kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Köpenhamns synagoga

Köpenhamns synagoga (), även kallad Köpenhamns stora synagoga, är en synagoga i Indre By i Köpenhamn i Danmark. Synagogan färdigställdes 1833 och är ritad av den tyskfödde arkitekten Gustav Friedrich Hetsch.

Den 15 februari 2015 inträffade ett skottdrama vid synagogan i vilken en judisk man, som var medlem i den judiska församlingen och som vid tillfället arbetade som vakt vid synagogan, dödades och två danska poliser skadades.

Referenser 

Religiösa byggnader i Köpenhamn
Indre By
Judendom i Danmark
Synagogor invigda 1833
Synagogor i Danmark
Folke Borg

Folke Arvidsson Borg, född 16 augusti 1892 i Filipstad, död 24 maj 1950 i Göteborg, var en svensk zoolog. Han var brorson till Axel Borg.

Borg blev filosofie doktor i Uppsala 1926, docent i zoologi 1929. Han blev lektor vid Folkskoleseminariet i Växjö 1924, vid högre allmänna läroverket i Uppsala 1928 och rektor vid Folkskoleseminariet i Lund 1944. Borgs vetenskapliga författarskap rörde huvudsakligen mossdjur, som han behandlade från skilda synpunkter. På sitt område var han sin samtids främsta specialist. Borg utgav även populärvetenskapliga uppsatser och läroböcker i zoologi för gymnasiet och bedrev studier vid flera biologiska stationer och museer. Han biträdde Skolöverstyrelsen vid uppgörande av kursplaner i biologi och hälsolära vid de allmänna läroverken.

Bibliografi

Källor

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Svenska zoologer under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1950
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Filipstad
Razziegalan 2015

Razziegalan 2015 var den 35:e upplagan Golden Raspberry Awards och hölls 21 februari 2015. Galan hölls som vanligt dagen innan Oscarsgalan, och gav pris till de sämsta filminsatserna under 2014.

Vinnare och nominerade

Filmer med flera nomineringar

Filmer med flera vinster

Se även
 Golden Raspberry Awards
 Skämskudden
 Oscarsgalan 2015
 Golden Globe-galan 2015
 BAFTA-galan 2015
 Guldbaggegalan 2015

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Razzie Awards 2015 på Internet Movie Database

2015
Filmåret 2015
2015 i USA
Casper Jung

Casper Jung, född 9 juli 1920 i Norrköping, död 4 maj 1998, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör. Han var son till Ivar Jung.

Efter studentexamen i Sundsvall 1938 utexaminerades Jung från Kungliga Tekniska högskolan 1945. Han blev ingenjör vid Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen 1945, vid Kooperativa förbundet 1946 och var konsulterande ingenjör i Sven Hultquist AB från 1951 (även styrelseledamot). Han blev ledamot av Statens betongkommission 1956. Casper Jung är gravsatt på Sofiedals griftegård i Hudiksvall.

Källor

 Casper Jung på Gravar.se

Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Norrköping
Födda 1920
Avlidna 1998
Män
Åboländska

Åboländska är den svenska dialekt som talas i Åboland vid Finlands sydvästkust. Åboländskan brukar delas upp i väståboländska och öståboländska. I Åbo talas en stadsdialekt som till vissa delar ligger närmare skriftspråket än de åboländska dialekterna. 

Skiljelinjen mellan väståboländskan och öståboländskan går mellan Nagu i väster och Pargas i öster. Väståboländskan har vissa drag som också finns i sydösterbottniska, till exempel att förlänga vokalen i gamla kortstaviga ord och hålla den kort i tvåstaviga ord. Exempel är "blååk" (block) och "blåtje" (blocket). I väståboländskan, liksom i österbottniskan, är ändelsen i bestämd form -in, medan den dras ihop till -n i öståboländskan, liksom i nyländskan, jämför "hästin" och "hästn" (hästen). 

Lokala särdrag i Nagu och Pargas är hårda g, k och sk i ord som "gära" (göra) och "körkjå" (kyrka). På Kimitoön och i Finby diftongeras långa vokaler, exempel är "såol" (sol) och "ryöd" (röd), medan åo är typiskt för Pargas ("råolit" - roligt).

Språkprov 
Nagudialekt inspelat år 1958 av Kurt Zilliacus: (se filens info för transkribering) 

Korpodialekt (grannort till Nagu) inspelat år 1959 av Kurt Zilliacus.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska dialekter
Senegal i olympiska vinterspelen 1994

Senegal deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer. Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Källor 
 

1994 i Senegal
Nationer i olympiska vinterspelen 1994
1994
Ferenc Rajniss

Ferenc Rajniss, född 24 juli 1893 i Bardejov, död 12 mars 1946 i Budapest, var en ungersk journalist och fascistisk politiker. Han var Ungerns utbildningsminister från den 16 oktober 1944 till den 7 mars 1945.

Biografi 
Rajniss verkade initialt som lärare i Bukarest. Han studerade några år vid Columbia University och vid hemkomsten blev han vice VD för Riksförsäkringsinstitutet. Han grundade en tidning, Magyar Futár, som snart blev känd för sin antisemitism. Rajniss, som var anhängare till Gyula Gömbös, ingick i Magyar Országos Véderő Egylet (ungefär "Nationella Ungerska Försvarsförbundet"). I början av 1930-talet invaldes Rajniss som ledamot i Ungerska parlamentet, där han representerade det högerextrema Nemzeti Front ("Nationella Fronten"). Han lämnade dock detta parti i oktober 1937 för att tillsammans med Zoltán Böszörmény och Fidél Pálffy bilda Ungerska Nationalsocialistiska Partiet. Året därpå anslöt sig Rajniss till Béla Imrédy och dennes parti Nationell Förnyelse.

Nazisten Rajniss 
Rajniss grundade sin andra tidning, Esti Ujság, som hade en utpräglad pronazistisk agenda. Han inledde ett samarbete med de tyska nazisterna och Reichssicherheitshauptamt (RSHA), Tredje rikets säkerhets- och underrättelseministerium. Rajniss blev nu anhängare till Pilkorsrörelsens ledare, Ferenc Szálasi, och bildade 1944 partiet Nemzeti Szovetseg ("Nationella Federationen"), som stödde denne och förordade att Ungern skulle fortsätta kriget på Tysklands sida. 

Szálasi utnämndes av Tyskland till premiärminister den 16 oktober och Rajniss ingick då i ett särskilt triumvirat tillsammans med generalen  Károly Beregfy och Sándor Csia. Därtill utnämndes Rajniss till utbildningsminister i Szálasis regering.

Efter Pilkorsregeringens upplösning och andra världskrigets slut dömdes Rajniss till döden och avrättades genom arkebusering.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1893
Avlidna 1946
Män
Personer från Bardejov
Ungerska journalister
Ungerska politiker
Fascister
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer som blivit avrättade av Ungern
Personer i Ungern under andra världskriget
Förintelsen i Ungern
Medlemmar av Pilkorspartiet
Sven Hultquist

Sven Josef Gustaf Hultquist, född 13 juni 1914 i Stockholm, död 6 juli 2008, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör. 

Efter studentexamen 1933 utexaminerades Hultquist från Kungliga Tekniska högskolan 1939, tjänstgjorde därefter vid Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen och blev ingenjör vid Skånska Cement AB 1941, vid Kooperativa förbundet 1942 och överingenjör vid arkitektavdelningen där 1943. Han var konsulterande ingenjör och verkställande direktör i Sven Hultquist AB från 1951 och i Scandiaconsult AB från 1952. Han avlade reservofficersexamen i ingenjörstrupperna 1936 och var kapten i Väg- och vattenbyggnadskåren. Han var ordförande i Svenska väg- och vattenbyggares riksförbund och Svenska betongföreningen samt styrelseledamot i Svenska konsulterande ingenjörers förening. Hultquist är begravd på Skogsö kyrkogård.

Källor

 Hultquist, Sven på SvenskaGravar.se

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Ingenjörer från Stockholm
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Födda 1914
Avlidna 2008
Män
Borgarkrigsmynt

Borgarkrigsmynt är danska mynt som främst består av koppar från perioden 1241-1377, vilka inte är kopplade till bestämda kungar eller biskopar. Vid den här tiden omfattade Danmark även Skåne, Blekinge, Halland och Sønderjylland. 

Innan 1241 hade Danmark haft en relativt stabil ekonomi med en stark kunglig centralmakt. Detta förändrades i och med att kung Valdemar Sejr avled 1241 och en feodalisering av landet påbörjades. Borgarkrigsmynten präglades under en period av politisk oro och inbördeskrig och utgjorde ett undantag från penningar, det annars gängse myntslaget i Norden under medeltiden. Borgarkrigsmynt förekommer i ett stort antal varianter och har ofta en enkel, illa utförd prägling. De härstammar från myntverkstäder i Lund, Roskilde, Sakskøbing, Ribe, Slesvig, samt från Halland och norra Jylland. Varje myntort präglade sin egen typ, och troligen var mynten i regel bara giltiga under ett år, så varje år präglades en ny typ och föregående års mynt växlades in. Man känner till 422 olika typer av borgarkrigsmynt. Borgarkrigsmyntens silverhalt var låg och försämrades med tiden alltmera, många borgarkrigsmynt är nästan rena kopparmynt. På grund av det ringa metallvärdet hade mynten ingen större cirkulation utanför dåvarande Danmark.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Danska mynt
Eric Lilliehöök (1870–1952)

Eric Bertilson Lilliehöök af Fårdala, född 2 maj 1870 i Karlskrona, död 12 november 1952, var en svensk militär (kapten), godsägare och möbelformgivare.

Biografi
Lilliehöök var son till kommendören Bertil Lilliehöök och Bertha Follin. Han var språkstudent i Lund 1890–1892, blev underlöjtnant vid Wendes artilleriregemente (A 3) 1894 och var löjtnant vid Svea trängkår (T 1) 1895. Lilliehöök var elev vid tekniska skolan i Stockholm 1898, elev vid tekniska högskolan 1900–1903 och grundade föreningen för sanitetshunds användning i militärsjukvården 1903. Han förflyttades med trängkåren till Örebro 1907 och var kasern- och tygofficer 1909–1913. Lilliehöök blev kapten 1910 och försattes i reserven. Han var styrelseledamot och kommissarie vid industri- och slöjdutställning i Örebro 1911, sekreterare och kassaförvaltare i handelskammaren i Örebro 1911–1924 samt ledamot av drätselkammaren och byggnadsnämnden 1911. Lilliehöök var chef för sjukvårdskompaniet 1913, initiativtagare till Karl XIV Johans staty i Örebro 1913, sekreterare och kassaförvaltare i Örebro handelsgymnasium 1914, styrelseledamot i Örebro läns slöjdförening 1915 och tog avsked från militärtjänst 1916.

Han var styrelseledamot i Mälarebanken i Örebro 1916–1923 och utarbetade förslag till Sveriges kolonialvaruengrossisters riksförbund 1916. Lilliehöök var ordförande i Örebro hamnkommission 1917, styrelseledamot i svensk fåravelsförening 1917, satt i stadsfullmäktige 1918 och bildade föreningen för bevarandet av historisk film 1918. Han var styrelseledamot och kassadirektör i Skandinaviska livförsäkringsaktiebolaget 1918–1922, ombudsman i möbelhandlarnas riksförbund 1918–1930, styrelseledamot i AB svensk ull 1919 och ledamot i lantbrukssällskapets beskattningskommission 1920. Lilliehöök var också medarbetare i Svenska Dagbladet och Nya Dagligt Allehanda samt redaktör för Möbelvärden. Han utgav en del facktidskrifter och hade egen affärsrörelse i Stockholm.  Som möbelarkitekt märks hans möbelritningar och inredningen av Grand hotell i Stockholm, Gävle stads sparbank, Norrland trängkår och residenset i Karlstad.

Lilliehöök gifte sig 1908 med friherrinnan Elsa Leuhusen (född 1884), dotter till översten friherre Wilhelm Leuhusen och friherrinnan  Jacquette Leijonhufvud. År 1910 föddes sonen Eric Ericsson Lilliehöök.

Utmärkelser
Lilliehööks utmärkelser:
Riddare av Svärdsorden (RSO)
Riddare av Vasaorden (RVO)
Riddare av Johanniterorden (RJohO)

Referenser

Män
Födda 1870
Avlidna 1952
Svenska godsägare under 1900-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Militärer från Karlskrona
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Riddare av Johanniterorden i Sverige
Eric
Stig Jung

Stig Victor Jung, född 30 maj 1915 i Malmö Sankt Johannes församling, Malmö, död 26 september 2001 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk officer.

Biografi
Jung var son till generalen Helge Jung och Ruth Wehtje. Efter studentexamen i Stockholm 1934 avlade Jung officersexamen 1937. Han blev fänrik vid Skånska kavalleriregementet (K 2) 1937, löjtnant 1939, ryttmästare vid Livregementets husarer (K 3) 1945, vid Livgardet till häst (K 1) 1946, kapten vid Generalstaben 1950 och major 1954. Han var då även lärare vid Krigshögskolan och placerades på reservstat 1957. Han studerade vid Arméns rid- och körskola på Strömsholm 1937–38 och 1940–41, vid Krigshögskolan 1944–46 och vid Försvarshögskolan 1951.
 
Jung var från 1956 ägare av KB Interdidact Stig Jung & Co i Lidingö. Efter att han bosatt sig i Åkarp drev han detta bolag i Malmö och var styrelseledamot i Industri AB Sydsten och Skånska Stenindustri AB.

Noter

Svenska officerare
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Malmö
Födda 1915
Avlidna 2001
Män
Signy Research Station

Signy Research Station är en brittisk forskningsstation på Signy Island i ögruppen Sydorkneyöarna i Antarktis. Den öppnades 18 mars 1947 under namnet Base H, och drevs året om till 1995. Därefter har stationen varit bemannad under sommarmånaderna från november till april, med en kapacitet på tio personer. Huvudbyggnaden kallas Tønsberg House, och innehåller ett marinbiologiskt akvarium. Stationen ligger i Factory Cove där norrmän bedrev valfångst mellan 1911 och 1931. 

På stationen, som drivs av British Antarctic Survey, pågår i första hand biologisk forskning. Dessutom sker ständigt meteorologiska mätningar året runt. En automatisk kamera övervakar isförhållandena i bukten när stationen inte är bemannad.

Externa länkar
British Arctic Survey om stationen

Källor

Forskningsstationer i Antarktis
Sydorkneyöarna
Det heliga kriget

Det heliga kriget (ryskaː Свяще́нная война́/Svjasjchénnaja vojná) är en rysk kampsång från andra världskriget.

Historik
Texten till sången skrevs strax efter det tyska anfallet mot Sovjetunionen 1941 (Operation Barbarossa) av Vasilij Lebedev-Kumatj, musiken komponerades av Aleksandr Aleksandrov. Uruppförandet var vid Vitryska stationen i Moskva 26 juni 1941. Musiken spelas vid Segerdagsparaden i Moskva när Rysslands flagga och Sovjetiska segerfanan paraderas.

Text

Referenser

Externa länkar
Det heliga kriget på Youtube. Sång av Jelena Vajenga.

Rysslands militärhistoria
Ryska sånger
Fosterländska sånger
Kampsånger
Selmapriset

Selmapriset är ett svenskt litteraturpris för egenutgivna svenska böcker, instiftat i augusti 2014.

Selmapriset, kallat en "lillasyster till Augustpriset" med association till Selma Lagerlöf, delas ut årligen på våren av bokföretaget Vulkan och Tidningen Skriva efter att första året ha delats ut av Lava förlag i samarbete med Tidningen Skriva. Priset vill uppmärksamma den stora mängd böcker som publiceras av upphovspersonens eget privatförlag, ofta då större förlag inte visat intresse att ge ut böckerna i fråga, även om de kan ha publicerat andra verk av samma författare. Därför utdelas priset till litterärt verk, som utgivits på författarens eget förlag/samarbetsförlag, oavsett genre. Ett antal verk nomineras i februari eller mars och priset delas ut i april. Prissumman är på 20 000 kronor.

Den initiala juryn bestod av författaren Sigge Eklund, Skrivas chefredaktör Per Adolfsson och Hans Hirschi, ordförande i föreningen Egenutgivarna. Därefter ändrades jurysammansättningen 2015 till Linda Skugge, Per Adolfsson, Leffe Delo från Skrivsidan.com och Elisabeth Mannerfeldt, vice ordförande i föreningen Egenutgivarna samt chefsbibliotekarie på Kungliga Tekniska Högskolan.

Lista över pristagare
2015 – Conny Palmkvist för romanen De flyende skyldiga, Bokförlaget Arnold 2011.  
2016 – Jonas Aspegren för romanen Hemläxan, Vulkan Förlag 2015. 
2017 – Kristina Emanuelsson för romanen Viskskrik, Calidris förlag.  
2018 – Christina Renlund för romanen Du får väl säga som det är, Christina Renlund 2017. 
2019 – Arne Wickander för romanen Den tredje punkarn, Calidris förlag. 
2020 – Tomas Kindenberg för novellsamlingen Här var det mörkt, Zoo Publishing. 
2021 – Magdalena Stjernberg för romanen Fäboden, Vulkan Förlag 2020. 
2022 – Pernilla Elmquist och Jens Almgren för boken The Nordic street food : story & kokbok, Nordic Street förlag 2021. 
2023 – Elisabeth Berglund för romanen Eldbarnet, Possibilia Förlag 2022.

Referenser

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2014
Förläggare
Rothera (forskningsstation)

Rothera (Rothera Station) är en brittisk forskningsstation på Adelaide Island väster om den Antarktiska halvön. Den används till forskning inom bland annat meteorologi, biologi, geologi och glaciologi, och den fungerar som försörjningsbas för forskningsstationerna på den antarktiska kontinenten. Stationen drivs av British Antarctic Survey (BAS), och är bemannad året om. Den har en kapacitet på 130 personer, men en vanlig vinterbesättning ligger på 22 personer. Rothera har en kaj och en 900 meter lång landningsbana. BAS driver en flygförbindelse till Falklandsöarna med ett flygplan av typen de Havilland Canada Dash 7.

Källor

Externa länkar
British Antarctic Survey (BAS) om stationen 

Forskningsstationer i Västantarktis
Storbritanniens anspråk i Antarktis
Ulf Lilliehöök

Ulf Vilhelm J:son Lilliehöök, född 16 december 1914 i Piteå landsförsamling, Norrbottens län, död 1991 i Säffle församling, Värmlands län, var en svensk jägmästare.

Biografi 
Lilliehöök var son till civilingenjören John Lilliehöök och Lalla Göransson. Han avlade studentexamen i Karlstad 1935 och studerade på Skogshögskolan 1940. Lilliehöök var anställd vid stiftsnämnden i Skara 1940, vid domänverket 1941 och var skogsförvaltare vid Billeruds AB Borgviks revir från 1952.

Han var ledamot i Eds kommunfullmäktige.

Lilliehöök gifte sig 1942 med Birgit Franzon (1916–1964), dotter till juveleraren Axel Franzon och Gerda Lundgren. Han var far till Måna (född 1944), Birgitta (född 1949) och Greta (född 1956).

Referenser 

Män
Födda 1914
Avlidna 1991
Svenska jägmästare
Personer från Piteå socken
Ulf
Belgrano II

Belgrano II (Spanska: Base Belgrano II) är en argentinsk forskningsstation i Antarktis. Det är den sydligaste argentinska helårsbasen i Antarktis, och har en övernattningskapacitet på 21 personer. Stationen ligger vid Vahselbukta i Weddellhavet, innanför den sektor som utgör Argentinska Antarktis, dvs. Argentinas territoriella kravområde.

Den första Belgrano-stationen etablerades av General Hernan Pujato 1955. Den 5 februari 1979 öppnades Belgrano II som ersättning för den gamla stationen. En tredje station, Belgrano III var i drift under åren 1980-1984. 

Stationen har fått sitt namn efter den italiensk-argentinske ekonomen, advokaten, politikern och generalen Manuel Belgrano (1770–1820).

Källor

Forskningsstationer i Östantarktis
Tidningen Skriva

Tidningen Skriva är en svensk tidskrift som utkommer med sex nummer per år. Skriva grundades i augusti 2011 i Göteborg av Per Adolfsson och Martin Karlsson. Sedan årsskiftet 2015/2016 ingår Skriva i Offside Press AB, som även ger ut magasinen Offside och Filter. I tidningen delar Sveriges främsta författare och skrivlärare med sig av sina råd och erfarenheter. Chefredaktörer är Tobias Regnéll och Johanna Wiman. Tidningen har räckvidd på 35 000 läsare och finns även i digital version..

Tillsammans med Lava förlag instiftade tidningen hösten 2014 Selmapriset, som årligen utdelas till författare som ger ut sina verk på eget förlag.

Referenser

Externa länkar
Tidningen Skrivas webbplats

Svenska tidskrifter
Tidningar startade 2011
Litteraturtidskrifter
Egenutgivarna

Egenutgivarna är en intresseorganisation för alla som skriver och ger ut böcker i Sverige, oavsett om det sker som privatperson, via ett independentförlag eller genom ett bokutgivningsföretag. Egenutgivarnas syfte är att sprida information om att ge ut böcker, att höja profilen för egenutgivning, verka för bättre villkor och vara ett forum där medlemmar kan dela med sig till varandra av sina erfarenheter av bokutgivning. Föreningen bildades hösten 2011.

Historia
Föreningen bildades av en grupp egenförläggare efter ett preliminärt möte på Bok- och biblioteksmässan 2011. Föreningens mål är att verka för stöd, information och spridning av medlemmarnas titlar och även utgöra ett forum för medlemmars utbyte av erfarenheter av bokutgivning. Den första ordföranden var Kristina Svensson. Året därpå medverkade föreningen på Bokmässan och har sedan dess medverkat i flera evenemang. Föreningens ordförande har senare medverkat (i egenskap som ordförande) som medlem i juryn till Selmapriset för egenutgivna författare. Tidningen Skriva använde 2014 föreningen Egenutgivarna som exempel på att egenutgivning blivit större.

Organisation
Antalet medlemmar uppgår till närmare 200. Ordförande sedan 2019 är Yvette Lissman.

Referenser

Externa länkar
Egenutgivarnas webbplats
Egenutgivarnas Facebooksida

Organisationer bildade 2011
Förläggare
Svensk litteratur
Intresseorganisationer i Sverige
Frère

Frère är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Aubert Frère (1881–1944), fransk general
 Charles-Théodore Frère (1815–1888), fransk målare
 Édouard Frère (1797–1874), fransk historiker
 Georges Frère (1764–1826), fransk general 
 Henry Bartle Edward Frere (1815–1884), brittisk statsman
 Pierre-Édouard Frère (1819–1886), fransk målare 
 Walthère Frère-Orban (1812–1896), belgisk politiker

Franska efternamn
483 (tal)

483 är det naturliga talet som följer 482 och som följs av 484.

Matematiska egenskaper

 Hexadecimala talsystemet: 1E3
 Binärt: 111100011
 Delbarhet: 1, 3, 7, 21, 23, 69, 161 och 483
 496 har primfaktoriseringen 3 · 7 · 23
 Summan av delarna: 768
 483 är ett udda tal.
 483 är det 59:e sfeniska talet
 483 är det 20:e Smith-talet.

I numerologin har 483 samband med siffran 6, eftersom 4 + 8 + 3 = 1 + 5 = 6

Inom vetenskapen 
 483 Seppina, en asteroid i gruppen Cybele-asteroider.

Fotnoter

Se även 
 483 f.Kr. och 483 e.Kr. (årtal)
 Siffra
 Nummer
 Lista över tal
 Räkneord

Referenser 

Heltal
Slalomvärldsmästerskapen i kanotsport 2014

Slalomvärldsmästerskapen i kanotsport 2014 anordnades den 17-21 september i Deep Creek Lake, Maryland.

Medaljsummering

Medaljtabell

Herrar

Damer

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

2014 i USA
Sport i Maryland
Sportevenemang i USA
Sportåret 2014
2014
Weisners metod

Inom matematiken är Weisners metod en metod för att hitta genererande funktioner för speciella funktioner genom att använda representationsteori av Liegrupper och Liealgebror, introducerad av . Den har Truesdells metod som ett specialfall och är essentiellt samma som Rainvilles metod.

Referenser

Källor 

Genererande funktioner
Decepción (forskningsstation)

Decepción (Spanska: Base (Antártica) Decepción) är en argentinsk forskningsstation i Antarktis. Den ligger i viken Primero de Mayo (även kallad Fumarole) väster om Puerto Foster på ön Deception Island (Isla Decepción) i ögruppen Sydshetlandsöarna. Stationen ligger en kilometer från den spanska forskningsstationen Gabriel de Castilla. 

Decepción öppnades av den argentinska marinen 25 januari 1948, och var den viktigaste argentinska stationen i Antarktis fram till 1967, då vulkanutbrott inträffade. Sedan dess används stationen endast sommartid. Den används sedan länge för meteorologiska, seismografiska och jonosfäriska observationer. Den nuvarande forskningen är fokuserad på geologi och vulkanologi. 

Stationen består av åtta byggnader, av vilka några har skadats av utbrotten. I huvudbyggnaden finns sovsalar, kök, uppehållsrum, kontor och radio. Vidare finns ett vulkanobservatorium, ett båthus och en helikopterplatta.

Se även
Argentinska Antarktis

Källor

Externa länkar
Fundación Marambio om stationen (spa.)

Forskningsstationer på Sydshetlandsöarna
Viktat projektivt rum

Inom algebraisk geometri, ett delområde av matematiken, är det viktade projektiva rummet P(a0,...,an) projektiva varieteten Proj(k[x0,...,xn]) associerad till den graderade ringen k[x0,...,xn] där variabeln xk har grad ak.

Egenskaper
 Om d är ett positivt heltal är P(a0,a1,...,an) isomofiskt till P(a0,da1,...,dan), så att man kan anta att mängden av a:n inte har någon gemensam faktor större än 1. I detta fall säges viktade projektiva rummet vara välformat.

Källor

 

Algebraisk geometri