kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Medina River

Medina River är en flod i delstaten Texas, USA. Floden har på spanska kallats Rio Mariano, Rio San Jose och Rio de Bagres. Dess källor finns på Edwardsplatån i norra Bandera County och den förenar sig med  San Antonio River i södra Bexar County. Flodens längd är ca 190 km.  En stor del av dess vattenföring avleds för irrigationsprojekt.

Referenser

Externa länkar

Vattendrag i Texas
Nuestra Señora del Pilár

Nuestra Señora del Pilár de los Adaes var en spansk presidio belägen vid den nuvarande samhället Robeline, i Natchitoches Parish, delstaten Louisiana i USA. Kring presidion uppkom samhället Los Adaes.

Presidion anlades 1721 för att förhindra franskt intrång i spanska Texas och för att skydda franciskanerordens tre missionsstationer i området. 1726 hade byggnaderna och palissaderna ruttnat ner och byggdes om.  Presidion lades ned 1772.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Frazer, Robert W. (1972), ''Forts of the West, University of Oklahoma Press.

Spanska imperiet 
Tidigare spanska besittningar
Koloniseringen av Amerika
Texas historia
Louisianas historia
Andrés de Vandelvira

Andrés de Vandelvira (eller Valdelvira), född 1509 i Alcaraz, död 1575, var en spansk skulptör och arkitekt. Han var son till Pedro de Vandelvira och far till Alonso de Vandelvira. 

Vandelvira fulländade flera av faderns verk, som högaltaret i Vår Frälsares kyrka i Úbeda, vilket han prydde med många stoder och reliefer. Dessutom utförde han stadskyrkan i Villacarrillo och arbetade på sakristian till katedralen i Jaén, som inte heller han lyckades få färdig före sin död.

Källor 

 

Spanska arkitekter
Spanska skulptörer
Arkitekter under 1500-talet
Skulptörer under 1500-talet
Spanska konstnärer under 1500-talet
Födda 1509
Avlidna 1575
Män
Ugglan
Personer från Alcaraz
Pedro de Vandelvira

Pedro de Vandelvira (eller Valdelvira), född i slutet av 1400-talet i Alcaraz, död 1565 i Italien, var en spansk skulptör och arkitekt. Han var far till Andrés de Vandelvira.   

Vandelvira studerade Michelangelos verk och byggde Vår Frälsares kyrka i Úbeda. Vidare tillskrivs honom portalen till en dominikankyrka, stadshus i Sevilla, stadsfängelset och tre portar i Baeza, varjämte han utförde ritningar till katedralen i Jaén — en storartad treskeppig renässansbyggnad. Han började själv utföra sakristian.

Källor 

 

Spanska arkitekter
Spanska skulptörer
Arkitekter under 1500-talet
Skulptörer under 1500-talet
Spanska konstnärer under 1500-talet
Födda okänt år
Födda 1400-talet
Avlidna 1565
Män
Ugglan
Personer från Alcaraz
Kinakridonpigment

Kinakridonpigmenten är en grupp syntetiska, organiska pigment som utgörs av kinakridon, närmare bestämt linjärt trans-kinakridon, och derivat därav.

Kinakridonpigmenten omfattar nyanser från lila, via rött, till gult orange, är färgstarka, ofta transparenta och uppvisar i flera fall utmärkt ljusäkthet.

Kinakridoner i olika fom har varit kända sedan förra sekelskiftet. Det kinakridon som bildar bas för den här pigmentgruppen upptäcktes 1935 och har producerats som pigment sedan 1958.

Bland de mest använda kinakridonpigmenten är C.I Pigment Violet 19 (kinakridon) och C.I. Pigment Red 122, exempel på både ljusäkta, värmetåliga och kemiskt beständiga pigment använda i flera olika sammanhang, såsom inom industri och hantverk, inom tryckeri, i bläckskrivare och i konstnärsfärger. PV19 och PR122 är två av de pigment som normalt ingår i färgtillverkarnas brytsystem för målarfärg.

Se även
 Kinakridon

Källor

Externa länkar 

Färgämnen och pigment
Akridiner
Frederick Gardner Cottrell

Frederick Gardner Cottrell, född den 10 januari 1877 i Oakland, Kalifornien, död den 16 november 1948, var en amerikansk kemist.

Cottrell studerade i Tyskland, där han blev filosofie doktor i Leipzig 1902. Han var lärare i kemi vid Oaklands högskola och University of California 1897-1911. Cottrell hade därefter anställning vid Förenta staternas Bureau of Mines, där han 1919 blev assistant director. Han tilldelades Perkinmedaljen 1919 och Willard Gibbs-priset 1920.

Källor

Se även 
2026 Cottrell

Amerikanska professorer i kemi
Personer verksamma vid University of California
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från University of California, Berkeley
Mottagare av Perkinmedaljen
Kemister under 1900-talet
Amerikanska forskare under 1900-talet
Personer från Oakland
Födda 1877
Avlidna 1948
Män
Ugglan
Spreepark

Spreepark, före Tysklands återförening känd som Kulturpark Plänterwald, är en tidigare nöjespark i östra Berlin. Parken ligger i stadsdelen Plänterwald i stadsdelsområdet Treptow-Köpenick, i anslutning till Treptower Park vid floden Sprees södra strand. Det stillastående pariserhjulet är ett av stadsdelens landmärken. Nöjesparken är sedan 2001 nedlagd. Det förfallna parkområdet har under 2000-talet kommit att bli känt i Berlins populärkultur och en populär film- och TV-inspelningsplats.

Historia 
Parken öppnades 1969 under namnet Kulturpark Plänterwald och var med omkring 1,7 miljoner besökare årligen den enda nöjesparken i sitt slag i Östtyskland. Efter Tysklands återförening omvandlades parken till en nöjespark enligt västlig förebild under ledning av Norbert Witte, men kom från 1999 och framåt att ha problem med sviktande besökarantal, som lägst omkring 400 000 besökare årligen. Verksamheten avvecklades i samband med ägarbolagets konkurs 2002. Sedan dess är parken stängd och har förfallit. Parken har under 2000-talet blivit en i populärkulturen mytomspunnen plats. Pariserhjulet i Spreepark snurrar då och då med vinden än idag. 

Den tidigare ägaren Norbert Witte tog med sig ett antal av parkens åkattraktioner till Lima i Peru, där han öppnade en ny nöjespark som dock även den gick i konkurs; när Witte återvände med karusellerna till Tyskland upptäcktes ett försök till knarksmuggling inuti delarna till "Flygande mattan", som fyllts med 167 kilo kokain. Witte dömdes till ett sjuårigt fängelsestraff 2004 och släpptes 2008.

2014 köptes det förfallna parkområdet upp av förbundslandet Berlin, som ett första steg till att åter ta området i bruk. Samma år inträffade en större brand i parken som orsakade stora skador på de kvarvarande byggnaderna.

I film och populärkultur 

Den nedlagda nöjesparken har använts som inspelningsplats för ett stort antal filmer och TV-serier, bland andra Wir sind die Nacht, Tatort, Gute Zeiten, schlechte Zeiten, Hanna, samt videon till rapparen Sidos singel Ein Teil von mir.

TV-serien Spuk unterm Riesenrad (1979) som visades i DDR-televisionen utspelas i parken. Två dokumentärfilmer har spelats in som behandlar parkens historia, Kulturpark av Immanuel Weinland (2004) och Achterbahn av Peter Dörfler (2008).

Neuköllnoperan satte upp föreställningen Geschichten aus dem Plänterwald 2006, baserad på parkens och ägarfamiljens historia.

Källor

Noter

Externa länkar 

Nedlagda nöjesparker
Plänterwald
Nöjesparker i Tyskland
Berlin under 1900-talet
Kultur i Östtyskland
Victor Cordonnier

Émilien Louis Victor Cordonnier, född den 23 mars 1858 i Surgy, död 17 november 1936 i Neuilly-sur-Seine, var en fransk militär.

Cordonnier var vid första världskrigets utbrott brigadgeneral, befordrades 1915 till divisionsgeneral och förde som sådan från början av maj till slutet av juli 1916 med utmärkelse befälet över 8:e armékåren (i Argonnerna), varefter han blev chef för den nyorganiserade franska armén i Makedonien. Med denna, i vilken ryska kontingenten ingick, slog han den 14–17 september 1916 bulgarerna väster om Ostrovosjön, trängde dem tillbaka mot och intog Florina (18 samma månad). Den 19 oktober samma år avgick han, på grund av meningsskiljaktigheter med högste befälhavaren på Salonikifronten (Maurice Sarrail), från sitt befäl och återvände till Frankrike. Innan Cordonnier hann tillträda ett nytt befäl vid fronten, insjuknade han svårt och måste ta avsked ur aktiv tjänst. Han utgav Une brigade au feu (1921), vari han skildrar 87:e infanteribrigadens deltagande i krigets första skede.

Källor 

   

Franska generaler
Franska militärer under 1800-talet
Franska militärer under 1900-talet
Personer i Frankrike under första världskriget
Födda 1858
Avlidna 1936
Män
Ugglan
Personer från Nièvre
Kommendörer av Hederslegionen
Joe & Jake

Joe & Jake är en brittisk musikgrupp bildad 2015.

Eurovision 

Den 26 februari 2016 deltog Joe & Jake i Eurovision: You Decide på BBC med låten "You're Not Alone". TV-tittarna som stod för 100% av resultatet gav duon fler röster än något av de andra fem bidragen och de utsågs därmed till segrare.

Vinsten innebar att Joe & Jake fick representera Storbritannien i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm med sin låt. De tävlade i finalen i Globen den 14 maj  och slutade på en 24:e plats av 26 tävlande.

Medlemmar 
Joe Woolford – sång
Jake Shakeshaft – sång

Diskografi

Singlar 
2016 – "You're Not Alone"

Referenser 

Brittiska duogrupper
Musikgrupper bildade 2015
Deltagare i Eurovision Song Contest 2016
Artister som representerat Storbritannien i Eurovision Song Contest
Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz

Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz, bildad 2000 i Tbilisi, är en georgisk musikgrupp.

Eurovision 

Den 15 december 2015 meddelades det att Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz blivit utvald internt av GPB till att representera Georgien i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm. Den 3 februari 2016 presenterades fem bidrag av gruppen som det var möjligt att rösta på från och med dagen därpå. Den 15 februari avslutades omröstningen och tillsammans med poäng från en jury avslöjades slutresultatet. Vinnarlåten blev "Midnight Gold" som fick allra flest telefonröster och näst flest poäng från juryn.

Gruppen framförde sitt bidrag i den andra semifinalen i Globen den 12 maj 2016.

Medlemmar 
Nika Kocharov – sång, gitarr
Gia Iashvili – sång, elbas
Nick Davitashvili – gitarr, keyboard
Dima Oganesian – trummor

Diskografi

Singlar 
2016 - "Midnight Gold"

Referenser 

Georgiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2000
Deltagare i Eurovision Song Contest 2016
Artister som representerat Georgien i Eurovision Song Contest
Dalal Midhat-Talakić

Dalal Midhat-Talakić, född 5 augusti 1981 i Sarajevo, är en bosnisk sångerska.

Eurovision 

Den 25 november 2015 meddelades det att BHRT valt ut Dalal till att representera Bosnien-Hercegovina i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm tillsammans med musikerna Deen, Ana Rucner och Jasmin Fazlić. Kvartettens låt "Ljubav je" presenterades den 19 februari 2016.

De framförde bidraget i den första semifinalen i Globen den 10 maj 2016, men det gick inte vidare till final.

Diskografi

Singlar 
2016 - "Ljubav je"

Referenser 

Födda 1981
Bosniska sångare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Sarajevo
Deltagare i Eurovision Song Contest 2016
Artister som representerat Bosnien och Hercegovina i Eurovision Song Contest
Jala Brat

Jasmin Fazlić, mer känd som Jala och Jala Brat, född 16 oktober 1986 i Sarajevo i dåvarande Jugoslavien, nuvarande Bosnien, är en bosnisk rappare.

Eurovision Song Contest 

Den 25 november 2015 meddelades det att BHRT valt ut Jala till att representera Bosnien-Hercegovina i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm tillsammans med musikerna Deen, Dalal Midhat-Talakić och Ana Rucner. Kvartettens låt "Ljubav je" presenterades den 19 februari 2016.

De framförde bidraget i den första semifinalen i Globen den 10 maj 2016, men det gick inte till final.

Diskografi

Singlar 
2016 - "Ljubav je"

Referenser 

Födda 1986
Bosniska sångare
Män
Levande personer
Personer från Sarajevo
Deltagare i Eurovision Song Contest 2016
Artister som representerat Bosnien och Hercegovina i Eurovision Song Contest
Florence Abrahamson

Florence Olga Abrahamson, född 3 juni 1877 i London, död 30 april 1965 i Köpenhamn, var en svensk-dansk konstnär. Hon var bosatt i Danmark.

Hon var dotter till köpmannen Arnold Abrahamson och Flora Abrahamson samt syster till Bertha Abrahamson och Charlotte Mannheimer.

Abrahamson studerade konst i Danmark för Julius Paulsen Luplau Janssen och Ingeborg Rode, och hon företog vid sekelskiftet en studieresa till Holland och Norditalien och 1902 en studieresa i USA. Hon medverkade i ett flertal utställningar i Danmark, bland annat i sin debututställning 1903 på Kunstnernes Efterårsudstilling och i Danske Jødisk Udstilling  i Köpenhamn 1908 samt Kvindelige Kunstnerers Samfund 1920 och 1930. I Sverige deltog hon i utställningar på Liljevalchs konsthall i Stockholm och i Göteborg.

Hennes konst består av interiörer, figurer, landskap och porträtt. I slutet av 1930-talet drabbades hon av synproblem och tvingades ge upp sitt måleri. När tyska soldater tågade in i Danmark under andra världskriget tvingades hon och hennes syster Bertha fly till Sverige när deportationen av judar inleddes 1943.

Abrahamson är representerad vid Göteborgs konstmuseum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I, sid 18 Allhems förlag
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 9,

Noter

Externa länkar
Florence Abrahamson på Gravsted

Danska konstnärer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1877
Avlidna 1965
Kvinnor
Konstnärer från London
Helena Barynina-Hernmarck

Helena Maria Hernmarck född 1941, är en svensk-amerikansk textilkonstnär verksam i USA .

Hernmarck studerade vävning vid Handarbetets Vänner 1958 och fortsatte därefter vid Konstfackskolan 1959–1963 och Högre konstindustriella skolan i Stockholm. Hon hade sin första separatutställning på Museum of Modern Art i New York 1973 och ytterligare en på samma museum 1975.

Trots att hon bor i USA har hon fortfarande samarbete med svenska textiltillverkare bland annat samarbetar hon med Alice Lund Textilier i Borlänge som för hennes räkning utfört ett 20-tal monumentala bildvävar som hänger i offentlig miljö och på museer världen över. 

Bland hennes offentliga arbeten märks vävnader för Skandinaviska banken i Växjö 1965, en vävnad för Utrikesdepartementets klubbrum för utländska journalister, Sverigehuset, vävnader för RMS Queen Elisabeth II 1968, The American Swedish Institute i Minneapolis, National Bank i Atlanta och vävnader i Melbourne och Montreal. På Ringhals kärnkraftverk finns en monumental bildväv föreställande Ristafallet i Jämtland.

Hernmarck är representerad vid Nationalmuseum, Röhsska museet och Museum of Modern Art.

Referenser

Övriga källor 
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 44.

Noter 

Representerade vid Museum of Modern Art
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Representerade vid Röhsska museet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Alumner från Konstfack
Bengt Delefors

Erik Bengt Torgny Delefors, född 17 mars 1917 i Gesäters socken, död 25 april 1996, var en svensk konstnär.

Delefors studerade vid Konstgillets målarskola i Borås 1943-1947, Valands konstskola 1948 och för André Lhote i Paris 1949-1953, Académie de la Grand Chaumière i Paris 1950, Emaljteknik vid Gustavsbergs fabriker 1967. Tillsammans med Georg Andersson ställde han ut på Borås konstgalleri 1950 och senare samma år ställde han ut tillsammans med Nini Landgren och Stig Delang i Vänersborg, tillsammans med Greta Ehrnberg på Lorensbergs konstsalong 1963 och samlingsutställningar på Liljevalchs konsthall. Sin första separatutställning hade han 1951 på Lilla Galleriet i Stockholm.

Han tilldelades Franska statens kulturstipendium 1952, Göteborgs stads kulturstipendium 1975, samt Statligt Arbetsstipendium 1976 och 1980.

Hans konst består av ett uttrycksfullt figurmåleri, intensiva stilleben och interiörer.

Delefors är representerad vid Moderna museet , Göteborgs konstmuseum, Borås konstmuseum, Statens konstråd och i ett flertal kommuner och landsting.

Källor
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 110,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1996
Män
Personer från Gesäters socken
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Mirjam Puchner

Mirjam Puchner, född den 18 maj 1992 i Salzburg, är en österrikisk alpin skidåkare, som specialiserat sig på främst störtlopp och super-G. Hon är uppväxt i Sankt Johann im Pongau. Hennes äldre bror är Joachim Puchner.

Puchner debuterade i världscupen den 12 januari 2013 i Sankt Anton. Hon tog sin första världscupseger den 16 mars 2016, i störtlopp i Sankt Moritz.

Hon är tvåfaldig österrikisk mästare i störtlopp (2014–2015), och slovakisk mästare i samma disciplin 2013. Hon deltog i juniorvärldsmästerskapen 2011–2013 men utan större framgångar.

Externa länkar 

 Biografi på FIS
 Officiell hemsida
 Mirjam Puchner på Facebook

Österrikiska alpina skidåkare
Österrikiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Personer från Salzburg
Lycksele högre allmänna läroverk

Lycksele högre allmänna läroverk var ett läroverk i Lycksele verksamt från 1932 till 1968.

Historia
1929 bildades en högre folkskola som 1 juli 1932 ombildades till en kommunal mellanskola som mellan 1945 och 1947 ombildades till en samrealskola.

1952 tillkom ett gymnasium och därefter benämndes skolan Lycksele högre allmänna läroverk. Skolan kommunaliserades 1966 och skolan namnändrades vid den tiden till Finnbacksskolan, där senare gymnasieskolan flyttades ut.  Studentexamen gavs från 1956 till 1968 och realexamen från 1933 till 1966.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Lycksele
Utbildning i Västerbottens län
Lysekils högre allmänna läroverk

Lysekils högre allmänna läroverk var ett läroverk i Lysekil verksamt från 1913 till 1968.

Historia
1902 bildades en högre folkskola som 1913 ombildades till en kommunal mellanskolasom 1928 ombildades till en samrealskola.

1951 tillkom ett kommunalt gymnasium och när detta successivt blev statligt från 1957 benämndes skolan Lysekils högre allmänna läroverk. Skolan kommunaliserades 1966 och gavs då namnet Gullmarsskolan.  Studentexamen gavs från 1954 till 1968 och realexamen från 1913 till 1971.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Utbildning i Lysekil
Sam Kendricks

Sam Kendricks, född den 7 september 1992 i USA, är en amerikansk friidrottare som tävlar i stavhopp. Hans personbästa är 6,06 m. Han tog silver vid inomhus-VM 2016 med 5,80 m. Vid friidrotts-VM 2019 i Doha vann han guld på 5,97 m, samma höjd som svensken Armand Duplantis,  men med färre rivningar.

Externa länkar 
 Profil på IAAF.

Födda 1992
Amerikanska stavhoppare
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Världsmästare i stavhopp
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Män
Levande personer
Rolf Österreich

Rolf Österreich, född 28 november 1952 i Rostock, är en tysk före detta konståkare.

Österreich blev olympisk silvermedaljör i konståkning vid vinterspelen 1976 i Innsbruck.

Källor 

Tyska konståkare
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i konståkning vid olympiska vinterspelen 1976
Födda 1952
Levande personer
Personer från Rostock
Män
TVN (Sydkorea)

TVN (Total Variety Network, stiliserade tvN) är en sydkoreansk kabel-TV-kanal, som ägs av CJ ENM.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

CJ ENM
TV-kanaler i Sydkorea
TV-kanaler och TV-stationer startade 2006
Koreanskspråkiga TV-kanaler
Kråknedan

Kråknedan är tiden då månen är i nedan, antingen efter Tiburtiusdagen (14 april), eller efter första nyet i april. Det finns också uppgifter om att det skulle vara det första nedanet i maj.

Enligt bondepraktikan är det bra att täcka hus i kråknedan för då rivs inte  taken ned av storm. Där hävdas också att det blir mycket ogräs om det regnar i kråknedan.
Förr trodde man att växtligheten i kråknedan står stilla men att under det på kråknedan följande ”hyllingeny” växte mer på en dag än annars på fjorton. Uppfattningen att kråknedan var svår ur odlingssynpunkt återfinns också i Erik Axel Karlfeldts dikt "Klagosång över en lantman" (Flora och Bellona, 1918). Uppgifterna om kråknedan som en besvärlig tid kan läsas i skenet av att det infaller när vinterförråden började sina men årets nya produktion knappt kommit igång.

Referenser

Temadagar i april
Vare, Hylte kommun

Vare är en by i Södra Unnaryds distrikt (Södra Unnaryds socken) i västra Småland som sedan 1974 tillhör Hylte kommun och Hallands län. Byn ligger åtta kilometer nordväst om tätorten Unnaryd vid länsväg N 886, nära vägskälet där denna väg möter länsväg N 870.

Vare är en relativt stor by. I byns östra område vid Korpkullen nära bykärnan finns ett järnåldersgravfält. Här finns de flesta av äldre järnålderns gravtyper representerade. Vid vägen intill byns södra del finns en milsten från 1872. Byvägen utgör den äldre sträckningen av landsvägen Färgaryd-Jälluntofta-Unnaryd. Bybebyggelsen är huvudsakligen uppförd mellan 1850 och 1910. I samband med laga skiftet och utflyttning av gårdar på 1860-talet uppfördes likadana mangårdsbyggnader på tre av gårdarna.

Källor 

Orter i Hylte kommun
Södra Unnaryds distrikt
S Cephei

S Cephei är en förmörkelsevariabel av Mira Ceti-typ  i stjärnbilden Cepheus. 

Stjärnan varierar mellan magnitud +7,4 och 12,9 med en period av 486,84 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Cepheus
Miravariabler
HD-objekt
Peter van Heeren

Peter van Heeren är en norsk svartvit kriminalfilm från 1957 i regi av Sigval Maartmann-Moe. I titelrollen ses Per Skift.

Handling 
Peter van Heeren får rycka ut och hjälpa vännen fru Käthie Winther när hon blir utpressad av Halmer i ett tvivelaktigt försök att vinna hennes gunst.

Rollista 
 Per Skift – Peter van Heeren 
 Liv Wilse – Käthie Winther
 Ernst Diesen – Jeremias, van Heerens tjänare
 Leif Enger
 Helge Essmar
 Knut M. Hansson – Halmer
 Willie Hoel
 Ola Isene
 Lillebil Nordrum
 Odd Borg 		
 Erik Melbye Brekke
 Dan Fosse
 Per Theodor Haugen
 Gustav Adolf Hegh
 Per Lillo-Stenberg
 Aud Schønemann
 Tore Ween

Om filmen 
Peter van Heeren bygger på Alf B. Bryns kriminalroman Peter van Heeren tar skjeen i en annen hånd (1924). Filmen regisserades av Sigval Maartmann-Moe som även skrev manus. Den producerades av bolaget Filmaksjeselskapet Sigma med Martin S. Knutsen som produktionsledare. Den fotades av Per Gunnar Jonson och klipptes av Olav Engebretsen. Musiken komponerades av Egil Monn-Iversen och framfördes med Øivind Bergh som dirigent.

Referenser 

Norska kriminalfilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1957
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på romaner
Norska 1950-talsfilmer
Digital litteracitet

Digital litteracitet handlar om sociala sammanhang, att med hjälp av kompetenser och färdigheter samt skicklighet att kunna använda sig av nutida kommunikationsformer, producera ett språk via de resurser som finns tillgängliga via exempelvis Internet eller lärplattan.

Digital litteracitet består av en kombination av; praktiska teknologiska färdigheter, förmåga att hitta, analysera och värdera information och att kunna integrera den i olika digitala former, förmåga till problemlösning, att agera säkert och förnuftigt och att kunna kommunicera effektivt.

Referenser

Informationsteori