kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hawrami

Hawrami (هەورامی; Hewramî), även känt som avromani, awromani eller owrami, är ett av de huvudsakliga dialektgrupperna i goranispråket, en undergrupp av nordvästiranska språk. Som alla andra goranidialekter, har den vissa fonologiska egenskaper som skiljer den från kurdiska dialekter, även om den är omgiven av kurdiska dialekter och har påverkats av dem.

Etymologi 
Den betraktas som den mest arkaiska i goranigruppen. Flera zazakiforskare betraktar hawrami som ett av de äldsta dialekterna av gorani-zaza språken. Vissa forskare hävdar att namnet hawrami har en nära koppling till "zoroastrisk tro" och hävdar att namnet faktiskt härstammar från Guds namn i Avesta, Ahuraman, (se Ahura Mazda).

Dialekter 
Hawramidialekterna är:
 Lahuni (Lehûnî)
 Tekhti (Textî)
 Basarani (Bêsaranî)
 Halabjayi (Helebceyî)
 Shaykhani (Şeyxanî)

Demografi 
Enligt en undersökning som genomförts av Summer Institute of Linguistics 1996 fanns det 40.000 talare av Hawrami i världen.

Det talas främst i Hawraman regionen, ett bergigt område som ligger i västra Iran (iranska Kurdistan) och nordöstra Irak (irakiska Kurdistan). De viktigaste städerna i denna region är Pawe i Iran och Halabja i Irak. Hawrami kallas ibland Auramani eller Horami av människor främmande till regionen.

Generellt sett kan de flesta Hawrami talare också tala centralkurdiska och arabiska eller persiska, för att kommunicera med andra människor i närliggande städer.

Siya Cheman 
Både Zazaki folket och Gorani folket, håller sig till en form av yazdanism. Dessa människor kallas under olika namn, såsom Ali-Ilahis, Ishik Alevism, Yezidier och Yarsaner. Grupper med liknande övertygelser finns också i alla delar av Kurdistan.

Se även 
 Gorani
 Kurder

Referenser 

Iranska språk
William C. Campbell

William C. Campbell, född 28 juni 1930 i Ramelton i grevskapet Donegal, är en irländsk biokemist och parasitolog. Den 10 december 2015 tilldelades han Nobelpriset i fysiologi eller medicin tillsammans med Satoshi Ōmura för "deras upptäckter rörande en ny terapi mot infektioner orsakade av parasitmaskar". Campbell och Ōmura delade på hälften av prissumman med Youyou Tu. Campbell och Ōmura har upptäckt antibiotikumet Avermectin som vidareutvecklats till Ivermectin som radikalt har minskat förekomsten av flodblindhet och lymfatisk filariasis (elefantiasis). Läkemedlet har även visat sig vara effektivt mot flera andra parasitsjukdomar.

Campbell tog 1952 en grundexamen vid Trinity College vid University of Dublin. 1957 doktorerade han vid University of Wisconsin–Madison. Från 1957 till 1990 var han verksam vid Merck Institute for Therapeutic Research och 1984 till 1990 var han chef för sektionen för utveckling av nya analysmetoder vid institutet. Campbell är numera Research Fellow Emeritus vid Drew University i Madison i New Jersey.

Källor

Externa länkar
Research Institute for Scientists Emeriti(RISE) at Drew University
 

Levande personer
Män
Födda 1930
Irländska forskare
Biokemister
Nobelpristagare i medicin
Irländska nobelpristagare
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Alumner från Trinity College, Dublin
Resident Evil: Revelations 2

Resident Evil: Revelations 2, i Japan känt som ,  är ett episodiskt survival horror-spel utvecklat och utgivet av Capcom. Det är den tionde delen i Resident Evil-serien, och en uppföljare till Resident Evil: Revelations och Resident Evil 5. Capcom släppte spelet i episodform från 25 februari till 18 mars 2015 till Playstation 4, Playstation 3, Microsoft Windows, Xbox 360 och Xbox One. Efter den sista episoden släpptes en fullständig version av spelet i butik. Sony Computer Entertainment gav ut PlayStation Vita-versionen av spelet, som utvecklades av Frima Studio och släpptes den 18 augusti 2015.

Röster

Referenser

Externa länkar
 

Resident Evil
Datorspel 2015
Nintendo Switch-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Playstation Vita-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Skräckspel
Sneak 'em up-spel
Episodiska datorspel
Tredjepersonsskjutare
Spel med zombietema
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
William Campbell

William Campbell kan syfta på:

William Campbell (skådespelare), (1923–2011), amerikansk skådespelare
William B. Campbell (1807–1867), amerikansk politiker (whig)
William C. Campbell (född 1930), irländsk biokemist, Nobelpristagare i medicin
William Wallace Campbell (1862–1938), amerikansk astronom
William Campbell Preston (1794–1860), amerikansk politiker 
William Campbell Preston Breckinridge (1837–904), amerikansk politiker
Manukahonung

Manukahonung är en monofloral honung med ursprung från Nya Zeeland. Manukahonungen används inom alternativmedicinen  och anses inom de kretsarna ha speciella läkande egenskaper och uppges ha använts som naturläkemedel i tusentals år av Nya Zeelands urinvånare maorier. Manukahonung uppges hjälpa mot sårskador, matsmältningsbesvär, feber och ryggont. Det har också framförts att manukahonung kan fungera även som antibiotika.

Det finns gott om vetenskapliga studier som har undersökt allt från de antiseptiska till antiinflammatoriska effekterna av Manukahonung vid sårläkning.

Källor

Djurprodukter
Sötningsmedel
Naturläkemedel
Sommarmalört

Sommarmalört (Artemisia annua) är en växtart i malörtssläktet (Artemisia) i familjen korgblommiga växter (Asteraceae). Arten beskrevs först av Carl von Linné 1753.

Beskrivning 
Sommarmalört är en ettårig, starkt grenad ört som blir upp till 2 meter hög. Den är grön, men äldre delar kan rodna. Bladen är starkt flikade. Blommorna är små, tvåkönade och gulgröna.

Utbredning 
Sommarmalörten härstammar från Nordafrika, Östeuropa och större delen av Asien, men har införts och naturaliserats i övriga Europa, Nord- och Sydamerika. I Sverige förekommer arten som tillfällig eller kvarstående.

Användning 
Eterisk olja från växten innehåller bland annat ämnet artemisinin, som har flera medicinska effekter. Växten har länge använts i traditionell kinesisk medicin på grund av flera olika egenskaper.

Artemisinin är ett effektivt medel mot malaria. Halva Nobelpriset i medicin 2015 gick till Tu Youyou för att han 1972 upptäckte och renframställde artemisinin för användning som malarialäkemedel. Sommarmalört  är den mest använda örten mot malaria i kinesisk medicin. Man har hittat flera hundra beskrivningar på hur örten använts. Extraktet har bäst effekt om det inte kokas; kallt extrakt på sommarmalört finns beskrivet år 340 av den taoistiske lärde Ge Hong. Malarialäkemedel baserade på artemisimin och derivat av artemisimin används globalt i stor skala sedan 1990-talet.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Malörter
WP:Projekt Kina
Medicinalväxter
Europas flora
Asiens flora
Afrikas flora
Svalboet

Svalboet (ryska: Ласточкино гнездo, ukrainska: Ластівчине гніздо) är ett slott beläget på toppen av en 40 meter hög klippa vid Svarta havet i Gaspra nära Jalta på Krim.

Byggnaden är ritad i nygotisk stil av den ryske arkitekten Leonid Sjervud och uppfördes mellan 1911 och 1912 åt den balttyske oljemiljardären Baron von Steingel. Den magnifika arkitekturen och läget gör Svalboet till en av Krims populäraste turistattraktioner.

Historia 

Den första byggnaden på klippan byggdes ungefär 1895 åt en rysk general. Den första byggnaden han byggde var en stuga gjord av trä som hette "Castle of Love". Stugan såldes senare och köptes av A. K. Tobin, en hovläkare till den ryska tsaren. Baron von Steingel, en balttysk adelsman som blivit rik efter att ha extraherat olja i Baku, köpte trästugan 1911 och ett år efter det att han köpte stugan hade han bytt ut den mot den nuvarande byggnaden vid namn Schwalbennest. Den skotska friherrliga stilen och den nymoriska stilen introducerades på Krim på 1820-talet av Edward Blore, arkitekten för Vorontsovpalatset (1828–1846). Till skillnad från palatsen i Alupka och Koreiz är Svalboet snarare i stil med olika tyskinspired slottsdårskap, som Lichtenstein Castle, Neuschwanstein och Stolzenfels slott, trots att dess osäkra kust vid klipporna ligger parallellt med Belémtornet i Portugal eller Miramareslottet vid Triestebukten utanför Trieste i Italien.

1914 sålde von Steingel byggnaden vidare till P. G. Shelaputin för att använda den som restaurang. En kort tid efter att den Ryska revolutionen ägde rum användes byggnaden enbart som en turistattraktion. 1927 inträffade en stor jordbävning som låg på 6 till 7 på Richterskalan, men byggnaden klarade sig trots detta. Byggnaden var inte skadad, förutom några dekorationer som kastades i havet tillsammans med en liten del av klippan. Däremot fick klippan en stor spricka. På 1930-talet användes byggnaden av en läsgrupp från en resort som låg nära. Den stängdes dock senare på grund av säkerhetsrisken, med tanke på skadan klippan hade fått från jordbävningen. Därefter hölls byggnaden stängd i ungefär 40 år.

Revovering och ombyggnad av byggnaden började 1968. Projektet involverade en liten del av slottet, och samtidigt lades en betongplatta för att göra klippan starkare och mer tålig. Sedan 1975 har det funnits en italiensk restaurang som drivits inuti byggnaden. 2011 stängdes Svalboet tillfälligt under en period på tre månader, på grund av ett större renoveringsarbete som uppskattades kosta ungefär 1 200 000 hryvnia (ungefär 370 000 svenska kronor).

I populärkulturen
Stanislav Govoruchins deckarfilm Desiat negritiat från 1987 (baserad på Agatha Christies Tio små negerpojkar) använde sig av Svalboet under inspelningen av filmen.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Krim
Slott i Ukraina
Lista över öar i Helsingfors

Detta är en partiell lista över öar i Helsingfors.

Finlands öar
Listor med anknytning till Finlands geografi
Solidar

Solidar (Kooperativa föreningen Solidar) är det tidigare namnet på konsumentföreningen Coop Medlem Syd. Solidar var även namnet på föreningens butiker och var tidigare en bekant bild i Malmös stadsbild. Butikerna bytte namn till Konsum 1967 och heter idag Coop. Namnet Solidar fanns kvar på Konsumbutiken vid Folkets park fram till 2005. Solidar utvecklades till Sveriges näst största konsumentförening med 100 försäljningsställen i Skåne på 1970-talet. Idag består Coop Medlem Syd av 46 butiker.

Historia
Solidar bildades 1907 av 111 medlemmar som ett bageri under namnet Kooperativa Bageriföreningen Solidar. Tidigare hade Kooperativa föreningen Pan funnits i Malmö 1898-1904 vars medlemmar efter konkursen grundade kooperationen Seger. Den första butiken och bageriet låg på Möllevångstorget 5. Bageriet försåg strejkande arbetare med bröd under storstrejken 1909. 1910 blev Solidar medlem i Kooperativa Förbundet och antog namnet Kooperativa föreningen Solidar. Efterhand breddades produktionen: mejeri och charkuteri.
Emil Olsson var från 1912 kontorschef vid Solidar. På hans initiativ gick de andra kooperativa föreningarna i Malmö upp i Kooperativa föreningen Solidar 1926. Han var även 1930 initiativtagare till ett samägande mellan producenter och konsumenter i fråga om AB Malmö Mjölkcentral och blev dess styrelseordförande samma år.

Solidar hade sin storhetsperiod fram till 1950-talet då kooperationen hade en dominerande ställning i Malmö. Solidar hade bland annat ett stort bageri vid Möllevången och sitt huvudkontor på Spångatan. Solidar byggde även en stor butik vid Folkets park som idag är ett Coop. 1958 öppnade Solidar Domus vid Triangeln. Stor uppmärksamhet fick Jurij Gagarins besök hos Solidar 1964. Efterhand kom många kooperativa föreningar i Malmö och Skåne att bli en del av Solidar. På 1990-talet togs butiksdriften över av KF. 2015 fusionerades Solidar under det nya namnet Coop Medlem Syd med KF.

Namnet Solidar har senare aktualiserats flera gånger. 2010 bildades konstprojektet Stad Solidar på platsen för det tidigare Solidarbageriet. I kvarteret bredvid öppnades under 2019 det sociala centret Solidar, drivet av Förbundet allt åt alla och Kurdiska Demokratiska Samhällscentret Skåne.

Källor
 Solidar : en 100-årig historia / Bertil Svensson, 2006
 Gemenskap : en krönika om Solidar under 75 år, Frans Nilsson, 1982
 Kooperativa föreningen Solidar : 50 år i samverkan, Harald Elldin, 1957
 Kooperativa föreningen Solidar 1908-1933: jubileumsskrift

Fotnoter

Se vidare
Coop Medlem Syd

Malmös historia
Konsumentkooperativ
Kooperativa Förbundet
Oahu-oo

Oahu-oo (Moho apicalis) är en utdöd fågel i familjen ooer inom ordningen tättingar. Den förekom tidigare på ön Oahu i Hawaii och sågs senast 1850. IUCN kategoriserar den som utdöd.

Referenser

Externa länkar

Ooer
Fåglar i oceaniska regionen
Kauai-oo

Kauai-oo (Moho braccatus) är en utdöd fågel i familjen ooer inom ordningen tättingar. Den förekom tidigare på ön Kauai i Hawaii och sågs senast 1987. IUCN kategoriserar den som utdöd.

Referenser

Externa länkar

Ooer
Fåglar i oceaniska regionen
Hawaii-oo

Hawaii-oo (Moho nobilis) är en utdöd fågel i familjen ooer inom ordningen tättingar. Den förekom tidigare på ön Hawaii i Hawaiiöarna och sågs senast 1898. IUCN kategoriserar den som utdöd.

Referenser

Externa länkar

Ooer
Fåglar i oceaniska regionen
Felix Jungell

Felix Edvard Jungell, född 3 februari 1869 i Jakobstad, död 6 april 1930 i Helsingfors, var en finländsk telegrafist, skådespelare, kompositör och författare.

Han blev telegrafist 1886 och var som sådan verksam fram till 1890. Efter en tid som skådespelare anslöt han sig 1896 till Franska Främlingslegionen och placerades som telegrafist på Madagaskar. Sommaren 1901 florerade oriktiga uppgifter i finsk press om att Jungell skulle stridit för amerikanerna i kubanska självständighetskriget och sedan tagit värvning i boerarmén i andra boerkriget. Emellertid befann sig Jungell vid den tiden på Madagaskar och har själv aldrig omtalat någon verksamhet Sydafrika.

Jungell studerade vid Dramatiska föreningens teaterskola i Helsingfors 1892–1894 och studerade scenkonst vid en skola i Stockholm 1903–1904. 1894 var han en av initiativtagarna till grundandet av Svenska inhemska teatern och var en av dess första fjorton aktörer; dock lämnade han teatern redan inom ett år. Som författare av farser och kupletter var Jungell högt uppskattad. Anställning följde vid flera teatergrupper, bland annat vid Kalle Nyströms berömda dockteater. 1906 värvades han till Svenska Teatern, och verkade mellan 1911 och 1913 vid biografen Helikon i Helsingfors, där han tillsammans med Rafael Ramstedt, J. Alfred Tanner och en rad andra namnkunniga humorister utgjorde kärntruppen.

1917 återgick han till telegrafverket och tjänstgjorde som telegrafist på den vita fronten under finska inbördeskriget. Han uppmärksammades under kriget då han på grund av svält måste marschera med arton fångar från Petsamo till Harstad. På våren 1918 organiserades den första Petsamoexpeditionen, varvid Jungell medföljde och installerades som kommendant i Kolttaköngäs. Till sitt förfogade hade han blott en vaktstyrka på fem man. Mot Thorsten Renvalls order såg sig Jungell i maj tvungen att överge byn eftersom han inte hade proviant nog för sina egna soldater eller för de förstärkningar han lovades få. Den 20 maj överlämnade Jungell sig och sin styrka till norrmännen och hamnade i fångläger i Kirkenes.

Efter freden arbetade han som telegrafist i Murmansk och i Helsingfors, återgick en tid till teaterscenerna, men bröt upp och blev kapten inom Murmanlegionen. Därutöver arbetade han en tid som detektiv i Stockholm, lättmatros i finska handelsflottan, belgisk konsul i Jakobstad och borrmästare vid Maskin och Bro.

Bibliografi
 1909 – Färder och irrfärder: minnen från ett äfventyrarlif. Söderström & Co. förlagsaktiebolag
 1913 – Visor och kupletter
 1926 – Fyra visor

Referenser 

Män
Födda 1869
Avlidna 1930
Personer från Jakobstad
Finländska kompositörer under 1900-talet
Finländska sångtextförfattare
Finländska författare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 1800-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Personer i finska inbördeskriget
Finländska militärer under 1900-talet
Reshat Arbana

Reshat Arbana, född den 15 september 1940 i Tirana i Albanien, är en albansk skådespelare, mottagare av Folkets artist. Reshat Arbana är en av sitt lands kändaste skådespelare med sina trettiofem filmroller mellan åren 1963 och 1995 samt för sina många scenframträdanden på Nationalteatern i Tirana.

Källor

Albanska skådespelare
Personer från Tirana
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Födda 1940
Levande personer
Män
Sheila Young

Sheila Grace Young, född 14 oktober 1950 i Birmingham i Michigan, är en amerikansk före detta skridskoåkare.
Young blev olympisk guldmedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1976 i Innsbruck.

Källor 

Amerikanska skridskoåkare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från USA
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1976
Olympiska guldmedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1976
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Idrottare från Michigan
Personer från Birmingham, Michigan
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
M.A. Goltison

M.A. Goltison, fullständigt namn Mihail Aleksandrovitsh Goltison, född 28 oktober 1870 i Kronstadt, död 28 februari 1914 i S:t Petersburg, var en rysk tenorsångare och musikkritiker. Goltison var den förste finländske sångaren att göra skivinspelningar.

1901 gjorde Goltison 13 skivinspelningar i S:t Petersburg och fyra av dessa gjordes med finska sånger; Kreivin sylissä istunut, Suomen laulu, Suomen salossa (Honkain keskellä) och Tuoll' on mun kultani. Samtliga inspelningar gjordes till pianoackompanjemang. Senare under hösten 1901 gjorde Mooses Putro och dennes kör Suomalainen lauluseura skivinspelningar i S:t Petersburg. Efter skivinspelningarna deltog Goltison i musikfestivaler i Tartu.

Se även 
 Musik i Finland

Referenser

Externa länkar 
 M.A. Goltison på Dorias arkiv

Män
Födda 1870
Avlidna 1914
Personer från Kronstadt
Ryska sångare
Militära grader i Norge

Militära grader i Norge visar tjänstegrader och gradbeteckningar i Norges väpnade styrkor. 

Norge har haft ett enhetsbefälssystem sedan 1975, men den 1 januari 2016 infördes ett system med officerare och befäl samt stamanställda och värnpliktiga soldater.

Befälsordning från 2016

Officerare

Befäl

Värnpliktiga och Stamanställda

1975-2015 gällande befälsordning

Se även
 Polisens grader i Norge
 Militära grader i Danmark

Referenser
 
 

Norges samhälle
Norges militär
Norge
Lotsväsendets grader i Sverige

Lotsväsendets grader i Sverige visar den hierarkiska ordningen i det svenska lotsväsendet.

1820/1824

Källa:

1871-1955

Källa:

Referenser

Lotsväsen
Svensk sjöfart
Skäl (motivering)

Skäl är motiveringen till ett beslut av något slag.

Sverige 
I Sverige stadgar 20 § förvaltningslagen, att ett myndighetsbeslut i ett ärende skall innehålla de skäl som har lett fram till beslutet. Under vissa omständigheter kan dock skälen helt eller delvis utelämnas, till exempel om myndigheten bifaller en ansökan och bifallet inte kan tänkas inskränka på någon tredje mans rätt.

Den som berörs av ärendet, skall kunna förstå varför myndigheten har fattat sitt beslut och om personen vill överklaga beslutet kan skälen användas för att argumentera emot. Om myndigheten svarar på överklagandet, får myndigheten inte hänvisa till andra skäl för sitt beslut än de som framgår av beslutet.

När en domstol avkunnar en dom, kallas skälen för domskäl.

Förvaltning
Förvaltningsrätt
Juridiska termer
Peter Mueller (skridskoåkare)

Peter Alan Mueller, född 27 juli 1954 i Madison i Wisconsin, är en amerikansk före detta skridskoåkare.
Mueller blev olympisk guldmedaljör på 1 000 meter vid vinterspelen 1976 i Innsbruck.

Källor 

Amerikanska skridskoåkare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från USA
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1976
Olympiska guldmedaljörer 1976
Idrottare från Wisconsin
Födda 1954
Levande personer
Män
Haspra

Haspra (ukrainska: Гаспра/Haspra, ryska: Гаспра/Gaspra) är ett stadsliknande samhälle och en kurort vid Krims svartahavskust väster om Jalta.

Asteroiden 951 Gaspra är uppkallade efter Haspra.

Referenser 

Stadsliknande samhällen i Ukraina
Orter i Krim
Planande båt

Planande båt kallas en båt vars skrov är konstruerat så att båten kan plana, det vill säga att vid en viss hastighet, planingshastigheten, lyfts en större del av skrovet ovanför vattenytan. Det gör att motståndet från vattnet minskar. Planande båtar kan enkelt få högre hastigheter om effekten på motorn ökar medan båttyper som inte planar, så kallade deplacementsbåtar, inte får någon markant ökning av hastigheten med högre effekt efter att de nått en maximal jämviktshastighet. Planande båtar är känsliga för vågor, då de kan lyfta på en våg och sedan landa hårt i vattnet.

Se även
 Bärplansbåt
 Deplacementsfart
 Vattenplaning

Källor

Sjötermer
Strömningsmekanik
Hallkved

Hallkved är en herrgård och ett tidigare säteri i Funbo socken i Uppsala kommun. Under en tid var gården också en kungsgård.

Historik

Hallkved omtalas som Hallqvui första gången 1288 då ärkebiskop Magnus Bosson överlät arvsrätten till Hallkved och Forsby till sin bror Bengt Bosson. Harald Älgs dotter Kristina insjuknade 1310 allvarligt på Hallkved då hon vistades hos sin moster Ragnhild, hustru till Bengt Bosson. 1340 tillhörde Hallkved kaniken Arvid Karlsson (Sparre av Aspnäs) som lämnade godset i säkerhet för testamentsgåvor. 1395 omtalas tre tiondepliktiga bönder i Hallkved. Gården kan annars beläggas som sätesgård för riddaren Jöns Eskilsson (Sparre över blad) 1401 vilken troligen ägde gården redan på 1390-talet då han stod i skuld till Funbo kyrka. Hallkved ägdes sedan av två medlemmar av ätten Spänne, som efter gården också kallas Hallkvedsätten, fogden i Uppsala Jöns Larsson (spänne) 1411–1416 som var gift med Jöns Eskilssons änka och därefter Jöns Larssons son Erik Jönsson (spänne) 1430–1457. 

Gården ärvdes därefter av hans änka Ramfrid Larsdotter som innehade Hallkved som sätesgård åtminstone 1472–1481, varefter gården förefaller ha övergått till Erik Jönssons halvsyster på mödernet, och hennees son Stig Grijs, ärvde honom, varpå Stig Gris den 15 mars 1501 säljer till Erik Turesson (Bielke) i Benhamra den rätt som tillfallit hans mor fru Anna i Hallkved (i Funbo socken) efter hennes frände Erik Jönsson.. 1525–1548 var Hallkved sätesgård för Peder Larsson (Årby-ätten) och därefter 1552–1554 av Bengt Arentsson (Örnflycht), gift med en av hans döttrar. 1555 lyckades dock bröderna Nils och Lars Jespersson visa att Peder Larssons döttrar var oäkta, döttrarna fråndömdes sin arvsrätt och Hallkved hamnade under kronan.

Under 1500-talet lydde Björkkulla, Bred, Götarna, Hällby, Långlöt och Nyby under Hallkveds gård, samt Hallkveds kvarn.

Hallkved skall senare ha varit en kungsgård, och kung Johan III förlänade Josef Misjititj Seminski som sålde gården till Gustav av Sachsen-Engern-Westfalen. Hans naturlige son Magnus Gustafsson Rutencrantz sålde 1629 Hallkved till släkten Duwall, varefter det vid reduktionen drogs in till kronan igen. Under slutet av 1700-talet ägdes Hallkved av överste Carl Adam Ehrengranat och hans hustru Maria Aurora Uggla, hovdam hos drottning Sofia Magdalena. Det såldes senare åter och har bland annat tillhört släkten Didron, Björkenstam och på 1870-talet änkefru Tham.

Bilder

Se även
 Lista över slott och herresäten i Uppland

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Uppsala kommun
Herrgårdar i Uppland
Kungsgårdar i Sverige