kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Uddevalla distrikt

Uddevalla distrikt är ett distrikt i Uddevalla kommun och Västra Götalands län. 

Distriktet ligger i och omkring Uddevalla.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av området som före 1971 utgjorde Uddevalla stad av vari Bäve socken införlivades 1945. 

Området motsvarar den omfattning Uddevalla församling hade 1999/2000 och fick 1974 efter utbrytning av Bäve församling som då fick en annan omfattning än den församling med det namnet som fanns till 1945.

Referenser

Noter

Indelningar i Uddevalla kommun
distrikt i Västra Götalands län
Bäve distrikt

Bäve distrikt är ett distrikt i Uddevalla kommun och Västra Götalands län. 

Distriktet ligger nordväst om och i nordvästra Uddevalla. Distriktet är befolkningsmässigt landskapets största.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av området som före 1971 utgjorde Uddevalla stad av vari Bäve socken införlivades 1945. 

Området motsvarar den omfattning Bäve församling hade 1999/2000 och fick 1974 efter utbrytning ur Uddevalla församling. Vid utbrytningen fick församlingen en annan omfattning än den församling med det namnet som fanns till 1945.

Referenser

Noter

Indelningar i Uddevalla kommun
distrikt i Västra Götalands län
Tavelsjö distrikt

Tavelsjö distrikt är ett distrikt i Umeå kommun och Västerbottens län. Distriktet ligger omkring Tavelsjö i södra Västerbotten.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av området som Umeå stad omfattade till 1971, en del som före 1965 utgjorde en del av Umeå socken.

Området motsvarar den omfattning Tavelsjö församling hade 1999/2000 och fick 1963 efter utbrytning ur Umeå landsförsamling.

Tätorter och småorter
I Tavelsjö distrikt finns en tätort och sex småorter.

Tätorter
Tavelsjö

Småorter
Haddingen
Kroksjö
Lyckebo
Mickelträsk
Rödånäs
Rödåsel

Referenser

Noter

Indelningar i Umeå kommun
Distrikt i Västerbottens län
Tegs distrikt

Tegs distrikt är ett distrikt i Umeå kommun och Västerbottens län. Distriktet omfattar de södra delarna av tätorten Umeå (stadsdelen Teg, inklusive Böleäng) samt ett område söderut och västerut kring tätorterna Röbäck, Stöcke, Stöcksjö och Yttersjö i södra Västerbotten.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av området som Umeå stad omfattade till 1971, en del som före 1965 utgjorde en del av Umeå socken.

Området motsvarar den omfattning Tegs församling hade 1999/2000 och fick 1963 efter utbrytning ur Umeå landsförsamling.

Tätorter och småorter
I Tegs distrikt finns fem tätorter och 20 småorter.

Tätorter
Röbäck
Stöcke
Stöcksjö
Umeå (del av)
Yttersjö

Småorter
Ansmark
Bjännsjön
Degernäs
Dingnäset
Djäkneböle
Djupviken (del av)
Hössjö (norra delen)
Hössjö (västra delen)
Hössjö (östra delen)
Innersjö och Mellansvartbäck
Klabböle
Kläppen
Nerbyn
Sand
Sjömyran
Skravelsjö
Ström
Strömbäck
Svedjan
Tuppliden

Referenser

Noter

Indelningar i Umeå kommun
Distrikt i Västerbottens län
Umeå landsdistrikt

Umeå landsdistrikt är ett distrikt i Umeå kommun och Västerbottens län. Distriktet omfattar stadsdelarna Grisbacka, Backen och Umedalen samt ett område nordväst om Umeå i södra Västerbotten.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av området som Umeå stad omfattade till 1971, en del som före 1965 utgjorde en del av Umeå socken.

Området motsvarar den omfattning Umeå landsförsamling hade 1999/2000 och fick 1963 efter utbrytningar.

Tätorter och småorter
I Umeå landsdistrikt finns sju tätorter och åtta småorter.

Tätorter
Brännland
Flurkmark
Hissjö
Kassjö
Sörfors
Umeå (del av)
Överboda

Småorter
Baggböle
Brattby
Flurkmark (västra delen)
Gubböle
Håkmark
Kåddis (västra delen)
Kåddis (östra delen)
Norrfors

Referenser

Noter

Indelningar i Umeå kommun
Distrikt i Västerbottens län
Viinijärvi

Viinijärvi är en sjö i kommunerna Polvijärvi Libelits och Outokumpu i landskapet Norra Karelen i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Arean är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Den ligger omkring 13 kilometer nordväst om Joensuu och omkring 350 kilometer nordöst om Helsingfors.

Källor 

Insjöar i Norra Karelen
Insjöar i Finland större än 100 kvadratkilometer
Viinijärvi
Rannu

Rannu är en småköping () i Estland.   Den ligger i Rannu kommun i landskapet Tartumaa, i den sydöstra delen av landet,  km sydost om huvudstaden Tallinn. Rannu ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Geografi 
Terrängen runt Rannu är platt. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km sydost om Rannu. Runt Rannu är det glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Elva,  km öster om Rannu. Omgivningarna runt Rannu är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet.

Klimat 
Trakten ingår i den hemiboreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är februari, med  °C.

Kommentarer

Källor 

Orter i Tartumaa
Småköpingar i Estland
Ålidhems distrikt

Ålidhems distrikt är ett distrikt i Umeå kommun och Västerbottens län. Distriktet omfattar de sydöstra delarna av tätorten Umeå samt ett område österut kring tätorten Innertavle i södra Västerbotten

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av det område som till 1971 utgjorde Umeå stad.

Området motsvarar den omfattning Ålidhems församling hade 1999/2000 och fick 1998 efter utbrytning av Umeå Maria församling.

Tätorter och småorter
I Ålidhems distrikt finns två tätorter och två småorter.

Tätorter
Innertavle
Umeå (del av)

Småorter
Sillviken
Yttertavle

Bilder

Referenser

Noter

Indelningar i Umeå kommun
Distrikt i Västerbottens län
Umeå Maria distrikt

Umeå Maria distrikt är ett distrikt i Umeå kommun och Västerbottens län. Distriktet omfattar de östra delarna av tätorten Umeå (stadsdelarna Mariehem, Marieberg, Mariedal, Mariestrand, Marielund och Nydalahöjd samt ett område österut kring byn Anumark i södra Västerbotten.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av det område som till 1971 utgjorde Umeå stad.

Området motsvarar den omfattning Umeå Maria församling hade 1999/2000 och fick 1998 efter utbrytning ur Ålidhems församling.

Tätorter och småorter
I Umeå Maria distrikt finns en tätort men inga småorter.

Tätorter
Umeå (del av)

Referenser

Noter

Indelningar i Umeå kommun
Distrikt i Västerbottens län
M712 Copperhead

M712 Copperhead är en precisionsstyrd artillerigranat i kaliber 155 mm som började tillverkas i USA under 1970-talet. Det var det första precisionsstyrda vapen som kunde avfyras av artilleri.

Utveckling
I början av 1970-talet började USA att överge tanken på att ett nytt storkrig i Europa nödvändigtvis behövde utkämpas med kärnvapen. Man började därför utveckla flera olika konventionella vapen för att möta ett sovjetiskt pansaranfall, bland annat pansarvärnsroboten TOW och stridsvagnen M1 Abrams. Även flera vapen utvecklades för att med indirekt eld kunna bekämpa pansar, bland dem M712 Copperhead.

Eftersom granaten utnyttjar sig av laserstyrning behöver en eldledare se och belysa målet med laser för att granaten ska träffa. Vid klart väder kan granaten då upptäcka målet redan på  meters avstånd, men vid låga moln och dålig sikt upptäcker granaten målet för sent och hinner inte styra in mot det. För att motverka det så försågs granaten med utfällbara fenor som gör att den kan glidflyga sista sträckan mot målet. Hastigheten vid glidflygning blir lägre och gör att granaten hinner styra in mot ett mål på kortare avstånd än vid ballistisk bana.

Systemet fungerade men visade sig vara både dyrare och ha sämre tillförlitlighet mot rörliga mål än laserstyrda bomber. Klustergranater liknande den svenska BONUS visade sig också ha större effektivitet mot pansarförband eftersom de kunde sättas in snabbare och dessutom var ett yttäckande vapen i stället för ett precisionsvapen.

Användning
Under Kuwaitkriget avfyrades runt 90 stycken Copperhead-granater mot olika nyckelmål, framför allt mot luftvärnsbandvagnar för att breda väg för flygunderstöd. Metoden att avlossa två granater mot samma mål gjorde att tillförlitligheten trots allt blev relativt hög. Även under Irakkriget användes Copperhead-granater.

Se även
XM982 Excalibur
Bofors BONUS
2K25 Krasnopol
Pansarsprängvinggranat m/94

Källor

Artilleriammunition
Pansarvärnsvapen
Amerikansk krigsmateriel under kalla kriget
Amerikanska robotvapen
Martin Marietta Corporation
Umeå stadsdistrikt

Umeå stadsdistrikt är ett distrikt i Umeå kommun och Västerbottens län. Distriktet som befolkningsmässigt är Norrlands största omfattar de centrala delarna av tätorten Umeå samt ett område norrut kring tätorten Ersmark i södra Västerbotten.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av det område som till 1971 utgjorde Umeå stad.

Området motsvarar den omfattning Umeå stadsförsamling hade 1999/2000 och fick 1971 efter utbrytning av Ålidhems församling.

Tätorter och småorter
I Umeå stadsdistrikt distrikt finns två tätorter och två småorter.

Tätorter
Ersmark
Umeå (del av)

Småorter
Fäbodåkern
Fällforsån

Referenser

Noter

Indelningar i Umeå kommun
Distrikt i Västerbottens län
Kils gård

Kils gård (även Kihls gård) är en herrgård vid Graningevägen i kommundelen Boo i Boo socken i Nacka kommun. Nuvarande huvudbyggnad och flyglar fick sitt utseende i empir på 1820-talet under generalmajoren Louis Marie de Camps. Kils gård gav tätorten Kil och Kilsviken sina namn. Enligt Stockholms läns museum representerar Kils gård med flyglar och ekonomibyggnader ”ett stort kulturhistoriskt värde”.

Historik

Redan år 1324 omnämns gården. På 1500-talet lydde Kil under Boo gård, Velamsund och Kummelnäs. Kil brändes ner i samband med rysshärjningarna 1719. Efter kort tid var gården dock återuppbyggd igen. Under slutet av 1700-talet brukades gården av kamreren Emanuel Wibom.

Den idag välbevarade gårdsbebyggelsen fick sitt nuvarande utseende när generalmajoren Louis Marie de Camps köpte Kil 1824. Han lät bygga om anläggningen i stram empir och levde här till sin död 1844.   Efter honom ägdes stället av den italienska greven Guido d'Eriezzo som förvärvade Kil 1852. Han friköpte gården som då blev en självständig enhet. 

Bland senare ägare märks pappershandlaren Edvard Schneidler och greven Otto Cronstedt. Huvudbyggnaden och flyglarna blev ombyggda ett flertal gånger, bland annat 1910 av arkitekten Sigge Cronstedt då den utbyggda salen mot trädgården tillkom. Gården ägs idag av ättlingar till greve Otto Cronstedt, men huvuddelen av omkringliggande markområde styckades av och såldes på 1960-talet. Till gården hörde även en väl bevarad lada som står vid Graningevägen strax söder om Kil. 

Även Fiskartorpet vid Kilsviken hörde till gården. Det var en timrad enkelstuga med brygga och sjöbod som beboddes ända till 1970-talet av yrkesfiskare. I slutet av 1970-talet försvann den under Kilsbron. Numera återstår bara en överväxt husgrund, ett par stenkistor och en trasig fiskebåt på land efter torpet. Själva torpet har flyttats och återuppförts vid Velamsund av Boo hembygdsförening.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 Kil i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883

Byggnader och anläggningar i Nacka kommun
Herrgårdar i Uppland
Boo
Enare kyrkby

Enare (, , ) är en kyrkby och tätort i kommunen med samma namn i Lappland i Finland. Det är hemort för Sametinget och för samemuseet Siida och är därmed centrum för samekulturen i Finland och framför allt för enaresamerna.

Enare by ligger vid sydvästra stranden av Enare träsk, Finlands tredje största sjö, cirka 37 kilometer nordväst om Enare kommuns centralort Ivalo, vid utloppet av Juutuanjoki. Riksväg 4 (Europaväg 75) går genom byn.

Pielpajärvi ödemarkskyrka, byggd 1760 och därmed en av de äldsta bevarade byggnaderna i finska Lappland, ligger knappt tio kilometer från den nuvarande kyrkbyn, vid platsen för enaresamernas tidigare vinterviste.

Befolkningsutveckling

Källor

Noter

Externa länkar 

Enare kommun
Tätorter i Finland
Marie Mejzlíková II

Marie Mejzlíková II (gift Majerová), född 13 december 1903 i Prag, död 1994, var en tjeckoslovakisk friidrottare med längdhopp och kortdistanslöpning som huvudgren. Mejzlíková var världsrekordhållare och blev guldmedaljör vid den första ordinarie damolympiaden 1922 och var en pionjär inom damidrott.

Vid samma tid fanns ytterligare en friidrottare med samma namn, dessa skiljs vanligen åt som Marie Mejzlíková II och Marie Mejzlíková I född 1903).

Biografi
Marie Mejzlíková föddes 1903 i dåvarande Tjeckoslovakien, i ungdomstiden blev hon intresserad av friidrott.

Den 21 maj 1922 satte hon sitt första världsrekord i löpning stafett 4 x 100 meter (med Marie Mejzlíková I, Marie Jirásková och Marie Bakovská), detta blev även det första officiella världsrekordet i stafett för damer.

Den 5 augusti 1922 satte hon även sitt första individuella världsrekord på löpning 100 meter på 13,6 sekunder vid tävlingar i Prag, även detta blev det första officiella världsrekordet. Den 13 maj 1923 matchade hon Mary Lines nya världsrekord på 12,8 sekunder vid tävlingar i Prag.

Den 6 augusti 1922 satte hon sitt första världsrekord i längdhopp vid tävlingar i Prag, detta blev det första officiella världsrekordet i längdhopp. Den 23 september 1923 förbättrade hon sitt världsrekord i längdhopp åter vid tävlingar i Prag

Den 20 augusti 1922 deltog hon vid den första damolympiaden i Paris, under idrottsspelen vann hon guldmedalj i löpning 60 meter och silvermedalj på 100 yards samt bronsmedalj i stafettlöpning 4 x 110 yards (med Mejzlíková II, Bozena Srámková, Marie Mejzlíková I och Marie Jirásková).

Senare gifte hon sig och drog sig tillbaka från tävlingslivet, Mejzlíková dog i augusti 1994.

Referenser

Externa länkar
 Bilder på Marie Mejzlíková
 Bild Marie Mejzlíková 60 metersloppet Damolympiaden 1922
 Bild på den tjeckoslovakiska truppen vid öppningsceremonin Damolympiaden 1922

Tjeckiska idrottare under 1900-talet
Tjeckiska kortdistanslöpare
Tjeckiska medeldistanslöpare
Tjeckiska längdhoppare
Världsrekord
Världsrekordhållare på 100 meter löpning
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Världsrekordhållare i längdhopp
Födda 1903
Avlidna 1994
Kvinnor
John Buckett

John Buckett kan syfta på bland andra:

 John Buckett, fotbollstränare verksam i Grekland på 1930-talet
 John S. Buckett, amerikansk lepidopterolog
Aspö distrikt, Södermanland

Aspö distrikt är ett distrikt i Strängnäs kommun och Södermanlands län. Distriktet omfattar den norra delen av Tosterön (inklusive Aspön), den östra delen av Märsön, Oknön samt ett antal mindre kringliggande öar i Mälaren. Större delen av distriktet ligger i Södermanland medan den östra delen (området kring Oknön) ligger i Uppland.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av Aspö socken i Strängnäs kommun.

Området motsvarar den omfattning Aspö församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Strängnäs kommun
distrikt i Södermanlands län
Centralkommittén för svenskt tekniskt bistånd till mindre utvecklade områden

Centralkommittén för svenskt tekniskt bistånd till mindre utvecklade områden var ett statligt samarbetsorgan med svenska folkrörelser om genomförande av utvecklingsbistånd.
 
Centralkommittén bildades 1952 initiativ av regeringen och byggde upp den första centrala administrationen för u-hjälp i Sverige. Kommittén leddes av Axel Gjöres och hade ett sekretariat på Svenska institutet med Sixten Heppling (1919-2011) som chef.

Centralkommittén hade tre huvudsakliga uppgifter:
 
att hålla sig à jour med andra länders och internationella organs biståndsverksamhet
att se över vilka insatser Sverige borde göra samt samordna dessa insatser
att bidra till en opinionsbildning kring utvecklingssamarbetet och biståndet.

Centralkommittén ersattes 1962 av det statliga organet Nämnden för internationellt bistånd, vilket i sin tur ersattes av myndigheten SIDA 1965.

Se även
 Sveriges biståndshistoria

Källor
Ulf Rundin: Valet av mottagarländer för svenskt bistånd 1950-1990, Stockholms universitet, Historiska institutionen 2002

Noter

Bibliografi
 Per Åke Nilsson: Svenskt bistånd till den tredje världen: dess uppkomst under 1950-talet: en studie av SIDA:s och NIB:s föregångare: Centralkommittén för svenskt tekniskt bistånd till mindre utvecklade områden,  Hammerdal Förlag & Reportage 2004, 

Organisationer bildade 1952
Organisationer upplösta 1962
Svenska statliga biståndsorganisationer
Törmänen

Törmänen är en ort i Enare kommun i landskapet Lappland i Finland. Törmänen utgjorde en tätort () vid folkräkningen 1980. Törmänen utgör numera en del av tätorten Teponmäki.

Törmänen ligger strax söder om Ivalo och vid orten ligger Ivalos flygplats.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Tidigare tätorter i Finland
Enare kommun
Allan Edebäck

Anton Allan Sigvald Edebäck, född den 31 juli 1907 i Falköping, död 28 september 1993 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk militär. 

Edebäck blev fänrik 1929, kapten 1940, major 1947, överstelöjtnant 1951, överste 1956 och överste av första graden 1962. Han var chef för den svenska delegationen vid Neutrala nationernas övervakningskommission 1958–1959. Edebäck genomgick Artilleri- och ingenjörhögskolans högre kurs 1938, blev fortifikationsofficer vid V. militärområdet 1942, fortifikationsbefäl i Karlskrona 1948, sektionschef vid fortifikationsförvaltningen 1950, fortifikationsbefäl i Vaxholm 1951, fortifikationsofficer vid IV. militärområdet 1956, chef för fortifikationsförvaltningens befästningsbyrå 1961 och var chef för fortifikationskåren och inspektör över rikets befästningar 1963–1967.

Hans dotter är förutvarande justitierådet Inger Nyström (född 1936).

Utmärkelser 

   Riddare av Svärdsorden, 1948.
   Riddare av Vasaorden, 1952.
   Kommendör av Svärdsorden, 10 november 1962.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 22 november 1965.

Källor

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska fortifikationsofficerare
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Falköping
Födda 1907
Avlidna 1993
Män
Thor Lagerheim

Thor Olof Elias Lagerheim, född den 3 maj 1875 i Stockholm, död där den 27 november 1953, var en svensk friherre och militär. Han var son till major Elias Lagerheim och Anna Heijkenskjöld.

Lagerheim blev underlöjtnant 1896, löjtnant 19000, kapten vid generalstaben 1906, major 1916, överstelöjtnant 1918, överste i armén 1926. Han var chef för Vendes artilleriregemente 1928–1932. Lagerheim blev riddare av Svärdsorden 1917 och kommendör av andra klassen av samma orden 1929.

Källor 
 
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska friherrar
Kommendörer av andra klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Födda 1875
Avlidna 1953
Män
Thor
Pyren

Pyren är ett polycykliskt, aromatiskt kolväte, bestående av fyra kondenserade bensenringar, och bildar i rent tillstånd färglösa kristaller. Det har smältpunkt 150 °C.

Pyren är, till skillnad från bensopyren och många andra polycykliska aromatiska kolväten, inte cancerogent.

Förekomst
Pyren finns i små mängder (0,2 %) i stenkolstjära.

Användning
Pyren kan användas som en mellanprodukt inom färgindustrin. Det används även som probmolekyl i fluorescensspektroskopi.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1979
Svensk uppslagsbok, Band 23, 1963

Polycykliska aromatiska kolväten
John Varley (konstnär)

John Varley, född 1778, död 1842, var en engelsk målare. Han var bror till Cornelius Varley (1781-1873) och William Fleetwood Varley (1785-1856), som också var målare. Alla tre målade huvudsakligen landskap.

Tillsammans med brodern Cornelius, William Frederick Wells och några andra målare grundade han 1804 Society of Painters in Water Colours, som idag heter Royal Watercolour Society.¨

Galleri

Källor 
 

Engelska landskapsmålare
Brittiska målare under 1800-talet
Födda 1778
Avlidna 1842
Män
Ugglan
Call of the Wild

Call of the Wild kan syfta på:

 Call of the Wild (musikalbum av D-A-D) – ett musikalbum med den danska gruppen Disneyland After Dark
 Call of the Wild (film, 2009) – en amerikansk långfilm från 2009 med Christopher Lloyd
 Call of the Wild (film, 2019) – en amerikansk animerad film från 2019
 Call of the Wild (musikalbum av The Amboy Dukes), 1973
 Call of the Wild (musikalbum av Lee Aaron), 1985
Jonas Johansson Dryander

Jonas Johansson Dryander, född omkring 1670, död 1707 i Frankrike, var en svensk diplomat. Han var sonson till Jonas Erici Dryander.

Jonas Dryander var son till kyrkoherden i Alsheda Johannes Jonae Dryander. Han blev student vid Uppsala universitet 1686 och filosofie magister där 1692. Han skall enligt vissa uppgifter därefter även studerat utomlands. Från 1698 fungerade han som föreläsare i Uppsala. Han sökte 1703 professorstjänsten i logik vid universitetet, men erhöll den inte. Istället utsågs han 1706 till kommissionssekreterare i Paris. Han hade där stora planer på avancemang inom diplomatkåren, men avled kort därefter. Dryander är främst känd för sitt arbete om Karl XII, Kort uttåg af kong Carl then XII:tes historia ursprungligen författat på franska men översatt till svenska av U. Å Block 1709. Dryander innehade ett ansenligt bibliotek, som han senare sålde till Josias Cederhielm.

Källor 

Svenska diplomater under 1600-talet
Födda 1600-talet
Avlidna 1707
Män
Karl Ekman (präst)

Karl Gustaf Ekman, född den 30 oktober 1877 i Uppsala, död den 12 augusti 1952, var en svensk präst. Han var son till Fredrik Ekman och bror till Elsa Ekman-Eurén.

Efter studier i Uppsala student där (inskriven i Göteborgs nation) höstterminen 1896. Han avlade teologisk-filosofisk examen 1897, teoretisk teologisk examen 1901, praktisk teologisk examen 1902 och folkskollärarexamen 1902. Ekman prästvigdes 1903, blev efter åldersdispens kyrkoherde i Forsmark 1906, domkyrkovicepastor i Uppsala 1911, tillika komminister 1917, kyrkoherde i Solna 1925, slottspastor vid Ulriksdals slottskapell samma år, tjänstgörande extra ordinarie hovpredikant 1932 och kontraktsprost 1938. Han var suppleant i direktionen för prästerskapets änke- och pupillkassa sedan 1926. Ekman är begravd på Solna kyrkogård.

Utmärkelser
  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 90-årsdagen, 1948.
  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen, 1928.
  Ledamot av Nordstjärneorden, 1939.
  Ledamot av Vasaorden, 1934.

Källor 
 
 
 Karl Gustaf Ekman på Gravar.se

Noter

Svenska hovpredikanter
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1900-talet
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 90-årsdagen
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen
Ledamöter av Nordstjärneorden
Ledamöter av Vasaorden
Präster från Uppsala
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1877
Avlidna 1952
Män
Fredrik Ekman

Fredrik Ekman kan syfta på bland andra:

 Fredrik Ekman (1839–1927), svensk präst
 Fredrik Ekman (född 1965), svensk författare
Konnivesi

Konnivesi är en sjö i kommunerna Heinola och Itis i landskapen Päijänne-Tavastland och Kymmenedalen i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Arean är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Den ligger omkring 26 km nordöst om Lahtis, omkring 81 km nordväst om Kotka och omkring 120 km nordöst om Helsingfors. Heinola ligger vid nordvästligaste delen av sjön.

Källor 

Insjöar i Päijänne-Tavastland
Insjöar i Kymmenedalen
Insjöar i Finland större än 10 kvadratkilometer
Heinolas natur
Itis natur
Länkning (mekanik)

En mekanisk länkning är en hopsättning av kroppar som är kopplade för att hantera krafter och rörelse. En kropps, eller länks, rörelse studeras med geometri och länken anses vara styv. Kontakterna mellan länkar antas ge ideal rörelse – ren rotation eller glidning till exempel – och kallas leder. En länkning som modelleras som ett nätverk av styva länkar och ideala leder kallas för en kinematisk kedja.

Referenser

Mekanik