kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Uppsala domkyrkas skattkammare

Uppsala domkyrkas skattkammare är ett museum i Uppsala domkyrka. Skattkammaren är belägen i domkyrkans norra torn och nås via hiss från informationsdisken vid kyrkans huvudentré. 

I museet förvaras bland annat konungarna Gustav Vasa och Johan III och deras drottningars begravningsregalier. Skattkammaren håller även en samling av medeltida textilier. I samlingarna finns bland annat flera biskopsskrudar samt de kläder som bars av Svante Sture den yngre och hans söner Nils Svantesson Sture och Erik Svantesson Sture under deras avrättning 1567. Ett av skattkammarens mest kända utställningsföremål är Drottning Margaretas klänning, världens enda bevarade medeltida festklänning.

Referenser

Museer i Uppsala
Uppsala domkyrka
Uppsalas historia
Lingao

Lingao, tidigare romaniserat Limko, ett härad i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Lasioglossum seillean

Lasioglossum seillean är en biart som först beskrevs av Jason Gibbs och Laurence Packer 2013.

Beskrivning 
Ett avlångt bi med svart, avlångt huvud och svart mellankropp. Hanen har dock delar av clypeus (munskölden) och labrum (överläppen) gula, samt käkarna (mandiblerna) bruna. Bakkroppen är mörkbrun, hos honan nästan svart. Behåringen är generellt gles; honan har dock tätare hårband längs tergiternas framkanter; dessutom har hon täta hårborstar för polleninsamling (pollenkorgar) på baklåren. Honan är mellan 6 och 6,5 mm lång, hanen mellan 6 och 7 mm.

Ekologi 
På grund av att Lasioglossum seillean är en helt ny art är fortfarande mycket osäkert om dess biologi, men den är troligen ett solitärt bi som förefaller att gräva ut sina bon i sandjordar.

Arten antas vara polylektisk med en övervikt för ljungväxter, i synnerhet blåbärssläktet; speciellt honor besöker ofta amerikanskt blåbär. Andra värdväxter är maskrossläktet i familjen korgblommiga växter och vit sötväppling i familjen ärtväxter.

Utbredning 
Biet är framför allt en kanadensisk art, som förutom två fynd i Northwest Territories och tre i Alberta har påträffats i ett bälte i sydöstra delarna av landet från Ontario över Quebec och New Brunswick till Prince Edward Island och Nova Scotia. Den har också blivit funnen i Michigan i USA.

Anmärkningar

Källor

Externa länkar 

Smalbin
seillean
Insekter i nearktiska regionen
Ding'an

Ding'an, tidigare romaniserat Tingan, ett härad i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Chengmai

Changmai ett härad i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Tunchang

Tunchang ett härad i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
San Salvatore de Pede Pontis

San Salvatore de Pede Pontis, även benämnd San Salvatore a Ponte Rotto och San Salvatore al Ponte Santa Maria, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Frälsaren. Kyrkan var belägen i Rione Trastevere, vid Ponte Senatorio, som år 1890 ersattes med dagens Ponte Palatino. Tillnamnet ”de Pede Pontis” är latin och betyder ’vid brons fot’, det vill säga brofästet. Under medeltiden vördades i kyrkan de heliga Protus, Hyacinthus och Alexanders reliker.

Kyrkans historia
I en bulla promulgerad av påve Gregorius VII (1073–1085) framgår det att kyrkan tillhörde benediktinermunkar från San Paolo fuori le Mura. Kyrkan återfinns även i Catalogo di Cencio Camerario, en förteckning över Roms kyrkor sammanställd av Cencio Savelli år 1192 och bär där namnet s. Salvatori Pede pontis. Inför det heliga året 1475 lät påve Sixtus IV restaurera kyrkan och bland annat flyttades högaltaret från en mera central position till mittskeppets fondvägg. Detta föranlädde borttagandet av ciboriet. Under 1500-talet hyste kyrkan en undergörande Maria-bild, vilken senare flyttades till San Cosimato.

Vid kyrkan förekom livlig trafik över bron Ponte Senatorio över Tibern. Bron rasade emellertid delvis vid en översvämning 1557 och en reparation företogs 1575. Denna var dock undermåligt utförd och 1598 rasade bron på nytt. Man beslutade att lämna bron som den var och den kom att kallas Ponte Rotto; kyrkan fick följaktligen namnet San Salvatore a Ponte Rotto. I mitten av 1600-talet var kyrkan mer eller mindre förfallen och vattenskadad, och det beslutades om en restaurering, som fullbordades 1660. Denna var inte tillfredsställande, men inte förrän 1698 då Congregazione del Santissimo Sacramento övertog ansvaret för kyrkan kunde en mera genomgripande ombyggnad komma till stånd. Arkitekten Ludovico Gregorini ritade bland annat en ny fasad i barockstil.

Under 1800-talets förra hälft överläts kyrkan åt Confraternita dei Calzolai, skomakarnas skrå, som lät genomföra ytterligare en restaurering och helgade kyrkan åt sina skyddspatroner Crispinus och Crispinianus. Vid denna restaurering gick de medeltida fresker i högkoret förlorade och ersattes med nya av Mariano Ingrassia från Palermo. Vid fransmännens belägring av Rom 1849 skadades kyrkan och den reparerades tre år senare av skomakarskrået.

Kyrkans exteriör
Fasaden som avspeglade kyrkans basilikala grundplan hade fyra kolossala doriska pilastrar som bar upp ett entablement och ett triangulärt pediment. Sidoskeppen hade platta tak, på vilka det stod kampaniler.

Rivning
Kyrkan San Salvatore de Pede Pontis revs 1884 vid anläggandet av tiberkajerna (Lungotevere Ripa).

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Trastevere)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader invigda under 1000-talet
Rione Trastevere
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1800-talet
Kyrkobyggnader i Trastevere
Police Squad!

Police Squad! (även känt som Den nakna polisen i Sverige) är en amerikansk komediserie av David Zucker, Jim Abrahams och Jerry Zucker med Leslie Nielsen i huvudrollen som poliskommissarien Frank Drebin. Serien sändes ursprungligen mellan den 2 mars och 8 juli 1982 på kanalen ABC.

Tre komedifilmer som baseras på TV-serien har producerats; Den nakna pistolen (1988), Den nakna pistolen 2½: Doften av rädsla (1991) och Nakna pistolen 33⅓: Den slutgiltiga förolämpningen (1994).

Rollista

Episoder

Referenser

Externa länkar
 

Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 1982
Amerikanska komediserier på TV
TV-serieavslutningar 1982
Amerikanska kriminalserier
Kriminal- och agentserier
Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Sylvain Tesson

Sylvain Tesson, född 26 april 1972 i Paris, är en fransk författare och äventyrare. Sedan början av 1990-talet har han genomfört ett antal resor och vistelser som givit upphov till reseskildringar. I böckerna La Chevauchée des steppes (2001) och Carnets de Steppes (2002) skildrar han en resa till häst genom den centralasiatiska stäppen. Från maj 2003 till januari 2004 genomförde han den vandring som Sławomir Rawicz påstod sig ha gjort på 1940-talet från ett sibiriskt Gulag-läger till Indien. År 2011 fick Tesson Prix Médicis essai för Dans les forêts de Sibérie, om en ensam vintervistelse i en stuga vid Bajkalsjön i Sibirien. Han är även novellförfattare och fick 2009 Prix Goncourt de la nouvelle för "Une vie à coucher dehors".

Tessons bok om Iliaden och Odysséen, Un été avec Homère (2018), finns i svensk översättning av Jan Stolpe, En sommar med Homeros (2019).

Källor

Externa länkar

 

Franska essäister
Franska novellförfattare
Franska reseskildrare
Franska äventyrare
Franskspråkiga essäister
Franskspråkiga novellförfattare
Födda 1972
Författare från Paris
Levande personer
Män
Thomas Pollock

Thomas Allen "Tom" Pollock, född 1 augusti 1925 i Red Deer i Alberta, död 17 augusti 1994 i Red Deer, var en kanadensisk ishockeyspelare.
Pollock blev olympisk guldmedaljör i ishockey vid vinterspelen 1952 i Oslo.

Källor

Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
Olympiska guldmedaljörer 1952
Idrottare från Alberta
Födda 1925
Avlidna 1994
Män
Vänga

Vänga kan syfta på:

 Vänga, Björnlunda – by i Björnlunda socken, Gnesta kommun
 Vänga, Alingsås – by i Alingsås kommun
 Vänga, Borås kommun – by i Borås kommun
Hydrerad vegetabilisk olja

Hydrerad vegetabilisk olja, eller HVO, är en typ av biodiesel som kemiskt sett är identisk eller mycket lik fossil diesel och därmed kan ersätta fossil diesel till 100 %.

Råvaror 
HVO tillverkas av samma råvaror som så kallade FAME-bränslen (fettsyrametylestrar). Det som skiljer är tillverkningsprocessen, där man med hjälp av väte skapar kolvätekedjor som är identiska med de som finns i dieselolja. HVO har något lägre densitet och energiinnehåll än fossil diesel.

Det gjordes försök redan 2007 med att blanda i HVO till 20 % i en produkt som benämndes miljödiesel, men försöket avslutades. Tekniskt fanns det inga problem, men användningen av palmolja som råvara var kontroversiell på grund av förekomsten av odlingar med bristfällig hänsyn till miljöaspekter. 2017 var den vanligaste råvaran PFAD (palm fatty acid distillate, en restprodukt från tillverkning av palmolja), följt av slakteriavfall och tallolja.

Framställning 
Vegetabiliska oljor modifieras genom att behandlas (hydrogenering) med vätgas och katalysator i kemiska reaktorer vid förhöjt tryck och temperatur. Resultatet blir olika sorters paraffinoljor med olika kemiska och tekniska egenskaper. De är snarlika de paraffinoljor som fås genom kemisk syntes ur syntesgas, en process som kallas för Fischer-Tropsch-processen (BTL). Därför har EU-länderna enats om en gemensam teknisk standard för sådana drivmedel: CEN TS 15940. Oavsett råvara och tillverkningsprocess blir det syntetiska paraffinoljor.

Den 15 april 2016 ratificerades den europeiska standarden EN 15940, vilken definierar HVO och andra syntetiskt framställda dieselsorter.

Referenser 

Biobränslen
Didrik Thomas Johannes Schnitler

Didrik Thomas Johannes Schnitler, född den 9 september 1833 i Toten, död den 15 december 1888 i Kristiania, var en norsk militär och krigshistoriker. Han var far till Balthazar och Gudmund Schnitler samt kusin till Carl W. Schnitlers far.

Schnitler blev 1872 kapten och 1881 överstelöjtnant i generalstaben samt var mycket framstående lärare i krigshistoria, krigskonst och krigsförvaltning, sedan 1865 vid krigsskolan och sedan 1870 därjämte vid krigshögskolan. Hans huvudarbete Almindelig krigshistorie (endast till 1640, 4 häften 1878-85) fortsattes av sonen Gudmund. Några av Schnitlers mindre skrifter, varibland Det første aarhundrede af den norske hærs historie (utgiven som tillägg till tidskriften "Folkevennen" 1874), samlades av hans svåger Haakon Ditlef Lowzow till ett värdefullt band, Blade af Norges krigshistorie (med biografi över Schnitler, 1895). Schnitler var ledamot av åtskilliga kommittéer, bland annat i militära undervisnings- och organisationssyften, samt av svenska Krigsvetenskapsakademien (1870) och av Videnskapsselskapet i Kristiania (1872).

Källor 

  

Norska officerare
Militärteoretiker
Norska militärhistoriker
Norska historiker
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Det Norske Videnskaps-Akademi
Historiker under 1800-talet
Norska militärer under 1800-talet
Födda 1833
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Ivy Walker

Ivy Kay Walker (gift Thorpe), född 22 september 1911 i Storbritannien, död okänt år, var en brittisk friidrottare med löpgrenar som huvudgren. Walker var en pionjär inom damidrott, hon blev silvermedaljör vid den tredje ordinarie damolympiaden 1930.

Biografi
Ivy Walker föddes i mellersta England, senare började hon med friidrott där hon tävlade främst i kortdistanslöpning och stafettlöpning.

1929 blev hon brittisk mästare i löpning 100 yards vid tävlingar på Stamford Bridge i London. Den 16 juni 1930 satte hon (inofficiellt) världsrekord på löpning 200 meter vid tävlingar i London. Walker deltog i den tredje ordinarie damolympiaden 6–8 september i Prag, under idrottsspelen vann hon silvermedalj i stafettlöpning 4 x 100 meter (med Eileen Hiscock, Ethel Scott, Walker som tredje löpare och Daisy Ridgley).

1934 deltog hon även vid British Empire Games i London där hon vann silvermedalj med stafettlaget på 660 yards (220 + 110 + 220 + 110 (med Eileen Hiscock, Nellie Halstead, Ethel Johnson och Walker som 4:e löpare). Hon tävlade även på 220 yards där hon dock slutade utanför medaljplats.

Referenser

Externa länkar
 Brittiska laget vid Internationella kvinnospelen Prag 1930, bild 1
 Brittiska laget vid Internationella kvinnospelen Prag 1930, bild 2

Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska friidrottare
Brittiska kortdistanslöpare
Födda 1911
Dödsår saknas
Kvinnor
Gudmund Schnitler

Gudmund Schnitler, född den 10 juni 1868 i Kristiania, död där den 4 november 1925, var en norsk militär och krigshistoriker. Han var son till Didrik Thomas Johannes Schnitler och far till Gudmund Didrik Schnitler.

Schnitler började sin bana soim officer 1890, blev 1900 kapten samt 1914 avdelningschef och major i generalstaben. Han blev lärare i krigshistoria och strategi vid Den Militære Høiskole 1903. Schnitler fortsatte faderns Almindelig krigshistorie med 1 band, omfattande lineartaktikens tid 1650-1790 (1905), samt offentliggjorde en större lärobok i Strategi (1911). Schnitler blev 1924 överste och chef för Nordre Trondhjemske infanteriregiment. Han skrev vidare Verdenskrigen (1925), en populär skildring.

Källor 

 
 

Norska officerare
Överstar
Regementschefer
Norska militärhistoriker
Norska militärer under 1800-talet
Norska militärer under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1925
Män
Ugglan
Militärer från Oslo
Redpill Linpro

Redpill Linpro AB är ett nordiskt företag som är en sammanslagning av det tidigare norska Linpro och svenska Redpill. Redpill Linpro har över 200 anställda fördelade på sex kontor i Norden (Stockholm, Oslo, Köpenhamn, Karlstad och Linköping). Redpill Linpro arbetar med mjukvara baserad på öppen källkod.

Historia

Norge
Linpro AS grundades av Dag Asheim 1995 som Norges första kommersiella företag som valt Linux. Linpro fokuserade på programvara med öppen källkod.  Linpro hade 2 dotterbolag, Oberon IT AS och LinuxLabs AS vilka båda är en del av Redpill Linpro idag.

Sverige
Redpill AB startade 2003 som en tjänsteleverantör inom öppen källkod (Open Source).

Scandinavien 
Sommaren 2008 köpte Redpill AB norska Linpro AS och därmed bildades Redpill Linpro. Sedan dess har bolaget växt stadigt och expanderat inom Sverige, Norge och Danmark.

Utmärkelser
Linpro vann 2007 NUUG utmärkelsen för sina insatser för att främja fri programvara. 17 andra företag var nominerade till utmärkelsen.
RedHat Infrastructure Partner of the Year 2009

Referenser

Externa länkar
 

Svenska IT-företag
Carl W. Schnitler

Carl Wille Schnitler, född den 24 juni 1879 i Brandvals härad, Hedemarkens amt, död den 28 oktober 1926 i Oslo, var en norsk konst- och kulturhistoriker. Han var son till en kusin till Didrik Thomas Johannes Schnitler.

Schnitler avlade filologisk kandidatexamen 1904 samt blev 1908 assistent vid universitetets etnografiska samlingar och 1911 därjämte universitetsstipendiat. Han var ledamot av Videnskabsselskabet i Kristiania från 1915. Schnitler blev 1921 professor i konsthistoria vid universitetet. Han var medarbetare i tidskrifter och dagspressen samt utgav de betydande arbetena planschverket Vore oldeforældres land (1910), Slegten fra 1814. Studier over norsk embedsmandskultur i klassicismens tidsalder 1814–1840 (1911), Fredriksværn. Et norsk militæranlæg fra rokokotiden (1914), Norske haver i gammel og ny tid (2 delar, 1916), Italiensk renæssance og barok i havekunst og bykunst (1917), Malerkunsten i Norge i det attende aarhundrede (1920) och Norges kunstneriske opdagelse. Maleren Erik Pauelsens norske landskaper 1788 (1920).

Källor 

 
 

Norska konsthistoriker
Kulturhistoriker
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska forskare under 1900-talet
Personer från Innlandet fylke
Födda 1879
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Alumner från universitetet i Oslo
Michał Żewłakow

Michał Żewłakow, född 22 april 1976 i Warszawa, är en polsk före detta fotbollsspelare. Han är den meste landslagsspelaren för Polens landslag med 102 landskamper. Hans tvillingbror, Marcin, har även han spelat för det polska landslaget.

Karriär
Michał Żewłakow kom till Polonia Warszawa 1990 och gjorde debut under säsongen 1993/94. 1998 gick han tillsammans med sin bror Marcin till belgiska Beveren. Efter en säsong skrev han på för Mouscron där han var med och förde klubben till final i den Belgiska Cupen 2002. När Żewłakows tränare i Mouscron tog över Anderlecht så värvades han dit och fick där vinna Jupiler League 2004 och 2006.

Sommaren 2006 gick Żewłakow till grekiska Olympiakos, där han vann den Grekiska Superligan tre år i rad.

16 juni 2010 skrev Żewłakow på för MKE Ankaragücü där han spelade en säsong. Han vände under sommaren 2011 hem till Polen för spel med Legia Warszawa där han avslutade sin karriär 2013.

För det polska landslaget så spelade Żewłakow 102 landskamper och gjorde 3 mål. Han var med i VM 2002 och VM 2006.

Meriter
Anderlecht
Jupiler League: 2004, 2006

Olympiakos
Grekiska Superligan: 2007, 2008, 2009
Grekiska cupen: 2008, 2009
Grekiska supercupen: 2007

Legia Warszawa
Ekstraklasa: 2013
Polska cupen: 2012, 2013

Referenser

Noter

Externa länkar
Michał Żewłakow på National-Football-Teams.com
Michał Żewłakow på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1976
Idrottare från Warszawa
Män
Polska fotbollsspelare
Polska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Polonia Warszawa
Spelare i KSK Beveren
Spelare i RE Mouscron
Spelare i RSC Anderlecht
Spelare i Olympiakos FC
Fotbollsspelare i Legia Warszawa
Spelare i Ekstraklasa
Spelare i Jupiler League
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Rodanin

Rodanin, C3H3NOS2, är en 5-ledad heterocyklisk organisk förening som har en tiazolidinkärna. Det upptäcktes första gången 1877 av Marceli Nencki som gav den namnet Rhodaninsäure med hänvisning till dess syntes från ammoniumrodanid (i modern kemi ammoniumtiocyanat) och klorättiksyra i vatten.

Egenskaper
Rodanin bildar blekgula kristaller som är explosiva vid snabb upphettning.

Framställning
Rodanin kan framställas genom reaktion av koldisulfid, ammoniak och klorättiksyra, som fortskrider via en mellanliggande ditiokarbamat.

Användning
Rodanin används vid organisk syntes, bl. a. för framställning av aminosyran fenylalanin.

Vissa rodaninderivat har farmakologiska egenskaper, exempelvis används epalrestat för att behandla diabetisk neuropati. De flesta är emellertid urskiljningslösa med dålig selektivitet, varför denna klass av föreningar betraktas med misstänksamhet av läkemedelskemister.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979
 http://www.chemspider.com/Chemical-Structure.1013337.html

Externa länkar
 http://www.hindawi.com/journals/ijmc/2013/793260/

Svavelheterocykler
Laktamer
Finlands ambassad i Köpenhamn

Finlands ambassad i Köpenhamn representerar Finlands statsmakt och bevakar Finlands och finländarnas intressen i Danmark.

Ambassadörens residens befinner sig i utkanten av Köpenhamns centrum på adressen Grønningen 11. Finska staten köpte byggnaden 1943 av bankiren Poul Hagemann, som var en stor Finlandsvän, och vars son Jørgen Hagemann var med som frivillig i Vinterkriget och stupade under Fortsättningskriget i Hangö sommaren 1941. Huset är från 1918 av arkitekten Carl Brummer, och har ombyggts flera gånger, senast i mitten av 1990-talet.

Finlands representation i Danmark

Källor
Om ambassaden
Ambassadörens residens
Historia

Köpenhamn
Relationer mellan Danmark och Finland
Byggnader och anläggningar i Köpenhamn
Santa Maria dei Cerchi

Santa Maria dei Cerchi var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan var belägen i rione Campitelli, vid Via dei Cerchi, alldeles norr om Circus Maximus. ”Cerchi” kommer av Madonna dei Cerchi, en undergörande Maria-bild som vördades i kyrkan. Enligt en annan teori syftar ”Cerchi” på Circo, det vill säga Circus Maximus.

Kyrkans historia
Den tyske arkeologen Christian Hülsen anser, att denna kyrka är identisk med den medeltida Santa Maria de Manu, men detta antagande har på grund av bristen på historiska bevis inte slutgiltigt påvisats. Enligt den italienske författaren Claudio Rendina rör det sig om två skilda kyrkobyggnader.

Santa Maria dei Cerchi förknippas med en undergörande Maria-ikon, som började blöda när en person på 1600-talet slog på den. På initiativ av familjen Cenci uppfördes kyrkan för att hysa denna ikon. Kyrkans fasad var enkelt utformad med ett oxöga över ingångsporten. År 1831 uppfördes en liten kampanil i anslutning till kyrkan.

Med tiden förföll emellertid kyrkan och Maria-ikonen flyttades till kyrkan Santa Maria de Guinizo. År 1870 övergavs Santa Maria dei Cerchi och femton år senare, 1885, dekonsekrerades den och ombyggdes till smedja. Det råder osäkerhet om tidpunkten för kyrkans rivning. Enligt en källa revs kyrkan i slutet av 1800-talet, medan en annan uppgift gör gällande att demoleringen ägde rum 1939. Kyrkans absid finns kvar vid Via dei Cerchi 125.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campitelli)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Mariakyrkor i Rom
Rione Campitelli
Mogollonbergen

Mogollonbergen eller Mogollon Range ( eller ) är en bergskedja i Grant County och Catron County i sydvästra New Mexico, USA. Bergen är för närvarande skyddade inom Gila National Forest.

Mogollonbergen ligger väster om Gilafloden och öster om San Francisco River, mellan samhällena Reserve och Silver City. Det högsta berget i kedjan är Whitewater Baldy som är 3 321 m högt.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Bergskedjor i New Mexico
Catron County
Grant County, New Mexico
Sicklaberget

Sicklaberget ligger i bostadsområdet  Jarlaberg i Nacka kommun, Stockholms län. 

Sicklaberget är med en höjd av 72,5 meter över havet Nackas näst högsta berg. Berget reser sig ovanför Nacka strand med sin norra sluttning ner till Stockholms inlopp. Berget bebyggdes mellan 1987 och 1988 med bostadsområdet Jarlaberg och bergets högsta naturliga punkt ligger ungefär vid Fyrspannsvägen 51. Utsikten från berget är numera förbyggd av bostadshus mot öster, söder och väster. Mot norr däremot har man en vidsträckt vy över Stockholms inlopp, Södra Djurgården, Lilla Värtan och Lidingö.

Panorama

Se även
 Ältaberget, Nackas högsta berg (82,2 meter över havet).
 Himlaberget, Nackas tredje högsta berg (70,4 meter över havet).

Externa länkar

Nacka kommun
Stockholms geografi
Madame Curie

Madame Curie är en amerikansk film från 1943 i regi av Mervyn LeRoy. Filmen är en biografi över Marie Curie och bygger på Ève Curies bok Madame Curie. Filmen Oscar-nominerades i sju kategorier, däribland Greer Garson och Walter Pidgeon för bästa kvinnliga respektive manliga huvudroll.

Handling
Den fattige studenten Marie Sklodowska studerar i Paris. Hon gifter sig med den blyge forskaren Pierre Curie och tillsammans upptäcker de radium.

Rollista
Greer Garson - Marie Curie
Walter Pidgeon - Pierre Curie
Henry Travers - Eugene Curie
Albert Bassermann - professor Jean Perot
Robert Walker - David Le Gros
C. Aubrey Smith - Lord Kelvin
Dame May Whitty - Madame Curie
Victor Francen - president på universitetet
Elsa Bassermann - Madame Perot
Reginald Owen - Becquerel
Van Johnson - reporter
Margaret O'Brien - Irene Curie
James Hilton - berättaren

Externa länkar 

Amerikanska biografifilmer
Filmer 1943
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Ljubov Tiurina

Ljubov Tiurina, född 25 april 1943 i Moskva, död 23 oktober 2015, var en sovjetisk volleybollspelare som spelade för Dynamo Moskva och Sovjetunionens landslag. I München tog hon OS-guld i damernas volleybollturnering.

Referenser

Sovjetiska volleybollspelare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sovjetunionen
Idrottare från Moskva
Födda 1943
Avlidna 2015
Kvinnor