kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Raoul Salan

Raoul Albin Louis Salan, född 10 juni 1899 i Roquecourbe, Frankrike, död 3 juli 1984 i Paris, var en fransk armégeneral och 4:e överbefälhavaren under Indokinakriget.

Biografi
Efter andra världskriget blev Salan befälhavare för de franska styrkor i Tonkin och tecknade avtal om dispositionen av franska trupperna i Vietnam. År 1948 var han befälhavare för alla franska landstyrkor i östra Asien. Han efterträdde 1952 den då bortgångne Jean de Lattre de Tassigny och blev överbefälhavaren i Indokina. Trots att han var den förmodligen mest erfarna officeren i Indokina, ville den nya franska regeringen under René Mayer ha en ny politik i Indokina och Salan fick lämna denna post den 8 maj 1953, då Henri Navarre, som var tidigare ansvarig inom underrättelsetjänsten, tog över.

I januari 1957 då Salan var befälhavare för 10:e militärområdet och  befälhavare i Alger blev han mål för ett mordförsök med en bazooka, vilket resulterade i att en fransk major dödades. Salan varnades minuterna innan dådet och undkom oskadd. Angriparna var franska invånare i Alger som ville ersätta Salan med general René Cogny, som de såg som en mer energisk ledare. Gruppens ledare skyllde på påverkan av en grupp av sex framstående franska politiker, med bland annat den framtida franske premiärministern Michel Debré, som inspiratörer till mordförsöket, vilket man dock aldrig lyckades leda i bevis. 

Salan tvingades i exil 1960 efter oenighet med de Gaulle i Algerietfrågan. I april 1961 ledde han ett misslyckat revoltförsök i Algeriet och blev därefter ledare för OAS. Dömd till döden i sin frånvaro arresterades han 1962, men benådades till livstids fängelse och frigavs slutligen 1968.

Hedersbetygelser
Salan tilldelades följande ordnar och medaljer

 Hederslegionen
 Riddare (5 april 1922)
 Officer (21 augusti 1940)
 Kommendör (10 februari 1945)
 Storofficer (27 oktober 1948)
 Storkors (28 augusti 1952)
 Médaille militaire (12 juli 1958)
 Croix de guerre 1914-1918
 Croix de guerre 1939-1945
 Croix de guerre des Théâtres d'Opérations extérieures
 Croix de la Valeur Militaire
 Médaille Interalliée de la Victoire
 Médaille commémorative de la guerre 1914-1918
 Médaille de l'Aéronautique
 Distinguished Service Cross (US)
 Kommendör av brittiska Imperieorden (CBE) (UK)

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979

Födda 1899
Avlidna 1984
Män
Franska generaler
Personer från Roquecourbe
Storkorset av Hederslegionen
Percy Girouard

Sir Édouard Percy Cranwill Girouard, född 26 januari 1867 i Montréal, död 26 september 1932 i London, var en kanadensisk-brittisk militär. 

Girouard blev officer 1888, utmärkte sig vid fälttågen i Sudan 1896–1898 som direktör för järnvägarna där och var under andra boerkriget 1899–1902 direktör för de sydafrikanska järnvägarna. Efter kriget var han till 1904 chef för järnvägarna i Transvaal och Oranjekolonin, var 1907–1908 high commissioner i Norra Nigeriaprotektoratet och 1909–1912 guvernör i Brittiska Östafrika. I armén nådde han överstes grad och erhöll knightvärdighet 1900. 

Girouard blev 1912 en av direktörerna för firman Armstrong, Whitworth & Co:s vapenfabriker i Newcastle upon Tyne och ledde under första världskriget från 1915, närmast under David Lloyd George, som generaldirektör för ammunitionstillverkningen organiseringen av den brittiska krigsförnödenhetsindustrin.

Källor

Brittiska guvernörer
Brittiska officerare
Överstar
Brittiska militärer under 1800-talet
Personer från Montréal
Födda 1867
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Actio popularis

Actio popularis (latin: 'folkhandling') är en juridisk term från den romerska rätten som syftar på förhållandet att en enskild privatperson i allmänhetens intresse (pro bono publico) stämmer någon utan att själv vara berörd av brottet eller är dess offer. Actio popularis förutsätter i någon utsträckning erga omnes, det vill säga uppfattningen att vissa brott är angelägenheter för alla, men är också skild från denna rättsprincip eftersom erga omnes inte nödvändigtvis företräds av enskilda personer. Actio popularis förekommer särskilt inom den amerikanska rätten (där enskilt åtal är vanligt), och har anförts vid frågor om vem som kommer att åtala brott mot jus cogens i internationell rätt.

Se även
 Erga omnes
 Envarsgripande

Noter

Romersk rätt
Straffrätt
Internationell rätt
Latinska uttryck inom juridiken
Carl Munthe

Carl Fredrik Soldan Munthe, född 25 december 1880 i Örebro, död 28 april 1975 i Vänersborg, var en svensk lektor, fysiker och samlare på grammofoner och grammofonskivor. Han var sonson till Henrik Mathias Munthe.

Biografi
Carl Munthe var son till distriktschefen Sven Munthe och Anna Brusewitz. Han tog studentexamen på latinlinjen år 1900 och avlade realexamen i Östersund 1901. Han blev filosofie kandidat 1907, filosofie licentiat 1914 och året därpå filosofie doktor i Uppsala. Munthe blev vikarierande adjunkt vid Göteborgs latinläroverk 1916 samt lektor i  matematik och fysik i Vänersborg 1918-1948. Munthe var även vice ordförande i Limmareds glasbruk 1951 och vice ordförande i Vänersborgs musikförening. Han var också medlem i Svenska fysikersamfundet, Svenska astronomiska sällskapet och Kulturen Lund. Munthe var riddare av Nordstjärneorden. 

Munthe var också en stor grammofonsamlare. Mot slutet av sitt liv testamenterade Munthe sin stora samling till biblioteket i Vänersborg. Samlingen bestod även av sju högtalare med tillbehör, fyra förstärkare, två grammofoner, en radio samt 3 500 grammofonskivor med tillhörande förvaringsskåp. Munthe ville att biblioteket skulle anordna ett särskilt musikrum, där konserter kunde hållas. Det testamenterade fick dock inte lånas ut. Idag finns Munthes samling bevarad på Vänersborgs museum. 

Han medverkade i TV-programmet Tekniskt magasin den 4 oktober 1959, där han visade sin grammofonsamling. Enligt Vänersborgs museum hade Munthe, för sin tid, högtalare och skivspelare av hög kvalitet. Munthe både konstruerade och ritade själv grammofoner och diverse finesser till dessa; bland annat ritade han en särskild grammofon med två skivtallrikar samt konstruerade till samma grammofon en omkopplare. Till en annan grammofon konstruerade han även en hydraulisk anordning till pickup-armen, vilket gjorde det möjligt att sätta igång grammofonen genom ett slags kontakt.

Carl Munthe var gift tre gånger; första gången 1908–1919 med Sigrid Nydal (1882–1941), andra gången 1927–1931 med fil. mag. Margareta Sjöstrand (1901–1977) och tredje gången som 89-åring 1969 med Sigrid von Post (1897–1996). Han fick tre barn: läkaren Gerd Munthe (1910–1997), folkskolläraren Valborg Lindqvist (1913–2000) och fysioterapeuten Göran Munthe (1928-2016).

Han är begravd på Boo kyrkogård i Nacka kommun tillsammans med föräldrarna.

Bibliografi

Källor

Externa länkar
Carl Munthes samlingar på Kulturlagret
Munthe, släkt Svenskt biografiskt lexikon
Carl Munthe medverkar i Tekniskt magasin 4 oktober 1959

Män
Födda 1880
Avlidna 1975
Svenska lektorer
Svenska fysiker under 1900-talet
Svenska samlare
Lärare från Örebro
Forskare från Örebro
Colorado College



Colorado College, CC, är ett amerikanskt privat college som ligger i Colorado Springs, Colorado och hade totalt 2 450 studenter (2 339 undergraduate students och 111 postgraduate students) för 2014. Colleget ingår i collegesystemet Associated Colleges of the Midwest.

CC grundades 1874 efter att både mark donerades och finansiering säkrades av industrimannen general William Jackson Palmer, som grundade järnvägsbolaget Denver and Rio Grande Railroad och staden Colorado Springs.

De tävlar med 18 collegelag i olika idrotter via deras idrottsförening Colorado College Tigers.

Alumner

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Colorado College Tigers



Colorado College Tigers är en idrottsförening tillhörande Colorado College och har som uppgift att ansvara för collegets idrottsutövning.

Idrotter
Tigers deltager i följande idrotter:

Idrottsutövare

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
Benckert

Benckert är en svensk släkt.

Släkten Benckerts stamfader är sidenfabrikören och riksdagsmannen Karl Henrik Benckert, född i norra Tyskland 1750 och död 1826. Han inflyttade till Sverige och Stockholm omkring 1780 och gifte sig 1782 med Anna Margaretha Haeggström. Benckerts rörelse låg där senare latinläroverket inrymdes i vad man på den tiden kallade Benckertska egendomen i hörnet av Skaraborgsgatan och Maria Högbergsgata i Stockholm. Vid sitt frånfälle hade han tre barn: sonen Carl Abraham Benckert, dottern Anna Margareta, gift med assessor Carl Lagercrantz, och dottern Sofia, gift med fabrikören C.G.H. Geerds.

Stamtavla över kända medlemmar
Karl Henrik Benckert (1750–1826), sidenfabrikör, riksdagsman
Carl Abraham Benckert (1785–1831), sidenfabrikör
Herman Theodor Benckert (1809–1881), riksgäldskamrerare
Carl Herman Benckert Jr (1838–1911), snickarmästare
Robert Benckert (1846–1938), bankinspektör, kansliråd
Elis Benckert (1881–1913), arkitekt
Karl Benckert (1883–1964), jurist och professor
Lennart Benckert (1929–2018), advokat
Vicki Benckert (född 1960), sångerska, kompositör, musikalartist, skådespelare, översättare
Mimmi Benckert Claesson (född 1997), skådespelare
Gitte Benckert (född 1961), ekonom
Fredrik Benckert (född 1995), Civilekonom, Årets kollega Skandia 2020. 
Henric August Benckert (1821–1870), handlande, vice konsul
Carl Henric Benckert (1850–1900), stadsläkare
Henric Benckert (1884–1958), läkare
Greta Zetterholm (1919–2006), konstnär, gift med Torbjörn Zetterholm, konstnär
Nina Södergren (1924–2015), författare, gift med Sigfrid Södergren, konstnär
Anna Margareta Benckert (1786–1861), gift med Carl Lagercrantz, assessor
Gustaf Lagercrantz (1816–1867), finansminister

Källor

Externa länkar
Benckert, släkt Svenskt biografiskt lexikon

Svenska släkter
Släkter från Stockholm
Alesjaure

Alesjaure är en stugplats utmed Kungsleden i Lappland, i korsningen mot Vistasleden och leden från Unna Allakas. 

Alesjaurestugorna ligger på kalfjället 35 kilometer från Abisko. Den första stugan, en prismastuga, uppfördes 1929 av Svenska Turistföreningens. Den hade två britsar.

I närheten av Alesjaure finns ett sommarviste för Laevas sameby.

Se även
Vuolle Alesjaure, en närbelägen sjö.

Externa länkar 
 Webbplats för STF:s fjällstuga Alesjaure

Byggnader och anläggningar i Kiruna kommun
Kungsleden
Fjällstugor i Sverige
Halldor Gunnløgsson

Jakob Halldor Gunnløgsson, född 23 januari 1918 i Frederiksberg i Danmark. död 12 april 1985 i Rungsted, var en dansk modernistisk arkitekt.

Halldor Gunnløgsson var son till köpmannen Halldor Johannes Gunnløgsson och skådespelerskan Else Sten. Han utbildade sig på Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn för Kay Fisker och Steen Eiler Rasmussen, med examen 1942.

Han var från 1959 professor i byggnadskonst vid Kunstakademiet i Köpenhamn. Han var under tidigare år i hög grad inspirerad av Gunnar Asplunds arkitektur. Under ett par år från 1942 arbetade han tillsammans med Jørn Utzon på Hakon Ahlberg arkitektbyrå i Stockholm. 

Under 1950- och 1960-talen var Halldor Gunnløgsson med om att prägla byggandet av enfamiljshus i Danmark med byggnader i amerikansk och traditionell japansk arkitekturstil. Detta kom särskilt till uttryck i Halldor Gunnløgssons egen villa i Rungsted. Han fick Eckersbergmedaljen 1953 för en egen villa i Vedbæk. Han hade 1952–87 ett arkitektkontor tillsammans med Jørn Nielsen (1919–96).

Han var gift med Lillemor Rinde (född 1919).

Verk i urval
Egen villa vid Elmevej i Vedbæk 1951–52
Egen villa vid Rungsted Strandvej 68, 1958, i Rungsted, norr om Köpenhamn, byggnadsminne sedan 1989 
Fiskeri- og søfartsmuseet i Esbjerg 1966–68 (tillsammans med Jørn Nielsen)
Udenrigsministeriet, Christianshavn i Köpenhamn 1977–80 (tillsammans med Jørn Nielsen)
Tårnby Rådhus i Tårnby 1957–59 (tillsammans med Jørn Nielsen)
Höghuset Præstevænget i Ballerup 1963 (tillsammans med Jørn Nielsen)
Rådhuset i Fredericia 1963–65 (tillsammans med Jørn Nielsen)
Gammel Holte kirke i Vedbæk 1977–78 (tillsammans med Jørn Nielsen)

Källor
Om Halldor Gunnløgsson på Kunstindex Danmark
www.realdaniabyg.dk

Noter

Danska arkitekter under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 1985
Män
Mottagare av Eckersbergmedaljen
Personer från Frederiksberg
Saint-Arnoult

Saint-Arnoult kan syfta på:
 Saint-Arnoult, Calvados
 Saint-Arnoult, Loir-et-Cher
 Saint-Arnoult, Oise
 Saint-Arnoult, Seine-Maritime
Saint-Arroman

Saint-Arroman kan syfta på:
 Saint-Arroman, Gers
 Saint-Arroman, Hautes-Pyrénées
Saint-Astier

Saint-Astier kan syfta på:
 Saint-Astier, Dordogne
 Saint-Astier, Lot-et-Garonne
Saint-Aubin-des-Bois

Saint-Aubin-des-Bois kan syfta på:
 Saint-Aubin-des-Bois, Calvados
 Saint-Aubin-des-Bois, Eure-et-Loir
Saint-Aubin-sur-Mer

Saint-Aubin-sur-Mer kan syfta på:
 Saint-Aubin-sur-Mer, Calvados – en kommun i departementet Calvados i regionen Basse-Normandie i norra Frankrike
 Saint-Aubin-sur-Mer, Seine-Maritime – en kommun i departementet Seine-Maritime i regionen Haute-Normandie i norra Frankrike
Yerebatan saray

Yerebatan Saray eller Det sjunkna palatset  även kallad Basilikacisternen är en mycket välbevarad reservoar i Istanbul. Cisternen byggdes under den bysantiske kejsaren Justinianus I under 500-talet för att ge vatten åt staden Konstantinopel. Den nuvarande cisternen ersatte troligen en tidigare, mindre, cistern får 300-talet. Vattnet leddes från Belgradskogen norr om staden via akvedukter.

Cisternen är en underjordisk kammare med måtten 138 x 65 meter och rymmer 100 000 kubikmeter vatten. Taket hålls uppe av 336 stycken 9 meter höga marmorpelare. 98 av dessa pelare är i korintisk stil och resten är i dorisk stil. Två av pelarna i cisternen står på varsitt medusahuvud. Varifrån dessa skulpturer ursprungligen kommer är okänt.

Efter att  Konstantinopel föll 1453 användes cisternen för att försörja Topkapipalatset, där sultanen bodde, med vatten. Med tiden ordnades vattenförsörjningen på annat sätt. I mitten av 1500-talet "upptäckte" västvärden cisternen av en holländare, P. Gyllius, som letade där lokalbefolkningen både hämtade vatten och fiskade. Cisternen renoverades två gånger under det ottomanska rikets tid. Första gången under Ahmed III (1723) av arkitekten Kayserili Mehmet Aga och andra gången under Sultan Abdulhamid II (1876-1909). Under modern tid har cisternen rustats upp 1987 i samband med att den öppnades för besökare och senare även 1994.

1963 spelades delar av James Bond-filmen Agent 007 ser rött in i Istanbul och i filmen paddlar agent 007 i Basilikacisternen.

Källor

Externa länkar 

Bysantinska riket
Byggnader och anläggningar i Istanbul
Halmstads idrottsmuseum

Halmstads idrottsmuseum är ett privat svenskt idrottsmuseum.

Halmstads idrottsmuseum öppnades 2006 i Fattighuset vid Lilla torg i Halmstad och finns sedan 2012 i Halmstad Arena. Det drivs av Halmstads idrottshistoriska förening.

Museet är främst inriktat på Halmstads idrottsföreningars historia. Idrottsmän och -kvinnor som presenteras är bland andra Fredrik Ljungberg, Jörgen Persson, Sylve Bengtsson, Rolf Peterson, Ola Lindgren, Bengt "Böna" Hansson och Hjalmar Mellander.

Idrottsmuseet har också ett bibliotek med litteratur om idrottsklubbarna i Halmstad.

Källor
Halmstads idrottsmuseum, presentationsbroschyr, 2012

Externa länkar
Webbsida om Halmstads idrottsmuseum på Halmstad Arenas webbplats

Museer i Halmstad
Museer i Halmstads kommun
Idrottsmuseer i Sverige
312 Pierretta

312 Pierretta är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 28 augusti 1891 av den franske astronomen Auguste Charlois. Det är okänt vad eller vem asteroiden senare fick namn efter.

Pierrettas senaste periheliepassage skedde den 3 september 2020. Dess rotationstid har beräknats till 10,28 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter med namn av okänt ursprung
Astronomiska upptäckter av A Charlois
Astronomiska upptäckter 1891
Saint-Bauzile

Saint-Bauzile kan syfta på:
 Saint-Bauzile, Ardèche
 Saint-Bauzile, Lozère
Saint-Beauzire

Saint-Beauzire kan syfta på:
 Saint-Beauzire, Haute-Loire
 Saint-Beauzire, Puy-de-Dôme
The Revenant

The Revenant är en amerikansk historisk westernthriller från 2015 regisserad av Alejandro González Iñárritu. Filmen är baserad på romanen med samma namn av Michael Punke som bygger på nybyggaren Hugh Glass liv. I filmen medverkar Leonardo DiCaprio, Tom Hardy, Will Poulter och Domhnall Gleeson.

Filmen hade premiär vid Grauman's Chinese Theatre i Los Angeles den 16 december 2015 och begränsad premiär i USA den 25 december 2015. I Sverige hade filmen biopremiär den 29 januari 2016.

Vid Oscarsgalan 2016 nominerades filmen till tolv stycken Oscars, inklusive för Bästa film. Filmen vann slutligen tre priser: för Bästa regi till Iñárritu, för Bästa manliga huvudroll till DiCaprio och för Bästa foto.

Handling 
Filmen utspelar sig vintern 1823. Hugh Glass  (Leonardo DiCaprio) är en jägare och guide för en grupp nybyggare, ledd av Andrew Henry (Domhnall Gleeson), som är på en pälsjägarexpedition i den outforskade amerikanska vildmarken. De blir attackerade av Arikaraindianer och tvingas fly tillbaka till sin militärbas. När Glass dagen därpå är ensam ute på en ny expedition, blir han brutalt attackerad av en grizzlybjörn. Han lyckas döda björnen, men blir själv svårt skadad. På grund av svårigheter att transportera Glass till militärbasen blir han kvarlämnad med John Fitzgerald (Tom Hardy), den unge Jim Bridger (Will Poulter) och sin egen son Hawk (Forrest Goodluck), som är halvinföding, medan resten av gruppen återvänder till militärbasen. Fitzgerald dödar Hawk framför ögonen på den skadade och nästintill förlamade Glass, och lurar Jim att lämna honom att dö. Glass överlever och försöker att återvända i sämsta tänkbara skick i sämsta tänkbara klimat och samtidigt undvika indianerna. Men Glass tänker inte ge upp så lätt, utan är fast besluten att ta sig tillbaka levande och kräva hämnd på Fitzgerald för mordet på sin son.

Rollista i urval

Mottagande 
The Revenant möttes av positiva recensioner av kritiker, särskilt för Leonardo DiCaprios och Tom Hardys skådespeleri, Alejandro G. Iñárritus regi och Emmanuel Lubezkis filmfotografi. På Rotten Tomatoes har filmen ett medelbetyg på 82%, baserat på 300 recensioner, och ett genomsnittsbetyg på 7,9 av 10. På Metacritic har filmen genomsnittsbetyget 76 av 100, baserat på 50 recensioner.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2015
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska biografifilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska westernfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Mastodontfilmer
IMAX-filmer
South Dakota på film
Montana på film
1820-talet på film
Filmer i regi av Alejandro González Iñárritu
Filmer från Twentieth Century Fox
Filmer vars regissör belönades med Oscar för bästa regi
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Filmer vars fotograf belönades med Oscar för bästa foto
Golden Globe Award för bästa film – drama
BAFTA Award för bästa film
Filmer inspelade i British Columbia
Angerja Issanda Taevaminemise kirik

Angerja Issanda Taevaminemise kirik (svenskaː Kristi Himmelfärdskyrkan i Angerja) är en ortodox kyrka i Kohila i landskapet Raplamaa i Estland. Den planerades av Vladimir Lunski, och blev klar år 1901. Församlingens verksamhet upphörde på 1950-talet, men fortsattes igen på 1990-talet.

Källor

Ortodoxa kyrkobyggnader i Estland
Kohila
Kyrkobyggnader invigda 1901
Byggnader och anläggningar i Raplamaa
Saint-Brès

Saint-Brès kan syfta på:
 Saint-Brès, Gard
 Saint-Brès, Gers
 Saint-Brès, Hérault
Saint-Bresson

Saint-Bresson kan syfta på:
 Saint-Bresson, Gard
 Saint-Bresson, Haute-Saône
Saint-Brice

Saint-Brice kan syfta på:
 Saint-Brice, Charente – en kommun i departementet Charente i regionen Poitou-Charentes i västra Frankrike
 Saint-Brice, Gironde – en kommun i departementet Gironde i regionen Aquitaine i sydvästra Frankrike
 Saint-Brice, Manche – en kommun i departementet Manche i regionen Basse-Normandie i norra Frankrike
 Saint-Brice, Mayenne – en kommun i departementet Mayenne i regionen Pays de la Loire i nordvästra Frankrike
 Saint-Brice, Seine-et-Marne – en kommun i departementet Seine-et-Marne i regionen Île-de-France i norra Frankrike
Saint-Caprais

Saint-Caprais kan syfta på:
 Saint-Caprais, Allier
 Saint-Caprais, Cher
 Saint-Caprais, Gers
 Saint-Caprais, Lot
Saint-Cassien

Saint-Cassien kan syfta på:
 Saint-Cassien, Dordogne
 Saint-Cassien, Isère
Saint-Cernin

Saint-Cernin kan syfta på:
 Saint-Cernin, Cantal
 Saint-Cernin, Lot
Saint-Chéron

Saint-Chéron kan syfta på:
 Saint-Chéron, Essonne
 Saint-Chéron, Marne
Saint-Christaud

Saint-Christaud kan syfta på:
 Saint-Christaud, Haute-Garonne
 Saint-Christaud, Gers
Saint-Christol

Saint-Christol kan syfta på:
 Saint-Christol, Ardèche
 Saint-Christol, Hérault
 Saint-Christol, Vaucluse
Saint-Cirgues

Saint-Cirgues kan syfta på:
 Saint-Cirgues, Haute-Loire
 Saint-Cirgues, Lot
Saint-Cirq

Saint-Cirq kan syfta på:
 Saint-Cirq, Dordogne
 Saint-Cirq, Tarn-et-Garonne
Saint-Claude

Saint-Claude kan syfta på:

Geografi

Frankrike 

 Saint-Claude-de-Diray, departementet Loir-et-Cher i regionen Centre-Val de Loire, 
 Saint-Claude, Jura, departementet Jura i regionen Bourgogne-Franche-Comté,

Guadeloupe 

 Saint-Claude, Guadeloupe – en ort och kommun

Kanada 

 Saint-Claude (kommun), Québec, Estrie,

Se även
 Saint Cloud

Robotskapade Guadeloupeförgreningar
Robotskapade Kanadaförgreningar
Procedursmärta

Procedursmärta är benämningen på den upplevelse som barn och ungdomar har vid en mängd procedurer inom vården som de upplever som smärtsamma, skrämmande och/eller obehagliga, och med procedursmärta menas således de negativa känsloupplevelser som barn utsätts för under olika sjukvårdsprocedurer. Vuxna har förmågan att tolerera smärtsamma procedurer som en del av deras behandling, men barn befinner sig däremot på en utvecklingsnivå där de inte kan sätta smärtan i ett logiskt sammanhang och därmed inte heller förstå att smärtan är ofarlig.  Procedurerna rör sig främst om nålrelaterade sådana, såsom blodprovtagning och vaccinationer. Procedurerna kan för många barn innebära en traumatisk upplevelse..

Att använda sig av lokalbedövning i form av så kallad EMLA-salva är den vanligaste metoden för att lindra procedursmärta. Att "avleda" barnet (att någon annan person än den som utför den smärtsamma proceduren avleder barnets uppmärksamhet, genom sensorisk stimulering, till något annat än själva proceduren) kan också tillämpas.  Det kan till exempel röra sig om att sjunga sånger, läsa sagor, blåsa såpbubblor eller bara tala lugnt med barnet, så att dennes uppmärksamhet riktas på något annat än den förestående proceduren.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Läkemedelsverket: Smärtsamma procedurer - behandling av barn i hälso- och sjukvård

Smärta