kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
En ettas dagbok (TV-serie)

En ettas dagbok är en svensk TV-serie i sex delar från 1985. Serien regisserades av Susann Frennberg och bygger på Viveca Sundvalls bok med samma namn. Sundvall skrev också TV-seriens manus. I huvudrollen som Mimmi ses Camilla Wickbom och i övriga roller ses bland andra Claudia Skolek, Pia Green, Kjell Bergqvist och Göthe Grefbo.

Serien visades ursprungligen mellan den 19 oktober och 23 november 1985 i Sveriges Televisions TV1. Den repriserades 1996 i samma kanal. Musiken komponerades av Sten Carlberg. Serien fotades av Andreas Turai.

Handling 
Serien handlar om förstaklassaren Mimmi som skriver dagbok.

Rollista 

 Camilla Wickbom – Mimmi
 Claudia Skolek – Roberta
 Pia Green – Mimmis mamma Elin
 Kjell Bergqvist –Mimmis pappa Oskar
 Göthe Grefbo – vaktmästaren
 Christina Hellman – gullfröken
 Katja Lindskog Janna – Linda
 Janna – Linn Oke
 Rufus Almgren – Björn
 Fredrik Hultgren – Andreas
 Cecilia Nilsson – moster Anna
 Carl Kjellgren – Lindas far
 Hans Lindgren – rektor
 Christer Banck – tobakshandlare
 Erik Hansson – läraren
 Margreth Weivers – matsalstant
 Lars Dejert
 Martin Lindström
 Gunnar Schyman
 Gunilla Norling
 Gunnar Ernblad – Skolsyster Knut
 Marit Selfjord
 Elever från Skarpnäcksskolan

Avsnitt 

 Det går att ha en dagbok fast man inte kan skriva än, för hemligast av allt är en dagbok som det nästan inte står någonting alls i.
 Mimmi har fått en fadder som hatar ettor och som inte går att byta ut. Lärarna blir lurade av sjätteklassarna. Huggormar ringlar bakom vaktmästarens gråa dörr och ramlar ner från ett fönster. Till hands har Mimmi Roberta som känner till de flesta läskigheter på skolan och berättar dem för Mimmi. Frågan är om Mimmi kan lita på Roberta.
 Mimmis föräldrar ska gå på föräldramöte och hon hoppas innerligt att de uppför sig ordentligt. Mimmi fyller också sju år.
 Det är kvällen för lucia och Mimmi är alldeles pirrig. Mamma Elin och pappa Oscar är nöjda och stolta över att allt är i sin ordning till Mimmi när lussemorgonen kommer. Lussekatten visar sig dock vara en kamel.
 Det är fastlagstid och snöstorm. Då gör Mimmi som Roberta och låter fantasin skena iväg med sanningen.
 Sommaren är här och Mimmi har kommit underfund med både Roberta och vaktmästaren. När avslutningen är här kan hon slå ihop dagboken och gå ut i sommarlovet.

Se även 
Mimmi (TV-serie)

Referenser

Externa länkar
TV-serien i SVT:s öppna arkiv 

Svenska TV-serier baserade på böcker
Svenskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 1985
TV-serieavslutningar 1985
Svenska TV-serier från 1980-talet
Svenska dramaserier
Venezuelas ambassad i Stockholm

Venezuelas ambassad i Stockholm har upphört. Landet har ej längre representation i Sverige. Istället företräds landet av dess ambassad i Oslo.  Venezuela öppnade ett konsulat i Stockholm 1948, vilket uppgraderades till ambassad 1961. För närvarande har Sverige ingen ambassadör från Venezuela. Även om landet har en ambassad i Norge för Norden saknas utsedd ambassadör

Beskickningschefer

Se även 
 Venezuelaner i Sverige
 Sveriges ambassad i Caracas

Referenser

Ambassader i Stockholm
Relationer mellan Sverige och Venezuela
Cyanocorax

Cyanocorax är ett släkte inom familjen kråkfåglar med arter som huvudsakligen förekommer i Mellan- och Sydamerika. Dessa fåglar har förhållandevis korta vingar och lång stjärt och hos adulta fåglar i häckningsdräkt bildar hjässans och pannans fjädrar en yvig kam.

Arter inom släktet 
Det råder inte konsensus om vare sig artgränser och vilka arter som ska föras till släktet. Nedanstående lista följer IOC med kommentarer om avvikelser.
 Hartlaubskrika (Cyanocorax melanocyaneus)
 Sanblasskrika (Cyanocorax sanblasianus)
 Yucatánskrika (Cyanocorax yucatanicus)
 Purpurryggig skrika (Cyanocorax beecheii)
 Violettskrika (Cyanocorax violaceus)
 Azurskrika (Cyanocorax caeruleus) – syn. coeruleus
 Purpurskrika (Cyanocorax cyanomelas)
 Krulltofsskrika (Cyanocorax cristatellus)
 Durangoskrika ( Cyanocorax dickeyi)
 Svartbröstad skrika (Cyanocorax affinis)
 Brokskrika (Cyanocorax mystacalis)
 Cayenneskrika (Cyanocorax cayanus)
 Azurnackad skrika (Cyanocorax heilprini)
 "Campinaskrika" (Cyanocorax [h.] hafferi) – urskiljs som egen art av BirdLife International
 Plyschtofsskrika (Cyanocorax chrysops)
 Brasilienskrika (Cyanocorax cyanopogon)
 Grönskrika (Cyanocorax luxuosus) – behandlas ofta som underart till luxuosus
 Inkaskrika (Cyanocorax yncas)

Vissa auktoriteter expanderar Cyanocorax till att även inkludera brunskrika (Psilorhinus morio) och de två skatskrikorna i Calocitta.

Noter 

Kråkfåglar
Fågelsläkten
Riley J. Wilson

Riley Joseph Wilson, född 12 november 1871 i Natchitoches Parish i Louisiana, död 23 februari 1946 i Ruston i Louisiana, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1915–1937.

Wilson studerade juridik och inledde 1898 sin karriär som advokat i Harrisonburg. Han efterträdde 1915 James Walter Elder som kongressledamot och efterträddes 1937 av Newt V. Mills. Wilson avled 1946 och gravsattes på Greenwood Cemetery i Ruston.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Louisiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Natchitoches Parish
Födda 1871
Avlidna 1946
Män
Doc Long

Doc Long kan syfta på:

 Clarence Long (1908–1994), amerikansk politiker, kongressledamot 1963–1985
 George S. Long (1883–1958), amerikansk politiker, kongressledamot 1953–1958, bror till Huey och Earl Long
Mannen som blev ensam

Mannen som blev ensam är en svensk TV-serie i två delar från 1973. Serien regisserades av Ingvar Skogsberg och bygger på Fritiof Nilsson Piratens novell med samma namn från novellsamlingen Historier från Färs (1940). Skogsberg skrev seriens manus.

Mannen som blev ensam producerades av Bert Sundberg för Moviemakers Sweden AB och samproducerades av Lars Boberg för Sveriges Television AB. Serien sändes ursprungligen den 3 och 10 mars 1973 i TV1. Den 7 maj 1982 sändes serien i sin helhet på en TV-filmsfestival i Stockholm. Filmen ingick då i Piratenprogrammet tillsammans med en annan Nilsson Piraten-filmatisering, Elsa får piano.

Handling 
Enstöringen Vantecks (Anders Ek) ende vän blir den blide prosten Silvius (Roland Söderberg), detta trots att Vanteck aldrig satt sin fot i kyrkan. När Silvius dör kommer en ny prost till församlingen, Hagel (Olof Bergström), som talar till folk och inte med dem.

Rollista 
 Anders Ek – Vanteck
 Roland Söderberg – prosten Silvius
 Elsa Winge	– gumman från Anklam
 Gunnar Schyman – ringaren
 Olof Bergström	– prosten Hagel
 Dagny Lind – prostinnan
 Stig Johanson – klockaren
 Gudrun Brost – mormodern
 Halvar Björk – mor Kitta
 Per Berggren – Fritiof

Referenser 

Fritiof Nilsson Piraten-filmatiseringar
Svenska TV-serier från 1970-talet
TV-seriestarter 1973
TV-serieavslutningar 1973
TV-serier baserade på böcker
Svenska dramaserier
Svenskspråkiga TV-serier
George S. Long

George Shannon "Doc" Long, född 11 september 1883 i West Feliciana Parish i Louisiana, död 22 mars 1958 i Bethesda i Maryland, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus från 1953 fram till sin död. Han tillhörde den politiska dynastin Long och var äldre bror till Huey och Earl Long.

Ungdom
Long studerade vid Mount Lebanon College (numera Louisiana College) och fortsatte sedan med studier i odontologi och juridik på olika orter. Han praktiserade länge som tandläkare. Han var ledamot av Oklahomas representanthus 1920–1922. Efter tiden i Oklahoma, där Long fick rätten att praktisera som advokat, flyttade han tillbaka till Louisiana.

Kongressman
Han efterträdde A. Leonard Allen som kongressledamot år 1953, avled år 1958 i ämbetet och efterträddes av Harold B. McSween.

Gravplats
Long gravsattes på begravningsplatsen Greenwood Memorial Park i Pineville.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Louisiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från West Feliciana Parish
Födda 1883
Avlidna 1958
Män
Jähns

Jähns är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Friedrich Wilhelm Jähns (1809–1888), tysk komponist och musikskriftställare
 Max Jähns (1837–1900), preussisk officer och militär skriftställare
1998 PG

(31345) 1998 PG är en jordnära Amor-asteroid som upptäcktes 3 augusti 1998 av Lowell Observatory Near-Earth-Object Search vid Anderson Mesa Station.

Måne
29 augusti 1998 upptäcktes med hjälp av ljuskurvestudier att asteroiden är binär. Omloppsbanan har en halv storaxel på 1,4 kilometer och gör ett varv på 14 timmar. Månen är 270 meter i diameter jämfört med moderasteroidens 900 meter.

Källor

Externa länkar

Jordnära objekt
Amor-asteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Asteroidmånar
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
Ej namngivna småplaneter
Jiang'an, Wuhan

Jiang'an, tidigare romaniserat Kiangan, är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Wuhan i Hubei-provinsen i centrala Kina.

Jianghan utgör en del av den tidigare fördragshamnen Hankou, som slogs samman de två andra städer för att bilda Wuhan 1953.

Källa

WP:Projekt Kina
Jianghan

Jianghan, även romaniserat Kianghanlu, är ett stadsdistrikt i Wuhan i Hubei-provinsen i centrala Kina.

Jianghan utgör en del av den tidigare fördragshamnen Hankou, som slogs samman de två andra städer för att bilda Wuhan 1953.

Källor

WP:Projekt Kina
Love on Your Side

Love on Your Side är en låt av den brittiska gruppen Thompson Twins. Den släpptes som den andra singeln från albumet Quick Step and Side Kick. Den blev gruppens första stora hit på brittiska singellistan med en 9:e plats i januari 1983.

Utgåvor
7" singel 
A. Love on Your Side – 3.34
B. Love on Your Back – 4.06

12" singel 
A. Love on Your Side (Rap Boy Rap) – 7:22
B. Love on Your Side (No Talkin') – 5:48
 
7" dubbelsingel 
A. Love on Your Side – 3.34
B. Love on Your Back – 4.01 
C. In the Name of Love – 3.16
D. In the Beginning – 3.14

Källor

Love on Your Side Discogs.com

Singlar av Thompson Twins
Musiksinglar 1983
Synthpoplåtar
Qiaokou

Qiaokou, tidigare romaniserat Chiaokow, är ett stadsdistrikt i Wuhan i Hubei-provinsen i centrala Kina.

Qiaokou utgör en del av den tidigare fördragshamnen Hankou, som slogs samman med två andra städer för att bilda Wuhan 1953.

Källa

WP:Projekt Kina
Lista över offentlig konst i Värmdö kommun

Lista över offentlig konst i Värmdö kommun är en ofullständig förteckning över främst utomhusplacerad offentlig konst i Värmdö kommun. 

|}

Se även
 Artipelag

Källor
 Lista från kommunen
 
 Statens Konstråd, Byggnadsknuten konst införskaffad 1997-2012.

Fotnoter

Värmdö
Värmdö
Värmdö kommun
Ilopangosjön

Ilopangosjön är en kratersjö som upptar en 8 gånger 11 km (72 km2) vulkanisk kaldera i centrala El Salvador, på gränsen till departementen San Salvador, La Paz och Cuscatlán. Calderan som håller landets näst största sjö och ligger omedelbart öster om huvudstaden San Salvador, har en utskuren 100 m till 500 m hög klippkant. Sjön är visserligen välbesökt för småbåtsutflykter, dykning, UFO-spaning och årliga flyguppvisningar, men den är mer vida känd för att beskyllas ansvar för den infama klimatavvikelsen 535–536.

Referenser

Noter 

Insjöar i El Salvador
Kalderor
Vulkaner i El Salvador
Göran Zetterqvist

Göran Gustav Zetterqvist, född 5 juni 1932 i Örebro, död 9 april 2013, var en svensk diplomat.

Biografi
Zetterqvist var son till Hugo och Signe Zetterqvist. Han föddes i Örebro men tillbringade de tidiga pojkåren i Karlstad. Efter studentexamen i Örebro tog han juris kandidatexamen i Uppsala 1957 och studerade vid INSEAD 1961. Zetterqvist gjorde tingstjänstgöring i Ängelholm 1957-1959 och blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1961. Han var därefter ambassadsekreterare vid Sveriges ständiga delegation i Genève 1962-1964, konsul i New York 1964-1966, departementssekreterare vid UD 1967 och förste ambassadsekreterare i Haag 1971. Zetterqvist var ambassadråd vid Sveriges delegation vid EG i Bryssel 1975, pressombudsman vid UD 1977, kansliråd där 1978 och minister i Köpenhamn 1980. Han var ambassadör i Gaborone och Maseru 1985, vid UD 1987, samt i Abuja och Accra från 1989.

Zetterqvist gifte sig 1957 med Inga Andersson (1930-1995), dotter till Erik och Olga Andersson. Under sin tid som ambassadör i Lagos insjuknade hustrun Inga och Zetterqvist sökte förtidspension för att kunna sköta om henne under hennes sista år. Tillsammans med Inga fick han två barn. Zetterqvist träffade sedan sin andra hustru Kerstin genom sitt intresse för Frankrike och det franska språket. Zetterqvist avled 2013 och gravsattes på Torups kyrka i Hallands län.

Referenser

Män
Födda 1932
Avlidna 2013
Kansliråd
Sveriges ambassadörer i Botswana
Sveriges ambassadörer i Lesotho
Sveriges ambassadörer i Nigeria
Sveriges ambassadörer i Ghana
Personer från Örebro
Alumner från Uppsala universitet
Svenska diplomater under 1900-talet
Apotekarsocietetens museum

Apotekarsocietetens museum (tidigare Farmacihistoriska museet) är ett museum i Stockholm. Museet är i november 2022 stängt för renovering.

Museet öppnade 1985 och drivs av Apotekarsocieteten.

Museet flyttade 1987 in ett gårdshus från sent 1800-tal i Apotekarsocietetens fastighet på Wallingatan i Stockholm. I museet visas på tre våningsplan föremål från apotek och läkemedelsindustri.
P.O. Bergman: Årets höstträff på Farmacihistoriska Museet på www.abc.se den 13 december 2004

Referenser

Externa länkar
Apotekarsocietetens museum

Museer i Stockholm
Privata museer i Stockholm
Medicinhistoriska museer i Sverige
Farmacihistoriska museer
Ferdinand Laub

Ferdinand Laub, född 19 januari 1832 i Prag, död 17 mars 1875 i Gries-San Quirino nära Bolzano, var en tjeckisk violinist. 

Laub studerade vid musikkonservatoriet i Prag, blev 1853 konsertmästare i Weimar samt var 1855–57 lärare vid Julius Sterns musikkonservatorium i Berlin, sedan konsertmästare och kunglig kammarvirtuos till 1864, då han begav sig på turnéer. Därunder besökte han även Sverige (1865). Han blev slutligen, 1866, professor i violinspel i Moskva och konsertmästare vid ryska musiksällskapet. Han invaldes 1870 som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm.

Källor

 

Tjeckiska violinister
Tjeckiska professorer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer i Böhmen under 1800-talet
Tjeckiska musiker under 1800-talet
Personer från Prag
Födda 1832
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Medicinhistoriska museet i Uppsala

Medicinhistoriska museet i Uppsala är ett svenskt arbetslivsmuseum i Ulleråkersområdet i Uppsala.

Medicinhistoriska museet i Uppsala ligger i en administrations- och bostadsbyggnad från år 1900 vid Eva Lagerwalls väg 8. Byggnaden ritades av Axel Kumlien och var en del av Ulleråkers sjukhus. Det tidigare Psykiatrihistoriska museet ingår i museet och dess samlingar upptar husets hela övervåning.

Museet visar Ulleråkers historia från 1811, föremål från folkmedicin, sjuksköterskehistoria från Sveriges första sjuksköterska Emmy Rappe som arbetade på Akademiska sjukhuset från dess öppnande 1867, kirurgiska instrument och medicinska apparater från 1600-talet och framåt. Ett rum är fyllt av föremål från farmaceutisk historia. Elisabet Dillners samling är deponerad till Medicinhistoriska museet.

Andra personer som presenteras på medicinhistoriska museet är Nils Rosén von Rosenstein, Karl Gustaf Lennander, Allvar Gullstrand och Robert Bárány.

Museet har omkring 700 kvadratmeter utställningsyta och drivs av Stiftelsen för det Medicinhistoriska museet, bland vars huvudmän finns bland andra den 1964 grundade Uppsala medicinhistoriska förening.

Källor

Externa länkar 
Webbplats för Medicinhistoriska museet i Uppsala
Film på YouTube med bild på museibyggnaden

Medicinhistoriska museer i Sverige
Farmacihistoriska museer
Museer i Uppsala
Rudolph Willmers

Rudolph Heinrich Willmers, född 31 oktober 1821 i Berlin, död 24 augusti 1878 i Wien, var en tysk pianist och tonsättare.
 
Willmers växte upp i Köpenhamn, men studerade hos Johann Nepomuk Hummel i Weimar och Friedrich Schneider i Dessau. Han uppträdde i Köpenhamn 1834 och 1840, begav sig därefter på konsertresor, levde 1853–64 i Wien, var i ett par år pianolärare vid Sternska konservatoriet i Berlin, men återvände 1866 till Wien.
 
Willmers skrev en stor mängd pianokompositioner, främst i salongsstil, såsom fantasier över operamelodier eller populära sånger samt etyder, en violinsonat, en pianokvartett och några sånger.

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska klassiska pianister
Tyska musikpedagoger
Tyska musiker under 1800-talet
Musiker från Berlin
Födda 1821
Avlidna 1878
Män
Salmonsens
Alexander Villoing

Alexander Villoing, född 12 mars 1808 i Sankt Petersburg, död där 2 september 1878, var en rysk pianist.

Villoing var under 1830-talet en av Moskvas mest ansedda pianister och en mycket eftersökt pianolärare. Han blev Anton Rubinsteins lärare och hade hela äran av hans utbildning; 1840–43 ledsagade han den unge Rubinstein på hans konsertresor. 

Villoing skrev bland annat en pianoskola och en pianokonsert. Han invaldes 1859 som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm.

Källor

Ryska klassiska kompositörer
Ryska pianister
Ryska musikpedagoger
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Ryska musiker under 1800-talet
Personer från Sankt Petersburg
Födda 1808
Avlidna 1878
Män
Salmonsens
Vieux Carré (olika betydelser)

Vieux Carré kan syfta på:

Vieux Carré Jazzmen  – en svensk jazzgrupp från Helsingborg
Vieux Carré – annat namn på franska kvarteren i New Orleans, se French Quarter
Vieux Carré (dryck) – en drink baserad på cognac och rågwhiskey
Stille AB

Stille AB är ett svenskt industriföretag med tillverkning av kirurgiska instrument och andra medicintekniska produkter. Företaget har verkat på olika platser och finns sedan år 2013 i Torshälla.

Historik

Stille grundades 1841 av Albert Stille som en verkstad för kirurgiska instrument i anslutning till Karolinska institutet, vid Serafimerlasarettet på Kungsholmen i Stockholm. Företaget tillverkade kirurgiska instrument, bandage och proteser, och sålde och direkt till konsumenter i egna butiker. Efter Albert Stilles död 1893 övertog sonen Max Stille (1854–1906) över ledningen. Företaget hade då omkring 100 anställda.

År 1910 slogs Stille ihop med Instrument- och förbandsaktiebolaget Ch. O. Werner under namnet AB Stille-Werner. Instrument tillverkades på Kaplansbacken 3 på Kungsholmen och senare på Fiskargatan 6 (se Bångska huset) och i Televerkets gamla fabrik vid Svartensgatan 21-25 (se fastigheten Fiskaren mindre 14). Bandagetillverkning skedde på Fiskargatan 9 och protestillverkningen på Hantverkargatan 4.

Företaget drabbades av den ekonomiska nedgången efter första världskriget. I slutet av 1920-talet påverkade den stora depressionen företaget, och var 1931 konkursmässigt. Efter Krügerkraschen hamnade Stille-Werner under Svenska Inteckningsgaranti AB:s (SIGAB:s) kontroll och SIGAB utsåg 1932 Nils Westerdahl till styrelseordförande.

Nils Westerdahl övertog företaget 1938. En ny expansionsperiod påbörjades under 1930-talet, och fortsatte under andra världskriget och efteråt. Företaget introducerade bland annat varumärkena Sanisept för dambindor och Bambino för blöjor. Stille-Werner drev också en kedja av detaljhandelsbutiker. År 1935 fanns 55 butiker på alla större orter i Sverige, varav tio i Stockholm. 

Stille-Werner köpte de båda instrumentföretagen i Eskilstuna Eisa 1951 och Broli 1959. År 1974 köptes företaget av Mo och Domsjö AB och Matts Carlgrens holdingbolag Sanna Holding. Det senare gick i konkurs 1993, varefter Linc Invest köpte ut instrumentföretaget från konkursboet.

Från 1990-talet har all tillverkning av instrument skett i Eskilstuna kommun. År 2002 slogs Stille samman med det år 1984 grundade importföretaget Sonesta AB och börsnoterades på Stockholmsbörsen. Tillverkningen flyttades år 2013 till Torshälla och produktionen har renodlats till instrument och kirurgibord samtidigt som Sonestas produktlinje har avvecklats.

Företaget hade en omsättning av 89,1 miljoner kronor 2013. Antalet anställda var 50 vid slutet av år 2013.

Källor
Stilles historia på Stilles webbplats

Externa länkar
Stilles webbplats

Svenska verkstadsföretag
Företag bildade 1841
Företag i Stockholms kommun
Företag i Eskilstuna kommun
Torshälla
Företag listade på Stockholmsbörsen (First North)
Ranger 8

Ranger 8 var en obemannad månfarkost från NASA som sköts upp från Cape Canaveral, med en Atlas LV-3 Agena-B, den 17 februari 1965. 65 timmar efter uppskjutningen kraschade rymdsonden planenligt på månen.

Källor

Fotnoter

1965 i USA
Rymdfartsåret 1965
Rangerprogrammet
Utforskningen av månen
Ranger 7

Ranger 7 var en obemannad månfarkost från NASA som sköts upp från Cape Canaveral, med en Atlas LV-3 Agena-B, den 28 juli 1964. 65,5 timmar efter uppskjutningen kraschade rymdsonden planenligt på månen.

Källor

Fotnoter

1964 i USA
Rymdfartsåret 1964
Rangerprogrammet
Utforskningen av månen
Albert Stille

Johan Albrecht (Albert) Stille, född 30 mars 1814 i Stockholm, död 26 oktober 1893 i Stockholm, var en svensk instrumentmakare och företagare.

Albert Stille var son till hattmakaremästaren Johan Niclas Stille och Agneta Wising. Han var lärling och gesäll hos Karolinska Institutets instrumentmakare C.F. Ponsbach i Stockholm 1833–1836. Inspektorn vid Karolinska Institutet Anders Retzius hjälpte honom att få ett mångårigt stipendium för fortsatta studier i instrumenttillverkning utomlands. Han utbildade sig i Hannover, Köln, Heidelberg, hos instrumentmakaren Charrière i Paris och i London 1836–1841. 

Han fick burskap i Stockholm som manufakturist i kirurgiska instrument och hade instrumentverkstaden med firma Albert Stille på Karolinska Institutets tomt på Kungsholmen i Stockholm från 1841.

År 1868 blev han invald som ledamot i Svenska Läkaresällskapet. Han utvecklade under årens lopp ett stort antal medicintekniska instrument och apparater och grundade firman Stille AB. År 1880 tog sonen Max Stille över den tekniska ledningen för instrumentfirman. 

Han gifte sig 1846 med Charlotta Christina Axelsson (1823-1892). Han var ledamot av Stockholms stadsfullmäktige 1868-1874.

Källor
Stille i Svenskt Biografiskt Lexikon
Om Albert Stille på Stille AB:s webbplats

Vidare läsning

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Födda 1814
Avlidna 1893
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Max Stille

Albert Maximilian "Max" Stille, född 19 september 1853 i Stockholm, död 5 april 1906 i Berlin, var en svensk instrumentmakare och företagare.

Max Stille var son till instrumentmakaren och företagaren Albert Stille och Charlotta Christina Axelsson (1823–92). Efter att ha genomgått Örebro elementarläroverk utbildade sig under många år hos instrumentmakare i Wien, Nürnberg och London och genomgick också 1875–77 Gymnastiska Centralinstitutet i Stockholm. Han tog över den tekniska ledningen av Stilles instrumentverkstad på Kaplansbacken på Kungsholmen i Stockholm som verkmästare 1880 och blev delägare följande år. Efter det att fadern drabbats av sjukdom, övertog han 1884 ledningen över företaget. Han blev 1887 ledamot av Svenska Läkaresällskapet. Han arbetade med att förbättra operationsbord, vilka visades upp vid sammankomster i läkaresällskapet och lanserade olika förbättrade kirurgiska och ortopediska instrument, som starkare operationstänger och gipssaxar.  

Under Max Stilles tid som chef för Stilles växte antalet anställda från 25 till omkring 100.  

Efter Max Stilles död slogs firman 1910 samman med Instrument- och förbandsfabriks AB Ch O Werner till AB Stille-Werner.

Källor

Artikeln Stille i Svenskt Biografiskt Lexikon
Om Max Stille på Stille AB:s webbplats

Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1853
Avlidna 1906
Män
Näringslivspersoner från Stockholm