kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan-Carl von Rosen

Jan-Carl Adolf Eugén von Rosen, född 8 januari 1929 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 31 mars 2016, var en svensk greve, jurist och företagsledare.

Jan-Carl von Rosen var son till legationsrådet, greve Adolf von Rosen och grevinnan Elsa, ogift von Rosen, senare omgift Bernadotte. Han blev juris kandidat i Stockholm 1953, gjorde sin tingstjänstgöring 1954–1956 och var fiskal i Svea hovrätt 1957. Han började sedan i svärfaderns företag Maskin AB Karlebo där han var direktörsassistent 1958–1960, vice VD 1961–1962 och VD 1963–1984 samt styrelseordförande 1984–1990.

Han blev kammarjunkare 1957, kammarherre 1967 samt vice ceremonimästare hos kung Carl XVI Gustaf 1980.

Jan-Carl von Rosen var Stockholms handelskammares besiktningsman 1962–1982, styrelseledamot i Swedish Chamber of Commerce of USA 1963–1973, fullmäktige i Stockholms handelskammare från 1964, styrelseledamot i Sveriges tekn-ind skiljedomsinstitut 1965–1980, Institutet mot mutor från 1966, British-Swedish Chamber of Commerce från 1968 (vice ordförande), Libanons generalkonsul i Stockholm 1969–1975, styrelseledamot i Tysk-svenska handelskammaren (vice ordförande), Stockholmsmässan AB, Länsförsäkringar, Svenska Johnson’s vax AB (ordförande) från 1978, ledamot IVA:s industriella råd 1985–1992, konsul Elfenbenskusten 1978–1985, Niger från 1986.

Jan-Carl von Rosen mottog 1998 H.M. Konungens medalj i 12:e storleken i serafimerordens band.

Han var 1953–1971 gift med filosofie kandidat Ingrid Karlebo (1930–1995), dotter till ingenjören Selim Karlebo och Ebba, ogift Nordmark. Under denna tid föddes fyra barn i familjen: kostymdesignern Caroline von Rosen (född 1954), Karlebo-VD:n Fredrik von Rosen och hans tvillingsyster skådespelaren Anna von Rosen (födda 1956) samt författaren Maria von Rosen (född 1959). Den sistnämnda, Maria, var dock biologisk dotter till Ingmar Bergman.

Andra gången var han gift 1972–1977 med Mariana Mörner af Morlanda (född 1935). Tredje gången var han gift 1977–1983 med Barbro Jansson (född 1931). Fjärde gången gifte han sig 1985 med personaladministratören Marianne Axelsson (född 1940), dotter till redaktören George Axelsson och Eva, ogift Rudenschöld.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens medalj i 12:e storleken med seraffimerblått band.
  Kommendör 1:a klass av Finlands Lejons Orden
  StorOfficer av Italienska republikens förtjänstorden
  StorOfficer av Luxemburgs Adolf av Nassaus civil- och militärförtjänstorden
  Kommendör av Belgiska Kronorden
  Kommendör av Norska Sankt Olavs orden
  Kommendör av Nederländska Oranien-Nassauorden
  Kommendör av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
  Kommendör av Isländska falkorden
  Kommendör av Lettlands Tre Stjärnors orden
  Kommendör av Franska Hederslegionen
  Kommendör av Österrikiska Republikens förtjänstorden

Referenser

Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv
Jurister från Stockholm
Födda 1929
Avlidna 2016
Män
Rättsriddare av Johanniterorden i Sverige
Näringslivspersoner från Stockholm
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Jan-Carl
Ingrid Bergman (olika betydelser)

Ingrid Bergman kan avse någon av följande:
Ingrid Bergman (1915–1982), skådespelare
Ingrid von Rosen (1930–1995), hustru till regissören Ingmar Bergman, filmarbetare
Ingrid Bergman (politiker) (1925–2019), socialdemokratisk riksdagsledamot
Pär Öberg

Pär Öberg, född 28 juli 1971, är en svensk politiker, presstalesman, juridisk rådgivare och företrädare för den nynazistiska organisationen Nordiska motståndsrörelsen (NMR), där han ingår i riksrådet. På 1990-talet var han aktiv inom den numera nedlagda organisationen Riksfronten. Han blev vid valet 2014 invald i Ludvika kommuns kommunfullmäktige på ett mandat för Sverigedemokraterna (SD).

I sin roll som presstalesman för Nordiska motståndsrörelsen har Öberg bland annat yttrat sig kring våldet mot antirasistiska demonstranter i Kärrtorp 2013 och förnekat att Förintelsen har ägt rum.

Kommunpolitiker i Ludvika
SD hade fem kandidater i kommunfullmäktige valet i Ludvika 2014, men fick sju mandat. Därför räckte 18 SD-valsedlar med namnet ”Pär Öberg” skrivet för hand för att ge Öberg en av platserna i fullmäktige. Öberg är emellertid inte medlem av Sverigedemokraterna. I denna roll har Öberg mest profilerat sig i frågan om byskolornas bevarande.

Referenser

Noter

Personer inom svensk nazism
Svenska kommunalpolitiker
Personer från Ludvika kommun
Förintelseförnekare
Födda 1971
Levande personer
Män
Nordiska motståndsrörelsen
Ballads (John Coltrane-album)

Ballads från 1963 är ett jazzalbum med John Coltrane Quartet. Det spelades in i Van Gelder Studio, Englewood Cliffs 1961/62.

Albumet fick  2008 en Grammy Hall of Fame Award.

Låtlista
Say It (Jimmy McHugh/Frank Loesser) – 4:19
You Don't Know What Love Is (Gene de Paul/Don Raye) – 5:15
Too Young to Go Steady (Jimmy McHugh/Harold Adamson) – 4:23
All or Nothing at All (Jack Lawrence/Arthur Altman) – 3:38
I Wish I Knew (Harry Warren/Mack Gordon) – 4:54
What's New? (Bob Haggart/Johnny Burke) – 3:47
It's Easy to Remember (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 2:49
Nancy (with the Laughing Face) (Jimmy Van Heusen/Phil Silvers) – 3:11

Inspelningsdatum
21 december 1961 (spår 7)
18 september 1962 (spår 6, 8) 
13 november 1962 (spår 1–5)

Musiker
John Coltrane – tenor- & sopransaxofon
McCoy Tyner – piano
Jimmy Garrison – bas (spår 1–6, 8)
Reggie Workman – bas (spår 7)
Elvin Jones – trummor

Källor

Musikalbum 1963
Album av John Coltrane
William Roxburgh

William Roxburgh, född den 29 juni 1751 i Underwood, död den 10 april 1815 i Edinburgh, var en skotsk botaniker och kirurg. Han kallas för den indiska botanikens fader.

Roxburgh studerade medicin och botanik vid Edinburghs universitet och blev kirurgens hjälpreda på ett av Brittiska Ostindiska Kompaniets skepp vid 17 års ålder och gjorde två resor österut i den rollen före 21 års ålder. Han blev assisterande kirurg vid Madras Medical Service 1776 och kirurg 1780. I Madras vände han sin uppmärksamhet mot botaniken, vilket uppmärksammades av Brittiska Ostindiska Kompaniet, som utsåg honom till föreståndare för Samakots trädgård i Norra Cicars 1781. Där utförde han kommersiella botaniska experiment och anställde lokala konstnärer för att illustrera växter. 1790 hade han 700 illustrationer.

Referenser

Noter

 

Skotska botaniker
Skotska kirurger
Män
Födda 1751
Avlidna 1815
Alumner från Edinburghs universitet
Alumner från University of Aberdeen
Karl Peter Berg

Karl Peter Berg, född 18 april 1907, död 22 november 1949 i Weesperkarspel, var en tysk SS-Untersturmführer och dömd krigsförbrytare. Under andra världskriget var han Schutzhaftlagerführer och därefter kommendant för koncentrationslägret Amersfoort, officiellt benämnt Polizeiliches Durchgangslager.

Efter andra världskriget ställdes Berg inför en nederländsk domstol och dömdes till döden efter att ha befunnits skyldig till minst 200 lägerfångars och 77 sovjetiska krigsfångars död. Berg avrättades genom arkebusering i Fort Bijlmer i Weesperkarspel den 22 november 1949.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1907
Avlidna 1949
Män
SS-Untersturmführer
Förintelsen i Nederländerna
SS-officerare som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Eken

Eken kan syfta på:
Eken – smeknamn på Stockholm
Ekens skärgård – norra delen av Kållands skärgårdar i Vänern
Stora och lilla Eken – två öar i Vänern i Ekens skärgård
Eken (hållplats) – en hållplats på museijärnvägen Gotlands Hesselby Jernväg

Personer
Cecilie Eken (1970–), dansk författare

Se även
Ek (olika betydelser)
Faxe Kondi

Faxe Kondi är en dansk läsk producerad av Faxe Bryggeri. Den innehåller glukos, även kallat druvsocker. Namnet Faxe Kondi "uppfanns" av Leif Terp, som också arbetade på en av Köpenhamns reklambyråer. Drycken utvecklades 1971 i samarbete med fotboll/handboll/basketspelaren i landslaget och läkaren Knud Lundberg. Faxe Kondi har producerats sedan 1971 och såldes ursprungligen i ölflaskor, då Faxe Bryggeri från början var ett ölbryggeri. Det finns också en light version som kallas för Faxe Kondi Free.

Dessutom finns det fyra energidrycker (säljs endast i Danmark), Faxe Kondi Booster, Faxe Kondi Booster Blue, Faxe Kondi Booster Red samt Faxe Kondi Booster Free (sockerfri). Samtliga energidrycker är fria från taurin. Förutom Danmark, så har Faxe Kondi en stor marknad på Grönland.

Från 1996 till 2001 sponsrade Faxe Bryggeri den danska högstaligan i fotboll, Superligaen (sponsornamn: Faxe Kondi Ligaen), samt andraligan, 1. division (sponsornamn: Faxe Kondi Division).

Externa länkar 

Faxe Kondi - officiell hemsida 

 

Läskedrycker
Varumärken för dagligvaror
Produkter lanserade 1971
Impressions (John Coltrane-album)

Impressions från 1963 är ett blandat live- och studioalbum med John Coltrane.
Spår 1 och 3 är liveinspelningar från Village Vanguard medan spår 2 och 4 är studioinspelningar. Spår 5, Dear Old Stockholm (Stan Getz version av Ack Värmeland, du sköna) fanns inte på originalutgåvan men lades till på senare återutgivningar.

Låtlista
Musiken är skriven av John Coltrane om inget annat anges.
India – 14:11
Up 'Gainst the Wall – 3:17
Impressions – 15:06
After the Rain – 4:27
Bonusspår på utgåvor från 1974 och 2000
Dear Old Stockholm (trad/Stan Getz) – 10:37

Inspelningsdata
3 november 1961 live på Village Vanguard, New York (spår 1, 3)
18 september 1962 i Englewood Cliffs, New Jersey (spår 2)
29 april 1963 i Englewood Cliffs, New Jersey (spår 4–5)

Musiker
John Coltrane – sopransax (spår 1), tenorsax (spår 2–4)
Eric Dolphy – basklarinett (spår 1), altsaxofon (spår 3)
McCoy Tyner – piano
Jimmy Garrison – bas
Reggie Workman – bas (spår 1)
Elvin Jones – trummor (spår 1–3)
Roy Haynes – trummor (spår 4)

Källor

Musikalbum 1963
Album av John Coltrane
Cvetković–Maček-avtalet

Cvetković–Maček-avtalet (, ) var en politisk överenskommelse som slöts den 26 augusti 1939 mellan Jugoslaviens premiärminister Dragiša Cvetković och Vladko Maček, ledare för Kroatiska bondepartiet. Avtalet innebar en omdaning av Jugoslaviens dåvarande administrativa indelning då banaten Sava (Banovina Sava) och Primorje (Banovina Primorje) slogs ihop till en enhet, banatet Kroatien. Syftet var att skapa en administrativ enhet inom Jugoslavien med en kroatisk befolkningsmajoritet och därmed stävja de krafter som förespråkade kroatiskt självstyre. Till skillnad från Jugoslaviens övriga banat fick det nya banatet Kroatien delvis autonomi med ett eget parlament.

Referenser

Tryckta källor 
 
 

1939 i Jugoslavien
Bosnien och Hercegovina under 1900-talet
Kroatien under 1900-talet
Politikåret 1939
Kerstin Ström (film)

Kerstin Ström är en svensk kortfilm från 2015 baserad på en novell av Jens Lapidus i regi av Louis Russell. I rollerna ses bland andra Simon Settergren, Francisco Sobrado och Anna Åström. Kortfilmen är den första som utforskar Stockholm Noir genren sedan "Snabba Cash: Livet Deluxe". Den premiärvisades på Göteborg Film Festival 2015.

Handling 
Sergio har precis blivit utsläppt från fängelset. Han möter upp med sin barndomsvän för att börja på nytt, men det dröjer inte länge förrän han känner större hopplöshet inför livet som väntar än det han just lämnat.

Rollista 
Simon Settergren - Sergio
Francisco Sobrado - Manuel
Anna Åström - Kerstin Ström

Referenser 
https://www.moviezine.se/nyheter/jens-lapidus-novell-filmas
 http://www.filmcafe.se/artikel/artikel.asp?art_id=214 
 http://www.filmbransch.se/ny-film-baserad-pa-jens-lapidus-verk/ 
Svenska kortfilmer
Culpa in contrahendo

Culpa in contrahendo (latin) är en juridisk term för oaktsamhet inom avtalsförhandlingar. Termen beskriver typiskt sett då en avtalspart, genom oaktsamhet, orsakar en annan part skada under avtalsförhandlingar.

Med andra ord; oaktsamhet före eller i samband med att avtal ingås.

Referenser

Avtalsrätt
Ansvarighet
Latinska uttryck inom juridiken
Ryska federationens yttre underrättelsetjänst

Ryska federationens yttre underrättelsetjänst (SVR), (ry: Служба внешней разведки, Sluzjba vnesjnej razvedki) är en rysk, federal myndighet med ansvar för Rysslands utrikes underrättelsetjänst direkt underställd Ryska federationens president. Till skillnad från sin inrikes motsvarighet, Ryska federationens federala säkerhetstjänst (FSB), är SVR framförallt inriktad mot verksamhet i utlandet. Myndigheten är dessutom huvudsakligen utformad för civil underrättelseverksamhet; dess militära motsvarighet är Huvudstyrelsen för underrättelseverksamhet (GRU).

Uppdrag 
SVR har till uppgift att skydda individen, samhället och staten från externa hot. Den skall därvid:
 Förse den Ryska federationens president, federala församling och regering med den underrättelseinformation de behöver för att fatta beslut rörande politik, ekonomi, militär strategi, vetenskap, teknologi och miljö.
 Skapa en politisk miljö som är gynnsam för ett framgångsrikt genomförande av den Ryska federationens säkerhetspolitik.
 Befordra den Ryska federationens ekonomiska utveckling, vetenskapliga och teknologiska framåtskridande samt militärtekniska säkerhet.

Organisation 
 Chefen SVR
 Konsultgrupp
 Kollegium
 Förste ställföreträdande chef
 Statssekreterare
 Press och mediebyrå
 Chefens kansli
 Ställföreträdande chef med ansvar för personalfrågor
 Ställföreträdande chef med ansvar för vetenskaplig och teknisk underrättelsetjänst
 Operationsledning
 Avdelningen för informatik
 SVR:s högskola
 Ställföreträdande chef med ansvar för operativ verksamhet
 Operativ avdelning
 Ställföreträdande chef med ansvar för materiel-tekniskt understöd
 Avdelningen för operativt understöd
 Analys och informationsavdelning
 Avdelningen för främmande säkerhetsunderrättelsetjänst
 Avdelningen för ekonomisk underrättelsetjänst

Personal
Personalen tillhör inte den Ryska federationens väpnade styrkor men är militär personal med militära grader. De bär samma uniform som de väpnade styrkorna, med rött som truppslagsfärg.

Chefer
1991–1996 Jevgenij Primakov 
1996–2000 Vjatjeslav Trubnikov 
2000–2007 Sergej Lebedev 
2007–2016 Michail Fradkov
2016–     Sergej Narysjkin

Källor

Noter

SVR
Ryska federala myndigheter
Ryska underrättelseorgan
Rysslands militär
Organisationer bildade 1991
George Gilfillan

George Gilfillan, född den 30 januari 1813 i Comrie, Perthshire, död den 13 augusti 1878 i Brechin, Angus, var en skotsk präst och författare.

Gilfillan är bekant som författare till åtskilliga kritiska uppsatser, utgivna under titeln: A gallery of litterary portraits (1846–51). Han meddelade i övrigt biografier och upplysande anmärkningar till Nichols British poets (utgiven i 48 delar) samt skrev Poems and songs; Bards of the bible; Discourse on Hades; Scottish Covenanters (1852), The fatherhood of God (1853), The history of a man (1856), Christianity and our era (1857), Alpha and omega (1860), Life of Walter Scott (1870), History of british poets (1876) med mera.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Skotska präster
Skotska författare under 1800-talet
Engelskspråkiga författare
Alumner från University of Glasgow
Personer från Perth and Kinross
Födda 1813
Avlidna 1878
Män
Albert Konrad Gemmeker

Albert Konrad Gemmeker, född 27 september 1907 i Düsseldorf, död 1982 i Tyskland, var en tysk SS-Obersturmführer och dömd krigsförbrytare.

Biografi 
Gemmeker blev 1937 medlem i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och 1940 i Schutzstaffel (SS). Från 1940 tillhörde han staben hos Hans Nockemann, som var befälhavare för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i det av Tyskland ockuperade Nederländerna. Gemmeker tjänstgjorde även under Nockemanns efterträdare Wilhelm Harster, Erich Naumann och Karl Eberhard Schöngarth.

År 1942 var Gemmeker under en kort tid kommendant för fånglägret i Sint-Michielsgestel, innan han i oktober samma år blev kommendant för koncentrationslägret Westerbork, officiellt benämnt Durchgangslager Westerbork.

Efter andra världskriget ställdes Gemmeker inför rätta inför en domstol i Leeuwarden och dömdes i januari 1949 till tio års fängelse. Han frisläpptes dock redan i april 1951.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor 
 
 

Födda 1907
Avlidna 1982
Män
Personer från Düsseldorf
SS-Obersturmführer
Förintelsen i Nederländerna
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Ivar Strahl

Ivar Strahl, född den 13 mars 1899 i Stockholm, död den 4 december 1987 i Uppsala, var en svensk jurist. 

Strahl blev juris kandidat 1921, juris doktor 1927, tillförordnad fiskal i Svea hovrätt 1926, assessor där 1931, hovrättsråd 1937, byråchef för lagärenden i justitiedepartementet 1938 och revisionssekreterare 1938. Han var professor i straffrätt och juridisk encyklopedi vid Uppsala universitet 1949–1961 och i straffrätt 1961–1965. Strahl var notarie och sekreterare i riksdagsutskott 1929, 1932 och 1935, sekreterare i 1928 års pensionsförsäkringskommitté samt sakkunnig i justitiedepartementet beträffande tvångsuppfostran, villkorlig dom med mera 1935, beträffande trafikförsäkring och skadestånd i offentlig verksamhet 1952. Han var ledamot av straffrättskommissionen 1937, strafflagberedningen 1946 och styrelsen för de nordiska juristmötena 1948. Han bidrog med artiklar och uppsatser i tidskrifter, festskrifter och samlingsverk. Strahl blev riddare av Nordstjärneorden 1940 och kommendör av andra klassen av samma orden 1948. Han vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi 

 Fyra expropriationsrättsliga uppsatser (doktorsavhandling 1926)
 Lagen om folkpensionering (tillsammans med Teodor Askelöf 1938)
 Strafflagen jämte förklaringar (tillsammans med andra 1942, 1949)
 Villkorlig dom och villkorlig frigivning (tillsammans med Torgny Lindberg 1944)
 Om rekvisiten, skada och vinning vid förmögenhetsbrotten (1948)
 Om påföljder för brott (tillsammans med andra 1948)
 Förberedande utredning angående lagstiftning på skadeståndsrättens område (1950) 
 Brotten och brottspåföljderna (1952)
 Makt och rätt (1957)
 Den svenska kriminalpolitiken (1961)
 Kommentar till brottsbalken (tillsammans med andra 1964, 1965, 1967)
 Le droit pènal des pays scandinaves (1969)
 Allmän straffrätt i vad angår brotten (1976)

Källor 

 
 
 
 
 Strahl, Ivar på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättsråd
Svenska revisionssekreterare
Svenska byråchefer
Svenska professorer i straffrätt
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Forskare från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1899
Avlidna 1987
Män
Hannie Schaft

Jannetje Johanna "Hannie" Schaft, född 16 september 1920 i Haarlem, död 17 april 1945 i Bloemendaal, var en kommunistisk motståndskämpe mot den tyska ockupationsmakten under andra världskriget. Hon hjälpte personer som eftersöktes av nazisterna, bland annat med falska identitetshandlingar.

Schaft greps den 17 april 1945 när hon delade ut den förbjudna kommunisttidningen De Waarheid och avrättades samma dag.

Hannie Schafts smeknamn var "flickan med det röda håret" (nederländska: het meisje met het rode haar, tyska: das Mädchen mit dem roten Haar). År 1981 producerades en film om hennes liv och död med denna titel, där rollen som Hannie Schaft spelas av .

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1920
Avlidna 1945
Kvinnor
Personer från Haarlem
Nederländska kommunister
Personer som blivit avrättade av Tyskland under 1900-talet
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Adolf von Rosen

Viktor Gösta Adolf von Rosen, född 29 juli 1898 på Hedenlunda gods i Vadsbro församling i Södermanlands län, död 30 september 1954 i Mellösa församling i Södermanlands län, var en svensk greve och diplomat.

Efter juris kandidat-examen 1922 blev han attaché vid Utrikesdepartementet 1923, i Washington 1924, i Antwerpen 1925, i Berlin samma år och i London 1928. Han blev sedan legationsråd vid beskickningen i Berlins B-avdelning.

Adolf von Rosen blev riddare av Vasaorden (RVO) 1945, kommendör av Isländska Falkorden (KIFO) 1948 och senare storriddare av Isländska Falkorden (StRiFO). Han ägde Torp (Vadsbro församling) och Yxtaholm (Lilla Mellösa församling), båda i Södermanland. Han avled på Stocktorp (Lilla Mellösa församling) i Södermanland.

Han gifte sig 1923 med grevinnan Elsa von Rosen och fick barnen Rosita Wachtmeister (1925–1991), Jan-Carl von Rosen (1929–2016) och Ursula von Platen (1931–2020). Äktenskapet upplöstes 1935. Andra gången gifte han sig 1936 med Barbro Kihlmark (1911–1954) och fick sönerna Michael von Rosen (född 1939) och Alexander von Rosen (född 1942).

Källor

Svenska grevar
Svenska diplomater under 1900-talet
Svenska jurister
Personer från Vadsbro socken
Födda 1898
Avlidna 1954
Män
Adolf
Svenska mördare
Personer som begått självmord
Europaparlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling

Europarlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling (, AGRI) är ett av Europaparlamentets 20 ständiga utskott för att bereda ärenden i parlamentet. 

Utskottets nuvarande ordförande, vald den 10 juli 2019, är den tyske Europaparlamentsledamoten Norbert Lins (EPP).

Presidium

Källor
Om Utskottetet för jordbruk och landsbygdens utveckling på Europaparlamentets webbplats, läst 9 augusti 2019

Noter

Se även
Europaparlamentets utskott

Jordbruk och landsbygdens utveckling
Europeiska unionens jordbruks- och fiskeripolitik
Amer Eriksson Ibragic

Amer Eriksson Ibragic, född 6 oktober 1994, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Oskarshamns AIK.

Karriär
Eriksson Ibragic moderklubb är Vrigstad IF. Han gick över till Jönköpings Södra i samband med att han började på fotbollsgymnasiet. Inför säsongen 2014 flyttades Eriksson Ibragic upp i J-Södras A-lag. I mars 2015 lånades Eriksson Ibragic ut till Husqvarna FF över säsongen 2015. I januari 2016 värvades Eriksson Ibragic av Husqvarna FF, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

I december 2017 värvades Eriksson Ibragic av Mjällby AIF. Efter säsongen 2020 lämnade han klubben. I mars 2021 skrev Eriksson Ibragic på för Assyriska IK. I februari 2022 gick han till Oskarshamns AIK.

Karriärstatistik

Källor

Amer Eriksson Ibragic på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Fotbollsspelare i Husqvarna FF
Spelare i Mjällby AIF
Spelare i Assyriska IK
Spelare i Oskarshamns AIK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1994
Levande personer
Män
Personer från Sävsjö kommun
James Sherard

James Sherard, född den 1 november 1666 i Bushby, Leicestershire, död den 12 februari 1738, var en engelsk botanist. Han var bror till William Sherard.

Sherard  var läkare och apotekare i London, men privatman från 1720 och ägnade sig åt växtodling med sådan framgång, att hans trädgård i Eltham, Kent, blev för sin tid en av de främsta i England. Den blev föremål för bearbetning av Dillenius i Hortus Elthamensis (1732). Sherard var även framstående kompositör och utmärkt violinist.

Källor 

  

Engelska läkare
Brittiska apotekare
Engelska botaniker
Engelska kompositörer
Brittiska klassiska kompositörer
Brittiska violinister
Klassiska violinister
Brittiska musiker under 1700-talet
Personer från Leicestershire
Födda 1666
Avlidna 1738
Män
Ugglan
William Sherard

William Sherard, född den 27 februari 1659 i Bushby, Leicestershire, död den 11 augusti 1728 i London, var en engelsk botanist. Han var bror till James Sherard. 
Sherard studerade hos Tournefort i Paris, företog flera resor inom och utom England som medarbetare åt Rajus, i vars arbeten hans iakttagelser publicerades, och biträdde flera andra botanister dels med sitt arbete, dels med penningunderstöd. Under sina resor samlade han material till en fortsättning av Bauhins Pinax. Han blev 1703 konsul för turkiska kompaniet i Smyrna, där han idkade botaniska och arkeologiska forskningar. Sherard återkom hem 1717 och inbjöd 1721 vid ett besök i Nederländerna Dillenius till Oxford som medarbetare i "Pinax". Sedermera blev denne förste innehavare av en professorsstol, som Sherard donerat till universitetet där.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Engelska botaniker
Brittiska diplomater
Brittiska arkeologer
Alumner från St John's College, Oxford
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Personer från Leicestershire
Födda 1659
Avlidna 1728
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society