kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Van Wyck Brooks

Van Wyck Brooks, född 16 februari 1886, död 2 maj 1963, var en amerikansk kritiker.

Brooks studerade vid Harvard University 1904–1908 och verkade senare som journalist, kritiker, översättare och utgivare och utövade ett stort inflytande på det litterära livet i USA. 1920-1924 utgav han tidskriften The Freeman. Brooks, som i politiskt avseende var socialist började på 1940-talet vända sig bort från modernistiskt författarskap och kritisera författare som Marcel Proust, James Joyce och T.S. Eliot. Bland hans arbeten märks The wine of the puritans (1909), The malady of the ideal (1913), John Addington Symonds (1914), The World of H. G. Wells (1915), America's coming-of-age (1915), Letters and leadership (1918), The ordeal of Mark Twain (1920, ny omarbetad upplaga 1933), The pilgrimage of Henry James (1925), Emerson and others om Ralph Waldo Emerson (1927), Life of Emerson (1932, ny upplaga 1934), Sketches in criticism (1932), Three essays in America (1934), The flowering of New England (1936), New England: Indian summer (1940), On literature today (1941), The opinions of Oliver Allston (1941) där han direkt framförde sina egna åsikter om litteratur, konst och politik, samt The world of Washington Irving (1944).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Amerikanska journalister
Amerikanska författare
Födda 1886
Avlidna 1963
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Harvard University
Per Enarsson

Per "Pelle" Enar Enarsson, född 1 maj 1967, är en svensk diplomat.

Enarsson växte upp i Kenya med föräldrar som arbetade med bistånd. Han inledde sin yrkesbana på Miljödepartementet 1994. Han har tjänstgjorde på FN-representationen i New York, vid ambassaden i London och på UD:s enheter för internationellt respektive globalt samarbete. Vidare har han tjänstgjort på FN:s miljöprogram i Nairobi och för Europeiska utrikestjänsten (EEAS) i Bryssel där han hade ansvar för Georgien på EEAS:s avdelning MD3B2 som hanterar de bilaterala kontakterna med länderna i Östra partnerskapet. Därefter var han kabinettschef för EU:s särskilda representant till Afrikas horn. Fram till 2015 tjänstgjorde han på UD:s planeringsstab. Enarsson är sedan den 12 februari 2015 ambassadör i Asmara med stationering i Stockholm.

Enarsson är gift med ambassadören Anna-Karin Eneström och tillsammans har de två barn.

Referenser

Män
Födda 1967
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Eritrea
Svartsjöviken

Svartsjöviken är en smal och grund vik av Mälaren på Färingsö i Ekerö kommun. Vid nordöstra sidan av viken ligger Svartsjö slott och slottspark. Mellan åren 2001 och 2008 genomfördes en omfattande restaurering av vikens strandängar. Svartsjöviken har mycket höga naturvärden och är en viktig plats för många rastande och häckande fåglar. Runt viken leder en cirka 6 kilometer lång vandringsled med fågeltorn och utsiktsplatser.

Geografi
Svartsjöviken har idag en längd av cirka 1,3 kilometer och en största bredd av maximalt cirka 250 meter (exklusive sankmark). I norr ansluter ett smalt sund som övergår i Hilleshögviken som i sin tur hänger ihop med Mälarens Väntholmsviken respektive Lövstafjärden.

Historik

Viken är en rest av en större vik av Mälaren som genom landhöjningen blev allt grundare och började växa igen. Vid vikens nordöstra sida anlades ett stenhus redan på medeltiden. På 1580-talet lät Erik XIV och Johan III bygga ett renässansslott med en rund inre borggård och trädgård. Borgen eldhärjades 1687.

Nuvarande Svartsjö slott började byggas på 1730-talet. På 1780-talet bestod anläggningen av en stor huvudbyggnad flankerad av fristående flyglar som sträckte sig ner mot Svartsjöviken. Här fanns en brygga och vikens vatten matade barockparkens spegeldamm och den tidigare vallgraven.

Restaurering av viken
För att bevara Svartsjövikens natur- och rekreationsvärden började år 2001 ett restaureringsprojekt i samverkan mellan Ekerö kommun, Statens fastighetsverk, Stockholms kommun och privata markägare samt Svartsjö kriminalvårdsanstalt, lantbrukare, Svartsjö Byalag, Mälaröarnas Naturskyddsförening och Mälaröarnas Ornitologiska Förening. Projektet avslutades år 2008 och ingick i ett större LIP-program (lokalt investeringsprogram) som främst syftade till att förbättra vattenkvaliteten och gynna fågel- och växtlivet vid Svartsjöviken. Bland annat har cirka 35 hektar strandängar klippts och gjorts tillgänglig för betande nötkreatur. Restaureringarna bekostades av markägarna Statens fastighetsverk och Stockholms kommun samt med statliga bidrag från den lokala naturvårdssatsningen. Projektet blev ett av 100 "Goda exempel" på samhällets lyckade miljöinsatser som belönades av Naturvårdsverket.

Bilder

Källor
 Ekerö kommun:  Projekt Svartsjöviken - Ett av Naturvårdsverkets prisbelönta naturvårdsprojekt.
 Naturvårdsverket: Svartsjövikens strandängar betas igen.

Externa länkar

 Svartsjöviken, ett av 100 goda exempel, video.

Vikar i Mälaren
Ekerö kommun
Bikolgräsfågel

Bikolgräsfågel (Robsonius sorsogonensis) är en tätting som förekommer på ön Luzon i Filippinerna. Tidigare behandlades den som en del av familjen timalior, men förs numera till gräsfåglarna.

Utseende och läten 
Bikolgräsfågeln är med en kroppslängd på 20–22 cm en relativt stor medlem av familjen. Den är mörkfjälligt olivgrå på pannan, övergående till olivgrön från hjässan till övre delen av ryggen. Resten av ovansidan är brun, ljusare på övergumpen där vita fjäderspetsar formar ett band. Övre stjärttäckarna är mörkt rostbruna och stjärten mörkbrun. Vingpennorna är brett brunkantade med tydliga vita spetsar på de två yttersta, mindre tydligt på den tredje.

Vidare har den vit tygel och ett vitt och smalt ögonbrynsstreck, tunt vitstreckade grå kinder och örontäckare och ett smalt svartaktigt strupesidestreck. Från hakan till övre delen av bröstet är den vit, medan den är grå på hals- och bröstsidorna samt mellersta och nedre delen av bröstet. Näbben är brunsvart. Sången består av ett mycket ljust och tunt "tit'tsu-tsuuuu-tsiiiii".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på sydöstra Luzon och Catanduanes, Filippinerna. Tidigare betraktades den som en underart till R. rabori och vissa gör det fortfarande.

Familjetillhörighet 
Förut sågs arterna i släktet Robsonius okontroversiellt vara timalior och placerades ibland till och med tillsammans med andra smygtimalior i släktet Napothera. Genetiska studier visar dock förvånande nog att de är släkt med gräsfåglarna.

Levnadssätt 
Bikolgräsfågeln hittas i städsegrön lövskog, skogsbryn och ungskog, särskilt kring kalkstensklippor och bland mosstäckta klippblock och stenbumblingar. Det har föreslagits att arten inte är särskilt specifik i sitt biotopval, utan kan föredra mer buskartad skog, framför allt där det finns ett stort inslag av bambu. Den hittas från låglånta områden upp till 1000 meters höjd och tros leva av ryggradslösa djur som den hittar bland torra löv på marken. Häckningssäsongen sträcker sig från februari till augusti och den lägger en kull med två ägg.

Status 
Fågelns världspopulation har inte uppskattats, men det är fullt möjligt att den består av färre än 10.000 vuxna individer. Den tros dessutom minska i antal till följd av skogsavverkningar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Namn 
Bikol är namnet på en halvö på ön Luzon, medan det vetenskapliga namnet sorsogonensis syftar på provinsen Sorsogón. Släktesnamnet Robsonius hedrar den brittiske ornitologen Craig R. Robson (född 1959).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gräsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Turid Haaland

Turid Haaland, född 24 augusti 1908 i Oslo, död där 12 oktober 1979, var en norsk skådespelare. Hon var dotter till skådespelarna Ingjald och Mally Haaland.

Haaland var engagerad vid Det Nye Teater och gjorde sin scendebut 1926. Hon var aktiv vid samma teater till och med 1970-talet.

Vid sidan av teatern var Haaland aktiv som filmskådespelare. Hon debuterade 1938 i Det drønner gjennom dalen. Hon var huvudsakligen aktiv på 1950-talet och medverkade i många av Arne Skouens filmer. Hon gjorde också rösten till Karius i filmen om Karius och Baktus (1954).

Filmografi 

 (röst, kortfilm)

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1979
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Allt om Stockholm

Allt om Stockholm, eller alltomstockholm.se, är en svensk webbplats med information och nyheter om Stockholm som funnits sedan 1997 i olika former.

Sajten lanserades den 20 november 1997 av Schibstedkontrollerade Scandinavia Online AB. Den samarbetade då med Aftonbladets nöjesredaktion och hade främst ett nöjesinriktat utbud. I januari 1998 meddelade Schibsted, Telia och Telenor att de skulle konsolidera sin svenska verksamhet i ett nytt företag kallat Scandinavia Online AB. Planen var ursprungligen att Allt om Stockholm skulle ingå i det nya företaget, men sajten exkluderades senare och förblev helägd av Schibsted.

Ganska snart tecknades ett samarbetsavtal med amerikanska CitySearch och den 24 september 1998 relanserades Allt om Stockholm enligt CitySearchs koncept. Det redaktionella materialet kompletterades då med evenemang och annan information.

I oktober 2000 såldes webbplatsen till TV4 AB, som menade att den kunde komplettera företagets befintliga utbud. Den 14 mars 2001 lanserade TV4 dessutom Allt om Göteborg och Allt om Malmö som producerades i samarbete med TV4 Göteborg respektive TV4 Öresund. Allt om Göteborg och Allt om Malmö gick inte med vinst och avvecklades vid årsskiftet 2004/2005. Under en period med början 2002 inleddes ett innehållssamarbete med Expressens bilaga Guiden.

I november 2005 sålde TV4 Allt om Stockholm till Aftonbladet Nya medier, vilket innebar att sajten återigen blev en del av Schibsted. I samband med starten av gratistidningen Punkt SE återuppstod Allt om Göteborg och Allt om Malmö, för att återigen läggas ner vid årsskiftet 2007/2008. 1 juli 2016 sålde Schibsted sidan till Mitt i efter att under 2015 gått med en förlust på 3,5 miljoner kronor på sidan. Under år 2020 slutade Mitt i att uppdatera Allt om Stockholm.

Källhänvisningar

Svenska webbplatser
Broschera

Broschera innebär en textil som vävt genom att mönstrets trådar inte löper från stad till stad, utan bara inom konturerna för den mönsterfigur där de skall framträda, och avskärmas där den upphör. Krabbasnår (av snärja) kan sägas vara en typ av broschering.

Broschering används främst där mönstren är mycket glesa eller mycket brokiga, för att hindra att väven annars skulle bli väldigt tung och massiv, liksom för att minska åtgången av dyrbara material, då exempelvis siden eller guldtråd används.

Ordet är en försvenskning av franska brocher, som exakt betyder att väva med dyrbara inslag såsom guld- eller silvertråd eller med silke.

Broschera kan även betyda att häfta (med häftklammer eller på annat sätt), och syftar då på att förse ett häfte med omslag och rygg av papp, därav namnet broschyr, eller helt enkelt hålla samman två eller flera blad.

Alla dessa betydelser kan härledas från franska broche, som betyder stift, nål, pinne, sticka m m; därav svenska brosch: ett litet smycke eller annan dekoration, som fästes med en nål.

Se även 
 Brokad

Källor 
  

Vävsätt
Alfred Helgeby

Carl Alfred Helgeby, född 18 november 1882 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 19 februari 1948, var en norsk operasångare och skådespelare.

Åren 1911–1915 medverkade Helgeby på flera skivinspelningar inspelade av Grammophone Company. År 1920 medverkade han i Verdis opera La traviata i Kristiania och gjorde samma år sin filmdebut i Gustav Adolf Olsens Kaksen paa Øverland. År 1926 medverkade han i den första radiosända versionen av Peer Gynt. Under 1930-talet var engagerad vid Nationaltheatret och Det norske teatret. Åren 1938–1947 medverkade han i sju norska filmer.

Filmografi

Referenser 

Norska operasångare
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1948
Män
Sångare från Oslo
Skådespelare från Oslo
Sankt Martin

Sankt Martin, St. Martin eller S:t Martin kan avse:

 Sankt Martin av Tours (316–397), klostergrundare och biskop, se Martin av Tours
 Sankt Martinsfontänen – en skulpturgrupp av Carl Milles
 Sankt Martins församling – en tidigare församling i Linköpings stift –1300-talewt

Geografi

Italien

 St. Martin in Thurn – en kommun och ort i Sydtyrolen
 St. Martin in Passeier – en kommun och ort i Sydtyrolen

Rumänien
Sankt Martin – tyska namnet för en stad i județ Mureş, se Târnăveni

Schweiz
 Sankt Martin, Graubünden – en ort i regionen Surselva

Tyskland 

 Sankt Martin, Südliche Weinstrasse – kommun, Landkreis Südliche Weinstrasse i Rheinland-Pfalz,

Österrike 

 Sankt Martin an der Raab, kommun i Burgenland, 
 Sankt Martin, Niederösterreich, kommun i Gmünd distrikt, Niederösterreich, 
 Sankt Martin am Ybbsfelde, huvudort i kommunen Sankt Martin-Karlsbach, Melk distrikt, Niederösterreich, 
 Markt Sankt Martin, Burgenland, Politischer Bezirk Oberpullendorf, 
 Sankt Martin am Techelsberg, huvudort i kommunen Techelsberg am Wörther See i Kärnten, 
Sankt Martin im Innkreis – en kommun i Oberösterreich
Sankt Martin im Mühlkreis – en kommun i Oberösterreich
Sankt Martin am Tennengebirge – en kommun i Salzburg
Sankt Martin bei Lofer – en kommun i Salzburg
Sankt Martin am Grimming – en kommun i Steiermark
Sankt Martin am Wöllmißberg – en kommun i Steiermark
Sankt Martin im Sulmtal – en kommun i Steiermark

Se även
 Saint Martin (olika betydelser)
 St. Martin's
 San Martín
 São Martinho

Robotskapade Österrikeförgreningar
St. Martin's

Se även  Sankt Martin, Saint Martin, San Martín, São Martinho

St. Martin's eller St. Martins kan avse:

Geografi
 St. Martins, Missouri, en stad i USA
 Saint Martin's, en ö i Scillyöarna, Cornwall, England
 St. Martin's (civil parish, Cornwall) – en civil parish i Cornwall, England
 St. Martin's, Shropshire, en by i England
 St Martin's, Guernsey, en församling i Kanalöarna
 St. Martins, New Brunswick, en by i Kanada
 St Martins, New Zealand, en förort till Christchurch, Nya Zeeland
 St. Martin's, North Yorkshire – en civil parish i North Yorkshire, England
 St. Martin's Island, en korallö i Bangladesh i Bengaliska viken
 Saint Martin's Island, en liten ö vid mynningen av Green Bay i Wisconsin
 St Martins, ett slott i Shropshire, England

Religion
 St. Martin's Church, kyrkor dedikerade till Martin av Tours

Folktro
 St. Martin's Land, en gåtfull och sannolikt mytisk plats förknippad med legenden om de gröna barnen från Woolpit

Utbildning
 St Martin's College, en institution för högre utbildning i Storbritannien
 St. Martin's University, ett universitet i Lacey, Washington
 Central Saint Martins College of Art and Design i London, som ofta kallas St. Martin's College och tidigare Saint Martins School of Art
 St Martin's School

Övrigt
 St. Martin's Press, ett förlag i New York
 St Martin's Theatre, en teater i West End, London
Broskbarock

Broskbarock är en ornamental stilfas, som strax före 1600-talets mitt framträdde i en övergång mellan manierism och högbarock.

Utgångspunkten är den antika av renässansen upptagna maskaronen, vars drag, knotiga, med tomma ögonhålor och gapande mun, nu blir upplösta i hoptryckta, inskurna former eller böjda flikar, fyllda av broskartade uppsvällningar; det hela får ett tycke av öronbrosk eller godtyckliga kringelkrokar.

Särskilt i Nordtyskland, Skandinavien och Baltikum var stilen utbredd mellan omkring 1630 och 1680 i kyrkor och herrskapshus. Altare, epitafier, predikstolar och möbler gjordes i broskbarock. Bland framträdande skulptörer märks Hans Gudewerth den yngre i Schlesvig och Andrew Lawrenceson Smith i Norge.

I Sverige finns broskbarock bland annat i taket i Röda salongen i Sövdeborg. Det har ett trettiotal fält med figurer i snidad och brändförgylld ek.

Bildgalleri

Källor 
'Knorpelbarock på Das grosse Kunstlexikon von P.W. Hartmann

Noter

Barockens konst
1600-talet
Ernst Olsson

Ernst Olsson kan syfta på:

Ernst Olsson (från 1939 Staxäng) (1898–1967), lantbrukare och riksdagsman (högerpartiet)
Ernst Olsson (1909–1990), lantbrukare och riksdagsman (centerpartiet)
Ernst Olson (född 1870), svensk-amerikansk publicist
General José de San Martín (olika betydelser)

General José de San Martín, Libertador General San Martín, General San Martín eller José de San Martín kan syfta på:

 José de San Martín (1778–1850), en argentinsk general
 Centro Cultural General San Martín, ett kulturcenter i Buenos Aires, Argentina

Geografi

Argentina 

 Partido de General San Martín, kommun, Buenos Aires, 
 Departamento de Libertador General San Martín (kommun i Chaco)
 General José de San Martín (kommunhuvudort i Argentina), Chaco, 
 José de San Martín (kommunhuvudort i Argentina), Chubut, 
 Departamento de General San Martín (kommun i Córdoba), 
 Libertador General San Martín (kommunhuvudort i Argentina), Jujuy, 
 General San Martín (ort i Argentina), La Pampa, 
 Departamento de General San Martín (kommun i La Rioja), 
 San Martín (kommunhuvudort i Argentina, Mendoza), 
 Puerto Rico (kommunhuvudort i Argentina), Misiones, 
 Departamento de Libertador General San Martín (kommun i Misiones), 
 Departamento de General José de San Martín, kommun, Salta, 
 Villa General San Martín, San Juan, 
 Departamento de Libertador General San Martín (kommun i San Luis),

Se även
 San Martín

Robotskapade Argentinaförgreningar
Sânmartin

Sânmartin, Sânmărtin, Sânmartinu eller Sânmărtinu kan avse:

Rumänien
Sânmartin, Bihor – en kommun i Bihor
Sânmartin, Cluj, en kommun i Cluj
Sânmartin, Harghita, en kommun i Harghita

Se även
Saint Martin (olika betydelser)
Sankt Martin (olika betydelser)
Menybutikerna

Menybutikerna var en dagligvarukedja i Malmö 1963-1967.

Företaget Meny AB bildades genom sammanslagning 1963 och var helägt av Föreningen Skånska Andelsslakterier (Scan). Verkställande direktör var Scanchefen Lennart Lilliehöök och chef för butikerna var disponent Sture Lundquist.

1966 kom Scan och Eol AB överens om en försäljning av kedjan. Affären genomfördes den 1 september 1967 och kedjan omfattade då 57 butiker. Omprofileringen av butikerna från Meny till Ica genomfördes dagen efter Högertrafikomläggningen.

Meny var inte den enda butikskedjan som drevs av lantbrukskooperationerna. Dagligvarubutiker har även drivits av Kalmar Läns Slakterier och Nedre Norrlands Producentförening.

Namnet Meny återanvändes år 1990 för Icas nya grossistverksamhet, Menyföretagen, som senare knoppats av under namnet Menigo.

Källhänvisningar

Företag i Malmö
Svenska butikskedjor
Ej längre existerande svenska handelsföretag
São Martinho

São Martinho Kan syfta på:

Geografi

Brasilien 

 São Martinho (kommun i Brasilien, Santa Catarina), 
 São Martinho (kommun i Brasilien, Rio Grande do Sul),

Portugal 

 Vila Frescainha (ort), Braga, Barcelos, 
 São Martinho (freguesia i Portugal, Guarda), Seia, 
 São Martinho (freguesia i Portugal, Setúbal), Alcácer do Sal, 
 São Martinho (freguesia i Portugal, Madeira), Funchal, 
São Martinho das Amoreiras – en församling i kommunen Odemira
São Martinho do Porto – en församling i kommunen Alcobaça 
São Martinho (Alcácer do Sal) – en församling i kommunen Alcácer do Sal 
São Martinho (Covilhã) – en församling i kommunen Covilhã
São Martinho (Seia) – en församling i kommunen Seia
São Martinho (Sintra) – en församling i kommunen Sintra
São Martinho (Funchal) –en församling i kommunen Funchal, Madeira

Se även
 Sankt Martin (olika betydelser)
 Saint Martin (olika betydelser)
 St. Martin's
 San Martín

Robotskapade Brasilienförgreningar
Robotskapade Portugalförgreningar
Jessie Tarbox Beals

Jessie Tarbox Beals, född 23 december 1870 i Hamilton i Ontario, Kanada, död 30 maj 1942 i New York, var en amerikansk fotograf.

Hon var den första kvinnliga bildjournalisten att bli publicerad i USA och den första amerikanska kvinnliga nattfotografen. Hon blev känd för sina frilansreportage från bland annat världsutställningen i Saint Louis 1904 och skildringar från det bohemiska Greenwich Village.

Källor

Noter

Födda 1870
Avlidna 1942
Kvinnor
Amerikanska fotografer under 1800-talet
Amerikanska fotografer under 1900-talet
Jens Holstad

Jens Holstad, född 30 januari 1889 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 6 oktober 1961 i Drammen, var en norsk skådespelare.

Holstad filmdebuterade 1912 i Adam Eriksens Anny – en gatepiges roman. Han var mestadels aktiv under 1930- och 1940-talen och gjorde sammanlagt tolv filmroller, den sista 1944 i Ti gutter og en gjente. Vid sidan av filmen var han också aktiv inom teatern där han var engagerad vid Det Nye Teater mellan 1920- och 1950-talen. Han var också engagerad vid Nationaltheatret.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1961
Män
Skådespelare från Oslo
Thorleif Mikkelsen

Thorleif Mikkelsen, född 5 februari 1897 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 25 mars 1967 i Stavanger, var en norsk skådespelare.

Mikkelsen filmdebuterade 1937 i Leif Sindings Ungt blod. Han kom sammanlagt att medverka i sju filmer under 1930- och 1940-talen, de flesta i Sindings regi. Mikkelsen var också verksam vid Det Nye Teater och Trøndelag Teater.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1897
Avlidna 1967
Män
Skådespelare från Oslo
Marine Expeditionary Unit

En Marine Expeditionary Unit (MEU, tidigare kallad Marine Amphibious Unit, MAU) är amerikanska marinkårens minsta självständiga stridsförband. En MEU är en snabbinsatsstyrka av regementes storlek som snabbt kan sättas in om en kris uppkommer. De ingående delarna är detacherade från sina respektive enheter för att ingå i MEU:n. Den totala styrkan uppgår till cirka 2 200 man under befäl av en överste.

Beskrvning
En MEU består av fyra olika delar:
En markstridsstyrka (bataljon)
En flygstridsstyrka (flygdivision)
En underhållsstyrka (bataljon)
En ledningsstyrka (kompani)

De olika styrkorna är i sin tur sammansatta av delar från olika förband. Sammansättningen varierar beroende på uppdrag och förutsättningar. Markstridsstyrkan innehåller alltid marininfanteri, men kan också förstärkas med stridsvagnar, pansarskytte och artilleri. Flygstridsstyrkans huvuduppgift är att transportera markstridsstyrkan och dess underhåll medan den är i land. Den innehåller därför alltid transporthelikoptrar av olika storlek, men kan även innehålla understöd i form av attackhelikoptrar eller attackflyg. Underhållsstyrkan består av ingenjörtrupper, krigssjukvård och enheter för reparation, underhåll och transporter. Ledningsstyrkan står för planering och administration och innehåller funktioner för samband, underrättelsetjänst och eldledning.

USA:s marinkår har totalt sju stycken MEU:
11:e, 13:e och 15:e MEU baserade vid Marine Corps Base Camp Pendleton utanför San Diego i Kalifornien.
22:a, 24:e och 26:e MEU baserade vid Marine Corps Base Camp Lejeune utanför Jacksonville i North Carolina.
31:a MEU baserad på ön Okinawa i Japan.

De delar som ingår i respektive MEU roteras i en utbildningscykel som består av utbildning, beredskap och basering ombord på amfibiefartyg från USA:s flotta. Tillsammans med de fartyg som transporterar MEU:n och deras eskortfartyg bildar de en Expeditionary Strike Group (ESG).

En MEU ingår inte som en del i en Marine Expeditionary Brigade (MEB), men kan ingå tillsammans med en MEB i en Marine Expeditionary Force (MEF).

Referenser

Noter

Externa länkar

USA:s marinkår
Riksdagspartiernas medlemsutveckling

I Sveriges riksdag finns sedan valet 2010 åtta politiska partier. Partier är i Sverige ideella föreningar, och som sådana utgörs och styrs de av medlemmar. Nedanstående tabell redogör för de nuvarande riksdagspartiernas historiska medlemsutveckling. Siffrorna avser antalet medlemmar vid respektive årsskifte från och med 1991/92. Därutöver anges, för historisk jämförelse, tre äldre datapunkter: 1962, 1970 respektive 1979.

Medlemsregistren för ett politiskt parti är enligt EU:s dataskyddsförordning (i Sverige kompletterad av Lag (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning) hemliga, varför någon oberoende granskning av siffrorna inte görs. Samtliga uppgifter kommer därför antingen direkt eller indirekt från respektive parti.

Tabell

Se även 
 Lista över politiska partier i Sverige

Referenser

Anmärkningar

Noter 

Svenska riksdagspartier