kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Besa

Besa kan syfta på:

 Besa (albansk kultur) – ett kulturellt albanskt hedersord.
 Besa (namn) – ett vanligt albanskt kvinnligt förnamn.
 Besa (1904) – en albansk tidskrift 1904–1905.
 Besa (1908)  – en albansk-turkisk tidskrift 1908–1909.
 Besa (1931) – en albansk dagstidning 1931–1936. 
 KS Besa Kavajë – en fotbollsklubb från Kavaja.
 Besa - dialektalt ord för öring.

Personer 

 Besa Kokëdhima (1986–), albansk sångerska. 
 Besa Krasniqi (1993–), svensk-albansk sångerska.
Slaget vid Borge kyrka

Slaget vid Borge kyrka var ett fältslag mellan svenskar och norrmän i området vid Borge kyrka i Østfold. Slaget stod vid den norra änden av den isbelagda sjön Hunnebotn den 6 februari 1660. Jørgen Bjelke tågade mot Halden med 3 300 man för att stoppa den svenska belägringen, lett av fältmarskalken Lars Kagg.

Källor 
 Magnar Saltnes: Akershus Infanteriregiment nr. 4 1628-1995 1998 
 Tore Hiorth Oppegaard: Østfold Regiment, norsk infanteri gjennom 350 år 1996 
 Arne Marensius Bull: Oppland Regiment 1657-2002 2002

Referenser

Borge kyrka
Borge kyrka
Borge kyrka
Borge kyrka
Borge kyrka
1660 i Norge
Fredrikstads kommun
Albatross (svensk skonare)

Albatross är en skonare, uppkallad efter Rederi AB Albatross, Broströmskoncernens linjeagentur. Under tjugo år utbildades sjöbefäl för handelsflottan här. Från hösten 1966 var hon prospekteringsfartyg för olja under havsbotten i Karibien.

Källor 

Svenska skonerter
Anfallet mot Fredrikshald

Anfallet mot Fredrikshald (nuvarande Halden) ägde rum på kvällen den 4 juli 1716 under Karl XII:s norska fälttåg under det stora nordiska kriget. Det var ett misslyckat försök av svenskarna att erövra det strategiskt viktiga Fredrikstens fästning. Karl XII gjorde ett förnyat försök två år senare, som dock skulle kosta honom hans liv.

Litteratur 

 Munthe, C.O Frederikshalds og Frederiksstens historie indtil 1720, Kristiania, 1906

Referenser

Noter 

Fredrikshald
1716 i Norge
Fredrikshald
Fredrikshald
Fredrikshald
Fredrikshald
Fredrikshald
Halden
Internetfonden

Internetfonden är en fond instiftad år 2004 av Stiftelsen för Internetinfrastruktur till förmån för projekt som syftar till positiv utveckling av internet i Sverige. Fonden har sin grund i stiftelsens urkund som tydligt anger att Stiftelsen skall "främja forskning, utbildning och undervisning inom data- och telekommunikation".

Vem som helst har rätt att söka pengar från fonden som har två ansökningsomgångar per år. Sedan starten har fonden finansierat 280 individuella projekt med totalt 56 miljoner kronor där skoltävlingen webbstjärnan och kampanjen Digidel historiskt har hört till de större bidragstagarna.

Referenser 

Organisationer bildade 2004
Internet i Sverige
Albert Sauer

Albert Sauer, född 17 augusti 1898 i Misdroy, död 3 maj 1945 i Falkensee, var en tysk SS-Sturmbannführer. Han var från 1938 till 1939 kommendant i koncentrationslägret Mauthausen. Tidigare hade han varit Andre Schutzhaftlagerführer i Sachsenhausen.

År 1943 var Sauer delaktig i avvecklingen av Rigas getto och fick en framskjuten position i det nyinrättade koncentrationslägret Kaiserwald.

Sauer sköts ihjäl den 3 maj 1945, när han försökte fly från amerikanska soldater i Falkensee.

Referenser

Tryckta källor

Vidare läsning 
 
 

Födda 1898
Avlidna 1945
Män
Personer från Pommern
SS-Sturmbannführer
Personal i Sachsenhausen
Personal i Mauthausen
Förintelsen i Lettland
Personal i Riga-Kaiserwald
Belägringen av Helsingborg

Belägringen av Helsingborg var Danmark-Norges sista seger i Skåne under det Skånska kriget. Istället för att undsätta den danska garnisonen under andra slaget vid Kristianstad valde danskarna att belägra och inta Helsingborg, och därmed förlora mycket dyrbar tid och kom för sent till Kristianstad.

Referenser

Externa länkar 
 Claes-Göran Isacson, Skånska kriget 1675-1679 2000 

1678 i Sverige
Helsingborgs historia
Helsingborg
Helsingborg
Helsingborg
Notre-Dame-de-Lorette

Notre-Dame-de-Lorette är en kyrkobyggnad i Paris, belägen vid Rue de Châteaudun i Paris nionde arrondissement. 

Kyrkan, som började byggas 1823, ritades av Hippolyte Le Bas. Kyrkans namn syftar på Det heliga huset i Loreto. Frisen bär inskriptionen: BEATAE•MARIAE•VIRGINI•LAVRETANAE.

Källor

Notre Dame de Lorette. Lyon: M. Lescuyer et Fils.

Externa länkar

Mariakyrkor i Paris
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1836
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Paris
Paris nionde arrondissement
1836 i Paris
Quartier Saint-Georges
Nyklassicistisk arkitektur i Paris
Nederländerna i olympiska vinterspelen 1948

Nederländerna deltog med 4 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1948 i Sankt Moritz. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1948 i Nederländerna
Nationer i olympiska vinterspelen 1948
1948
Continental Herrekiperings-skylten

Continental Herrekiperings-skylten är en neonskylt som finns på hörnet av Odengatan 34 / Tulegatan 35 i Vasastaden, Stockholm. Både affären, som öppnade 1923, och neonskyltarna har blivit ett välkänt inslag i stadsbilden kring östra delen av Odengatan.

Historik
Bostadshuset i fastigheten Surbrunn 14 vid hörnet Odengatan 34 / Tulegatan 35 uppfördes 1903-1904 efter ritningar av arkitektfirman Dorph & Höög. I lokalen med attraktivt hörnläge fanns fram till 1923 en vinhandel. När vinhandeln stängde övertogs butikslokalen av en affär för exklusiv herrkonfektion som kallade sig Continental Herrekipering. Rörelsen drevs av samma familj i nästan 70 år fram till 1992. Bland kunderna fanns Gustaf VI Adolf. Butiken är kvar än idag (2014) och ägs av Grosshandlarn Tdr AB.

Neonskyltarna på butikens fasader kom upp i slutet av 1940- eller början av 1950-talet och består av fyra delar. ”Continental” i skrivstil och i rödlysande neonrör är monterad över entrén på en välvd låda av kopparplåt. Bokstaven ”C” är förlängd till höger som en understrykning. Texten ”Herrekipering” i grönlysande neonrör förekommer två gånger, över skyltfönstren mot Odengatan och mot Tulegatan. Hela arrangemanget hålls ihop av två neonramper som börjar under skylten ”Continental”. Skylten ingick i Stadsmuseets neonskyltsinventering från 1998.

Referenser

Externa länkar

Ljusskyltar i Stockholm
Reklam
Vasastan
Belägringen av Kristianopel

Belägringen av Kristianopel ägde rum i februari 1677 under det Skånska kriget, när svenska trupper återerövrade den danskockuperade staden Kristianopel i Blekinge.

Referenser

Externa länkar 
 Claes-Göran Isacson, Skånska kriget 1675-1679 2000 

1677 i Sverige
Blekinges historia
Kristianopel
Kristianopel
Kristianopel
Krigsåret 1677
De fem legenderna

De fem legenderna () är en amerikansk animerad film från 2012 baserad på bokserien "The Guardians of Childhood" skrivna av William Joyce, som tillsammans med regissören Guillermo del Toro är exekutiva producenter. Den handlar om fantasifigurer som John Blund, Jultomten, Kung Bore och Påskharen.

Handling
Nordan, Tandis, Harry och Sandy, även kända som Jultomten, Tandfen, Påskharen och John Blund, är väktare som beskyddar världens alla barn, men de kan endast göra det om barnen tror på dem. Så när den ondskefulle Beck Svart, även känd som Mörkermannen, hotar att ersätta barnens tro på väktarna med mardrömmar och ta över världen behöver väktarna hjälp av en ny väktare som Gubben i månen har valt ut: Jack Frost, den busigaste killen i världen. Jack Frost, som inte har ett minne av vem han var innan han blev Jack Frost och som inte ett enda barn tror på, hoppas kunna ta reda på vem han var i sitt förra liv, och tackar därför ja till att hjälpa väktarna att bekämpa Beck Svart.

Engelska röster
Chris Pine – Jack Frost
Alec Baldwin – Nicholas St. North (Nordan)
Jude Law – Pitch Black (Beck Svart)
Isla Fisher – Tooth (Tandis)
Hugh Jackman – E. Aster "Bunny" Bunnymund (Harry)
Dakota Goyo – Jamie Bennett
Georgie Grieve – Sophie Bennett
Dominique Grund – Cupcake (Muffin) 
Olivia Mattingly – Pippa

Svenska röster 
Jesper Adefelt – Jack Frost
Allan Svensson – Nordan
Emil Almén – Beck Svart
Moa Silén – Tandis
Göran Engman – Harry
Max Kenning – Jamie Bennett

Källor

Externa länkar 
 
 

Amerikanska filmer 2012
Amerikanska animerade filmer
Animerade filmer 2012
IMAX-filmer
Amerikanska julfilmer
Animerade julfilmer
Påskfilmer
Månen på film
Långfilmer från DreamWorks Animation
Tom Cotton

Thomas Bryant "Tom" Cotton, född 13 maj 1977 i Dardanelle i Arkansas, är en amerikansk jurist och republikansk politiker. Han representerar delstaten Arkansas i USA:s senat sedan 2015 och var vid sitt tillträde den yngsta ledamoten i senaten. Han var tidigare ledamot av USA:s representanthus mellan åren 2013–2015. Han har även tjänstgjort i USA:s armé mellan åren 2005–2010.

Biografi
Cotton började studera vid Harvard University 1995 och avlade kandidatexamen (B.A.) i statsvetenskap 1998. Han tog examen magna cum laude, vilket innebär att han tillhörde de betygsmässigt bästa i sin avgångsklass. Efter detta påbörjade han studier vid ett masterprogram i statsvetenskap vid Claremont Graduate University, men hoppade av dessa studier efter ett år för att istället börja studera juristprogrammet vid Harvard Law School. Han avlade juristexamen (J.D.) vid Harvard Law School i juni 2002.

Han gick med i USA:s armé efter 11 september-attackerna. Mellan januari 2005 och juni 2010 tjänstgjorde han i infanteriet i USA:s armé. Han deltog i både Irakkriget och Afghanistankriget. Cotton dekorerades bland annat med Bronze Star. Efter militärkarriären arbetade han bland annat som juridisk konsult åt McKinsey & Company.

Cotton ställde upp i kongressvalet 2012 som kandidat för det republikanska partiet i Arkansas fjärde distrikt och besegrade demokraten Gene Jeffress. Han tillträdde ämbetet som ledamot av USA:s representanthus för delstaten Arkansas den 3 januari 2013.

USA:s senat 
I mellanårsvalet i USA 2014 utmanade Cotton den sittande senatorn Mark Pryor i Arkansas. Cotton fokuserade i sin kampanj på missnöjet mot USA:s dåvarande president Barack Obama. Cotton vann valet med 56,6 procent av rösterna. Den 6 januari 2015 svors han in som ledamot av USA:s senat för Arkansas.

Efter att republikanen Donald Trump vunnit presidentvalet 2016 diskuterades och övervägdes Cotton till posten som försvarsminister i Trumps kabinett. Det slutliga valet föll dock på James Mattis.

Referenser

Noter

Externa länkar

 

Ledamöter av USA:s senat från Arkansas
Ledamöter av USA:s representanthus från Arkansas
Alumner från Harvard College
Amerikanska jurister
Amerikanska republikaner
Personer från Yell County
Födda 1977
Levande personer
Män
Alumner från Harvard Law School
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Block (kortspel)

Block, även kallat paks, är ett kortspel som har konstruerats av amerikanen Phil Laurence. Spelets idé är att bilda block genom att efter vissa regler kombinera kort från handen med kort som ligger utlagda på bordet. Spelarna kan också stjäla block från varandra. Vid spelets slut poängvärderas blocken efter de ingående kortens olika valörer.

Referenser

kortspel
Belägringen av Karlshamn

Belägringen av Karlshamn ägde rum under mars 1677 under det Skånska kriget, som var en del av ett svenskt fälttåg efter slaget vid Lund i december 1676 som syftade till att återerövra de danskockuperade besittningarna i Skåne och Blekinge medan Karl XI:s huvudarmé hade vinterkvarter runt Vä.

Referenser

Externa länkar 
 Claes-Göran Isacson, Skånska kriget 1675-1679 2000 

1677 i Sverige
Karlshamns historia
Karlshamn
Karlshamn
Karlshamn
Krigsåret 1677
Stig Nihlén

Stig Alrik Algotsson Nihlén, född 22 april 1919 i Stockholm, död 27 januari 1994 i Bronxville, New York, USA, var en svensk militär (överste 1. graden).

Biografi
Nihlén avlade studentexamen i Uppsala 1938 och officersexamen 1941. Han blev fänrik vid Svea artilleriregemente (A l) 1941. Nihlén studerade vid Artilleriofficersskolan 1944 och Krigshögskolan 1948–1950. Han tjänstgjorde vid A 1 1941–1954, vid organisationsavdelningen vid arméstaben 1954, var kapten i generalstabskåren 1954–1957, tjänstgjorde vid Bodens artilleriregemente (A 8) 1957–1958 och vid planeringsavdelningen vid försvarsstaben från 1958. Nihlén blev major i generalstabskåren med placering vid försvarsstaben 1959, var förste lärare vid Militärhögskolan 1961–1964, överstelöjtnant vid generalstabskåren 1963 och tjänstgjorde vid A 8 1964–1965. Han var överste och chef för armélinjen vid Militärhögskolan 1966–1970, chef för Gotlands artillerikår (A 7) 1970–1974 och blev överste av 1:a graden 1974. Nihlén var sektionschef vid militärområdesstaben i Nedre Norrlands militärområde 1974–1977 samt stabschef och ställföreträdande chef för United Nations Emergency Force (UNEF) 1977–1979.

Nihlén var medlem av Timmermansorden. Han publicerade skrifter och översättningar av strategiska och politiska arbeten.

Stig Nihlén var son till direktören Algot Nihlén och Helfrid Lunderquist. Han var 1943–1978 gift med Margaretha Dyrssen, dotter till kammarherren Wilhelm Dyrssen och Elisabeth Swartz. Makarna var föräldrar till Elisabeth (född 1944), Carl-Gustaf (född 1947) och Harald (född 1950). År 1979 gifte han om sig med Maryrose S. MacMillan (1935–2018). Stig Nihlén är begravd på Bromma kyrkogård.

Utmärkelser 
  Riddare av Svärdsorden, 1960.
  Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1970.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1974.
 Centralförbundet för befälsutbildnings silvermedalj.
 Riksförbundet Sveriges lottakårers silvermedalj.
 Frivilliga Motorcykelkårens silvermedalj.
 Frivilliga Automobilkårens silvermedalj.
 Ryttarolympisk förtjänstmedalj.
 Svenska Röda Korsets silvermedalj.
 Svenska Blå Stjärnans silvermedalj.

Bibliografi

Källor

Noter

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1919
Avlidna 1994
Män
Dardanelle

Dardanelle är en av två administrativa huvudorter i Yell County i den amerikanska delstaten Arkansas. Den andra huvudorten i countyt är Danville.

Charles Portis roman Mod i barm utspelar sig på en farm i närheten av Dardanelle.

Kända personer från Dardanelle 
 Tom Cotton, politiker

Källor 

Orter i Arkansas
Yell County
Cory Gardner

Cory Scott Gardner, född 22 augusti 1974 i Yuma i Colorado, är en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s senat från 2015 till 2021. Innan dess var han ledamot av USA:s representanthus 2011–2015.

Gardner avlade 1997 kandidatexamen vid Colorado State University och 2001 juristexamen vid University of Colorado Law School. Gardner besegrade sittande kongressledamoten Betsy Markey i mellanårsvalet i USA 2010.

I mellanårsvalet i USA 2014 besegrade Gardner sittande senatorn Mark Udall.

Enligt Politico, "Gardner är tillförlitligt konservativ på de flesta andra frågor än invandring."

Under 2014, stödde National Rifle Association (NRA) Gardner och gav honom ett "A" betyg för att vara "den enda kandidaten i den här tävlingen som kommer att stödja rättigheter för Colorados laglydiga vapenägare och idrottsmän," enligt Chris W. Cox. Från och med 2017, har Gardner fått 3.8 miljoner dollar i donationer från NRA.

Som svar på masskjutningen i Las Vegas 2017, begärde Gardner att masskjutningen inte skulle "politiseras" och erbjöd tankar och böner till offren.

Enligt en nyligen opinionsundersökning från Morning Consult, är Cory Gardners godkännande betyg från och med januari 2017, 38 procent och hans icke-godkännande betyg är 37 procent. Gardner anses vara en av de mest sårbara senatorerna som söker omval år 2020. Gardner förlorade sitt omval år 2020 till John Hickenlooper, Colorados tidigare guvernör.

USA:s senat

Val

2014 
Gardner var den republikanska kandidaten till senaten och besegrade snävt sittande senatorn Mark Udall i valet, 48 procent till 46 procent.

2020 
Gardner kandiderar för omval 2020. Han har "på ett avgörande sätt bundit sitt omval till president Donald Trump." I februari 2020 rankade det politiska nyhetsbrevet Sabatos Crystal Ball valet "lutar demokratiskt". Gardner kommer möta demokraten John Hickenlooper, Colorados tidigare guvernör.

Referenser

Externa länkar

Ledamöter av USA:s senat från Colorado
Ledamöter av USA:s representanthus från Colorado
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Yuma County, Colorado
Födda 1974
Levande personer
Män
Alumner från Colorado State University
Henrik Berglind

Johan Henrik Berglind, född 23 juli 1897 i Skultuna församling, Västmanland, död 31 januari 1972 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk skolman.

Berglind avlade folkskollärarexamen i Uppsala 1918 och studerade därefter vid Stockholms högskola och Socialinstitutet. Han tjänstgjorde som folkskollärare i Nyköping 1919 och i Stockholm 1920-1933 och tjänstgjorde dessutom vid Stockholms borgarskola. Från 1933 var han chef för svenska skolradion och betydde mycket för dess utveckling. Tidvis var Berglind även chef för Sveriges radios folkbildningsverksamhet och biträdde som expert i 1940 års skolutredning. Han bedrev även skolhistoriska forskningar, skrev artiklar i pedagogiska frågor och redigerade flera bokserier, däribland Vår underbara värld.

Referenser

Noter

Källor
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Svenska lärare under 1900-talet
Födda 1897
Avlidna 1972
Män
Personer från Skultuna socken
Bergljot

Bergljot är en dikt av Bjørnstjerne Bjørnson med motiv ur Harald Hårdrådes saga i Heimskringla.

Den återger Bergljots sorg över sin makes död och hennes maning till hämnd på hans mördare. Dikten har i melodramatisk form tonsatts av Edvard Grieg.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Externa länkar 

Norska dikter
Bjørnstjerne Bjørnson
Gummihaj

Gummihaj (Mustelus antarcticus) eller Antarktisk hundhaj (svenskt handelsnamn) är en hajart som beskrevs av Günther 1870. Gummihajen ingår i släktet Mustelus och familjen hundhajar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

I genomsnitt är honor med en kroppslängd av 185,2 cm och en vikt av 24,8 kg längre och tyngre än hanar som är cirka 148,2 cm långa och 13,5 kg tunga.

Arten förekommer i havet vid södra Australien och Tasmanien. Den vistas i regioner som är upp till 350 meter djupa. Vanligen dyker gummihajen inte djupare än 80 meter.

Parningen sker vanligen i november och december eller i västra delen av utbredningsområdet fram till mars. Äggen kläcks redan inuti honans kropp och per tillfälle föds upp till 57 ungar. De är vid födelsen cirka 33 cm långa, väger ungefär 100 g och har gulesäcken kvar. Könsmognaden infaller för hanar efter fyra år och för honor efter fem år. Några exemplar blev 16 år gamla.

Arten har kräftdjur, små fiskar, havsmaskar och ibland bläckfiskar som föda. Fler individer som ofta har samma kön och storlek bildar en grupp. 

Gummihajen fiskas med fiskenät. Hela populationen antas vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Hundhajar
Mustelus
Max Elger

Max Christian Elger, född 24 november 1973 i Sollentuna, är en svensk politiker och nationalekonom. Han var mellan 2021 och 2022 Sveriges finansmarknadsminister. Mellan 2014 och 2021 var han statssekreterare.

Bakgrund 
Elger har en doktorsexamen i nationalekonomi från Handelshögskolan i Stockholm, med inriktning mot makroekonomi och tillväxtteori. Han har tidigare arbetat som utredningsekonom på Finanspolitiska rådet (2011–2012).

Politisk karriär 
Elgers karriär som politisk tjänsteman innefattar uppdrag som politisk sekreterare med ansvar för jobb och ekonomi inom Mona Sahlins stab och som politiskt sakkunnig på Finansdepartementet (2007–2011). Därefter tillträdde han som budgetchef hos Socialdemokraterna (2012–2014).
 
I oktober 2014 utsågs Elger till statssekreterare hos finansminister Magdalena Andersson. Till följd av regeringsombildningar har Elger haft tre olika uppdrag som statssekreterare, och ansvarade slutligen för ekonomisk politik och internationellt ekonomiskt samarbete. Elger lämnade uppdraget som statssekreterare den 30 november 2021 när han utsågs till statsråd med titeln finansmarknadsminister.

Referenser 

Svenska statssekreterare
Svenska nationalekonomer
Svenska socialdemokrater
Regeringen Andersson
Personer från Sollentuna
Födda 1973
Levande personer
Män
Violinkonsert (Tjajkovskij)

Pjotr Tjajkovskijs violinkonsert i D-dur, Op.35, skrevs 1878 och är en av de mest omtyckta violinkonserterna.

Instrumentation 
Violinkonserten är skriven för soloviolin och orkester bestående av 2 flöjter, 2 oboer, 2 klarinetter (A), 2 fagotter, 4 horn (F), 2 trumpeter (D), timpani och stråkar.

Form 
Konserten består av tre satser:
 Allegro moderato (D-dur)
 Canzonetta: Andante (G-moll)
 Finale: Allegro vivacissimo (D-dur)

Allegro moderato 

Satsen är i sonatform och kan delas in i en exposition, genomföring, rekapitulation (repris) och koda.

Expositionen börjar med ett orkesterintro i D-dur inleder konserten. Huvudtemat presenteras senare av violinen efter en kadensliknande melodislinga på fem takter. Efter ett mer intensivt parti med mycket skalor och treklanger introduceras det lugna och vackra sidotemat i A-dur. Stämningen intensifieras gradvis och bygger upp till huvudtemat spelas av orkestern.

Genomföringen inleds med ett tonartsbyte till C-dur där sedan huvudtemat bearbetas i soloviolinstämman. Därefter spelas huvudtemat i F-dur i orkestern som sedan bygger upp till kadensen. Kadensen börjar med virtousa treklanger i A-dur innan huvudtemat och sedan sidotemat bearbetas. 

Efter kadensen kommer orkestern in och rekapitulationen börjar med huvudtemat i D-dur. Sidotemat spelas därefter också i D-dur innan konserten avslutas med ett fartfyllt koda.

Canzonetta: Andante 
Andra satsen börjar med ett kort orkesterintro innan soloviolinen presenterar temat i g-moll. Efter det första temat kommer en mellandel i Ess-dur som leder över till g-moll då det första temat spelas igen. Satsen avslutas med en rad ackord i orkestern som leder in i tredje satsen.

Finale: Allegro vivacissimo 
Sista satsen börjar med ett pampigt orkesterintro varpå soloviolinen tar över och leder in till första temat i D-dur. Efter det första temat kommer en lite lugnare B-del i A-dur. Det första temat kommer sedan tillbaka och övergår i en C-del i F-dur som leder över till att B-delen kommer tillbaka i G-dur. Det första temat kommer senare tillbaka innan den pampiga avslutningen i D-dur.

Källor 

Tjajkovskij, Pjotr
Verk av Pjotr Tjajkovskij
Edward Berglund

Edward Salomon Berglund, född 8 juni 1871, 5 augusti 1961, var en svensk gruv- och järnexpert.

Berglund blev bergsingenjör 1900 och efter en mångsidig verksamhet som disponent och överingenjör vid Trollhättans elektrokemiska AB 1911-1918 föreståndare för Kommerskollegiums gruvkartekontor, från 1919 som 1:e ingenjör. Han var därutöver sekreterare i malmkommittén 1918-1923, ledamot av 1917 års mineralkommitté 1920-1923. Berglund fick även patent på ett flertal uppfinningar och var verksam som författare inom metallurgiska och närliggande ämnen.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Svenska uppfinnare under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1871
Avlidna 1961
Män
Fritjof Capra

Fritjof Capra, född 1 februari 1939, är en österrikiskfödd amerikansk fysiker. Capra är författare till flera böcker, bland annat Fysikens Tao (1975), The Turning Point (1982), The Web of Life (1996) och Hidden Connections (2002).

Bibliografi

På engelska 
 The Tao of Physics: An Exploration of the Parallels Between Modern Physics and Eastern Mysticism (1975)
 The Turning Point: Science, Society, and the Rising Culture (1982) 
 Green Politics (1984), som han skrev tillsamman med Charlene Spretnak
 Uncommon Wisdom (1988) 
 Belonging to the Universe: Explorations on the Frontiers of Science and Spirituality (1993), skriven ihop med David Steindl-Rast och Thomas Matus. 
 The Web of Life: A New Scientific Understanding of Living Systems (1996) 
 The Hidden Connections (2002) 
 The Science of Leonardo: Inside the Mind of the Great Genius of the Renaissance (2007).
 Learning from Leonardo: Decoding the Notebooks of a Genius (2013)
 The Systems View of Life (2014), skriven ihop med Pier Luigi Luisi

Män
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Österrikiska fysiker
Födda 1939
Levande personer
Forskare från Wien