kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ångermannabron

Ångermannabron är en balkbro över Ångermanälven i västra Sollefteå i Västernorrlands län. Bron är en del i riksväg 90 och förbinder stadsdelarna Rödsta i söder och Nipan i norr. Projekteringen påbörjades år 1998 med målet att avlägsna tyngre trafik från Sollefteås stadskärna. Bygget för Ångermannabron startade i oktober 2000 med Scandiaconsult som konstruktör. Den 18 juni 2003 invigdes bron för trafik.

Bron är 469 meter lång och 35 meter hög och bärs upp av fem betongpelare. Anders Kalén ritade och färgsatte bron; lådbalken i stål är målad röd och allt stål ovanför brobanan är målat marinblått. Namnet valdes via en lokal tävling för Sollefteå kommuns invånare. År 2004 var Ångermannabron en finalist i tävlingen Årets Byggen i tidningen Byggindustrin.

Historia

Centrala Sollefteå utsattes för tung trafik eftersom riksväg 90 var belagd igenom stadskärnan. År 1998 påbörjades en projektering för en ny bro som skulle avlägsna trafiken från centrum. Den nya bron skulle även korsa Ångermanälven på en högre nivå jämfört med gamla bron. På så vis kunde branta tillfarter undvikas. Den nya bron skulle byggas i västra Sollefteå och förbinda den södra stadsdelen Rödsta med Nipan i norr. Bygget av bron, som fick namnet Ångermannabron via en lokal tävling för Sollefteå kommuns invånare, påbörjades i oktober 2000 med Scandiaconsult som konstruktör.

Den 18 juni 2003 stod bron klar och invigdes för trafik. I samband med brobygget anlades även två nya rastplatser på norra sidan. I mars 2004 nominerades Ångermannabron i tävlingen Årets Byggen som anordnades av tidningen Byggindustrin. Tävlingen hyllade byggnadsverk år 2003 och Ångermannabron var nominerad i kategorin Årets anläggning. Juryn valde bron tack vare dess "form och funktion" och benämnde den "en smäcker och trafikmässigt lyckad lösning". Priset vanns dock slutligen av Sundstorgsgaraget i Helsingborg.

Design och konstruktion
Ångermannabron är 469 meter lång och en av de längsta broarna i Sverige. Bron är 35 meter hög och stiger med cirka fyra procent mot den norra stadsdelen Nipan. Bron är konstruerad i sju spann med en brobana i betong. Den bärs upp av en lådbalk i stål och fem betongpelare. Ångermannabron ritades av arkitekten Anders Kalén, som även färglade och belyste bron. Lådbalken målades i röd färg medan räcken, gatlyktor och allt övrigt stål ovanför brobanan färglades marinblått. Längs ena vägkanten finns en gångbana. Nattetid är bron belyst med hjälp av motriktade strålkastare som lyser upp den röda balken.

Se även
Lista över broar i Sverige

Fotnoter

Broar i Västernorrlands län
Byggnader och anläggningar i Sollefteå kommun
Broar invigda 2003
2003 i Sverige
Elizabeth Tripp

Elizabeth Tripp, född Leigh 1809, död 1899, var en australiensisk pedagog. Hon grundade och drev en av Australiens första undervisningsanstalter för undervisning av flickor i Melbourne, East Leigh, mellan 1859 och 1881.   

Elizabeth Tripp var född i Devonshire i England som dotter till juristen William Leigh, och gifte sig 1831 med sin kusin advokaten William Upton Tripp (d. 1873). Paret emigrerade till Victoria i Australien år 1850 med fem döttrar och en son. Efter att ha separerat från maken öppnade hon en flickskola i Melbourne 1859: skolan bytte adress vid flera tillfällen. Hon assisterades av sina döttar Mary, Margaret, Frances och Florence, men hade också ett antal lärare anställda. Sedan år 1850 förekom det många mer eller mindre tillfälliga flickskolor i Melbourne, ofta bestående av enbart en bildad kvinna som tog emot elever för att försörja sig under en period, men East Leigh var under sin verksamhetsperiod en framgångsrik och permanent institution. 

Tripp spekulerade också framgångsrikt i aktier.

Källor
 Marjorie R. Theobald: Knowing Women: Origins of Women's Education in Nineteenth-Century Australia

Kvinnor
Födda 1809
Avlidna 1899
Personer i Australien under 1800-talet
Skolledare under 1800-talet
Personer inom Australiens näringsliv under 1800-talet
Simon Melander

Simon Melander, född 8 februari 1684 i Nyköping, död 26 maj 1762 i Gävle, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Simon Melander var son till prosten i Nyköping Magnus Johannis Melander och Christina Frondin. Genom faderns mormor var han ättling till Olaus Martini och Bureätten, modern var faster till Elias Frondin och professor Eric Melander hans bror. Han började sina studier 1697, blev magister 1710, blev 1715 rektor för Klara skola och 1717 rektor för trivialskolan i Stockholm. 1727 blev Melander kyrkoherde i Enköpings församling och kontraktsprost, men överflyttade 1740 till Gävle församling som kyrkoherde och kontraktsprost.

Melander var riksdagsman 1738.

1740 anmälde han till konsistoriet att han översatt Benjamin Hoadlys "sätt och manér att behaga Gud under Christo Evangelio" från franska till svenska, vilket torde ha orsakat befordringen till Gävle.

Melander var gift med Daniel Djurbergs dotter. Deras son Daniel adlades Melanderhjelm och sonen Magnus Melander var häradshövding i Västmanland.

Referenser

 Fants herdaminne för Uppsala ärkestift
 http://wc.rootsweb.ancestry.com/cgi-bin/igm.cgi?op=PED&db=janeur&id=I29716

Födda 1684
Avlidna 1762
Män
Bureätten
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Nyköping
Gaku Shibasaki

, född den 28 maj 1992 i Aomori prefektur, är en japansk fotbollsspelare som spelar för den spanska klubben Leganés.

Landslagskarriär
Den 15 december 2014 tog Japans förbundskapten ut Shibasaki till det asiatiska mästerskapet i fotboll 2015. I november 2022 blev han uttagen i Japans trupp till VM 2022.

Källor

Noter

Japanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Kashima Antlers
Spelare i CD Tenerife
Spelare i Getafe CF
Spelare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i CD Leganés
Spelare i J. League Division 1
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2015
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2019
Spelare i Copa América 2019
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från Aomori prefektur
WP:Projekt Japan
Yoshinori Mutō

Yoshinori Muto , född den 15 juli 1992 i Setagaya i Japan, är en japansk fotbollsspelare som spelar för Vissel Kobe.

Klubbkarriär
Den 2 augusti 2018 värvades Muto av Newcastle United, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Den 16 september 2020 lånades Muto ut till spanska Eibar på ett låneavtal över säsongen 2020/2021.

Den 7 augusti 2021 värvades Muto av Vissel Kobe.

Landslagskarriär
Den 15 december 2014 tog Japans förbundskapten ut Muto till det asiatiska mästerskapet i fotboll 2015.

Muto landslagsdebuterade för Japan den 9 maj 2014 i en vänskapsmatch mot Uruguay, en match där Japan förlorade med 2-0.

Källor

Noter

Japanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Tokyo
Spelare i 1. FSV Mainz 05
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i SD Eibar
Spelare i Vissel Kobe
Spelare i J. League Division 1
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i La Liga
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2015
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2019
Idrottare från Tokyo
Födda 1992
Levande personer
Män
WP:Projekt Japan
Game of Thrones (spel)

Game of Thrones är ett episodiskt äventyrsspel som baseras på både romanserien Sagan om is och eld av författaren George R.R. Martin och TV-serien Game of Thrones. Det utvecklas av Telltale Games och första episoden släpptes internationellt under december 2014 för Microsoft Windows, OS X, Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360, Xbox One, iOS och Android.

Berättelsen i spelet kretsar kring det i norr belägna huset Forrester och dess kamp efter de fem kungarnas krig.

Datorspel 2014
Äventyrsspel
Windows-spel
Macintosh-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
IOS-spel
Android-spel
Datorspel baserade på TV-serier
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Dipteropeltis (kräftdjur)

Denna artikel handlar om kräftdjuret Dipteropeltis. För växtsläktet med samma namn, se Dipteropeltis.

Släktet Dipteropeltis i familjen Argulidae, underklassen karplöss bland kräftdjuren innehåller den enda arten Dipteropeltis hirundo.. Arten lever som ektoparasit på fiskar i Sydamerika, till exempel pirayor och Pseudoplatystoma fasciatum.

Referenser 

Karplöss
Hematofagi
Jane Catharine Tost

Jane Catharine Tost, född 1817, död 1889, var en australiensisk affärsidkare och konstnär.

Tosts far arbetade med skinnberedning i London. Hon gifte sig 1839 med Charles Gottleibe Tost. 1856 emigrerade familjen till Tasmanien, där hon fick anställning som taxidermist åt Royal Society of Tasmania vid Hobart Town Museum. Paret flyttade till Sydney 1860. Mellan 1864 och 1869 var hon anställd vid i samma tjänst vid Australian Museum i Sydney. Hon tillhörde de första av sitt kön anställda vid ett museum i Australien. 1869 återvände maken till England. Tillsammans med sin dotter Ada Jane Rohu (1848-1928) var hon därefter aktiv med taxidermi, såväl som konstnär som hantverkare. Mor och dotter medverkade ofta vid konstutställningar och vann ett flertal priser.

Källor
 Australian Dictionary of Biography

Kvinnor
Födda 1817
Avlidna 1889
Personer inom Australiens näringsliv under 1800-talet
Australiska konstnärer
Fanny Cathcart

Mary Fanny Cathcart, född 1833, död 1880, var en australiensisk skådespelare, aktiv 1853–1878. 

Cathcart var född i England som dotter till James Cathcart och Fannie Hubbard. Hennes far var ledare för den del teaterällskap i landsorten, och hennes bröder blev alla välkända skådespelare i London. Hon engagerades vid Gustavus Brookes teatersällskap 1853 och anlände till Melbourne i Australien med dem 1855. Hon gifte sig samma år med sin kollega Robert James Heir, som 1858-59 var direktör för Theatre Royal i Melbourne. Cathcart stämdes 1855 för kontraktsbrott av Brooke, vilket blev ett uppmärksammad fall i media.

Mary Fanny Cathcart beskrivs som Australiens största kvinnliga teaterstjärna mellan 1855 och 1865 inom både högre komedi och Shakespeare. Hon beskrivs som vacker men också som en begåvad artist, och var känd för sin preciscion och trohet för detaljer, och mottog juveler av publiken. Hon turnerade runt hela Australien, men hade sin bas i Melbourne. 1865 började hon överlåta sina roller på yngre skådespelare och tackade allt oftare nej till roller, men då hon återigen blev aktiv 1871 hälsades hon med stort bifall. Mellan 1872 och 1877 turnerade hon i Nya Zeeland, USA och Australien. Hon agerade då mestadels i sin makes pjäser.

Källor
 Australian Dictionary of Biography

Australiska skådespelare under 1800-talet
Födda 1833
Avlidna 1880
Kvinnor
Elise Barney

Elise Barney, född 1810, död 1883, var en australiensisk postmästare. Hon var postmästare för Norra Australien 1855-1864. 

Hon var gift med John Edward Barney, som grundade postverkat i norra Australien, Queensland, 1850. Vid makens död 1855 övertyg hon ämbetet, och utvecklade postverksamheten över hela området från elva till femton postkontor. Hon fick en överordnad, Thomas Lodge Murray-Prior, år 1862.

Källor
 Australian Dictionary of Biography

Kvinnor
Födda 1810
Avlidna 1883
Personer i Australien under 1800-talet
Museum voor Schone Kunsten

Museum voor Schone Kunsten är ett konstmuseum i Gent i Belgien.

Museum voor Schone Kunsten har en stor samling konst från medeltiden och fram till mitten av 1900-talet, framför allt  flamländsk konst. Det är ett av Belgiens äldsta museer och har sitt ursprung 1798, när Gent var huvudstad i det franska departementet Escaut. Den franska staten beslöt då att visa en konstsamling för allmänheten. Musée du Département de l'Escaut öppnade i kyrkan Saint-Pierre de Gand 1802. 

År 1809 flyttade museet in i en sal i det gamla augustinerkonventet. År 1898 beslöts att uppföra en ny byggnad för museet. Denna ritades av stadsarkitekten Charles van Rysselberghe och uppfördes omkring 1900 på östra sidan av Citadelpark.

Bildgalleri

Externa länkar
 Museum voor Schone Kunstens webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Belgien
Kultur i Gent
Ragnhild Nordensten

Ragnhild Ingeborg Amalia Nordensten, född 6 augusti 1888 i Striberg, Nora bergsförsamling, Örebro län , död 7 juni 1951 i Klara församling, Stockholm i Stockholm, var en svensk målare, grafiker och tecknare.

Nordensten var dotter till en gruvförvaltare i Striberg.

Nordensten utbildade sig vid Tekniska skolan 1907, Althins målarskola 1908 och vid Kungliga Konsthögskolan 1908–1912, alla i Stockholm. Hon avslutade med etsarskolan hos Axel Tallberg 1913.

Hon arbetade särskilt med motiv från gruvor och tung industri, till exempel järnverk, gasverk, byggnadsplatser och maskinhallar. En hel del av hennes verk är från bergslagsmiljöer. Hon blev känd för stora etsningar, och serier av etsningar utfördes från Striberg och Grängesberg som i fråga om expressivitet var föregångsverk vad gäller industrimotiv. 1929 gjordes en svit från Sandvikens järnverk.

Nordensten är representerad vid Nationalmuseum, Malmö museum, Örebro läns museum och Västerås konstmuseum.

Referenser

Noter

Tryckt litteratur 
Sixten Rönnow, Svensk teknik och industri i konsten, Stockholm : Maskinaktiebolaget Karlebo, 1943

Personer från Nora socken, Västmanland
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1951
Kvinnor
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Philippe Henriot

Philippe Henriot, född 7 januari 1889 i Reims, död 28 juni 1944 i Paris, var en fransk politiker, journalist, poet och kollaboratör. Han är mest känd för att ha varit informationsminister i Vichyregimen från december 1943 till sin död i juni följande år. Han hade tidigare varit ledamot av Frankrikes deputeradekammare 1932–1936 och 1936–1940.

Biografi 
Henriot var ursprungligen kulturjournalist och kritiker med poesi som specialitet och skrev flera böcker i ämnet, han publicerade även ett antal egna diktsamlingar innan han i slutet av 1920-talet började engagera sig politiskt. Henriot var djupt troende katolik och blev under 1930-talet en tongivande antikommunist och konservativ nationalist inom fransk politik. Han hade före och tidigt efter Frankrikes kapitulation varit emot Nazityskland, men började under hösten 1940 på eget initiativ arbeta som journalist för den tyskvänliga franska Vichyregimen under ledning av Philippe Pétain. Enligt egen utsago gick han över till tysk sida för att han såg det som nödvändigt i sin plikt att bekämpa kommunismen. Han gjorde karriär inom Vichyregimens propagandaapparat under åren som följde och utsågs i december 1943 till informationsminister och kom därmed även att bli dess propagandachef och officiella talesperson, en befattning han dock i praktiken redan innehaft en tid. Som informationsminister lät han bland annat skapa ett flertal radioprogram som förmedlade antisemitisk och tyskvänlig propaganda via den Vichykontrollerade radiostationen Radio Paris, han deltog personligen i ett stort antal av dessa program. Han hamnade även i ett uppmärksammat propagandakrig med den fria franska radiostationen Radio Londres, som sände från London, och dess frontfigur Pierre Dac. Han förekom även flitigt i tyskvänliga tidningar och propagandafilmer.

Philippe Henriots roll som Vichyregimens talesperson och propagandachef gav honom smeknamnet "Frankrikes Goebbels". Han kom för många fransmän att förkroppsliga den franska kollaborationen med Nazityskland, vilket gjorde honom avskydd och hatad.

Den 28 juni 1944, mindre än två månader före befrielsen av Paris, mördades han av medlemmar ur motståndsgruppen Maquis. Han gavs en statsbegravning i Paris och begravningsceremonin hölls i Notre Dame. Efter att de allierade återtagit Paris flyttades hans kvarlevor till en omärkt grav.

Referenser 

Män
Födda 1889
Avlidna 1944
Personer från Reims
Personer i Frankrike under andra världskriget
Mördade franska politiker
Renegater
Moldaviens nationalbank

Moldaviens nationalbank (rumänska: Banca Naţională a Moldovei, BNM) är Moldaviens centralbank. Den är organiserad som en fristående myndighet under Moldaviens parlament.

Historia
BNM bildades i juni 1991, två månader innan Moldavien blev självständigt från Sovjetunionen och hade Gosbanks moldaviska del som grund. Kort efter bildamdet antogs en nationalbankslag och en banklag som reglerade banksystemet i landet. Den första nationalbankschefen var Leonid Talmaci. 1993 infördes moldavisk leu som landets valuta. 2009 införde BNM inflationsstyrning med 5% inflation som mål.

Källor

Banker bildade 1991
Chișinău
Centralbanker
Organisationer i Moldavien
Nancheng, Dongguan

Nancheng är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Dongguan i Guangdong-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

Orter i Guangdong
WP:Projekt Kina
Dongqu, Zhongshan

Dongqu är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Zhongshan i Guangdong-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

Orter på häradsnivå i Guangdong
WP:Projekt Kina
Flotten, Hemmet och Sandlådan

Flotten, Hemmet och Sandlådan är en teatertrilogi med premiär på Göteborgs stadsteater på 1960-talet.

Flotten
Flotten skapades 1967 av en ensemble med Kent Andersson, Lennart Hjulström (regissör), Marian Gräns, Ingvar Hirdwall, Arne Nyberg, Birgitta Stahre och Måns Westfelt. Pjäsen hade urpremiär på Göteborgs stadsteater den 29 april 1967.

Flotten berättar om en grupp människor som driver på en flotte mot Lycksalighetens ö och är samhällskritisk. Den tar upp företeelser som driver utvecklingen under 1960-talet, och även driver utvecklingen idag, såsom jakt efter pengar och framgång för att nå personlig lycka. Pjäsen gisslar kapitalism,  främlingsfientlighet och bristande solidaritet och medmänsklighet.

Flotten är den första av Kent Anderssons tre starkt samhällskritiska pjäser, alla med premiär i slutet av 1960-talet på Göteborgs stadsteater. De övriga är Hemmet från 1968 och Sandlådan från 1969.

Hemmet och Sandlådan
Flotten följdes upp av Kent Andersson med de likaledes samhällskritiska teaterpjäserna Hemmet och Sandlådan till en trilogi. Hemmet skrevs tillsammans med Bengt Bratt. Alla hade premiär på Göteborgs stadsteater under slutet av 1960-talet.

En nyuppsättning på Göteborgs stadsteater med samma ensemble av hela trilogin i ett svep gjordes med premiärer respektive 26 maj, 27 maj och 28 maj 1970.

Bibliografi

Källor
Om Flotten, Hemmet, Sandlådan 1970 på Carlotta
Om Flotten på www.dramadirekt.com

Externa länkar
Flotten i Sveriges Televisions Öppet arkiv

1967 i Sverige
Teateråret 1967
Kultur i Göteborg
Svenska teaterpjäser
Euphemia Bridges Bowes

Euphemia Bridges Bowes, född 1816, död 1900, var en australiensisk nykterist och kvinnorättsaktivist. Hon grundade nykterhetsrörelsen i Australien genom Woman's Christian Temperance Union i Sydney 1882, vars ordförande hon var 1885-1893. Hon grundade 1886 en kvinngrupp inom New South Wales Social Purity Society, som arbetade för kvinnors rättigheter, och grundade 1890 en kvinnorösträttsrörelse inom denna, som från 1892 stödde Womanhood Suffrage League of New South Wales. 

Euphemia Bridges Bowes emigerade från Skottland till Australien 1838, och arbetade som tjänsteflicka fram till sitt giftermål med bagaren John Bowes 1842. Maken blev präst 1848, och hon flyttade därefter omkring mellan hans olika församlingar fram till makens pensionering 1880.

Källor
 Australian Dictionary of Biography

Kvinnor
Födda 1816
Avlidna 1900
Personer i Australien under 1800-talet
Australiska rösträttskvinnor
Ridsport vid olympiska sommarspelen 1952

Ridsport vid olympiska sommarspelen 1952 arrangerades mellan 28 juli och 3 augusti i Helsingfors. Det var den första gången som tävlingarna var öppen för både herrar och damer. Lis Hartel från Danmark blev den första kvinnan som erövrade en medalj i en olympisk ryttartävling, genom att ta individuellt silver i dressyr. Hartels prestation var desto mer anmärkningsvärd, eftersom hon var förlamad från knäna och nedåt efter att ha drabbats av polio år 1944.

Medaljtabell

Medaljsammanfattning

Fotnoter

Externa länkar
Caroline Dexter

Caroline Dexter, född Harper 6 januari 1819 i Nottingham, England, död 19 augusti 1884, var en australisk författare, kvinnorättsaktivist och socialreformator. 

Hon var dotter till klockmakaren och juveleraren Richard Harper och Mary Simson. Hon utbildades privat i England och Paris, där hon bland andra lärde känna George Sand. 1841 gifte hon sig med målaren William Dexter, med vilken hon 1852 emigrerade till Australien. Paret drev Gallery of Arts and School of Design i Sydney 1853-56. Från 1858 var hon aktiv som författare. 

Efter sin makes död 1860 bosatte hon sig i Melbourne, där hon öppnade Institute of Hygiene och förespråkade klädesreformer för kvinnor så som avskaffandet av korsetten och införande av byxor för kvinnor. 1861 utgav hon tillsammans med Harriet Clisby Australiens första kvinnotidskrift, Interpreter. 
Hon gifte om sig 1861 med juristen William Lynch (1839-1901), som 1880-81 var borgmästare i Brighton. Tillsammans med sin andre make var Dexter aktiv som konstmecenat. Hon uppmuntrade en australisk patriotism och en frigörelse från England och utgjorde en centralfigur inom Melbournes intellektuella elit. Hon försvarade också aboriginiernas rättigheter.

Källor
 Australian Dictionary of Biography

Australiska kvinnorättsaktivister
Australiska feminister
Australiska författare under 1800-talet
Personer från Nottingham
Födda 1819
Avlidna 1884
Kvinnor
Lake Tekapo

Lake Tekapo är en sjö på centrala Sydön i Nya Zeeland. Den går i nord-sydlig riktning och bildar tillsammans med Lake Pukaki och Lake Ohau tre parallella sjöar i avrinningsområdet Mackenzie Basin. 

Lake Tekapo täcker ungefär 87 km2 och är belägen 700 meter över havet. Medeldjupet är 69 meter och maxdjupet mäter 120 meter.
 
Sjöns norra inflöde, Godley River, rinner ner från Sydalperna som ligger längre norrut. Lake Tekapo är ett populärt resmål för turister och flertalet hotell finns i byn Lake Tekapo vid sjöns södra ände, där även Lake Tekapo Regional Park ligger.

Ett astronomiskt observatorium, Mount John University Observatory, finns i närheten, liksom en kyrka, Church of the Good Shepherd, belägen alldeles intill sjön.

Galleri

Referenser

Källor

Externa länkar 
 Lake Tekapo Untouched | Lake Tekapo's official information site
 Things to do and see in Lake Tekapo, New Zealand
 Tekapo Tourism

Insjöar i Nya Zeeland
Sydön
Get the Balance Right!

Get the Balance Right! är en låt av den brittiska gruppen Depeche Mode. Det är gruppens sjunde singel och den första med Alan Wilder som fast medlem. Den släpptes som singel den 31 januari 1983 och nådde som bäst 13:e plats på den brittiska singellistan. 

Get the Balance Right! togs inte med på det kommande albumet Construction Time Again, men finns med på People Are People och The Singles 81→85.

Utgåvor och låtförteckning 
Samtliga låtar är komponerade av Martin Gore, utom The Great Outdoors! som är komponerad av Martin Gore och Alan Wilder.

7" vinylsingel 
UK: Mute / 7Bong2

12" maxisingel 
UK: Mute / 12Bong2

UK: Mute / L12Bong2 (Limited edition)

Referenser

Noter 

Musiksinglar 1983
Singlar av Depeche Mode
Christina Smith

Christina Smith, troligen född 25 juli 1809, död 1893, var en australiensisk missionär och lärare, känd för sitt arbete för aboriginers rättigheter.  

Christina Smith föddes i Glenlyon i Perthshire i Skottland som dotter till arrendatorn James Menzies och Catherine McNaughton, och gifte sig 1832 med Finlay Stewart. Som änka emigrerade hon till Australien med sina två bröder och sin son 1839. Hon gifte sig 1841 med postmästaren James Smith (1796-1860), och flyttade 1854 med honom till Rivoli Bay south (Greytown). 

Smith var övertygad om att aboriginerna var utsatta för övergrepp genom europeisk aggression, sjukdomar och stöld av land, och hon började tidigt kartlägga deras kultur, legender och seder. Familjen flyttade 1854 till en farm vid Mount Gambier, där hon 1855-60 drev en skola för aboriginer. Under åren 1865-68 drev hon en kombinerad skola och barnhem för aboriginer. Syftet var att bevisa att det inte var omöjligt att bilda dessa till kristna samhällsmedborgare.

Källor
 Australian Dictionary of Biography

Kvinnor
Födda 1809
Avlidna 1893
Personer i Australien under 1800-talet
Missionärer
Lärare under 1800-talet
Skolledare under 1800-talet