kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lundhøjstenen

Lundhøjstenen eller Klemensker-sten 1, DR 399, är en vikingatida (daterad 1075-1125) runsten av granit i vid Sankt Klemens kyrka i Klemensker på Bornholm. 
Stenen är fyrsidig, av grovkornig rödaktig granit. Stenen står i sydöstra hörnet av kyrkan mellan koret och skeppet

Inskriften 

{{Runskriftsöversättning
|translitterering      = §A (k)(u)(n)iltr : l(e)t : r(e)isa : st(e)n : þ(e)n(s)(a) : ef¶tir : auþbiarn : bonta : sin : kristr : ¶ hialbi : siolu : auþbiarnar : i lus : auk : bratis §B kristr : hialbi : siolu : (a)(u)(þ)¶biarnar : auk : ku(n)(i)(l)(t)(a)(r) ¶ : auk : santa mikel : i lius : auk : baratis 
|translittrefname      = rtdb
|fornspråk             = rundanska
|normalisering         = §A Gunhildr let resa sten þænsa æftiR Øþbiorn, bonda sin. Kristr hialpi siolu ØþbiarnaR i lius ok paradis. §B Kristr hialpi siolu ØþbiarnaR ok GunhildaR ok santa Mikael i lius ok paradis. 
|normaliseringsrefname = rtdb
|nuspråk               = nusvenska
|översättning          = Gunnhildr lät resa denna sten efter Auðbjôrn, sin make. Kristus hjälpe Auðbjôrns själ till ljus och paradis.Kristus och Sankt Mikael hjälpe Auðbjôrns och Gunnhilds själar till ljus och paradis.{{anmärkning|Enligt runtextadabasens översättning till engelska: §A Gunnhildr had this stone raised in memory of Auðbjôrn, her husbandman. May Christ help Auðbjôrn's soul into light and paradise. §B May Christ and Saint Michael help the souls of Auðbjôrn and Gunnhildr into light and paradise.}}
|översättningsrefname  = rtdb
}}

Formeln lius ok paradis'' förekommer också på de båda uppländska runstenarna U 160 och U 719.

Anmärkningar

Källor 

 
Runinskrifter i Danmark
Runinskrifter på Bornholm
Robert Sperati

Robert Sperati, född 27 juli 1872 i Bergen, död omkring 1945, var en norsk skådespelare.

Sperati medverkade i några av de allra tidigaste norska stumfilmerna och debuterade 1911 i Fattigdommens forbandelse. Han medverkade i ytterligare fem stumfilmer under 1910-talet innan 1926 gjorde sin sista filmroll i Leif Sindings Vägarnas kung. Han var också engagerad som teaterskådespelare vid Det Nye Teater.

Han var son till skådespelerskan Octavia Sperati (1847–1918) och kapellmästaren Robert Ferdinand Sperati (1848–1884) samt sonson till Paolo Sperati. Sperati gravsattes den 19 oktober 1945 och ligger begravd på Vestre gravlund i Oslo.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1945
Män
Skådespelare från Bergen
Ernest Brown

Ernest Brown, född 27 augusti 1881, död 16 februari 1962, var en brittisk politiker.

Ernest Brown invaldes 1923 i underhuset av liberalerna, anslöt sig vid den politiska omvälvningen 1931 till de nationalliberala som stödde Ramsay MacDonald, och blev vid hans avgång som premiärminister arbetsminister i Stanley Baldwins regering. Han bibehöll den posten även i Neville Chamberlains regering. När Winston Churchill i maj 1940 bildade sin nationella samlingsregering blev Brown minister för Skottland, en post han i mars 1941 bytte mot chefskapet över hälsovårdsministeriet. I november 1943 blev han i stället kansler för hertigdömet Lancaster. Vid regeringens splittring i maj 1945 blev Brown minister för flygplansproduktionen i Churchills konservativa regering och kvarstod på den posten till regeringens avgång efter valnederlaget juli samma år.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Brittiska politiker
Födda 1881
Avlidna 1962
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Torquay
Ingela Edlund

Kerstin Ingela Elisabeth Edlund, född 12 november 1960 i Stockholm, är en facklig företrädare. Hon är andre vice ordförande i LO. Hon är utbildad danspedagog och arbetade på posten innan hon blev fackligt aktiv 1982. Inom LO ansvarar Edlund för den tvärfackliga verksamheten.

Källor
LO

Levande personer
Kvinnor
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Födda 1960
Emmy Worm-Müller

Emmy Worm-Müller, född Emmy Helene Hornemann 3 maj 1875 i Strinda, Sør-Trøndelag, död 23 augusti 1950, var en norsk skådespelare.

Worm-Müller var gift med journalisten Jacob Worm Müller (1866–1911). Tillsammans fick de döttrarna Helene Ulrikke Amalie Hornemann Worm-Müller och Anna Maria Hornemann Worm-Müller.

Emmy Worm-Müller medverkade i några av de allra tidigaste norska stumfilmerna. Hon debuterade 1911 i Fattigdommens forbandelse och kom därefter att sporadiskt medverka i filmer fram till 1940-talet. Hon gjorde sin sista filmroll 1942 i Rasmus Breisteins Nordlandets våghals. Därutöver var hon teaterskådespelare med engagemang vid Det Nye Teater och Trøndelag Teater.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1950
Kvinnor
Skådespelare från Trondheim
Nyazeelandgräsfågel

Nyazeelandgräsfågel (Poodytes punctatus) är en fågel i familjen gräsfåglar inom ordningen tättingar. Den förekommer i våt- och buskmarker i Nya Zeeland.

Utseende och läte 
Nyazeelandgräsfågeln är en liten tätting med kraftigt brunstreckad ovansida och ljusare undersida. Den långa stjärten har ett fransigt utseende. Båda könen och ungfågeln har liknande dräkter. Arten skiljs från järnsparven som inplanterats till Nya Zeeland genom större storlek, längre stjärt och ljusare undersida. I den låga flykten hänger den också karakteristiskt med stjärten. Bland lätena hörs vassa "tchip" och ett metalliskt "u-tick" som ofta framförs i duett av paret.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i Nya Zeeland och delas upp i fem underarter:
 punctatus-gruppen
 Poodytes punctatus vealeae – förekommer på Nordön
 Poodytes punctatus punctatus – förekommer på Sydön
 Poodytes punctatus stewartianus – förekommer på Stewartön
 Poodytes punctatus wilsoni – förekommer på Codfish Island
 Poodytes punctatus caudatus – förekommer på Snareöarna

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN caudatus som den egna arten "snaresgräsfågel".

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i Megalurus. DNA-studier visar dock att arterna inte är varandras närmaste släktingar, varför nyazeelandgräsfågeln numera istället placeras i Poodytes tillsammans med flygräsfågel, spinifexgräsfågel, mindre gräsfågel och den utdöda chathamgräsfågeln.

Familjetillhörighet 
Gräsfåglarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Locustellidae.

Levnadssätt 
Nyazeelandgräsfågeln hittas i våtmarksmiljöer, men även i buskmarker och tuvgräsfält. Den är en skygg fågel som hörs oftare än ses.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN hotkategoriserar underartstgrupperna var för sig, caudatus som sårbar och övriga underarter tillsammans som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gräsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Gunnar Brusberg

Gunnar Brusberg, född 28 november 1927 i Örgryte församling i Göteborg, död 26 februari 2015 i Västra Frölunda församling i Göteborg, var en svensk handbollsmålvakt.

Brusbergs spelstil utmärktes av att han under hela sin karriär stod i mål iförd kortbyxor. Som målvakt var Brusberg också osedvanligt kortväxt, 174 centimeter lång. Han levde därför högt på sin placeringsförmåga och sitt spelsinne istället för att slänga sig efter bollen.

Brusberg blev världsmästare 1954 och VM-bronsmedaljör 1961 samt svensk mästare med IK Heim fem gånger (1950, 1955, 1959, 1960 och 1962). Han avslutade karriären 1968 i GIK Wasaiterna då han var med och förde upp dem i allsvenskan. Han spelade totalt 39 A-landskamper mellan 1950 och 1961.

Klubbar 
  Sanna IF
  IK Sterling
  IK Heim
  GIK Wasaiterna

Meriter 
  VM-guld 1954 i Sverige med Sveriges landslag
  VM-brons 1961 i Västtyskland med Sveriges landslag
 Fem SM-guld (1950, 1955, 1959, 1960 och 1962) med IK Heim

Referenser

Noter 

Svenska handbollsmålvakter
Världsmästare i handboll
Svenska mästare i handboll
Män
Födda 1927
Avlidna 2015
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i IK Heim
Chathamgräsfågel

Chathamgräsfågel (Poodytes rufescens) är en utdöd fågel i familjen gräsfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och status 
Tidigare förekom den på Chathamöarna och sågs senast 1900. IUCN kategoriserar arten som utdöd.

Systematik 
Tidigare placerades arten i Megalurus DNA-studier visar dock att arterna inte är varandras närmaste släktingar, varför nyazeelandgräsfågeln numera istället placeras i Poodytes tillsmmans med flygräsfågel, spinifexgräsfågel, mindre gräsfågel och nyazeelandgräsfågeln.

Referenser

Externa länkar 

Gräsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Diamond (musikalbum)

Diamond är den brittiska gruppen Spandau Ballets andra album utgivet 1982.

Albumet föregicks av hitsingeln Chant No. 1 (I Don't Need This Pressure On), utgiven ett år innan albumet, som nådde 3:e plats på brittiska singellistan. Albumets sista singel Instinction nådde 10:e plats på singellistan. Diamond utgavs även i begränsad upplaga som en samlingsbox med fyra maxisinglar. 2010 återutgavs albumet som CD i en utökad version med en bonusskiva innehållande remixversioner, b-sidor och liveinspelningar.

Låtförteckning
Alla låtar komponerade av Gary Kemp.
"Chant No. 1 (I Don't Need This Pressure On)" - 4:07
"Instinction" - 4:47
"Paint Me Down" - 3:45
"Coffee Club" - 5:32
"She Loved Like Diamond" - 2:56
"Pharaoh" - 6:37
"Innocence and Science" - 4:27
"Missionary" - 7:00

Limited 4 x 12" Box Set - CBOX 1353 
 12" single 1:
"Chant No. 1 (I Don't Need This Pressure On) [Remix]" - 8:03
"Instinction  [Remix]"- 6:57

 12" single 2:
"Paint Me Down [Remix]" - 6:22
"Coffee Club [Remix]" - 6:48

 12" single 3:
"She Loved Like Diamond [Extended Version]" - 3:37
"Pharaoh" - 6:37

 12" single 4:
"Innocence and Science" - 4:27
"Missionary" - 7:00

2010 Special Edition CD

CD 1

"Chant No. 1 (I Don't Need This Pressure On)"
"Instinction"
"Paint Me Down"
"Coffee Club"
"She Loved Like Diamond"
"Pharaoh"
"Innocence and Science"
"Missionary"
"Chant No. 1 (I Don't Need This Pressure On) (Remix)"
"Instinction (Remix)"
"Paint Me Down (Remix)"
"Coffee Club (Remix)"
"She Loved Like Diamond (Remix)"

CD 2

"Feel The Chant" (7" Version)
"Man With Guitar"
"Gently"
"Chant No. 1 (I Don't Need This Pressure On)" (12" Version)
"Feel The Chant" (12" Version)
"Paint Me Down" (12" Version)
"Re-Paint"
"Instinction (Trevor Horn Remix)"
"The Freeze (BBC In Concert)"
"To Cut A Long Story Short (BBC In Concert)"
"Glow (BBC In Concert)"
"Paint Me Down (BBC In Concert)"
"Instinction/Chant No. 1 (BBC In Concert)"

Medverkande
Tony Hadley - sång, synthesizers
Gary Kemp - gitarr, keyboards, synthesizers, bakgrundssång
Martin Kemp - basgitarr, bakgrundssång
Steve Norman - gitarr, percussion, saxofon, bakgrundssång
John Keeble - trummor, bakgrundssång

Referenser
Diamond, Allmusic

Brittiska musikalbum
Musikalbum 1982
Triple Cripple

Tripple Cripple var ett svenskt band från Uppsala som existerade 1980–1985. De spelade en blandning av punk, hårdrock och jazz.

Bandet grundades 1980 i Uppsala av tre unga män. Gruppen är mest känd för sin låt "Born to Fuck" som fanns med på EP:n Tripple Cripple rensar stan. Gruppen fick uppmärksamhet i olika svenska musikmagasin med temat rock, punk och jazz. Bandet ställde upp i ett flertal talangtävlingar i Uppsala och Stockholm 1980-1982 men vann aldrig. Sångaren Daniel Werkmäster hade som rutin att strippa i slutet av konserterna till Monty Pythons "Always Look on the Bright Side Of Life". Bandet återförenades för en konsert 1985, däremot utan sångaren. Efter det gick bandmedlemmarna skilda vägar och fortsatte spela i olika band i Uppsalaområdet.

Medlemmar 
 Daniel Werkmäster: Sång
 Tomas Foucard: Gitarr
 Bengt Bengtsson: Bas

Diskografi 
 1981 - EP:n Tripple Cripple rensar stan "Funbo City Rockers" – "High heels and leather" – "Pengarna eller trosorna" – "Born to fuck" – "Baby I don’t *mind" – "Adjö" (Quasimodo 0001 -81)
 1981 - Medverkan på samlings-LP:n Svenska Tonårsgrupper vol 3 med låten "Ung & grym" (Konkurens KONK 002 -81)
 19?? - Medverkan på samlings-LP:n Powerpearls vol 10 med låten "Baby I don’t mind" (Bootleg)

Referenser

Noter 

Svensk punk
Musikgrupper bildade 1980
Belgien i olympiska sommarspelen 1932

Belgien deltog med 36 deltagare i de olympiska sommarspelen 1932 i Los Angeles. Sju av de belgiska deltagarna var fäktare och resten deltog i konsttävlingarna. Ingen av landets deltagande idrottare erövrade någon medalj. I konsttävlingarna i Los Angeles tog André Verbeke en bronsmedalj i stadsplanering.

Fäktning

Sex herrar och en dam representerade Belgien i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932. De högsta placeringarna var fjärdeplatser i damernas florett och i herrarnas lagtävling i värja. Av de belgiska fäktarna hade André Poplimont ingått i Belgiens herrlandslag i ishockeyturneringen vid olympiska vinterspelen 1924.

Damer
Florett, individuellt
 Jenny Addams

Herrar
Florett, individuellt
 Georges de Bourguignon
 Werner Mund

Värja, individuellt
 Balthazar De Beukelaer
 Max Janlet
 André Poplimont

Värja, lag
 André Poplimont, Max Janlet, Balthazar De Beukelaer, Werner Mund och Raoul Henkaert

Sabel, individuellt
 Georges de Bourguignon

Referenser 

1932 i Belgien
Nationer i olympiska sommarspelen 1932
1932
Félix Goblet d'Alviella

Félix Goblet d'Alviella, född 26 maj 1884 i Ixelles, död 7 februari 1957 i Bryssel, var en belgisk greve, advokat och fäktare som deltog i två olympiska spel. Han var son till Eugène Goblet d'Alviella och far till Jean Goblet d'Alviella.

Félix Goblet d'Alviella blev olympisk silvermedaljör i Antwerpen 1920.

Referenser 

Belgiska fäktare
Belgiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Belgien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Belgien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1924
Belgiska idrottare under 1900-talet
Belgiska advokater
Belgiska grevar
Personer från Ixelles
Födda 1884
Avlidna 1957
Män
Die Gereformeerde Kerke in Suid-Afrika

Die Gereformeerde Kerke in Suid-Afrika (GKSA) är ett reformert trossamfund i södra Afrika, bildat 1859 av teologiskt konservativa avhoppare från Nederduitse Gereformeerde Kerk.

GKSA tillhör den reformerta världsgemenskapen och den internationella reformerta kyrkokonferensen.

Källor 

Wie is ons GKSA

Reformerta samfund
Noël Delberghe

Noël Delberghe, född 25 december 1897 i Tourcoing, död 17 september 1965 i Paris, var en fransk vattenpolospelare. Delberghe ingick i Frankrikes landslag vid olympiska sommarspelen 1924. Frankrike tog OS-guld i herrarnas vattenpolo på hemmaplan i Paris.

Referenser

Franska vattenpolospelare
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Frankrike
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1924
Franska idrottare under 1900-talet
Personer från Tourcoing
Födda 1897
Avlidna 1965
Män
Oles Buzina

Oles Alekseevitj Buzina (ukrainska: Олесь Олексійович Бузина; ryska: Олесь Алексеевич Бузина), född 13 juli 1969 i Kiev, död 16 april 2015 i Kiev, var en ukrainsk historiker, journalist, författare och tv-värd. 

Buzina var under en tid chefredaktör för den ukrainska tabloidtidningen "I dag" ("Сегодня/Segodnja"). Han var en känd oppositionsjournalist som ofta framförde kritik av presidenten Petro Porosjenko samt Arsenij Jatsenjuk och hans interimsregering och regering. Han stödde i sitt politiska och journalistiska arbete en federalisering av Ukraina, samt ett tvåspråkigt Ukraina med bred utveckling av båda ryskan och ukrainskan. Han kandiderade i parlamentsvalet 2012 för partiet Ryska blocket (Русский блок) men blev inte invald. Buzina var aktiv i den så kallade Antimajdan-rörelsen som var motståndare till störtandet av Viktor Janukovytj.

Mordet på Buzina 
Buzina sköts ihjäl 2015 av två maskerade män på öppen gata nära hans hem i Kiev. Detta skedde tre dagar efter en annan ukrainsk oppositionsjournalist,  chefredaktören för Internetportalen ProUA Sergej Suchobok också blev mördad och mindre än ett dygn efter att Oleg Kalasjnikov före detta parlamentsledamot för Regionernas parti hittats skjuten till döds. Under februari och mars 2014 dog tre Janukovytj-trogna före detta parlamentariker i vad som från myndigheterna sida sagts vara självmord. Myndigheterna har nekat till att ha något med dödsfallen att göra. President Petro Porosjenko anser istället att hans motståndare har utfört morden på sina egna i syfte att destabilisera landet. I ett pressmeddelande skrev han: ”Det här är en avsiktlig handling som spelar våra fiender i händerna”.
Anton Herashsjenko, parlamentariker och rådgivare åt inrikesministern, har antytt att proryska krafter ligger bakom dödsfallen eftersom de enligt honom inte vill att "övergreppen mot Euromajdan-demonstranterna" utreds och kommer fram. 

Även Rysslands president Vladimir Putin kommenterade samma dag mordet på Buzina då han i ett direktsänt telefonväkteri i rysk tv, kallade mordet på Buzina för ”politiskt”.

En nationalistisk ukrainsk grupp med samma namn som den nationalistiska ukrainska gerillarmé aktiv på 1940-talet "Ukrainska upprorsarmén" (Українська Повстанська Армія) tog kort efter på sig ansvaret för mordet på Buzina och andre oppositionella.

Källor

Externa länkar

Ukrainska journalister
Journalister under 2000-talet
Mördade journalister
Ukrainska politiker under 2000-talet
Mördade ukrainska politiker
Ukrainska författare
Personer från Kiev
Födda 1969
Avlidna 2015
Män
Fallesen

Fallesen är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Edvard Fallesen
 Flora Fallesen
 Lorentz Nikolai Fallesen
 Ludvig Sophus Fallesen

Danska efternamn
Lagtävlingen i dressyr i ridsport vid olympiska sommarspelen 1988

Lagtävlingen i dressyr i ridsport vid olympiska sommarspelen 1988 var en av sex ridsportgrenar som avgjordes under de olympiska sommarspelen 1988.

Medaljörer

Resultat

Referenser

Externa länkar 

Ridsport vid olympiska sommarspelen 1988
Individuell dressyr i ridsport vid olympiska sommarspelen 1988

Individuell dressyr i ridsport vid olympiska sommarspelen 1988 var en av sex ridsportgrenar som avgjordes under de olympiska sommarspelen 1988.

Medaljörer

Resultat

Referenser

Externa länkar 

Ridsport vid olympiska sommarspelen 1988
Dick Button

Dick Button, född 18 juli 1929 i Englewood i New Jersey, är en amerikansk före detta konståkare.

Button blev olympisk guldmedaljör i konståkning vid vinterspelen 1948 i Sankt Moritz och vid vinterspelen 1952 i Oslo.

Källor 

Amerikanska konståkare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från USA
Tävlande i konståkning vid olympiska vinterspelen 1952
Tävlande i konståkning vid olympiska vinterspelen 1948
Födda 1929
Levande personer
Män
Šestine-paraply

Šestine-paraply () är en typ av paraply och traditionellt hantverk med ursprung från Zagreb i Kroatien. Paraplyets historia härrör från mitten av 1700-talet. Det var ursprungligen en accessoar för bärare av den lokala folkdräkten i Šestine, ett samhälle som idag ingår i stadsdelen Podsljeme och ligger i stadens norra del. Paraplyet (liksom dess färgkombinationer) används idag i kulturella, marknadsföringsmässiga och turistiska sammanhang och är en av Zagrebs mest framträdande symboler.    

De ursprungliga paraplyerna karaktäriserades av röda kapell i bomull med multifärgade horisontella streck längs kanterna, tjocka skaft och handtag av naturligt krokig kastanj. Repliker och varianter tillverkade i annat material och utförande är idag vanligt förekommande, inte minst i turistsammanhang då de säljs som souvenirer. 

Den traditionella tillverkningen av Šestine-paraplyer i Cerovečki finns med på det kroatiska kulturministeriets lista över Kroatiens skyddade immateriella kulturarv.

Referenser

Noter 

Kultur i Zagreb
Thomas Thirlby

Thomas Thirlby (eller Thirleby), född omkring 1506, död den 26 augusti 1570 i London, var en engelsk prelat och diplomat.

Thirlby var fellow vid Trinity Hall i Cambridge och infördes av sin vän ärkebiskop Cranmer vid Henrik VIII:s hov och blev en av kungens kaplaner och flitigt anlitad i diplomatiska missioner till Karl V. År 1540 blev han som anhängare av den gamla tron, den förste och ende biskopen av det kortlivade Westminster stift. Han stod kvar även en tid under Edvard VI:s regering, men ersattes 1550. Han gynnades av Maria. Han deltog i domstolen över Cranmer, men förföljde ej kättarna i sitt eget stift (Ely stift). Efter Elisabets tronbestigning (1558) vägrade han avlägga supremateden, avsattes 1559 och placerades 1560 i hederligt förvar i Lambethpalatset, där han dog.

Källor

Noter

Engelska biskopar
Anglikanska biskopar
Romersk-katolska biskopar
Engelska präster under 1500-talet
Födda 1506
Avlidna 1570
Män
Ugglan
Connop Thirlwall

Connop Thirlwall, född den 11 januari 1797 i London, död den 27 juli 1875 i Bath, var en engelsk teolog och 
historiker.

Thirlwall, som var ovanligt brådmogen, började studera latin vid tre och grekiska vid fyra års ålder. Han blev 1814 student i Cambridge, studerade en tid juridik, men övergick till den prästerliga banan. Thirlwall var några år universitetslärare, blev 1834 kyrkoherde och 1840 biskop av Saint David's, från vilket ämbete han 1874 tog avsked. Som kyrkopolitiker var han frisinnad. Åren 1856–1876 var han president i Royal Society of Literature. Från ungdomen hade klassiska studier varit hans käraste sysselsättning. Han översatte (i förening med Julius Hare) Niebuhrs Römische Geschichte till engelska (1828 ff.) och skrev själv en mycket högt skattad History of Greece (6 band, 1835–1847). Postumt utgavs hans Remains, literary and theological av J.J.S. Perowne (3 band, 1877–1878), Letters, literary and theological av J.J.S. Perowne och Louis Stokes (1881) och Letters to a friend av A.P. Stanley (samma år). Thirlwall ligger begraven i Poets' Corner i Westminster Abbey i samma grav som sin skolkamrat, historikern George Grote.

Källor

Tryckta källor

Noter

Walesiska biskopar
Ledamöter av Royal Society of Literature
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Cambridge
Personer från London
Födda 1797
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Personer i Wales historia
Franco Sacchetti

Franco Sacchetti, född omkring 1335 i Florens, död omkring 1400 i San Miniato, var en italiensk författare.

Sacchetti var av bemärkt släkt, religiös och redbar, åtnjöt stort anseende inom samhället och hedrades med många förtroendeuppdrag. Han författade en samling Sermoni evangelici, hållna i den då övliga predikostilen, en rikhaltig Canzoniere av mångskiftande innehåll och en provkarta på den tidens alla lyriska diktformer samt de på florentinskt talspråk berättade Trecento novelle, av vilka ett flertal utgör drastiskt tecknade verklighetsbilder från hans samtid och därigenom får stort kulturhistoriskt intresse. Sin föregångare Boccaccios yppigt flödande stil låg det ej i hans kynne att söka efterlikna.

Källor 
 

Italienska författare
Personer i Italien under 1300-talet
Personer från Florens
Födda 1335
Avlidna 1400
Män
Ugglan