kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beck – Sjukhusmorden

Beck – Sjukhusmorden är en svensk thriller från 2015 som hade premiär på Video on Demand på filmkanalen C More First den 28 mars 2015. Detta är den fjärde filmen i den femte omgången med Peter Haber och Mikael Persbrandt i huvudrollerna.

Handling 
Sonen till en nyligen avliden ALS-patient anklagar sin mors läkare för att ha orsakat hennes död. Kort därefter dödsstörtar läkaren från sjukhusets tak. Vad som först tros vara ett självmord visar sig snabbt vara ett mord.

Rollista (urval)
Återkommande:
Peter Haber – Martin Beck
Mikael Persbrandt – Gunvald Larsson
Jonas Karlsson – Klas Fredén 
Måns Nathanaelson – Oskar Bergman
Ingvar Hirdwall – grannen
Rebecka Hemse – Inger
Anna Asp – Jenny Bodén 
Elmira Arikan – Ayda Cetin
Åsa Karlin – Andrea Bergström
Anu Sinisalo – Gunilla Urst 

Gästroller i detta avsnitt:
Peter Schildt – Rolf Urst 
Mårten Svedberg – Petter Lindvall
Johan Holmberg – Johan Fors
Gunilla Backman – Eva Fors
Amanda Renberg – Sofie Fors
Gunilla Nyroos – klinikchefen
Camilla Bendix – Vibeke, läkare
Lisa Henni – Frida 
Evin Ahmad – Sara
Sara Huss – advokaten
Elisabeth Nordkvist – Birgitta
Bengt C.W. Carlsson – Sven

Källor

Externa länkar 

Beck-filmer
TV-filmer 2015
Svenskspråkiga filmer
Svenska TV-filmer
Filmer från Nordisk Film
Filmer från TV4
Filmer i regi av Stephan Apelgren
Mashrabiya

Mashrabiya eller Shanasheel, på arabiska مشربية respektive شناشيل, är en typ av burspråk som är vanlig i Mellanöstern. Staden Basra i södra Irak kallas Shanasheelstaden. En mashrabiya är gjord av trä med dekorativa hål som skapar svalka och ljusinsläpp samt förhindrar insyn.

Historik
Ordet "mashrabiya" har sin rot i ett arabiskt ord för "dryckesplats". Mashrabiyan användes till en början för att förvara och kyla vattenkrukor. Konstruktionen utvecklades så att den i kombination med rummets takhöjd kylde hela rummet och burspråket blev en behaglig plats att sitta på. Den var dessutom skyddad från insyn medan det var möjligt att titta ut. Ett annat ord för mashrabiya är "shansheel" vilket kan betyda "shahens sittplats".

Att konstruktionen sticker ut bidrar både till ökad luftgenomströmning och större möjlighet att ta del av gatulivet. Konstruktionen är gjord med större hål nedtill för ytterligare ökad lufttillförsel och de är tillverkade av sammanfogade smådelar för att förhindra sprickbildning i det torra klimatet. Mashrabiyan bidrog till västerlandets mystifierande av Mellanöstern och kopplades samman med myterna om harem.

På trånga gator utgjorde de torra träkonstruktionerna en brandfara som ökade risken för elden att sprida sig mellan våningarna och husen.

Källor

Externa länkar

Byggnadsdetaljer
Begrepp inom arkitektur
Mogens Pedersøn

Mogens Pedersøn, född omkring 1585, död 1623, var en dansk tonsättare.

Pedersøn var lärjunge till Melchior Borchgrevinck i Köpenhamn, anställdes i Kristian IV:s kapell 1603, studerade i fyra år (1605–09) i Venedig hos Giovanni Gabrieli, senare (1611–14) hos madrigalens tonsättare i England. Han befordrades till vicekapellmästare i Det Kongelige Kapel i Köpenhamn 1618. 

Vid sidan av sin lärare Borchgrevinck var han den mest betydande medlemmen av Kristian IV:s stora kapell. Hans madrigaletter och särskilt hans verk Pratum spirituale, det er Messer, Psalmer, Motetter, som brugelig ere udi Danmarck og Norge, Kiøbenhaffn 1620 (Det Kongelige Bibliotek, Köpenhamn) uppvisar en avgjord talang, som besitter en för sin tid icke ringa teknik, som dock ännu inte är fullt utvecklad. Då det härstammar från en av de tidigaste danska tonsättarna är detta huvudarbete av intresse både för hans konstnärliga personlighet och för den danska musikmiljö, i vilken han framträdde.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Danska musiker under 1600-talet
Födda 1580-talet
Avlidna 1623
Män
Salmonsens
Melchior Borchgrevinck

Melchior Borchgrevinck, född omkring 1570, död 20 december 1632 i Roskilde, var en dansk hovkapellmästare och tonsättare. 

Borchgrevinck var son till nederländaren Bonaventura Borchgrevinck, som efter att ha varit kapellmästare hos hertig Adolf av Holstein-Gottorp, en kort tid 1587 var anställd i samma egenskap hos Fredrik II av Danmark. Borchgrevinck nämns första gången nämnda år som sångarpojke i det danska hovkapellet, men nämns kort därefter som instrumentalist, 1596 som organist i samma kapell. Åren 1599–1600 vistades han för kunglig räkning i Venedig för att studera musik under Giovanni Gabrieli och gjorde efter sin hemkomst snabb karriär, utnämndes 1600 till hovorganist med hög lön och till läromästare för olika unga danska musiker, för vars utbildning Kristian IV intresserade sig, däribland Hans Nielsen, Mogens Pedersøn och Hans Brachrogge. År 1618 utnämndes han till kunglig kapellmästare med en vicekapellmästare under sig och hade dessutom intäkter från ett kanikedöme i Roskilde. 

Borchgrevinck utgav två band madrigaler, samlade från olika, mest italienska tonsättare, dock tillika innehållande åtskilliga bidrag från samtida tonsättare, anställda i Kristian IV:s kapell, bland annat två madrigaler av honom själv, Giardino novo bellissimo di varii fiori musicali etc. (Köpenhamn 1605–06). Vidare utgav han IX David’s Salmer med fire Stemmer rimvis udsat (Köpenhamn 1607), men detta verk har troligen gått förlorat. 

Som tonsättare åtnjöt Borchgrevinck högt anseende även i utlandet. I företalet till sitt verk Le veglie di Siena omtalar den kände italienske tonsättaren Orazio Vecchi Borchgrevinck som en framstående förmåga. De senare delen av sitt liv var han troligen bosatt i Roskilde, vid vars domkapitel han innehade en av de högsta befattningarna. Möjligtvis finns ett porträtt av honom i loftsmåleriet i den så kallade "Rigsrådssalen" på Rosenborgs slott.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Danska musiker under 1500-talet
Danska musiker under 1600-talet
Födda 1570-talet
Avlidna 1632
Män
Salmonsens
Aus Italien

Aus Italien (Från Italien) är en symfonisk dikt (op. 16) för stor orkester av Richard Strauss, beskriven av Strauss som en "symfonisk fantasi". Verket fullbordades 1886 då han var 22 år. Under en resa till Italien (uppmuntrad av Johannes Brahms) sommaren 1886 blev Strauss så inspirerad av landet och dess natur och historia att han genast började skissa på en komposition. 

Verkets partitur, Strauss första tondikt, fullbordades i München den 12 september 1886. Verket kallas av tonsättaren för "Symfonisk fantasi" och är tillägnat hans mentor Hans von Bülow. Det är det enda verk av Richard Strauss som han själv skrev ett specifikt program för. Hela verket tar över fyrtio minuter att utföra.

Han valde att skriva verket i den traditionella formen med fyra satser men han gav varje sats en distinkt undertitel för att ge lyssnarna en vägledning in i musiken. I den fjärde delen hade Strauss tagit med melodin Funiculi, Funicula i tron att det var en italiensk folkvisa utan upphovsman. I själva verket hade melodin skrivits av Luigi Denza 1880. Denza stämde Strauss för brott mot upphovsrätten och vann.

Premiär
Uruppförandet av verket ägde rum i München den 2 mars 1887 under ledning av tonsättaren själv. Som Richard Strauss syster Johanna senare erinrade sig mottogs de tre första satserna med applåder, men den sista satsen blev inte väl mottagen och hånfulla visslingar hördes från olika håll. Norman Del Mars biografi över tonsättaren berättar en annan historia: de tre första satserna mottogs inte väl och den sista möttes av burop och applåder. Strauss själv fann verket nytt och revolutionerande, och han var nöjd trots kritiken mot uruppförandet.

Urpremiären i USA gavs den 8 mars 1888 med Theodore Thomas Orchestra (Theodore Thomas dirigerade) vid Academy of Music i Philadelphia.

Struktur
Aus Italien är till formen mer lik en konventionell symfoni än Strauss övriga tondikter i det att den följer den traditionella symfoniska strukturen i fyra satser. Musikens bildmässigt beskrivande kvalitet skiljer den dock från en konventionell symfoni, som är absolut musik.

 1. Andante (På landet)
 2. Allegro molto con brio (Roms ruiner)
 3. Andantino (På stranden i Sorrento)
 4. Finale - Allegro molto (Neapolitanskt folkliv)

Källor

Symfoniska dikter
Verk av Richard Strauss
Clement Zablocki

Clement John Zablocki, född 18 november 1912 i Milwaukee i Wisconsin, död 3 december 1983 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker. 

Zablocki var ledamot av USA:s representanthus från 1949 fram till sin död.

Zablocki utexaminerades 1936 från Marquette University och arbetade därefter som lärare. Han efterträdde 1949 John C. Brophy som kongressledamot och avled 1983 i ämbetet. Zablocki efterträddes i representanthuset av Jerry Kleczka.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Wisconsin
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Milwaukee
Födda 1912
Avlidna 1983
Män
Hans Nielsen (tonsättare)

Hans Nielsen, född 1580, död 1626, var en dansk musiker. Han var medlem av Kristian IV:s kapell. 

Nielsen, som möjligen härstammade från Roskilde, sändes av kungen som ganska ung 1599 till Giovanni Gabrieli i Venedig för att studera musik. Han utgav där två böcker madrigaler under pseudonymen Giovanni Fonteio, vilka dock förefaller ha gått förlorade. Vid sin hemkomst anställdes han 1604 som instrumentalist i kapellet. Av hans kompositioner blev en madrigal upptagen i Melchior Borchgrevincks Giardino novo (Köpenhamn 1605). Med kungligt understöd vistades han 1606–08 i Wolfenbüttel för att studera lutspel. Under Kalmarkriget fick han tillåtelse och gav sig av för att studera vid Heidelbergs universitet. Han påträffas åter i det danska kapellet som vicekapellmästare, dock endast en kort period (1623–24), varefter han försvinner ur kungens tjänst.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Danska musiker under 1600-talet
Födda 1580
Avlidna 1626
Män
Salmonsens
Fredrik August Adelswärd

Fredrik August Adelswärd, född 8 maj 1779 i Norrköping, död 7 februari 1814 i Kättilstads socken, Östergötlands län, var en svensk friherre och hovmarskalk.

Biografi
Fredrik August Adelswärd var son till översten friherre Erik Göran Adelswärd och dennes första hustru, grevinnan Eva Helena von Fersen, dotter till Carl von Fersen och Charlotta Sparre. Vid drygt ett års ålder blev Adelswärd  kornett vid lätta dragonerna samt inte fyllda sju år fänrik vid livgrenadjärregementets rusthållsdivision. 

Adelswärd blev löjtnant vid Livgrenadjärregementet 1794, men tog avsked 1802. Han blev kammarherre 1807 och hovmarskalk 1812. Från 1810 var han registrator vid Kungl. Maj:ts orden. Adelswärd blev invald som ledamot nummer 186 i Kungliga Musikaliska Akademien den 4 januari 1800.

Adelswärd var gift med friherrinnan Johanna Charlotta Stierncrona och far till August Theodor Adelswärd.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.
https://web.archive.org/web/20150402102134/http://www.adelsvapen.com/genealogi/Adelsw%C3%A4rd_nr_138#TAB_6

Noter 

Svenska officerare
Svenska friherrar
Svenska hovmarskalkar
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Norrköping
Fredrik August
Bureätten
Födda 1779
Avlidna 1814
Män
Carmen Ejogo

Carmen Elizabeth Ejogo, född 22 oktober 1973 i Kensington i London, är en brittisk skådespelare och sångare.

Hennes mor Elizabeth är skotska och hennes far Charles Ejogo är nigerian. Hennes yngre bror, också kallad Charles Ejogo, är entreprenör. Carmen Ejogo debuterade som tonåring i morgonprogrammet Saturday Disney. Hon har porträtterat medborgarrättsskämpen Coretta Scott King i två filmer: Boycott (2001) och Selma (2014).

Carmen Ejogo har även verkat inom musikindsutrin och bland annat samarbetat med artister som Tricky, DJ Alex Reece och sjungit på soundtracket till filmen Sparkle.

År 1998 gifte hon sig med musikern Tricky och år 2000 gifte hon om sig med skådespelaren Jeffrey Wright. Tillsammans med Wright fick hon två barn men paret är numera skilda.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 
 

Brittiska sångare
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska musiker under 2000-talet
Skådespelare från London
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Johan Jacob Platin

Johan Jacob Platin, född 22 december 1776, död 8 februari 1818, var en svensk hovnotarie.

Platin var amatörmusiker och verksam som organist och vikarierande musikanförare i Par Bricole. Han invaldes som ledamot nummer 188 i Kungliga Musikaliska Akademien den 15 februari 1800.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenskt hovfolk
Födda 1776
Avlidna 1818
Män
Hans Brachrogge

Hans Brachrogge, född omkring 1590, död omkring 1638, var en sångare och musiker som var i den danske kungen Kristian IV:s tjänst.

Brachrogge blev tidigt antagen som "sångarpojke" i kungens kapell och fick utbilda sig för kunglig räkning i utlandet, dels i Venedig 1602–04 under Giovanni Gabrieli, dels i England 1611–14 och senare åter i Italien. Han utgav en samling Madrigaletti a III voci (Köpenhamn 1619), som – såvitt Brachrogge var av dansk härkomst – kan anses vara en av de första danska originalkompositionerna av världslig art, som utkom i tryck. År 1621 fick han ett vikariat i Roskilde. Han förekommer sista gången i räkenskaperna 1635.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Danska musiker under 1600-talet
Födda 1590-talet
Avlidna 1630-talet
Män
Salmonsens
Johannes Strömberg

Johannes Daniel Strömberg, född 27 april 1868, död 2 augusti 1916, var en svensk filosof och rektor.

Strömberg avlade mogenhetsexamen i Kalmar 1887 och studerade vid Lunds universitet fram till 1897 när blev filosofie doktor i filosofi. Detta år vara han även ordförande för Lunds studentkår. Därefter fortsatte han som docent fram till 1911.

Under studietiden ägnade sig åt privatundervisning och 1895 blev han lärare vid Lunds privata elementarskola. Strömberg var rektor för Lunds privata från 1898 fram till sin död. När Lunds privata elementarskola kommunaliserades 1968 bytte den namn till Strömbergskolan, ett namn som användes fram till 1986 när det i folkmun använda namnet Spyken antogs.

Hans far var missionären och kyrkoherde Charles Strömberg. Hans syster, Ester Strömberg (1873–1944), gifte sig 1904 med den österrikiske författaren Stefan Grossmann. Strömberg gifte sig borgerligt 1901 i Dresden med Elisabeth Johanna Stüwe, född i Dresden 1880. De hade två fosterbarn .

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska docenter
Personer verksamma inom Lunds studentkår
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska filosofer under 1900-talet
Forskare från Lund
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1868
Avlidna 1916
Män
Conrad Theodor von Schultzenheim

Conrad Theodor von Schultzenheim, född 17 augusti 1768, död 31 juli 1837 i Lübeck, var en svensk officer och friherre.

Conrad Theodor von Schultzenheim var son till Carl Fredrik von Schulzenheim. han blev fänrik vid Västmanlands regemente 1779, deltog i Gustav III:s ryska krig 1788–1790, blev stabsadjutant hos kungen 1792 och befordrades till major i armén 1793. Han utnämndes till generaladjutant och överstelöjtnant i armén 1802 och blev 1806 premiärmajor vid Finska gardet. Under fälttåget 1808 var von Schultzenheim kommendant i kungens högkvarter på Åland och blev sedan chef för åländska fördelningens generalstab under Georg Carl von Döbeln. Han befordrades till överstelöjtnant vid Palénska regementet i början av 1809 och till överste i armén några veckor senare. Därefter deltog han i expeditionen till Västerbotten som chef för inre ärendenas expedition. 1810 blev von Schultzenheim sekundchef för Andra livgardet och 1813 generalmajor. Som chef för Livbrigaden deltog han i fälttåget i Tyskland och deltog i slagen vid Grossbeeren, Dennewitz och Leipzig. Han upphöjdes 1815 til friherrligt stånd och utnämndes 1825 till generallöjtnant. Från 1825 och fram till sin död var han ordförande i Krigshovrätten och innehade flera tillfälliga uppdrag, bland annat tjänstgjorde han 1829 som generaladjutant i armén.

Von Schultzenheim invaldes som ledamot nummer 193 i Kungliga Musikaliska Akademien den 16 juli 1800. Samma år invaldes han som ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Källor

Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.
http://www.adelsvapen.com/genealogi/Von_Schulzenheim_nr_380

Svenska generaler
Svenska friherrar
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Militära ledamöter av Sveriges högsta domstol
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1768
Avlidna 1837
Män
Ellen Moberg

Ellen Catharina Moberg, född 6 december 1874 i Norrköpings Sankt Olai, död där 20 juli 1955, var en svensk politiker och förskolepionjär. 

Hon var dotter till läkaren Wilhelm Moberg samt syster till dermatologen Ludvig Moberg, orientalisten Axel Moberg och Maria Moberg som hon arbetade tätt tillsammans med. Ellen Moberg drev förskolan Fröbelstugan i Norrköping 1899–1903, en folkbarnträdgård där 1904–1909. Hon grundade Fröbelinstitutet i Norrköping 1909 och var sedan dess föreståndare 1909–1939. Hon var ledamot av stadsfullmäktige i Norrköping 1919–1926, vice ordförande i Sveriges Fröbelförbund 1918–1919, ordförande där 1920–1944 samt föreståndare för Sveriges barnträdgårdslärarinnors riksförbunds förmedlingsbyrå i Stockholm 1940–1944. 

Moberg tilldelades Illis quorum 1933. Hon är begravd på Matteus begravningsplats i Norrköping.

Källor

 
 Moberg, Ellen Katarina på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska skolledare under 1900-talet
Mottagare av Illis Quorum
Svenska kommunalpolitiker
Svenska politiker under 1900-talet
Personer i Norrköpings historia
Lärare från Norrköping
Politiker från Norrköping
Födda 1874
Avlidna 1955
Kvinnor
Förhuggningar

Förhuggningar är en term inom fältbefästningskonsten vilken avser brötar av fällda träd med kronan riktad mot fienden.

Utseende
Förhuggningarna hade ofta trädtoppar och grenar spetsade i fienderiktningen. Trädstammarna och grenarna kunde vara sammanflätade eller sammanbundna för att förhindra att de fördes åt sidan.

Användning

Förhuggningar är ett uråldrigt fältarbete som idag oftast är ersatt med taggtrådshinder. I skogklädda områden kan förhuggningar snabbt improviseras. Vid gynnsam väderlek och med lättantändliga trädslag kan dock en förhuggning brännas bort på ganska kort tid.

Abattis
Den franska termen abattis (inlånad i engelskan) kommer av abattre un arbre (hugga ned ett trä).

Referenser
Orazio Vecchi

Orazio Vecchi, född 6 december 1550 i Modena, död där 19 februari 1605, var en italiensk tonsättare. 

Vecchi blev före 1586 kyrkokapellmästare i Modena samt 1598 tillika hovkapellmästare och musiklärare för hertigens barn. Hans Amfiparnasso (1594) är ett slags föregångare till operan, men har ännu ej enstämmig sång, utan solopersonernas dialog utförs av flerstämmig kör. Förutom detta musikaliska lustspel skrev han i synnerhet berömda canzoner och madrigaler, av vilka åtskilliga utmärker sig genom sina för den tiden ovanliga tonmålningar och karakteriseringsförsök, dessutom bland annat lamentationer, motetter och mässor.

Källor

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musikpedagoger
Italienska musiker under 1500-talet
Personer från Modena
Födda 1550
Avlidna 1605
Män
Ugglan
Venera 15

Venera 15 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 2 juni 1983, med en Proton raket. Farkosten gick in i omloppsbana runt Venus den 10 oktober 1983.
Rymdsondens huvuduppgift var att skapa en karta av planetens yta med hjälp av radar.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1983 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1983
Venera 16

Venera 16 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 7 juni 1983, med en Proton raket. Farkosten gick in i omloppsbana runt Venus den 11 oktober 1983.
Rymdsondens huvuduppgift var att skapa en karta av planetens yta med hjälp av radar.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1983 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1983
Platin

Platin kan syfta på

Chris Platin (1924–2008), svensk PR-kvinna
Johan Jacob Platin (1776–1818), svensk hovnotarie och musiker
Pontus Platin (1954–), svensk musiker och programledare

Se även
 Platin (musikgrupp) – en slovensk duo
Páramo

Páramo (spanska) är den gräs- och buskstäpp som finns på 3 200–4 500 meters höjd i Anderna och i delar av Centralamerika ofta mellan skogsgränsen och köldöknen närmast snögränsen.

Jordarter
Jordarna i páramos ekosystem varierar, men de flesta är unga och delvis vittrade. Jorden har en relativt lågt pH-värde på grund av ett överflöd av vatten och organiskt innehåll. Organiskt innehåll, även inom störda platser, har mycket högt medelvärde, vilket bidrar till vattenretention i jorden. Under kallt och blött väder, finns det få näringsämnen tillgängliga och produktiviteten är då mycket låg i páramos jordar. Jordarna i ekosystemet har förändrats på grund av mänsklig aktivitet, särskilt på grund av avbränning av vegetation för att rensa mark för bete.

Jordarna i södra ecuadorianska páramo karakteriseras allmänt in andisoler, inceptisoler, histosoler, entisoler och mollisoler. Den senaste tiden har det skett en ökning av andisoljordar, främst på grund av mer vulkanisk aktivitet. Dessa jordar har en mycket hög vätskeretentionstakt, vilket bidrar till den ökade odlingen och differentierad markanvändning.

Klimat
Páramos klimat varierar något beroende på den specifika platsen. I Colombia och norra Ecuador har luftmassor från intertropiska konvergenszonen en betydande effekt på klimatet, och dessa regioner tenderar att vara konsekvent fuktiga (ung. 70-85%) under hela året.

Páramos i de nordligaste Anderna i Venezuela, norra Colombia och Costa Rica upplever ett annorlunda klimat på grund av den torra säsongen, som orsakas av de nordostliga passadvindarna. Södra Ecuador och norra Peru upplever den mest besvärliga torrheten eftersom de påverkas av en luftmassa från Amazonområdet, som släpper sin fukt på den östra sidan, samt en annan luftmassa från väst som påverkas av Humboldtströmmen.

Dygnets medeltemperatur håller sig hela året på några plusgrader, men under torrtiden är temperaturskillnaden stor mellan natten, då det fryser, och dagen, då det kan vara +30 °C. Denna svängning resulterar ofta i en daglig frys- och upptiningscykel. Genomsnittlig årlig temperaturer ekosystemet varierar från 2 °C till 10 °C, med alltmer kallare temperaturer på högre breddgrader.

Nederbörden håller sig kring 750 mm per år.

Flora
Karaktärsväxter på páramon är bl. a. små korgblommiga Espeletia-träd med ogrenad stam och en krans av vitulliga brad i toppen, och på ca 4 200 meters höjd förekommer ofta låga träd av rosväxtsläktet Polylepis.

I vid bemärkelse används ordet páramo även om motsvarande högfjällsvegetation i hela det tropiska bältet.

Fauna
Vegetationen i páramo ger skydd och livsmiljö för en rad av däggdjur, fåglar, insekter, amfibier och reptiler. Vissa djur är vanliga i páramos ekosystem såsom andinsk räv (kallas ibland páramovarg), vitsvanshjort, och glasögonbjörn som ibland vallfärdar till höga páramo för sin favoritföda, Puya ananasväxter.

Ryggradslösa djur som t.ex. gräshoppor, kackerlackor, skalbaggar och flugor finns i subpáramo. Groddjur är också väl dokumenterade i páramos ekosystem, såsom salamandrar, grodor och reptiler.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978

Natur i Sydamerika
Ekologi