kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bismarckkungsfiskare

Bismarckkungsfiskare (Ceyx websteri) är en hotad fågel i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar. Den återfinns endast i Bismarckarkipelagen tillhörande Papua Nya Guinea.

Utseende 
Bismarckkungsfiskaren är en medelstor (22 cm) kungsfiskare med grönblått på ovansidan som sträcker sig ner på den ljust beigefärgade undersidan som ett brutet halsband. Tre liknande men mindre arter förekommer i samma utbredningsområde. Kungsfiskaren är grönare ovan, saknar halsbandet och undersidan är djupare orangefärgad. Småkungsfiskaren är purpurblå ovan och mycket liten. Slutligen är de lokala arterna i komplexet kring Ceyx lepidus mer purpurfärgade ovan, mer orange under och har också inslag av rött i näbben.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i låglandsområden i Bismarckarkipelagen. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Bismarckkungsfiskare har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Herbert Cayley Webster, en engelsk upptäcksresande på New Guinea.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kungsfiskare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Bismarckarkipelagen
Alexander Ritter

Alexander Ritter, född 27 juni 1833 i Narva, död 12 april 1896 i München, var en tysk tonsättare.

Ritter blev genom umgänge med Hans von Bülow och Franz Liszt en hängiven anhängare av den nytyska skolan och komponerade, förutom några operor, sex symfoniska dikter (bland annat Olafs Hochzeitreigen och Sursum corda). Han förde som musiker ett omväxlande liv i Weimar, Stettin, Dresden, Würzburg och München.

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Narva
Födda 1833
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Mikael Rudesjö

Mikael Rudesjö, född 12 mars 1969 i Helsingborgs Gustav Adolfs församling, är en svensk poet och författare bosatt i Helsingborg.

Rudesjö är också estradör och gör både poesiuppläsningar och föredag.

Bibliografi

Egna verk 
 ”Absurda ögon”, dikter, Ordskrik 1994
 ”Utsikt”, dikter, Bokförlaget Bläckfisken 2003
 ”Sten, brons och bokstäver – Offentliga konstverk i Helsingborg klädda i ord”, diktsamling, Bokförlaget Bläckfisken, 2005

Dikter också publicerade i Sesamphotos flygbildsböcker över Skåne 
Fotograf i böckerna är Bertil Hagberg.
 ”Örkelljungabygden från ovan”
 ”Söderåsbygden från ovan”
 ”Kullabygden från ovan”
 ”Helsingborg från ovan”
 ”Landskrona från ovan”
 ”Skåne – lika grant från ovan”

Antologier 
 ”Ensamkritor”, Skurups skrivarlinje 1991
 ”Pärlbåten”, Bokförlaget Bläckfisken 1994
 ”Novesi”, Bokförlaget Bläckfisken 1995
 ”Böckerna i Boken – Om Bibelns texter”, Ellerströms förlag och Helsingborgs Dagblads förlag 1999
 ”Sammantaget”, Poetisk Plattform, Bokförlaget Bläckfisken 2002
 ”Perrong två”, Poetisk Plattform, Bokförlaget Bläckfisken 2004
 ”Universum vid sundet”, Poetisk Plattform, Ordskrik 2010

Externa länkar 
Flanören - dikter och betraktelser av Mikael Pluto Rudesjö
Ordskrik  - mer om föredraget Stark utan styrka

män
Födda 1969
Levande personer
Svenska poeter
Church of God (Restoration)

Church of God (Restoration) är ett kristet trossamfund, grundat på 1980-talet av pastor Daniel W Layne (30 mars 1944 - 21 september 2011). Rörelsen består av 85 församlingar i USA, Kanada, Mexiko, Tyskland, Österrike, Filippinerna och Kenya.

Layne föddes i Kentucky som son till en pastor inom reformationsrörelsen Church of God. Han kom att i ungdomen lämna sin barnatro och leva som kriminell och heroinist på San Franciscos gator. Efter en frälsningsupplevelse anslöt Layne sig till Church of God, Evening Light där han en tid var verksam som predikant, innan han startade Church of God (Restoration).

Church of God (Restoration) bygger sin lära på Daniel Sidney Warners förkunnelse, bland annat rörande den yttersta tiden och årtalet 1880 som en vändpunkt i kristendomens historia. Man menar dock att Church of God (Anderson) avföll omkring 1930 och därmed fråntogs den unika frälsningshistoriska uppgift man tilldelats av Gud. Då hävdar man att det inträffade som förutsagts i Uppenbarelseboken 8:1: När Lammet bröt det sjunde sigillet, blev det tyst i himlen i omkring en halvtimme.  Halvtimmen tolkades symboliskt som ett halvsekel som alltså slutade 1980 i samband med att Daniel Layne framträdde som apostel.

Rörelsen har fått utstå allvarlig kritik av avhoppade medlemmar som menar att den alltmer utvecklat sig till en extrem sekt, som i detalj önskar kontrollera medlemmarnas liv. Anhängare påstås bland annat ha dött sedan man förvägrats medicinsk behandling.

Källor 

Svenska Folkbibeln
Church of God (Restoration) Officiell hemsida
An Inside Look at the Church of God (Restoration) and Related Denominations Mike Atnip, 2006

Helgelserörelsen
Tomás Luceño

Tomás Luceño y Becerra, född den 21 december 1844 i Madrid, död där den 27 januari 1933, var en spansk dramatisk författare och diplomat.

Luceño var på sin tid en av Spaniens mest uppburna lustspelsförfattare, som alltifrån 1870 försett de spanska teatrarna med sainetes, fulla av färg och ljus, av skrattretande oförargligt skämt och betydande komisk kraft. De mest populära av dessa till stort antal uppgående verk är Cuadros al fresco, Teatro moderno, El arte por las nubes, Un domingo en el rastro, Fiesta nacional och El corral de las comedias. Flera begagnades som text av de främsta zarzuelakomponisterna, Chueca, Valverde, Barbieri med flera. Luceño författade även en sedekomedi, Gori, Gori ó el portugués en Madrid (1897), efter Quiñones de Benavente.

Källor 

 

Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Författare från Madrid
Födda 1844
Avlidna 1933
Män
Ugglan
Stora Bjursjöns naturreservat

Stora Bjursjön är ett naturreservat i Skövde kommun i Västra Götalands län.

Området är skyddat sedan 2009 och omfattar 85 hektar. Det är beläget nordväst om Skövde strax väster om Lerdala.

Naturreservatet Stora Bjursjön utgörs av tre delområden som tillsammans har en varierad topografi med hällmarker, sänkor, fuktpartier, berg- och rasbranter. Det södra delområdet domineras av hällmarker, blockig mark med tall och gran. Det förekommer även inslag av lövträd, främst björk och asp. På en del platser är mängden död ved relativt stor.

I det mellersta delområdet ingår även största delen av Stora Bjursjön med angränsande strandskog. Marken öster om sjön är bitvis kraftigt kuperad med många lodytor, gamla tallar, granar och aspar. 
Stora Bjursjön är en vacker sjö med fin badplats på norra stranden.

Det norra delområdet består av en äldre blandskog som domineras av gran, med inslag av tall, ek och björk samt enstaka hassel. Flera gamla ekar med mulmbildning förekommer. 

Den fridlysta ärtvickern har i detta område en av sina växtplatser. Pärluggla, berguv och sparvuggla häckar i närheten.

Stora Bjursjön ingår i samma vildmarksområde, med likartade naturtyper som i Klyftamons naturreservat. I norr gränsar området med Borgehalls naturreservat.

Källor
Länsstyrelsen, Stora Bjursjöns naturreservat

Naturreservat i Skövde kommun
Naturskyddsområden bildade 2009
Powiat łobeski

Powiat łobeski är ett distrikt (powiat) i nordvästra Polen, tillhörande Västpommerns vojvodskap. Huvudort är staden Łobez. Distriktet har 37 931 invånare (2014) och är det befolkningsmässigt minsta distriktet i Västpommerns vojvodskap.

Historia 
Distriktet hade en föregångare före 1975, då powiaterna avskaffades som administrativ nivå. När de återinfördes 1999 fanns inte Powiat łobeski längre med i den nya powiatindelningen av Västpommerns vojvodskap. Efter kraftiga lokala protester drogs de administrativa gränserna i regionen om och en grupp kommuner bröts loss ur granndistrikten för att nybilda Powiat łobeski den 1 januari 2002.

Administrativ kommunindelning 
Distriktet indelas i fem kommuner, varav fyra är stads- och landskommuner och en är landskommun.

Stads- och landskommuner 
Följande kommuner består av en stad med omgivande landsbygd:
 Łobez (huvudort)
 Resko
 Węgorzyno
 Dobra

Landskommuner 
Följande kommun saknar städer:
 Radowo Małe

Källor

Externa länkar 

łobeski, powiat
Direktreduktion

Direktreduktion (DR) är en metod som används för att reducera järnmalm till metalliskt järn; så kallat direktreducerat järn (DRI).

Historik

Reduktion av järnmalm i fast form är historiskt den äldsta metoden för att få stål. Tidiga ugnar (blästerugnar) var oförmögna att nå den temperaturer som krävs för att framställa en järnsmälta. Produkten blev istället en heterogen sammansättning av  metalliskt järn, med inklusioner av gråberg och träkol. Denna process ersattes gradvis från 100-talet i Kina och 1200-talet i Europa av masugnen, som uppnår reduktion av järnmalmen under smält fas. Vissa typer av ugnar överlevde in på 1800-talet, som exempelvis katalansk ugn.

Under åren 1930 till 1970 användes Krupp–Renn-processen för direktreduktion. Metoden använde sig av en roterugn, för att reducera järnmalmen. Höganäsprocessen är en annan process som började användas runt 1950.

Nuläget
Metoden är idag vanlig i länder som har tillgång till naturgas, så som exempelvis i Venezuela, USA, Indien och länder i Mellanöstern. Idag är Midrex och HyL de vanligaste typerna av direktreduktionsverk.

Källor 

Järnbruk
Metallindustri
Georg Wilhelm Rauchenecker

Georg Wilhelm Rauchenecker, född 8 mars 1844 i München, död 17 juli 1906 i Elberfeld, var en tysk tonsättare.

Rauchenecker var elev till Theodor Lachner och komponerade i klassisk anda flera operor (bland annat Don Quixote, Ingo och Zlatorog), kantaten Niklaus von der Flüe samt två symfonier, sex stråkkvartetter, körverk och visor. Han var från 1889 föreståndare ett musikinstitut i Elberfeld.

Källor

Noter

Externa länkar 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1800-talet
Musiker från München
Män
Födda 1844
Avlidna 1906
Ugglan
Jørgen Varming

Jørgen Varming, född 17 juli 1906 i Frederiksberg, död 16 september 1996, var en dansk ingenjör.

Jørgen Varming var son till arkitekten Kristoffer Varming och Elisabeth Ruge. Han blev civilingenjör vid King's College på Durham University i Storbritannien 1930.  

Han grundade tillsammans med Niels Steensen ingenjörsfirman Steensen & Varming 1933. De upprättade en avdelning av firman i Dublin 1946 under namnet J Varming & S Mulcahy. Jörgen Varming var också medgrundare till ingenjörgruppen Daneconsult 1956. Han var kontrollant vid bygget av NATO:s högkvarter i Paris från 1955.

Firma Steensen & Varming engagerades 1957-73 av Jørn Utzon för arbete med Operahuset i Sydney beträffande mekanik, hydraulik, brandskydd och projektstyrning, samtidigt som Ove Arup svarade för konstruktionsarbetet. Jørgen Varming fortsatte också efter det att Jørn Utzon lämnat projektet 1966.  

Jørgen Varming bodde i en modernistisk villa på Skovvej 35A i Gentofte, som uppfördes 1952. Den ritades av Eva och Nils Koppel i nära samarbete med Jørgen Varming. Huset hade flera unika tekniska installationer och hade en för sin tid unik öppen planlösning. Varminghuset blev byggnadsminne 2005.

Han var far till arkitekten Michael Varming.

Källor
Om Varminghuset på realdaniabyg.dk

Personer inom Danmarks näringsliv under 1900-talet
Danska ingenjörer
Födda 1906
Avlidna 1996
Män
Powiat białogardzki

Powiat białogardzki är ett administrativt distrikt (powiat) i nordvästra Polen, tillhörande Västpommerns vojvodskap. Huvudort är staden Białogard. Distriktet har 49 184 invånare (2012).

Administrativ kommunindelning 
Distriktet indelas i fyra kommuner (Gmina):

Stadskommuner 
 Białogards stad utgör en självständig stadskommun.

Stads- och landskommuner 
 Karlino
 Tychowo

Landskommuner 
 Gmina Białogard, som omger staden med samma namn men är administrativt självständig.

Noter

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats: www.powiat-bialogard.pl

bialogardzki, powiat
Friedrich Ernst Koch

Friedrich Ernst Koch, född 3 juli 1862 i Berlin, död där 30 januari 1927, var en tysk tonsättare.

Koch var 1883–91 cellist i hovkapellet i Berlin, fick 1900 professors titel och blev 1917 föreståndare för avdelningen för musikteori vid musikhögskolan i Berlin. Han komponerade mycket inom skilda arter, bland annat två symfonier, tysk rapsodi för violin och orkester, svit för piano och orkester, oratorierna Von den Tageszeiten och Die Sündflut, kantater, operor (bland annat Die Hügelmühle), motetter och madrigaler. Till sina körverk och operor författade han själv texterna.

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska cellister
Tyska musikpedagoger
Tyska innehavare av professors namn
Tyska musiker under 1900-talet
Musiker från Berlin
Födda 1862
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Varminghuset

Varminghuset är ett enfamiljshus från 1952 på Skovvej i Gentofte norr om Köpenhamn.

Huset ritades av Eva och Nils Koppel för paret Birgitte och Jørgen Varming. Jørgen Varming ansvarade själv för den ingenjörsmässiga projekteringen. Huset hade bland annat ett avancerat system för uppvärmning med varmluft och en stor uppskjutbar glasvägg mot söder.

Huset är på 130 kvadratmeter för att ligga inom rådande maximala mått för statliga byggnadslån och ligger på en sluttningstomt. Huset är långsmalt i öst-västlig riktning och byggt med öppen planlösning. Köket är öppet kök, men kan avskärmas genom en vikvägg. Det är delvis i två våningar och delvis i en, med ytterväggar i gult tegel, varav den norra, långa, väggen är fönsterlös.

Huset blev byggnadsminne 2005.

Paret Birgitte och Jørgen Varming bodde i huset nästan 50 år, till 2001. Det beboddes senare av ett arkitektpar och köptes 2014 av Realdania Byg A/S.

Källor
Varmings eget hus på www.realdaniabyg.dk

Noter

Byggnader och anläggningar i Köpenhamn
Byggnadsminnen i Danmark
Gentofte kommun
Villor i Danmark
Wallén

Wallén är ett svenskt efternamn, som kan skrivas på olika sätt. Den 31 december 2013 var följande antal personer bosatta i Sverige med stavningsvarianterna
 Wallen 2 051
 Vallén 210
Tillasammans blir detta 2 261 personer.

Personer med efternamnet Wallén

 Anders Wallén (född 1956), författare och musiker
 Angelica Wallén (född 1986), handbollsspelare
 Anna Wallén (född 1980), politiker, socialdemokrat
 Axel Wallén (1877–1935), hydrograf och meteorolog
 Axel Wallén (1928–1996), generaldirektör
 Birger Wallén (1909–1993), generaldirektör
 Carl Christian Wallén (1917–2010), meteorolog
 Daniel Wallén (född 1975), bordshockeyspelare och dokusåpadeltagare
 Edith Wallén (1891–1960), skådespelare
 Gustaf Theodor Wallén (1860–1948), målare, grafiker och skulptör
 Güllich Wallén (1805–1883), godsägare och riksdagsman
 Göran Wallén (född 1933), militär
 Hans Wallén (född 1961), seglare
 Ingemar Wallén (född 1954), musiker
 James Wallén (född 1945), producent, skådespelare och ljudtekniker 
 Jeremias Wallén (1693–1772), jurist och ämbetsman
 Johan August Wallén (1844–1891), organist och skulptör
 Lars Wallén (1936–2022), militär
 Lena Hjelm-Wallén (född 1943), politiker, statsråd, socialdemokrat
 Lennart Wallén (1914–1967), filmklippare, regiassistent och regissör
 Martti Wallén (född 1948), finländsk operasångare, bas
 Mona Wallén-Hjerpe (1932–2008), författare, "Sjösalakvinnan"
 Olof Albert Wallén (1830–1910), präst
 Oskar Wallén (född 1992), fotbollsspelare
 Otto Wallén (1885–1954), lantbrukare och politiker, bondeförbundare
 Per-Edwin Wallén (1925–1989), jurist och professor
 Pia Wallén (född 1957), formgivare och modeskapare
 Sigurd Wallén (1884–1947), skådespelare, sångare och regissör
 Sven Wallén (1892–1980), företagsledare
 Thore Wallén (1914–2010), målare, tecknare och skulptör
 Tor Wallén (1891–1972), skådespelare och korist
 William Wallén (född 1991), ishockeyspelare

Källor

Svenska efternamn
Anton Urspruch

Anton Urspruch, född 17 februari 1850 i Frankfurt am Main, död där 11 januari 1907, var en tysk tonsättare. 

Urspruch var elev till Ignaz Lachner, Joachim Raff och Franz Liszt. Han var pianolärare i Frankfurt am Main, först vid Joseph Hochs, därefter (1887) vid Raffs musikkonservatorium. Han skrev pianostycken och andra instrumentalsaker, körverk samt två operor, Der Sturm (1888) och den i Wolfgang Amadeus Mozarts stil hållna Das Unmöglichste von allem (1897).

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musikpedagoger
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Frankfurt am Main
Födda 1850
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Last Days in the Desert

Last Days in the Desert är en amerikansk dramafilm om när Jesus frestas. Den är regisserad och skriven av Rodrigo García. Filmen premiärvisades vid Sundance Film Festival 2015. Huvudrollen är Ewan McGregor som både spelar Jesus och Satan.

Rollista (i urval) 
 Ewan McGregor – Jesus och Satan
 Tye Sheridan – Son
 Ciarán Hinds – Father
 Ayelet Zurer – Mother

Produktion 
Den 1 februari 2014 berättade fotografen Emmanuel Lubezki att han, Rodrigo García och Ewan McGregor arbetade på en film som skulle utspela sig i öknen. Några dagar senare, anslöt sig också Tye Sheridan, Ciarán Hinds och Ayelet Zurer till filmen.

Mottagande 
Last Days in the Desert fick positiva recensioner från filmkritiker.

Rotten Tomatoes rapporterade att 76 procent, baserat på 68 recensioner, hade satt ett genomsnittsbetyg på 6,6 av 10. På Metacritic nådde filmen genomsnittsbetyget 67 av 100, baserat på 30 recensioner.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska filmer 2015
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Filmer baserade på Bibeln
Filmer i regi av Rodrigo García
Carl Douglas (född 1965)

Carl Fredrik Wilhelm Archibald Douglas, född 5 maj 1965 i Lidingö församling i Stockholms län, är en svensk greve, finansman och dykare.

Biografi
Carl Douglas är son till finansmannen, greve Gustaf Douglas och Elisabeth Douglas, ogift von Essen, samt sonson till ambassadören, greve Carl Douglas, äldre bror till Eric Douglas och dotterson till Eric von Essen.

Han avlade en Bachelor of Arts vid Middlebury College 1988. Som dykare har han medverkat i serien Vrakletarna på Sveriges Television och är medförfattare till boken Vrak i Östersjön. År 2003 upptäckte han det svenska signalspaningsflygplan av typ DC 3:a, som 1952 hade blivit nedskjutet av sovjetiskt jaktflyg och sedan dess varit saknat. Letandet efter DC 3:n ledde till Catalinaaffären. 

Carl Douglas äger och förvaltar Rydboholms gård tillsammans med familjen. Han är styrelseordförande i Marin Mätteknik AB, vice ordförande i Securitas AB och styrelseledamot i bland andra Investment AB Latour, Assa Abloy och Boxholms Skogar. Via sitt bolag Vargtornet äger han 24 procent av såväl kapital som röster i Wasatornet, som är familjens förvaltningsbolag. Som miljardär rankades han av finanstidningen Veckans Affärer på delad 29:e plats 2014 tillsammans med brodern Eric Douglas.

Carl Douglas grundade 2019 Stiftelsen Voice of the Ocean, och är ordförande i stiftelsens styrelse.

Bibliografi i urval

Källor

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska grevar
Personer från Lidingö
Födda 1965
Levande personer
Män
Svenska miljardärer
Carl
Girolamo Lucchesini

Girolamo Lucchesini,  född den 7 maj 1751 i Lucca, död den 20 oktober 1825 i Florens, var en italiensk markis och diplomat i preussisk tjänst.

Lucchesini blev bibliotekarie och kammarherre (1780) hos Fredrik II av Preussen. Under Fredrik Vilhelm II började hans användning i politiska värv. Han blev 1789 preussiskt sändebud vid polska hovet och lyckades i mars 1790 avsluta ett för Preussens intressen fördelaktigt förbund med Polen. Redan vid denna tid kan han anses ha utträngt Herzberg ur kungens förtroende, och hans deltagande i Reichenbachkongressen i nuvarande Dzierżoniów (1790) samt i fredsförhandlingarna i Sistova (1791) satte inseglet på hans nya maktställning. Sedan en omkastning i Preussens politik gjort det nödvändigt att ta ifrån polackerna hoppet om preussisk hjälp mot Ryssland, utbytte Lucchesini med glädje sin brydsamma post där mot ledningen (från Berlin) av Preussens diplomatiska förhandlingar under koalitionskriget mot Frankrike (augusti 1792). Han var 1793-97 preussiskt sändebud i Wien och sändes 1800 som ambassadör till Paris, där han under de närmast följande åren verkade för ett närmande mellan Preussen och Frankrike. Tidigt varnade han dock för den fara, som hotade genom Napoleons maktlystnad, och det var till stor del Lucchesinis depescher, som eggade kung Fredrik Vilhelm III att i augusti 1806 mobilisera sin armé. Hemkallad i september samma år, fick Lucchesini efter preussarnas nederlag vid Jena och Auerstädt (oktober) sig anförtrott att jämte general von Zastrow underhandla om fred, men försöket strandade, och det vapenstillestånd, som de avslöt i Charlottenburg (16 november), blev inte ratificerat av den preussiske kungen. Lucchesini fick kort därpå i Königsberg av denne en antydan om, att man inte längre behövde hans tjänster i Preussen; han reste då hem till Italien (januari 1807), blev kammarherre hos Napoleons syster Elisa Bacciochi, först i Lucca, därefter i Florens, och tillbragte sina sista år under litterära förströelser. Hans samtal med Fredrik den store utgavs i tysk översättning av Fritz Bischoff 1885.

Källor 

 

Italienska markiser
Italienska diplomater
Diplomater under 1700-talet
Diplomater under 1800-talet
Personer i Italien under 1700-talet
Personer i Italien under 1800-talet
Personer från Lucca
Födda 1751
Avlidna 1825
Män
Ugglan
Eric Douglas

Eric Gustaf Philip James Douglas, född 1 maj 1968 i Lidingö församling i Stockholms län, är en svensk greve och finansman. 

Eric Douglas är son till Gustaf Douglas och Elisabeth Douglas samt sonson till Carl Douglas och dotterson till Eric von Essen.

Via sitt bolag Orbiter Processing äger han 24 procent av familjens holdingbolag Wasatornet. Han rankades i Veckans Affärers lista över Sveriges miljardärer på delad 29:e plats 2014 tillsammans med sin äldre bror Carl Douglas.

Eric Douglas gifte sig 2007 med Die Asplund (född 1964).

Källor

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska grevar
Personer från Lidingö
Födda 1968
Levande personer
Män
Svenska miljardärer
Eric
Abdelmoumene Djabou

Abdelmoumene Djabou, född 31 januari 1987, är en algerisk fotbollsspelare (offensiv mittfältare) som spelar för ES Sétif.

Källor

Algeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2015
Födda 1987
Levande personer
Män
Aïssa Mandi

Aïssa Mandi, född 22 oktober 1991 i Châlons-en-Champagne, Frankrike, är en algerisk fotbollsspelare (högerback) som spelar för Villarreal.

Karriär
Den 16 juni 2021 värvades Mandi av Villarreal, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Algeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Stade de Reims
Spelare i Real Betis
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i La Liga
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2015
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2019
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2021
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Châlons-en-Champagne
Ahmed Kashi

Ahmed Kashi, född 18 november 1988 i Aubervilliers, är en fransk-algerisk fotbollsspelare som spelar för Annecy.

Klubbkarriär
I februari 2020 värvades Kashi av franska Championnat National 2-klubben Annecy.

Landslagskarriär
Kashi debuterade för Algeriets landslag den 27 januari 2015 i en 2–0-vinst över Senegal, där han på övertid byttes in mot Riyad Mahrez.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Algeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i LB Châteauroux
Spelare i FC Metz
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Troyes AC
Spelare i Oxford United FC
Spelare i Annecy FC
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i English Football League
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2015
Födda 1988
Levande personer
Män