

Källor 
 

1998 i Brasilien
Nationer i olympiska vinterspelen 1998
1998
Brasilien i olympiska vinterspelen 1994

Brasilien deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer. Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Alpin skidåkning 

Lothar Christian Munder

Källor 
 

1994 i Brasilien
Nationer i olympiska vinterspelen 1994
1994
Peder Schousboe

Peder Kofod Anker Schousboe, född 1766 i Rønne (döpt den 17 augusti), död den 26 februari 1832 i Tanger, var en dansk botaniker. 
Schousboe blev student i Köpenhamn 1787. Då Christen Friis Rottbøll blev svag, kom Schousboe, som hade stort intresse för botanik, att hålla föreläsningarna i detta ämne i hans ställe. Åren 1791–1793 företog han med understöd från Johan von Bülow en resa till Marocko, och 1796 blev han dansk konsul i Tanger, där han nu med stor iver fortsatte sina studier kring landets flora, dels kring blomsterplantorna, dels kring havsalgerna. Ett släkte av törelväxterna fick av Heinrich Christian Friedrich Schumacher namnet Schousboea efter honom och samma namn gav Carl Ludwig Willdenow ett släkte av tropikmandelväxterna.

År 1800 utgav Schousboe hos Videnskabernes Selskab, av vilket han 1798 blivit medlem, ett större arbete Om Væxtriget i Marokko, som året efter utkom på tyska, men först 1874 utgavs på franska. Schousboes studier över havsalgerna vid Marockos kust var även de betydelsefulla. Hans manuskript, till vilket hör en atlas om 431 kulörta planscher, befinner sig till största delen i Paris; Gustave Adolphe Thuret hade börjat bearbeta detta för vetenskapen viktiga material, men Jean-Baptiste Édouard Bornet fortsatte och utgav det 1892 under titeln: Les Algues de P. K. A. Schousboe.

Källor

Externa länkar 

 
 
 

Danska botaniker
Fykologer
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Mottagare av Dannebrogorden
Botaniker under 1700-talet
Botaniker under 1800-talet
Danska forskare under 1700-talet
Danska forskare under 1800-talet
Personer från Rønne
Födda 1766
Avlidna 1832
Salmonsens
Män
Donald Stokes

Donald Stokes, född 22 mars 1914 i Plymouth i Devon, död 21 juli 2008, var en brittisk industrialist och företagsledare. Han är mest känd som chef för British Leyland 1968–1975 och blev känd med sin titel som Lord Stokes.

Stokes gjorde från 1930 karriär inom Leyland Motors samtidigt som han även gjorde militär karriär. Leyland under Stokes ledning blev under 1960-talet en framgångsrik lastbils- och busstillverkare och stärkt av framgångar köptes Standard-Triumph och Rover. Donald Stokes blev chef för British Leyland när Leyland slogs samman med BMC 1968. Stokes lyckades inte skapa en fungerande fordonskoncern av de många olika enheterna och märkena. Koncernen lamslogs av strejker och hamnade i en finansiell kris 1974 varpå brittiska staten gick in i bolaget 1975.

Referenser 

Personer inom Storbritanniens näringsliv
Personer verksamma inom bilindustrin
Födda 1914
Avlidna 2008
Män
Kommendörer av Leopold II:s orden
Personer med anknytning till British Leyland
Gibsonkod

Gibsonkod () är ett konstgjort språk som uppfanns av Manly B. Gibson i USA:s armés kustartilleri, och som ersätter ord med tal med siffrorna 0–9.

Källor 
 Science News Online: World figure code 
 Wired: Dejpu'bogh Hov rur qablli! 

Konstgjorda språk
Gross Behnitz

Gross Behnitz, tysk stavning: Groß Behnitz, är en ort och kommundel i Nauens stadskommun, belägen väster om Berlin i Tyskland, i Landkreis Havelland i förbundslandet Brandenburg. Kommundelen hade 563 invånare 2002.

Ortens herrgård köptes av familjen Borsig 1866 och byggdes ut till ett mönsterjordbruk. På herrgården träffades medlemmarna av den tyska motståndsrörelsen Kreisaukretsen vid flera tillfällen under andra världskriget.

Referenser

Externa länkar 

Nauen
Orter i Brandenburg
Se dig om i vrede

Se dig om i vrede () är en teaterpjäs från 1956 av den engelske författaren John Osborne. Den handlar om ett triangeldrama mellan en universitetsutbildad arbetarklassman, hans hustru från övre medelklassen och hennes bästa väninna, som deras walesiska hyresgäst försöker att medla mellan. Enligt Osborne har pjäsen självbiografiska drag och växte fram under ett år innan han skrev den på sex veckor. Pjäsen håller sig inom ramen för en "pièce bien faite" och anknyter till samtida tendenser inom realistisk dramatik i övriga Europa.

Pjäsen hade premiär den 8 maj 1956 på Royal Court Theatre i London. Den blev en succé och gjorde den 26-årige Osborne till fixstjärna inom brittisk litteratur. Den blev ett typexempel inom den brittiska strömning som kom att kallas arga unga män, där Osborne ingick. Tony Richardson regisserade en filmatisering med samma titel som hade premiär 1959 och i sin tur blev tongivande inom den brittiska nya vågen. Pjäsen gav också upphov till en brittisk filmatisering från 1980 i regi av Lindsay Anderson samt en brittisk TV-pjäs från 1989 i regi av Judi Dench.

Referenser 

Brittiska teaterpjäser
Engelskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1956
Teateråret 1956
Verk som blivit film
Viggo Kalhauge

Sophus Viggo Harald Kalhauge, född 12 augusti 1840 i Köpenhamn, död där 19 februari 1905, var en dansk organist och tonsättare. 

Farfadern Niels Kalhauge (död 1821) blev 1782 organist vid Frederiks tyska kyrka och senare vid Helligaandskirken, medan fadern (Johan Christian Kalhauge, 1803–71) var organist vid Vartovs kyrka. Viggo Kalhauge var lärjunge till pianisten Carl Rongsted samt till Johan Christian Gebauer och Peter Heise. Han efterträdde sin far som organist vid Vartovs kyrka och innehade denna befattning till sin död (under 34 år). 

Kalhauge inlade sig stor förtjänst av den grundtvigska församlingssången, vars talrika melodier han samlade och utgav. Han framträdde som kompositör med flera ouvertyrer, pianostycken, sånger samt med mindre sångspel, Zuavens Hjemkomst (Casino), Paa Krigsfod och Mantillen (Det Kongelige Teater).

Källor

Danska klassiska kompositörer
Danska organister
Klassiska organister
Danska kyrkomusiker
Danska musiker under 1800-talet
Danska musiker under 1900-talet
Födda 1840
Avlidna 1905
Män
Salmonsens
Corin Tucker

Corin Lisa Tucker, född 9 november 1972 i Eugene i Oregon är en amerikansk rockmusiker, mest känd som sångare och gitarrist i bandet Sleater-Kinney. Innan bildandet av Sleater-Kinney var hon medlem i riot grrrl-bandet Heavens to Betsy. Tucker har även gett ut skivor under namnet The Corin Tucker Band.

Biografi 
Tucker är uppväxt i Grand Forks, North Dakota.

Diskografi 
Album med Heavens to Betsy
 Heavens To Betsy (demo) (1992)
 Calculated (1994)

Album med Sleater-Kinney
 Sleater-Kinney (1995)
 Call the Doctor (1996)
 Dig Me Out (1997)
 The Hot Rock (1999)
 All Hands on the Bad One (2000)
 One Beat (2002)
 The Woods (2005)
 No Cities to Love (2015)
 The Center Won't Hold (2019)
 Path of Wellness (2021)

Album med Cadallaca
 Introducing Cadallaca (1998)
 Out West (EP) (1999)

Album med The Corin Tucker Band
 1,000 Years (2010)
 Kill My Blues (2012)

Album med Filthy Friends
 Invitation (2017)
 Emerald Valley (2019)

Referenser

Externa länkar

 
 

Amerikanska punkmusiker
Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Födda 1972
Kvinnor
Levande personer
Personer från Eugene
William Aberhart

William Aberhart, född 30 december 1878 i nuvarande Huron East, Ontario, död 23 maj 1943, var en kanadensisk politiker och 1935-1943 även den 7:e premiärministern i Alberta representerande Albertas Social Credit-parti.

Bibliografi

Referenser

Noter

Externa länkar
 Encyclopedia of Alberta Online
 Alberta Source
 Albertas parlament
 William Aberhart Historical Foundation
 CBC 1943 Videoklipp om Aberhart
William Aberharts papers vid University of Calgary

Födda 1878
Avlidna 1943
Män
Kanadensiska politiker
Alumner från Queen's University
Valinge herrgård

Denna artikel handlar om herrgården Valinge i Södermanland. För småorten Valinge i Halland, se Valinge
Valinge herrgård är ett gods i Stigtomta socken, norr om Jönåker i Nyköpings kommun.

Historik 
Valinge finns omnämnt från medeltiden och var då en by med två byar Övervalinge och Nedervalinge. Gårdarna i Övervalinge ägdes under 1500-talet av släkten Arp, under senare delen av 1500-talet av Schering Eriksson Arp. Två frälsehemman i Övervalinge by fick säteriprivillegier på 1660-talet och senare underlades hela bydelen samt senare även Nedervalinge. Därefter har godset ärvts inom släkterna Rosenhane, Kruse af Elghammar och Wrangel, tills det 1795 inköptes av brukspatronen på Skagersholm Jacob Arfwedson (1743-1812). Det har därefter ärvts inom släkterna Wattrang och Kleen. Nils Kleen ägde brukade gården från 1897 och gjorde den till ett mönsterjordbruk, främst på beteskulturens område. Hans syster, konstnären Tyra Kleen, skänkte sitt efterlämnade arkiv till Riddarhuset, och det förvaras nu på Valinge.

Det medeltida namnet "valung" har tolkats som en avledning av det fornsvenska "val" (”rund käpp”), vilket anses ha syftat på den långsmala vik av Yngaren, som Valinge ligger vid.

En såg byggdes vid Valinge på 1910-talet för timmer från egen skog. Vid Valinge herrgård finns Valinge by med bebyggelse som ursprungligen uppförts för anställda vid gården.

Huvudbyggnaden 
Huvudbyggnaden uppfördes 1797-1802 i reveterat trä i två våningar, de båda flyglarna uppfördes 1812. Bland äldre bebyggelse märks en parstuga, en bod och en länga som innehållit inspektorsbostad och kontor.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Om Valinge gård på www.bygdeband.se
Om Valinge säteri i Svensk uppslagsbok

Externa länkar 
Valinge gårds webbplats

Byggnader och anläggningar i Nyköpings kommun
Herrgårdar i Södermanland
Georg Brochmann

Georg Brochmann, född 15 maj 1894, död 5 maj 1952, var en norsk journalist och författare.

Brochmann blev student 1913, utexaminerades från Norges tekniske høiskole i Trondheim 1918 och arbetade 1918-1922 som skeppsingenjör. Från 1922 arbetade han som journalist, från 1937 som redaktör för Hallo-Hallo. Brochmann utgav en rad skrifter om olika tekniska ämnen, de populärfilosofiska skrifterna Mennesket og maskinen (2 band 1937, svensk översättning 1938) och Mennesket og lykken (1945), den politiska studien Eventyret om TVA (1945), där Brochmann debatterade demokrati och planering, romanerna Snorre Kiær og hans kvinder (1925) och Dødståken (1931) samt skådespelen Provokatøren (1927), Teppet går op (1927), Seirens dag (1928), Vern (1932) och Batseba (1934).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Norska författare under 1900-talet
Norska journalister under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1952
Män
Svensk uppslagsbok
Eugen Leviné

Eugen Leviné, född 10 maj 1883 i Sankt Petersburg, Kejsardömet Ryssland, död 5 juni 1919 i München, var en tysk-judisk revolutionär och politiker. Han ledde den bayerska rådsrepubliken 1919.

Biografi 
Eugen Leviné var son till en judisk köpman i Sankt Petersburg i Kejsardömet Ryssland|Ryssland. Fadern dog i förtid och modern emigrerade då med den treårige Eugen till Tyskland. Leviné kom att studera juridik vid universitetet i Heidelberg och Berlin och mötte där vänsterorienterade ryska emigranter. 1905 reste Leviné till Ryssland och deltog i revolutionen där, vartefter han häktades, förvisades till Sibirien och blev allvarligt misshandlad. Modern betalade 1908 lösen för Leviné, och han återvände till Tyskland året därpå.

Leviné studerade efter återkomsten till Tyskland nationalekonomi i Heidelberg och promoverades till filosofie doktor efter att ha lagt fram en avhandling med titeln Typen und Etappen in der Entwicklung gewerkschaftlich organisierter Arbeiter. Han blev även medlem i Tysklands socialdemokratiska parti (SPD) 1909. Under första världskriget tjänstgjorde Leviné som tolk i ett krigsfångeläger. 1915 tillhörde han de ledande inom Spartacusförbundet, och 1919 anslöt han sig till Tysklands kommunistiska parti (KPD).

Leviné skickades av KPD i Berlin till München i mitten av mars 1919. I München hade mordet på ministerpresidenten Kurt Eisner föranlett ökad politisk och social oro, och Leviné fick i uppdrag var att ta över ledningen för KPD i München samt partiorganet Münchner Rote Fahne. Den 6 april utropades den socialistiska bayerska rådsrepubliken och Leviné blev dess ledare sex dagar senare. Leviné initierade kommunistiska reformer, vilka bland annat innebar inrättandet av en röd armé samt expropriering av matförråd och överklassens bostäder. På förslag av Vladimir Lenin tog Leviné flera personer som gisslan, bland andra Gustav von Thurn und Taxis (1888–1919) och Hella von Westarp (1886–1919), som bägge tillhörde Thulesällskapet. Då den tyska rikspresidenten Friedrich Ebert gav order om att kuva rådsrepubliken avrättades de båda tillsammans med sex andra gisslan den 30 april 1919.

Den 3 maj tågade enheter ur tyska armén samt frikårer som Freikorps Epp och Marinebrigade Ehrhardt in i München och slog ned bayerska rådsrepubliken, varvid omkring 1 000 av dess anhängare dödades. Leviné dömdes till döden för högförräderi och arkebuserades i Stadelheimfängelset.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

 

Födda 1883
Avlidna 1919
Män
Personer från Sankt Petersburg
Revolutionärer
Tyska kommunister
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer som blivit avrättade av Tyskland under 1900-talet
Où on va, papa?

Où on va, papa? är en roman skriven av Jean-Louis Fournier, publicerad av Éditions Stock den 20 augusti 2008. Den vann Feminapriset samma år.

Sammanfattning
Den starkt självbiografiska romanen handlar om Jean-Louis Fournier som är far till tre barn, varav de två första – pojkarna Mathieu och Thomas – är fysiskt och psykiskt handikappade. Hans fru lämnar honom efter födseln av det tredje barnet, en flicka, Marie, som inte lider av något handikapp. Med mörk humor berättar författaren om lyckan av den första födseln, skräcken inför sjukdomsbeskedet, sedan den nya lyckan, två år efter, i och med födseln av det andra barnet. "Den här kan inte också vara onormal, kan den?" frågar han sig själv. Olyckligtvis är så fallet. I boken går det äldsta barnet bort vid 15 års ålder efter en ryggradsoperation för att bota skoliosen som hindrar honom från att stå rakt. Det andra barnet överlever honom upp till över 30 års ålder. Historien berättar inte om slutet för det barnet.

Kontrovers
Romanen har varit föremål för många kontroverser. Läsarna blev rörda av historien som berörde hur man hanterar att leva med sina barns handikapp och behärska sin sons bortgång. Många var upprörda över Jean-Louis Fourniers motståndskraftiga åsikter om sina barn och framför allt cynismen som han visar prov på.

Agnès Brunet, modern till barnen som behandlas i boken, startade en blogg kallad Où on va, maman, för att besvara vissa ställen i boken och vissa frågor som har ställts till henne. Men efter åläggande av Jean-Louis Fournier och hans förlag döptes bloggen om till Le maman de Mathieu et Thomas och vissa omtvistade ställen i boken har tagits bort.

Utgåvor
Éditions Stock, 2008, 
Le Livre de poche, 2010,

Referenser

Skönlitteratur 2008
Franska romaner
Yizhang

Yizhang, tidigare romaniserat Ichang, är ett härad som lyder under Chenzhous stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i sydöstra Kina.

Källor 

WP:Projekt Kina
Jiahe

Jiahe, tidigare romaniserat Kiaho, är ett härad som lyder under Chenzhous stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i sydöstra Kina.

Källor 

WP:Projekt Kina
Linwu

Linwu är ett härad som lyder under Chenzhous stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i sydöstra Kina.

WP:Projekt Kina
Rucheng

Rucheng, tidigare romaniserat Jucheng, är ett härad som lyder under Chenzhous stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i sydöstra Kina.

Källor 

WP:Projekt Kina
Guidong

Guidong, tidigare romaniserat Kweitung, är ett härad som lyder under Chenzhous stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i sydöstra Kina.

Källor 

WP:Projekt Kina
Anren

Anren, tidigare romaniserat Anjen, är ett härad som lyder under Chenzhous stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i sydöstra Kina.

Källor 

WP:Projekt Kina
Goran Rađenović

Goran Rađenović, född 4 november 1966 i Niš, är en före detta jugoslavisk vattenpolospelare. Han tog OS-guld 1988 med Jugoslaviens landslag.

Rađenović spelade sju matcher och gjorde sex mål i den olympiska vattenpoloturneringen i Seoul som Jugoslavien vann.

Rađenović tog EM-guld år 1991 i Aten och VM-guld samband med världsmästerskapen i simsport 1991 i Perth.

Referenser 

Jugoslaviska vattenpolospelare
Jugoslaviska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Jugoslavien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1988
Världsmästare i vattenpolo
Europamästare i vattenpolo
Personer från Niš
Födda 1966
Levande personer
Män
Mirko Vičević

Mirko Vičević, född 30 juni 1968 i Kotor, är en före detta jugoslavisk vattenpolospelare. Han tog OS-guld 1988 med Jugoslaviens landslag.

Vičević spelade sju matcher och gjorde tre mål i den olympiska vattenpoloturneringen i Seoul som Jugoslavien vann. I den olympiska vattenpoloturneringen i Atlanta gjorde han tretton mål för FR Jugoslavien.

Vičević tog VM-guld för Jugoslavien i samband med världsmästerskapen i simsport 1986 i Madrid och 1991 i Perth.

Referenser 

Jugoslaviska vattenpolospelare
Jugoslaviska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Jugoslavien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Serbien och Montenegro
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1996
Världsmästare i vattenpolo
Personer från Kotor
Födda 1968
Levande personer
Män
Venus (sång)

Venus är en poplåt komponerad av holländaren Robbie van Leeuwen. Den spelades in 1969 av gruppen Shocking Blue, och utgavs i juli samma år i hemlandet Nederländerna. Den blev några månader senare populär i flera europeiska länder och 1970 nådde den förstaplatsen på Billboard Hot 100-listan i USA, där den också sedermera sålde guld.

Shocking Blues version av låten har även förekommit i filmer och TV-serier så som Gamla gubbar – nu ännu grinigare (1997), Remember the Titans (2000) och The Queen's Gambit (2020).

Låten har senare spelats in av många artister. Störst framgång fick gruppen Bananarama, som hade en hit med låten 1986.

Listplaceringar, Shocking Blue

Källor 

Musiksinglar 1969
Singelettor i USA
Singelettor i Sverige
Alfred Brock

Per Alfred Daniel Nilsson Brock, född 15 april 1876 i Svedala, död 16 november 1935 i Adolf Fredriks församling Stockholm, var en svensk instrumentbyggare.

Alfred Brock var son till instrumentbyggaren Nils Nilsson i Malmö och Elisa Persson. Brock erhöll sin första utbildning i instrumentbygge från sin far. 1900 kom han till Stockholm, där han blev reparatör åt hovkapellet och Musikhistoriska museet och 1925 hovinstrumentmakare. Brock tillverkade violiner men framför allt lutor. Den så kallade "Brock-lutan" fick stort anseende både i Sverige och utomlands genom sin goda ton och vackra utseende, och är en modernisering av den gamla Kraft-lutan. Brock byggde sammanlagt 892 lutor.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Noter 

Svenska musikinstrumentmakare
Födda 1876
Avlidna 1935
Män
Svensk uppslagsbok
Alphonse Tchami

Alphonse Marie Tchami Djomaha, född 14 september 1971 i Batouri, är en kamerunsk före detta fotbollsspelare.

Karriär

Klubblag
Alphonse Tchami startade sin karriär i Unisport Bafang, innan han värvades av danska Vejle BK. Han imponerade under sin korta sejour med sex mål på tolv matcher, men lyckades trots det inte hålla Vejle kvar i Superligaen. Tchami följde dock inte med Vejle till andradivisionen utan skrev istället på för Odense BK. Där var han med i det lag som slog ut Real Madrid i tredje rundan av UEFA-cupen med totalt 4-3 säsongen 1994/1995.

Efter VM 1994 så flyttade Tchami till argentinska Boca Juniors, där han på 48 matcher gjorde 11 mål. Efter tre säsonger återvände han till Europa för spel i Hertha Berlin. Där tillbringade han två säsonger innan han på nytt flyttade, den här gången till Al Wasl.

Efter att i juli 2000 provspelat med Bolton Wanderers, så skrev Tchami på för skotska Dundee United. Efter bara fyra matcher på fyra månader så lämnade han Dundee United i december samma år. Nu valde Tchami att skriva på ett korttidskontrakt med OGC Nice fram till sommaren 2001.

Han spelade senare även i ryska FC Chernomorets Novorossiysk, kinesiska Shenyang Ginde, libanesiska Nejmeh innan han avslutade karriären i franska Épernay. Under sin karriär så spelade Alphonse Tchami för tolv klubbar i tio länder över fyra olika kontinenter.

Landslag
Alphonse Tchami gjorde debut för Kameruns landslag 1992 och gjorde totalt 13 mål på 37 landskamper. Han medverkade i både VM 1994 samt VM 1998. Han var även uttagen till att spela i Afrikanska mästerskapet 1996 och Afrikanska mästerskapet 1998.

Referenser

Externa länkar
Alphonse Tchami på National-Football-Teams.com
Alphonse Tchami på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1971
Män
Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Vejle BK
Spelare i Odense BK
Fotbollsspelare i CA Boca Juniors
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i Al Wasl FC
Spelare i Dundee United FC
Spelare i OGC Nice
Spelare i Superligaen
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1996
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1998