kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fraxinus gooddingii

Fraxinus gooddingii är en syrenväxtart som beskrevs av Elbert Luther Little. Fraxinus gooddingii ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Askar
gooddingii
Fraxinus greggii

Fraxinus greggii är en syrenväxtart som beskrevs av Asa Gray. Fraxinus greggii ingår i släktet askar och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Växten är en buske eller ett litet träd.

Arten förekommer i norra Mexiko samt i angränsande områden av Arizona, New Mexico och Texas i USA. Fraxinus greggii hittas ofta i områden med kalkstensklippor eller längs vattendrag som tidvis torkar ut.

Ifall larver av skalbaggen Agrilus planipennis når regionen kan de vara ett hot för artens bestånd. I östra USA lever de som parasiter på andra askar. Veden används för att göra eld. Växten hittas bland annat i Big Bend nationalpark. Fraxinus greggii listas av IUCN som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Askar
greggii
Fraxinus latifolia

Fraxinus latifolia är en syrenväxtart som beskrevs av George Bentham. Fraxinus latifolia ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
latifolia
Fraxinus nigra

Fraxinus nigra är en syrenväxtart som beskrevs av Humphry Marshall. Fraxinus nigra ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Det svenska trivialnamnet svartask eller svart ask använts för arten.

Svartask är ett lövfällande träd som kan bli 25 meter högt. Fortplantningsorgan av honkön respektive hankön är fördelade på olika exemplar och därför behövs honplantor och hanplantor i samma område för att frön ska bildas. Pollineringen sker genom vinden. Arten kan klara stormvindar men den är känslig för havsvind. Fraxinus nigra bildar sent under våren blad. Det beror antagligen på artens känslighet för frost. Ifall bladen drabbas av frost blir de svarta. Tidig under hösten får svartask gula blad.

Arten förekommer i provinsen Ontario i sydöstra Kanada samt i nordöstra USA. Fraxinus nigra når i väst östra North Dakota, i syd centrala Indiana, centrala Ohio och norra Virginia samt i öst Atlanten. Några trädgrupper med arten kan hittas i angränsande delar av USA och Kanada. I sumpmarker bildas ofta trädgrupper eller skogar där nästan inga andra träd ingår. Arten kan även vara ett dominerande träd i skogar där Ulmus americana och Acer rubrum är de andra dominerade träden. Ofta hittas barrträdet tuja i samma skogar. Andra träd som kan ingå i skogarna är balsamgran, svartgran, hemlock, gulbjörk och kanadalärk.

Trädets frön äts av olika små fåglar och däggdjur. Amerikansk älg och andra hjortdjur har trädets kvistar och blad som föda. Svartaskens trä används bland annat för möbler och som panel och mjukare delar av Fraxinus nigra för korgflätning.

Liksom andra askar i östra Nordamerika drabbas arten hård av den introducerade smaragdpraktbaggen (Agrilus planipennis). Antagligen kom skadedjuret fram under 1990-talet med fartyg från Asien. Insektens larver äter trädets floem vad som medför växtens död efter några år. Trädet blir så inte tillräckligt gammalt för att producera frön. I några regioner försvann nästan hela beståndet av svartask. IUCN befarar att hela beståndet minskar med 80 procent under de kommande 100 åren (tre generationer räknad från 2017) och listar Fraxinus nigra som akut hotad (CR).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
nigra
Fraxinus papillosa

Fraxinus papillosa är en syrenväxtart som beskrevs av Alexander von Lingelsheim. Fraxinus papillosa ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Askar
papillosa
Rödask

Rödask (Fraxinus pennsylvanica) är en syrenväxtart som beskrevs av Humphry Marshall. Trädet ingår i släktet askar inom familjen syrenväxter.

Kännetecken 
Trädet är lövfällande och tvåbyggare, fortplantningsorgan av olika kön sitter på olika individer. Några rödaskar når en höjd av 21 meter.

Utbredning 
Rödask förekommer glest fördelad i Nordamerika. Utbredningsområdets västra gräns är ungefär en linje från sydöstra Alberta (Kanada) över centrala Colorado (USA) till nordvästra Mexiko. Österut finns arten fram till Atlanten och Mexikanska golfen. Trädet växer i låglandet och i bergstrakter upp till 3000 meter över havet. Det hittas ofta nära vattendrag eller vid träskmarker.

Enligt en undersökning från 2013 utgjorde röask tillsammans med vitask och svartask cirka 14 procent av alla träd som förekommer i USA vad som motsvarar ungefär 9 biljoner träd.

Arten förekommer tillfälligt i Sverige, men reproducerar sig inte.

Ekologi 
Arten bildar ofta trädgrupper eller skogar tillsammans med asklönn, Acer rubrum, pekanträd, Celtis laevigata, Liquidambar styraciflua, amerikansk platan, Ulmus americana, Salix nigra, Populus deltoides eller amerikansk asp. Beroende på utbredning blommar trädet mellan mars och maj. Frön sprids med hjälp av vinden eller genom ytligt vatten.

Rödaskens fasta trä används bland annat som basebollträ.  Flera exemplar planterades i stadsparker eller längs vägar och gator.

Status 
Larver av skalbaggen Agrilus planipennis lever som parasiter på trädet. Insekten introducerades troligen under 1990-talet från nordöstra Asien och tydliga skador på rödask dokumenterades 2002 för första gången. Skalbaggen behöver en kylig årstid för sin utveckling och därför är rödask i södra delen av Nordamerika mindre hotade. IUCN befarar att hela beståndet minskar med 80 procent under de kommande 100 åren (räknad från 2017) och listar rödask som akut hotad (CR).

De kvarvarande friska exemplaren i naturen undersöks noga om de har fått en resistens mot skalbaggens larv. Rödask hittas i 158 botaniska trädgårdar och liknande samlingar utanför Nordamerika.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
Fraxinus profunda

Fraxinus profunda är en syrenväxtart som först beskrevs av Benjamin Franklin Bush, och fick sitt nu gällande namn av Benjamin Franklin Bush. Fraxinus profunda ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
profunda
Fraxinus quadrangulata

Fraxinus quadrangulata är en syrenväxtart som beskrevs av André Michaux. Fraxinus quadrangulata ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
quadrangulata
Fraxinus texensis

Fraxinus texensis är en syrenväxtart som först beskrevs av Asa Gray, och fick sitt nu gällande namn av Charles Sprague Sargent. Fraxinus texensis ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
texensis
Fraxinus uhdei

Fraxinus uhdei är en syrenväxtart som först beskrevs av Theodor Wenzig, och fick sitt nu gällande namn av Alexander von Lingelsheim. Fraxinus uhdei ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Trädet förekommer från Mexiko till norra Costa Rica. Det ingår iskogar som domineras av ekar, i blandskogar och i galleriskogar.

Arten drabbas ibland av skalbaggen Agrilus planipennis. Hela populationen bedöms som stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
uhdei
Fraxinus velutina

Fraxinus velutina är en syrenväxtart som beskrevs av John Torrey. Fraxinus velutina ingår i släktet askar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i sydvästra USA och Mexiko från Kalifornien och södra Nevada till centrala Mexiko. Den växer i galleriskogar, i landskapet chaparral och i skogar med tallar.

Introducerade tamarisker utgör konkurrenter för arten. Flera exemplar skadas av den införda skalbaggen Agrilus planipennis. Hela populationen är fortfarande stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Askar
velutina
Haenianthus salicifolius

Haenianthus salicifolius är en syrenväxtart som beskrevs av August Heinrich Rudolf Grisebach. Haenianthus salicifolius ingår i släktet Haenianthus och familjen syrenväxter.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 H. s. obovatus
 H. s. salicifolius

Källor 

Syrenväxter
salicifolius
Jasminum dichotomum

Jasminum dichotomum är en syrenväxtart som beskrevs av Vahl. Jasminum dichotomum ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
dichotomum
Jasminum elongatum

Jasminum elongatum är en syrenväxtart som först beskrevs av Peter Jonas Bergius, och fick sitt nu gällande namn av Carl Ludwig von Willdenow. Jasminum elongatum ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
elongatum
Jasminum fluminense

Jasminum fluminense är en syrenväxtart som beskrevs av Vell.. Jasminum fluminense ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
fluminense
Jasminum multiflorum

Jasminum multiflorum eller Borneojasmin är en syrenväxtart som först beskrevs av Nicolaas Laurens Burman, och fick sitt nu gällande namn av Henry Charles Andrews. Jasminum multiflorum ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten kommer från Pakistan, Indien, Bhutan, Myanmar, Nepal och Indokina och används till att smaksätta té. Borneojasmin kan odlas som krukväxt i Sverige.

Beskrivning
Borneojasmin är en klättrande buske. Grenar och blomfoder tätt gråbrunt skägghåriga. Bladen är motsatta, enkla, äggrunda, utdraget spetsiga, ovansidan är fint hårig, senare kal, undersidan är filt- eller finhårig, särskilt på nerverna. Bladskaft är stela, filthåriga. Blommorna är mer eller mindre skaftlösa, de sitter i huvudlika knippen på korta dvärgskott, som kan vara toppställda eller sitta i bladvecken. De är väldoftande. Fodret har 6-9 linjära flikar, cirka 1 cm långa. Kronan är vit och har 6-9, 1-2 cm långa, avlångt lansettlika flikar. Frukten är ett svart bär.

Synonymer

Jasminum gracillimum Hook. f.
Jasminum pubescens (Retz.) Willd.
Nyctanthes multiflorum Burm. f. (basionym)
Nyctanthes pubescens Retz.

Bildgalleri

Källor

Webbkällor
Flora of Pakistan - Jasminum multiflorum

Externa länkar 

Syrenväxter
multiflorum
Bo Växtindex
Krukväxter
Asiens flora
Jasminum nitidum

Jasminum nitidum är en syrenväxtart som beskrevs av Sidney Alfred Skan. Jasminum nitidum ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
nitidum
Jasminum officinale

Jasminum officinale är en syrenväxtart som beskrevs av Carl von Linné. Jasminum officinale ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
officinale

mr:जुई
Jasminum grandiflorum

Jasminum grandiflorum är en syrenväxtart som beskrevs av Carl von Linné. Jasminum grandiflorum ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
grandiflorum
Jasminum laurifolium

Jasminum laurifolium eller änglajasmin är en syrenväxtart som beskrevs av William Roxburgh. Jasminum laurifolium ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Änglajasmin kommer från Indien och kan odlas som krukväxt i Sverige.

Former
Två former kan urskiljas:
f. laurifolium
f. nitidum

Synonymer

f. laurifolium
Jasminum angustifolium var. laurifolium (Roxb.) Ker Gawl.
Jasminum laurifolium var. brachylobum Kurz 

f. nitidum (Skan) P.S. Green 
Jasminum nitidum Skan 
Jasminum magnificum Lingelsh.

Bildgalleri

Källor

Tryckta källor
Phillips, Roger & Rix, Martyn (1997) Conservatory and Indoor Plants vol. 2

Externa länkar 

Syrenväxter
Än Växtindex
Krukväxter
Asiens flora
Jasminum marianum

Jasminum marianum är en syrenväxtart som beskrevs av Dc.. Jasminum marianum ingår i släktet Jasminum och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrenväxter
marianum
Ligustrum robustum

Ligustrum robustum är en syrenväxtart som först beskrevs av William Roxburgh, och fick sitt nu gällande namn av Carl Ludwig von Blume. Ligustrum robustum ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Utöver nominatformen finns också underarten L. r. walkeri.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
robustum
Ligustrum tschonoskii

Ligustrum tschonoskii är en syrenväxtart som beskrevs av Joseph Decaisne. Ligustrum tschonoskii ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
tschonoskii
Ligustrum amurense

Ligustrum amurense är en syrenväxtart som beskrevs av Élie Abel Carrière. Ligustrum amurense ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
amurense
Ligustrum ibota

Ligustrum ibota är en syrenväxtart som beskrevs av Philipp Franz von Siebold. Ligustrum ibota ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
ibota
Ligustrum japonicum

Ligustrum japonicum är en syrenväxtart som beskrevs av Carl Peter Thunberg. Ligustrum japonicum ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
japonicum
Ligustrum quihoui

Ligustrum quihoui är en syrenväxtart som beskrevs av Élie Abel Carrière. Ligustrum quihoui ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
quihoui
Ligustrum sempervirens

Ligustrum sempervirens är en syrenväxtart som först beskrevs av Adrien René Franchet, och fick sitt nu gällande namn av Alexander von Lingelsheim. Ligustrum sempervirens ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
sempervirens
Ligustrum sinense

Ligustrum sinense är en syrenväxtart som beskrevs av João de Loureiro. Ligustrum sinense ingår i släktet ligustrar, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ligustrar
sinense
Menodora

Menodora är ett släkte av syrenväxter. Menodora ingår i familjen syrenväxter. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
Menodora
Menodora decemfida

Menodora decemfida är en syrenväxtart som först beskrevs av John Gillies, William Jackson Hooker och George Arnott Walker Arnott, och fick sitt nu gällande namn av Asa Gray. Menodora decemfida ingår i släktet Menodora och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrenväxter
decemfida
Menodora heterophylla

Menodora heterophylla är en syrenväxtart som beskrevs av Stefano Moricand och Dc.. Menodora heterophylla ingår i släktet Menodora och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrenväxter
heterophylla
Menodora longiflora

Menodora longiflora är en syrenväxtart som beskrevs av Asa Gray. Menodora longiflora ingår i släktet Menodora och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
longiflora
Menodora scabra

Menodora scabra är en syrenväxtart som beskrevs av Asa Gray. Menodora scabra ingår i släktet Menodora och familjen syrenväxter. Utöver nominatformen finns också underarten M. s. scabra.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
scabra
Menodora spinescens

Menodora spinescens är en syrenväxtart som beskrevs av Asa Gray. Menodora spinescens ingår i släktet Menodora och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
spinescens
Nestegis sandwicensis

Nestegis sandwicensis är en syrenväxtart som först beskrevs av Asa Gray och som fick sitt nu gällande namn av Otto Degener, Irmgard Degener och Lawrence Alexander Sidney Johnson.

Nestegis sandwicensis ingår i släktet Nestegis och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
sandwicensis
Osmanthus delavayi

Osmanthus delavayi är en syrenväxtart som beskrevs av Adrien René Franchet. Osmanthus delavayi ingår i släktet Osmanthus och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
delavayi
Osmanthus americanus

Osmanthus americanus är en syrenväxtart som först beskrevs av Carl von Linné, och fick sitt nu gällande namn av George Bentham, Joseph Dalton Hooker och Asa Gray. Osmanthus americanus ingår i släktet Osmanthus och familjen syrenväxter.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 O. a. americanus
 O. a. megacarpus

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
americanus
Osmanthus fortunei

Osmanthus fortunei är en syrenväxtart som beskrevs av Élie Abel Carrière. Osmanthus fortunei ingår i släktet Osmanthus och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrenväxter
fortunei
Osmanthus fragrans

Osmanthus fragrans är en syrenväxtart som beskrevs av João de Loureiro. Osmanthus fragrans ingår i släktet Osmanthus och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala samt östra Kina, Japan och kanske i norra Vietnam.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar Osmanthus fragrans som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Syrenväxter
fragrans
Osmanthus heterophyllus

Osmanthus heterophyllus är en syrenväxtart som först beskrevs av George Don jr, och fick sitt nu gällande namn av Peter Shaw Green. Osmanthus heterophyllus ingår i släktet Osmanthus och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrenväxter
heterophyllus
Syringa chinensis

Syringa chinensis är en syrenväxtart som beskrevs av Carl Ludwig von Willdenow. Syringa chinensis ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrener
chinensis
Syringa emodi

Syringa emodi är en syrenväxtart som beskrevs av Nathaniel Wallich och George Don jr. Syringa emodi ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
emodi
Syringa henryi

Syringa henryi är en syrenväxtart som beskrevs av Camillo Karl Schneider. Syringa henryi ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrener
henryi
Syringa josiflexa

Syringa josiflexa är en syrenväxtart som beskrevs av I. Preston och J.S. Pringle. Syringa josiflexa ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Syrener
josiflexa
Syringa komarowii

Syringa komarowii är en syrenväxtart som beskrevs av Camillo Karl Schneider. Syringa komarowii ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
komarowii
Syringa meyeri

Syringa meyeri är en syrenväxtart som beskrevs av Camillo Karl Schneider. I trädgårdssammanhang ofta kallad Dvärgsyren. Syringa meyeri ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
meyeri
Syringa oblata

Syringa oblata är en syrenväxtart som beskrevs av John Lindley. Syringa oblata ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Utöver nominatformen finns också underarten S. o. dilatata.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
oblata
Syringa pekinensis

Syringa pekinensis är en syrenväxtart som beskrevs av Franz Josef Ivanovich Ruprecht. Syringa pekinensis ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrener
pekinensis
Syringa prestoniae

Syringa prestoniae är en syrenväxtart som beskrevs av Mckelvey. Syringa prestoniae ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrener
prestoniae
Syringa pubescens

Syringa pubescens är en syrenväxtart som beskrevs av Porphir Kiril Nicolai Stepanowitsch Turczaninow. Syringa pubescens ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. p. microphylla
 S. p. patula

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
pubescens
Syringa sweginzowii

Syringa sweginzowii är en syrenväxtart som beskrevs av Emil Bernhard Koehne och Alexander von Lingelsheim. Syringa sweginzowii ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrener
sweginzowii
Syringa wolfii

Syringa wolfii är en syrenväxtart som beskrevs av Camillo Karl Schneider. Syringa wolfii ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
wolfii
Ungersk syren

Ungersk syren (Syringa josikaea) är en syrenväxtart som beskrevs av Jacq. f. och Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach. Ungersk syren ingår i syrensläktet och i familjen syrenväxter. Arten förekommer tillfälligt i Sverige, men reproducerar sig inte. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Trots namnet förekommer arten inte i Ungern utan glest fördelad i två andra områden. En population hittas i Karpaterna i västra Ukraina och den andra i Apusenibergen i nordvästra Rumänien. Ungersk syren växer i regioner som ligger 300 till 1095 meter över havet. Växten är utformad som en hög buske och växer i smala träskmarker längs vattendrag. Placeringen intill vattendrag ger bladen mer ljus än en placering i de angränsande skogarna. Skogarna domineras vanligen av träd från alsläktet, asksläktet och boksläktet. Även några barrträd kan ingå.

Ungersk syren är i Europa och Nordamerika en vanlig prydnadsväxt i trädgårdar. Enligt den traditionella medicinen i utbredningsområdet ska olika delar av växten ha läkande egenskaper.

Skogsavverkningar i samband med konstruktion av vägar och vattenkraftverk eller för att skapa betesmarker hotar artens bestånd. Dessa anläggningar skapas vanligen i dalgångar där ungersk syren har sin utbredning. Två nationalparker, en i Rumänien och en i Ukraina, inrättades i växtens utbredningsområde. IUCN listar arten på grund av den begränsade utbredningen och då populationen minskar som starkt hotad (EN).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
Syringa persica

Syringa persica är en syrenväxtart som beskrevs av Carl von Linné. Syringa persica ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrener
persica
Ligustersyren

Ligustersyren (Syringa reticulata) är en syrenväxtart som först beskrevs av Carl Ludwig von Blume, och fick sitt nu gällande namn av Hiroshi Hara. Enligt Catalogue of Life ingår Ligustersyren i släktet syrener och familjen syrenväxter, men enligt Dyntaxa är tillhörigheten istället släktet syrener och familjen syrenväxter. Arten har ej påträffats i Sverige.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. r. amurensis
 S. r. reticulata

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Syrener
Syringa villosa

Syringa villosa är en syrenväxtart som beskrevs av Vahl. Syringa villosa ingår i släktet syrener, och familjen syrenväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Syrener
villosa