kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gościno

Gościno, tyska: Groß Jestin, kasjubiska: Gòscëno, är en småstad i nordvästra Polen, belägen i distriktet Powiat kołobrzeski i Västpommerns vojvodskap. Tätorten hade 2 473 invånare år 2014 och är centralort i en stads- och landskommun som hade totalt 5 229 invånare samma år. Orten fick stadsstatus 2011.

Geografi 
Staden ligger i det historiska landskapet Hinterpommern, den region som idag huvudsakligen motsvarar Västpommerns vojvodskap, 14 kilometer sydost om distriktets huvudort Kołobrzeg. Närmaste storstad är Szczecin, omkring 100 kilometer åt sydväst.

Näringsliv 
Stadens viktigaste näringar är skogsbruk och livsmedelsproduktion. Arla Foods har ett mejeri i staden.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Västpommerns vojvodskap
Kommuner i Västpommerns vojvodskap
Teresia Constantia Phillips

Teresia Constantia Phillips, född  ca 1700, död 1765, var en brittisk kurtisan. 

Hon var dotter till en kadett från Wales. Familjen, som hade hamnat i fattigdom, flyttade 1717 till London, där de blev välgörenhetsskyddslingar till änkehertiginnan av Bolton, som var hennes mors gudmor. Teresia Constantia Phillips utbildades på Mrs. Filler's boarding-school i Prince's Court, Westminster. 

Det är okänt när hon blev kurtisan. ‘Thomas Grimes’, dvs Earlen of Chesterfield, ska ha varit hennes klient 1721, men detta tillbakavisades offentligt som förtal i domstol 1748. Hon gifte sig 1722 med en Mr. Devall, för att genom en gift kvinnas legala status undvika att arresteras för skuldsättning: äktenskapet var illegalt, och Devall var redan gift på annat håll. Hon gifte sig 1724 med den förmögne Henry Muilman, som året därpå lät annullera äktenskapet. Exakt vad som är sanningsenligt med hennes levnadshistoria och vad som är uppdiktat, är oklart, men hon var under de följande åren aktiv i Storbritannien, Frankrike och Västindien, och blev berömd och beryktad för sitt äventyrliga liv som kurtisan. Hon nämns som ‘Con Phillips’ av Horace Walpole och av Fielding i dennes verk ‘Amelia.’ 

Hon utgav en självbiografi, ‘An Apology for the Conduct of Mrs. Teresia Constantia Phillips, more particularly that part of it which relates to her Marriage with an eminent Dutch Merchant’, först utgiven i delar, och från 1748 i tre inbundna volymer. Hennes biografi uppfattades som utpressning och var föremål för rättsprocesser och offentlig debatt. Hon var vid denna tid djupt skuldsatt. Hennes före detta make Muilman lyckades 1754 genom mutor göra det möjligt för henne att fly till Jamaica. 

På Jamaica utnämndes hon år 1757 till 'Master of the Revels' av guvernören, ett offentligt ämbete med uppgift att organisera över de offentliga festligheterna kring guvernören, och som introducerades just för henne: hon var dess första innehavare. Att en kvinna hade ett offentligt ämbete på denna tid var mycket ovanligt. Hon torde som sådan ha samarbetat med den 1753 grundade teatern i Kingston, som spelade en viktig roll inom offentlig representation. Hon uppges ha gift sig tre gånger på Jamaica, och blivit förmögen på sina första två makars död.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 45
 https://en.wikisource.org/wiki/Phillips,_Teresia_Constantia_(DNB00)
 Errol Hill,  The Jamaican Stage, 1655-1900: Profile of a Colonial Theatre

Brittiska kurtisaner
Brittiska memoarskrivare
Brittiska författare under 1700-talet
Födda 1709
Avlidna 1765
Kvinnor
Personer i Jamaicas historia
Memoarskrivare under 1700-talet
Ann Pitt

Ann Pitt, född 1720, död 1799, var en brittisk skådespelare, aktiv 1748-92. 

Hon var aktiv i landsorten från okänt år innan hon 1748 debuterade på Drury Lane i London. Från 1752 och resten av sin karriär var hon aktiv på Covent Garden. Bland hennes mest berömda roller fanns amman i Romeo and Juliet, Relapse i Man of Quality, Love for Love och Isabella, or the Fatal Marriage, värdinnan i King Henry V, Mrs. Quickly i Merry Wives of Windsor, Patch i Busy Body, Mrs. Croaker i Good-natured Man och Mrs. Hardcastle. Hon tillhörde eliten bland skådespelarensemblen i Covent Garden under sin framgångsrika femtioåriga karriär där, och blev år 1757 kallad den bästa skådespelerskan i London. Hon var ogift men kallade sig Mrs Pitt och hade en dotter, Harriet Pitt (d. 1814), som 1762-67 var dansare vid samma teater.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 45
 https://en.wikisource.org/wiki/Pitt,_Ann_(DNB00)

Kvinnor
Födda 1720
Avlidna 1799
Engelska skådespelare under 1700-talet
Margaret Saunders

Margaret Saunders, född 1686, död 1744, var en brittisk skådespelare, aktiv 1702–1734. 

Hon var dotter till vintapparen Jonathan Saunders i Weymouth, och bosatte sig som lärling till en sömmerska i London när hon 1702 blev rekommenderad till Drury Lane Theatre. Hennes första dokumenterade föreställning är från 1707, då hon hade blivit berömd som subrettaktör. Hon hade en framgångsrik karriär som en av Londons då mer omtyckta artister, fram till att hon 1721 tvingades avsluta arbetet på grund av en lungsjukdom. Hon återkom tillfälligt 1733-34.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 50
 https://en.wikisource.org/wiki/Saunders,_Margaret_(DNB00)

Kvinnor
Födda 1686
Avlidna 1744
Engelska skådespelare under 1700-talet
Anna Maria Seymour

Anna Maria Seymour, född okänt år, död 1723, var en brittisk skådespelare, aktiv 1717–1723. 

Hennes första dokumenterade framträdande ägde rum på Drury Lane 1717. Under sin korta men framgångsrika karriär, spelade hon ett stort antal viktiga roller. Hon fick god kritik, och tillhörde stjärnorna på Drury Lane under sin tid: det sades att det var mycket tack vare henne som teatern klarade sig förbi en just då instabil period i sin historia. Bland hennes roller fanns Cynthia i Double Dealer, Rutland i Unhappy Favourite, Lady Brute i Provoked Wife, Lady Raleigh i George Sewells Sir Walter Raleigh, och Violetta i Younger Brother, or the Sham Marquis.

Källor 
 Dictionary of National Biography, 1885–1900, Volume 51
 https://en.wikisource.org/wiki/Seymour,_Mrs._(DNB00)

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1723
Brittiska skådespelare
Engelska skådespelare under 1700-talet
Charlotte Clayton, baronessa Sundon

Charlotte Clayton, baronessa Sundon, född omkring 1679, död 1 januari 1742, var en brittisk hovfunktionär. 

Hon var dotter till Sir John Dyve och lady Frances Wolseley of Wolseley, och gifte sig med whigpolitikern William Clayton (1672?–1752), Baron Sundon of Ardagh. När Whigpartiet återkom till makten efter Georg I av Storbritanniens tronbestigning 1714, blev Charlotte Clayton Sundon utnämnd till hovdam, Woman of the Bedchamber, hos den nya brittiska kronprinsessan Caroline av Ansbach på rekommendation av hertiginnan av Marlborough. 

Clayton och hennes kollega, Lady Cowper, blev snart gunstlingar hos Caroline, fick stort inflytande över denna och utnyttjade det för politiska syften. Detta blev viktigt sedan Caroline hade blivit drottning 1727, eftersom hennes inflytande och politiska aktivitet över kungen var välkänt. Av detta skäl fick Clayton bland annat en fiende i Sir Robert Walpole, som anklagade henne för nepotism och för att utnyttja sitt inflytande för att främja kvinnors makars politiska karriärer i utbyte mot mutor: han nämnde henne och biskop Sherlock som Carolines två öron. 

Hon utnyttjade sitt inflytande till förmån för bland andra lord Pomfret, Benjamin Hoadly, Alured Clarke, Samuel Clarke, Robert Clayton, Stephen Duck och Richard Savage. Hon ska också ha påverkat Caroline till förmån för en kyrkovänlig politik. Även George II var medveten om hennes och hennes kollega Pomfrets inflytande över Caroline, och oroade sig 1737 över om de skulle övertala Caroline att vägra låta honom ta med sig sin mätress Amalie von Wallmoden till Storbritannien. Walpole uppgav för sin son att Clayton vid ett tillfälle hade erbjudit honom att styra landet med henne, varpå han svarat att han enbart ansåg kungen och drottningen som lämpliga härskare. Hon förlorade sin plats vid Carolines död 1737. Hon var vid denna tidpunkt svårt sjuk, troligen i cancer.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 55
 https://en.wikisource.org/wiki/Sundon,_Charlotte_Clayton_(DNB00)

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1742
Brittiska hovdamer
Gunstlingar
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Sarah Thurmond

Sarah Thurmond, född Lewis okänt år i Epsom i Surrey, död 1762, var en brittisk skådespelare. Hon tillhörde stjärnorna under sin tid.

Biografi 
Hon var gift med dansaren John Thurmond. Hennes makes föräldrar, John och Winifred Thurmond, var aktiva på Smock Alley Theatre i Dublin, där det är troligt att även Sarah själv debuterade. Paret Thurmond uppträdde från 1715 i England. Mellan 1715 och 1718 gjorde hon sig känd på Lincoln's Inn Fields, och från 1718 till 1732 och återigen mellan åren 1732-37 var hon involverad i teatern på Drury Lane. Hon beskrivs som en skicklig aktör inom både tragedi och komedi och agerade även i opera.

Roller 
Bland hennes mest kända roller fanns Almeria i ‘Mourning Bride,’ Hypolita i ‘She would and she would not,’ Alcmena i ‘Amphitryon,’ Desdemona, Angelica i ‘Love for Love,’ Lady Macduff, Rutland i ‘Unhappy Favourite,’ Leonora i ‘Sir Courtly Nice,’ Queen i ‘Spanish Friar,’ Gertrude i ‘Hamlet,’ Narcissa i ‘Love's Last Shift,’ Portia i ‘Julius Cæsar,’ Ruth i ‘Committee,’ Imoinda i ‘Oroonoko,’ Epicœne i ‘Silent Woman,’ Bisarre i ‘Inconstant,’ Mrs. Conquest i ‘Lady's Last Stake,’ Sylvia i ‘Recruiting Officer,’ Arabella i ‘Fair Quaker,’ Lamira i ‘Little French Lawyer,’ Evandra i ‘Timon of Athens,’ Cassandra i ‘Cleomenes,’ Termagant i ‘Squire of Alsatia,’ Widow Taffata i ‘Ram Alley,’ och Lady Wronghead i ‘The Provoked Husband.’

Källor
 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1762
Engelska skådespelare under 1700-talet
Personer från Epsom
Katherine Tofts

Katherine Tofts, född 1680, död 1758, var en engelsk sopran, aktiv 1703-1709. 

Tofts uppträdde från 1703 i italienska och engelskspråkiga stycken på Drury Lane Theatre i London. Hennes karriär varade endast några få år, men under denna tid tillhörde hon de främsta artisterna på Londoscenen. Hennes rivalitet med den andra operaprimadonnan i London vid denna tid, Francesca Margherita de L'Epine, var uppmärksammad. Bland hennes främst roller var Clayton's ‘Arsinoe’ (Arsinoe, Queen of Cyprus) 1705-06. Kritikern Betterton bedömde att Tofts, tillsammans med Leveridge, var bättre än de utländska artister som dominerande Londons operascen vid denna tid. 

Hon avgick från scenen 1709 och gifte sig året därpå med Joseph Smith, brittisk konsul i Venedig 1740-1760.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 56
 https://en.wikisource.org/wiki/Tofts,_Katherine_(DNB00)

Kvinnor
Födda 1680
Avlidna 1758
Brittiska operasångare under 1700-talet
Dobrzany

Dobrzany (tyska: Jacobshagen, kasjubiska: Jakùbòwò) är en småstad i nordvästra Polen, belägen i distriktet Powiat stargardzki i Västpommerns vojvodskap, 25 kilometer öster om Stargard Szczeciński. Tätorten hade 2 372 invånare år 2014 och är centralort i en stads- och landskommun som hade totalt 5 035 invånare samma år.

Källor

Externa länkar 

Städer i Västpommerns vojvodskap
Jacobshagen

Jacobshagen eller Jakobshagen kan syfta på:

 Jacobshagen – det historiska tyska namnet för en stad i Powiat stargardzki, Västpommerns vojvodskap, Polen, se Dobrzany
 Jakobshagen, Boitzenburger Land – en ort i kommunen Boitzenburger Land, Landkreis Uckermark, Brandenburg, Tyskland
Kallsågsmossen

Kallsågsmossen är ett naturreservat i Skövde kommun i Västra Götalands län.

Området är skyddat sedan 1999 och omfattar 10 hektar. Det är beläget på Sydbillingen, sydväst om Skultorps tätort och består av en mosse med omgivande lövsumpskog. 

Kallsågsmossen är ett extremrikkärr vars norra del består av ett axagkärr medan den södra är rikare och hyser stora mängder orkidéer. Till kärret tillförs vatten från källor som bryter fram ur kalkgrunden. I axagkärret kan man finna utöver axag även brudsporre, kärrknipprot, flugblomster, majviva och slåtterblomma.

Den södra delen av reservatets kärr har således en rik förekomst av orkidéer som t.ex. honungsblomster, ängsnycklar, sumpnycklar och vaxnycklar.

Runt kärret växer en relativt ung lövsumpskog. Där dominerar gråal, klibbal, björk och asp, med inslag av bl.a. ask och alm. I denna skog växer orkidéerna tvåblad och grönvit nattviol. Simsjöbäcken rinner norrut och längs denna är skogen äldre, med inslag av lågor och död ved.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Kallsågsmossen

Naturreservat i Skövde kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1999
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Ann Böttcher

Ann Böttcher, född 1973 i Bruzaholm, är en svensk konstnär. Hon bor och arbetar i Malmö.

Böttcher tilldelades Barbro & Holger Bäckströms stipendium år 2016, vilket är ett av Sveriges största konststipendium.

Konstformer och inriktningar 

Böttcher blandar nationalism, natur och hantverkstradition i sina verk. Teknikerna hon använder är bland annat teckning, installationer, arkivmaterial och textil.

Utställningar 
Böttcher har utbildat sig på Östra Grevie folkhögskola, Nordiska konstskolan i Karleby, Konstfack i Stockholm samt Konsthögskolan i Malmö.

Under 2014 visades Böttches verk på Magasin III i Stockholm i samband med utställningen "The Drawing Room" och på Konstmuseum i Malmö. Tidigare har hon även deltagit i utställningar på bland annat Bonniers Konsthall, Lunds konsthall, Nationalmuseum, Teckningsmuseet i Laholm, Kunsthal Charlottenborg, Köpenhamn, WUK – Kunsthalle Exnergasse i Wien, MoMA PS1 i New York, Museum of Contemporary Art i Zagreb samt deltagit på festivaler runt om i Norden.

Hon har även haft separatutställningar på både Galerie Nordenhake i Stockholm och Berlin vid två olika tillfällen. År 2006 hade Böttcher en separatutställning på Moderna Museet i Stockholm vid namn "The 1st at Moderna" och 2007 ställde hon ut med en separatutställning på Index i Stockholm. Utställningen hette "The Entrance to the Sanatorium" och konstnären undersöker sanatoriets sociala och symboliska betydelse. Böttcher finns representerad vid Moderna museet

Referenser

Kvinnor
Födda 1973
Levande personer
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Svenska installationskonstnärer
Eleanora Moore

Eleanora Moore, född okänt år, död 1869, var en brittisk skådespelare. 

Hon var verksam i landsorten innan hon debuterade i London på St. James's Theatre 1859. Bland hennes roller fanns Winifred i Leicester Buckingham's ‘Cupid's Ladder,’ Margaret Lovell i Tom Taylors ‘Up at the Hills’, Venus i Mr. Burnands ‘Venus and Adonis’ och Ada Ingot i T. W. Robertson's ‘David Garrick’. Hon blev dock aldrig permanent engagerad på St. James's Theatre. Det var i stället på Haymarket hon fick framgång, och hon tillhörde fram till sin död en av de mest populära artisterna där.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 38
 https://en.wikisource.org/wiki/Moore,_Eleanora_(DNB00)

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1869
Engelska skådespelare under 1800-talet
Mary Mohl

Mary Mohl, född 1793, död 1883, var en brittisk författare och salongsvärd. 

Mary Mohl gifte sig med Jules Mohl 1837, och höll fram till makens död 1876 en litterär salong i Paris, som beskrivs som samtidens centrum för franska intellektuella i Paris. Hon var också känd för sitt engagemang som orleanist. 

Hon utgav 'Madame Recamier, with a Sketch of the History of Society in France', inspirerad av sin vänskap med Juliette Récamier.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 38
 https://en.wikisource.org/wiki/Mohl,_Mary_(DNB00)

Noter 

Kvinnor
Födda 1793
Avlidna 1883
Salongsvärdar
Brittiska författare under 1800-talet
Isabella Mattocks

Isabella Mattocks, född 1746, död 1826, var en brittisk skådespelare. 

Mattocks var dotter till skådespelaren Lewis Hallam och tillhörde en familj av aktörer: hon gifte sig med sin kollega Mattocks. Hon debuterade vid fyra års ålder på Covent Garden i London, och var verksam som barnskådespelare innan hon blev fast engagerad 1762. Året därpå var hon den första som gjorde rollen som Nancy i premiären av Murphy's ‘What we must all come to,’ och den första Elvira i ‘Spanish Lady,’ som tillskrivs Hull. Mattocks ansågs tillhöra eliten av aktörer vid Covent Garden fram till sin sista föreställning 1808. Hon uppskattades särskilt inom komedin.

Källor
 Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 37
 https://en.wikisource.org/wiki/Mattocks,_Isabella_(DNB00)

Kvinnor
Födda 1746
Avlidna 1826
Engelska skådespelare under 1700-talet
Daniil Tarasov (ishockeyspelare)

Daniil Vladimirovitj Tarasov (ryska: Даниил Владимирович Тарасов), född 28 februari 1991, är en rysk professionell ishockeyspelare som spelar för HK Dynamo Moskva i KHL. Han har tidigare spelat för San Jose Sharks i NHL, på lägre nivåer för Worcester Sharks i AHL, San Francisco Bulls i ECHL samt Waterloo Black Hawks och Indiana Ice i United States Hockey League (USHL).

Tarasov blev aldrig draftad av någon NHL-organisation.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Daniil Tarasov, Sharks – Stats – NHL.com
Daniil Tarasov – TheAHL.com | The American Hockey League
Daniil Tarasov NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Daniil Tarasov hockey statistics and profile at hockeydb.com
Daniil Tarasov – Player profile at The Hockey News

Ryska ishockeyspelare
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Indiana Ice
Spelare i San Francisco Bulls
Spelare i Waterloo Black Hawks
Spelare i Worcester Sharks
Ishockeyspelare i HK Dynamo Moskva
Ryska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Moskva
Födda 1991
Levande personer
Män
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Offerfynd

Offerfynd är en arkeologisk benämning på gudaoffer från förhistorisk tid. De kan bestå av födoämnen, redskap, smycken, vapen, skatter av ädelmetaller och så vidare och har ofta sänkts ned i igenväxande sjöar och vattendrag, där de nu påträffas som mossfynd.

Offerfynd har kunnat dateras tillbaka till yngre stenåldern men speciellt under bronsåldern. Från den yngre romerska järnåldern och folkvandringstiden har fynd tillvaratagits i danska mossar där man vid stora strider offrade vapen och annan utrustnig åt stridsgudarna.

I den svenska lappmarken har gjorts offerfynd i form av renhorn och djurben vid markeringar för så kallade sejtar. I ett tiotal fall har gjorts offerfynd bestående av metallföremål av tenn, brons och silver, oftast prydnadsföremål av östliga eller baltiska typer från vikingatidens slut och tidig medeltid.

Se även 
 Offer (religion)

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978
https://web.archive.org/web/20150206201044/http://www.uppslagsverket.fi/bin/view/Uppslagsverket/Offerfynd

Externa länkar
Jönstorpsfyndet

Arkeologi
Fornfynd
Redstate

Redstate, på den egna sajten skrivet RedState, är en amerikansk konservativ politisk blogg som grundades den 11 juli 2004 av Joshua Treviño, Ben Domenech och Mike Krempasky. Chefredaktör för RedState är Erick Erickson.

Guvernör Rick Perry inledde sin kampanj inför presidentvalet i USA 2012 den 13 augusti 2011 i samband med ett möte som hade organiserats av RedState.

Referenser 

Bloggar
Amerikanska webbplatser
Konkurrens till döds

Konkurrens till döds är en roman från 1994 av den franske författaren Michel Houellebecq. Den franska ursprungstiteln är Extension du domaine de la lutte, som betyder "utvidgning av kampens domän". Handlingen följer en misantropisk och frustrerad programmerare som gör en föredragsturné med en kollega. Boken tar upp teman som rör den sexuella revolutionen och dess förhållande till kapitalismen.

Boken var Houellebecqs romandebut och gjorde författaren till ett fenomen i Frankrike. Den gavs ut på svenska 2002 i översättning av Kennet Klemets, samt en uppdaterad översättning 2021. År 1999 kom en film som bygger på boken.

Handling
En välavlönad men fysiskt oattraktiv och deprimerad fransk programmerare beskriver sin vardag med avsmak och spefullhet. Han teoretiserar om den moderna västvärlden och hur dess sociala liv har antagit formen av en politiskt liberal modell. Han hånar den samtida radikalvänstern för att späda på detta trots att den tror sig arbeta för motsatsen.

Mannen ger sig ut på en resa för att hålla ett antal föredrag tillsammans med en kollega, en 28-årig desperat oskuld vid namn Raphael. Raphael ser upp till huvudpersonen för att denne överhuvudtaget har haft ett förhållande med en kvinna och lyssnar på hans utläggningar om sexualitet och den moderna världen.

Tematik
Bokens ursprungstitel, med betydelsen "utvidgning av kampens domän", är en drift med 68-vänsterns slogans om att den revolutionära kampen även måste flyttas in i privatlivet, familjen och sexualiteten. Houellebecq var influerad av personer som den marxistiske ideologen Michel Clouscard, som tar avstånd från Sigmund Freuds inflytande på vänstern och menar att den sexuella revolutionen, snarare än någon form av socialistisk revolution, har resulterat i en brutal form av marknadsekonomi på det sexuella planet.

Bearbetningar
Boken är förlaga till en film som också heter Extension du domaine de la lutte. Den regisserades av Philippe Harel och har Harel själv tillsammans med José Garcia i huvudrollerna. Filmen hade premiär 1999 och hade 55 967 besökare i Frankrike. År 2002 spelade Det Kongelige Teater i Köpenhamn en dramatisering av romanen med titeln Udvidelse af kampzonen. Jens Albinus stod för manus och regi.

Källor

Franska romaner
Franskspråkig skönlitteratur
Romaner som blivit film
Verk av Michel Houellebecq
Skönlitteratur 1994
Sankthelenasumphöna

Sankthelenasumphöna (Zapornia astrictocarpus) är en utdöd fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar. Fågeln fanns på ön Sankta Helena i Atlanten och är känd från benlämningar. Den dog ut snart efter att ön upptäcktes 1502. IUCN kategoriserar arten som utdöd.

Noter

Externa länkar

Rallar
Fåglar i etiopiska regionen
Räddningsstation Härnösand

Räddningsstation Härnösand är en av Sjöräddningssällskapets räddningsstationer. 

Räddningsstation Härnösand ligger vid norra hamnutloppet i Härnösand. Den inrättades 2007 och har 30 frivilliga.

Räddningsfarkoster
12-04 Rescue Lars Prytz, ett 11,8 meter långt täckt räddningsfartyg av Victoriaklass,byggt 1998
Rescue SXK Västkustkretsen, av Gunnel Larssonklass, byggd 2009

Tidigare räddningsfarkoster
7-01 Rescue Hemsö, en 7,03 meter lång öppen ribbåt, byggd 1994, närmast tidigare på Räddningsstation Hudiksvall

Källor
Räddningsstation Härnösands webbplats

Externa länkar
Räddningsstation Härnösands webbplats

Sjöräddningsstationer i Sverige
Byggnader och anläggningar i Härnösands kommun
Bojsen

Bojsen är en dansk släkt, härstammande från  hemmansägaren Boy Hansen i Emmerslev vid Højer.

Dennes son var Peter Outzen Boissen. Av hans söner blev tre bemärkta präster, Frederik Engelhardt Boisen (1808-1882) och Lars Nannestad Boisen (1803-1875) som även var orientalist och Peter Outzen Boisen. Söner till Fredrik Engelhardt var Frede Bojsen, Lars Peter Bojsen och Emil Bojsen, alla kända som framstående vänsterpolitiker, en syster till dem var kvinnosakskämpen Jutta Bojsen-Møller.

Källor 
 

Danska släkter