Julie Myerson

Julie Myerson, ursprungligen Julie Susan Pike, född 2 juni 1960 i Nottingham, är en engelsk författare och kritiker. Hon har skrivit såväl skönlitteratur som facklitteratur, men är mest känd för att under två år ha skrivit en uppmärksammad anonym krönika i The Guardian under rubriken Living with Teenagers baserat på sin egen familj. Hon förekommer också som återkommande gäst i konstprogrammet Newsnight Review.

Biografi

Tidiga år
Myersons morföräldrar var en ungersk flykting och en religiös fanatiker, medan hennes farfar ägde en fabrik för kvinnounderkläder. Hon var den äldsta av tre döttrar. Hennes föräldrar tillhörde lägre medelklass, men hade ändå ganska gott om pengar. Under uppväxten tittade hon ibland på skräckfilmer, en passion som hon delade med sin far. Modern har Myerson beskrivit som blyg. Under barndomen var även Myerson enligt sig själv blyg, men hon brevväxlade med Daphne du Maurier, som också gjorde hennes dröm om att bli författare mer realistisk.

Föräldrarna skilde sig som ovänner när Myerson var 12 år gammal. Fadern försköt sin dotter strax därefter. Hennes mor blev tillsammans med en annan man, som Myerson betraktade som en "underbar man" som senare lämnade modern för en annan kvinna och slutade att höra av sig. Hennes biologiska far begick självmord strax innan Myerson fick sitt andra barn, men Myerson menar att hon redan hade formats i sitt skrivande och att det inte påverkade hennes texter. Hon har skrivit om det hela i sin debutbok, Sleepwalking.

Utbildning och yrkesliv
Myerson studerade engelska vid Universitetet i Bristol. Därefter gick hon en kurs som sekreterare och började arbeta för National Theatre. Där träffade hon sin blivande make, regissören Jonathan Myerson, som hon snart fick tre barn med.

Hon har skrivit familjekrönikor för The Independent och om hus och heminredning för Financial Times. Myerson var återkommande kritiker i det brittiska konstprogrammet Newsnight Review, som sändes på BBC Two.

Living with Teenagers
2007 började Myerson att publicera en återkommande anonym krönika i The Guardian; enbart två personer på tidningen visste att det var Myerson som låg bakom den. Krönikan, som handlade om en mor till tre tonårsbarn, fick snabbt många läsare. Krönikan blev senare en bok. Bland annat beskrev krönikorna hur hennes tonårige son blivit beroende av cannabis-varianten skunk. Myerson förnekade att hon stod bakom krönikan inför sina barn. Efter att hennes bok The Lost Child kommit ut 2009 ökade emellertid ryktena. Hennes tonårige son blev därför retad i skolan. När det stod klart att Myerson inte hade annat val erkände hon att det var hon som stod bakom krönikorna, varpå The Guardian tog bort dem från sin webbplats för att skydda barnens privatliv. Såväl krönikorna och boken The Lost Child gjorde att Myerson fick kritik för att vara en dålig mor. Andra menade dock att Myerson gjorde rätt genom att tvinga sonen att konfrontera sitt beroende.

Tiden efter krisen 
De första fyra åren efter avslöjandet genomgick Myerson en kris, och hon slutade att göra direktsänd radio, men hon lyckades ändå skriva boken Then (2011), som handlar om en mors skuld efter att ha dödat sitt barn.

Författarskap
Myersons romaner är vanligtvis ganska mörka med en dragning åt det övernaturliga. Hennes första bok, Sleepwalking, skrevs under fyra månader och publicerades 1994. Den kretsar kring en kvinna vars far begår självmord medan kvinnan är gravid, vilket leder till att hon inleder ett förhållande. Boken nominerades till John Llewellyn Rhys-priset.

I hennes andra bok, The Touch som kom 1996, försöker en grupp ungdomar hjälpa en luffare som predikar fundamental kristendom och som vänder sig emot dem. Me and the Fat Man släpptes 1999, i boken blir huvudpersonen, servitrisen Amy, prostituerad. En av hennes kunder visar sig ha en gemensam bakgrund med henne, men någon ljuger och döljer brott som begåtts. Laura Blundy kom 2001 och utspelar sig under den viktorianska eran. Den är Myersons egen favoritbok. Something Might Happen publicerades 2003 och handlar om ett mord i en kuststad i Suffolk. Romanen nominerades till Bookerpriset. 

Hon har också skrivit boken Home, som handlar om alla familjer som tidigare bott på samma adress som hennes familj, den kom 2004.

Helen Dunmore, Jeanette Wintersons och Myerson accepterade på förfrågan en utmaning från Hammer Films, att skriva varsin psykologisk skräckberättelse. Myeson var sist ut och resultatet blev The Quickening som publicerades 2013.

The Stopped Heart släpptes 2016 och utspelar sig på två tidsplan med 100 års mellanrum, efter att två föräldrar förlorar sina barn.

Priser och utmärkelser
 1994 Mail on Sunday/John Llewellyn Rhys Prize (finalist) för Sleepwalking
 2005 International IMPAC Dublin Literary Award (finalist) för Something Might Happen
 2005 WH Smith Literary Award (finalist) för Something Might Happen
 2017 The New Angle Prize (finalist) för Stopped heart

Bibliografi

Romaner
 Sleepwalking, Picador, 1994, 
 Översatt till nederländska av Babet Mossel: Schemerwereld, Anthos, 1994, 
 Översatt till tyska av Irene Aeberli: Mondflimmern, München Goldmann, 1995, 
 Översatt till danska av Poul Bratbjerg Hansen: Søvngængere, Gyldendal, 1995, 
 Översatt till norska av Kjell Olaf Jensen:Søvngjengere, Aventura cop, 1996, 
 Översatt till japanska av Watanabe Sachie: スリープウォーキング / Surīpūōkingu, 河出書房新社, 
 The Touch, Doubleday, 1996, 
 Översatt till nederländska av Irma van Dam: De aanraking, Anthos, 1996, 
 Översatt till tyska av Sabine Schwalbe och Lilian Greeven: Die Berührung, München Goldmann, 1999, 
 Översatt till hebreiska av Idit Paz: ha-Magaʻ, Or Yehudah : Hed artsi, 760, 2000
 Me and the Fat Man 4th Estate, Limited, 1998, 
 Översatt till svenska av Rebecca Alsberg: Den fete och jag, Tivoli, 1999, 
 Äversatt till danska av Annelise Ebbe: Mig og den tykke mand, Erlandsen Media Publishing, 1999, 
 Översatt till tyska av Sabine Schwabe: Ich und der Dicke, München Goldmann, 1999, 
 Översatt till nederländska av C.M.L. Kisling: Ik en de dikke man, Archipel cop, 2005, 
 Laura Blundy, Fourth Estate, 2000, 
 Översatt till tyska av Sabine Maier-Längsfeld: Die Frau mit den Lilienknochen, München Zürich Piper, 2003, 
 Something Might Happen Jonathan Cape, 2003, 
 Översatt till tyska: Etwas könnte geschehen, Berlin Verlag Taschenbuch, 2004, 
 Översatt till nederländska av Hankie Bauer: Hier gebeurt nooit wat, Muntinga Pockets, 2005, 
 Översatt till italienska av Angela Tranfo: Può sempre succedere, Einaudi, 2005, 
 Översatt till polska av Violetta Dobosz: Coś się stanie, Wydawnictwo Crime & Thriller, 2007, 
 The Story of You, Jonathan Cape, 2006, 
 Översatt till nederländska av Nelly Bakhuizen: Jouw verhaal, Archipel, cop. 2006, 
 Översatt till italienska av Giovanna Granato: Storia di te, Einaudi, 2007, 
 Out of Breath, Jonathan Cape, 2008, 
 Översatt till tyska av Gaby Wurster: Wie außer Atem, Bloomsbury, 2008, 
 Then, Vintage, 2011, 
 The Quickening, Hammer, 2013, 
 The Stopped Heart, Jonathan Cape, 2016,

Facklitteratur
 Home, The Story of Everyone Who Lived In Our House, Flamingo, 2004, 
 Not A Games Person, Yellow Jersey Press, 2005, 
 Living with Teenagers: One Hell of a Bumpy Ride, Headline Publishing Group, 2009, 
 The Lost Child, Bloomsbury, 2009,

Originalcitat

Källor

Externa länkar
 Myerson i en intervju av sitt förlag på Youtube
 Presentation på British Council

Födda 1960
Levande personer
Brittiska journalister
Brittiska författare
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Kvinnor
Personer från Nottingham
Alumner från universitetet i Bristol