kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hiroshi Amano

Hiroshi Amano (天野 浩), född 11 september 1960 i Hamamatsu, Japan, är en japansk fysiker, ingenjör och uppfinnare, som tillsammans med Isamu Akasaki och Shuji Nakamura tilldelades nobelpriset i fysik 2014 för "uppfinningen av effektiva blå lysdioder vilka möjliggjort ljusstarka och energisnåla vita ljuskällor", så kallade LED-lampor.

Biografi 
Amano brann för amatörradio och trots att han hatade att studera var han bra på matematik. När han gick på gymnasiet började han ta sina studier på allvar och blev en toppstudent genom att studera varje dag till sent på natten. Han tog sin kandidatexamen (BE) 1983, masterexamen (ME) 1985 och doktorsexamen 1989 vid Nagoyas universitet.

Karriär
Efter ingenjörsutbildningen blev Amano 1982 forskarstudent hos professor Isamu Akasaki i Nagoya, där han hoppades kunna bidra till utveckling av tunnare TV-apparater för trångbodda japanska hem. År 1989 lyckades man framställa kristaller av dopad GaN (galliumnitrid), och världens första blå lysdioder.

År 1992 flyttade han till Meijo universitetet, där han var biträdande professor och från 1998 till 2002 docent. År 2002 blev han professor, men 2010 flyttade han till Graduate School of Engineering, Nagoya universitet, där han för närvarande (2020) är professor.

Amanos laboratorium har varit känt för att vara angeläget om forskningen och har alltid tänt till sent på kvällen, såväl vardagar som helgdagar och kallades "inget natthärbärge". Enligt hans studenter i laboratoriet är Amano en optimistisk och varm person och blir aldrig arg.

Hedersbetygelser
 2009 – Stipendiat, Japan Society of Applied Physics
 2009 – Nistep (National Institute of Science and Technology Policy) Forskare från Ministry of Education of Japan
 2011 – Stipendiet, Institute of Physics
 2014 – Person of Cultural Merit, av japanska regeringen
 2014 – Order of Culture, av Japans kejsare
 2015 – Hedersmedborgare i Shizuoka prefektur
 2015 – Hedersmedborgare i Hamamatsu
 2015 – Aichi Prefecture Academic Honors
 2015 – Nagoya City Academic Honors
 2015 – Hedersstipendiat, Japan Sweden Society
 2015 – Hedersmedborgare Aichi prefektur
 2015 – 丸八会顕彰
 2016 – Utländsk ledamot i National Academy of Engineering

Publikationer i urval
 
 
 
 
 
 I. Akasaki, H. Amano, K. Itoh, N. Koide & K. Manabe, Int. Phys. Conf. Ser. 129, 851 (1992).

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Populärvetenskaplig information om nobelpriset 2014 från KVA, på svenska

Japanska fysiker
Japanska professorer
Nobelpristagare i fysik
Födda 1960
Män
Levande personer
Personer från Hamamatsu
Personer i Japan under 1900-talet
Personer i Japan under 2000-talet
Isamu Akasaki

Isamu Akasaki (japanska: 赤崎 勇 Akasaki Isamu), född 30 januari 1929 i Chiran i Kagoshima prefektur, död 1 april 2021 i Nagoya, var en japansk ingenjör, forskare och nobelpristagare, känd som uppfinnaren av den ljusstarka blåa galliumnitridbaserade PN-övergång-lysdioden 1989 och vidareutvecklingar av den. Akasaki tilldelades 2014 års Nobelpris i fysik tillsammans med Hiroshi Amano och Shuji Nakamura, "för uppfinningen av effektiva blå lysdioder vilka möjliggjort ljusstarka och energisnåla vita ljuskällor". Han har tidigare även mottagit Kyoto Prize in Advanced Technology 2009 och IEEE:s Edison-medalj.

Biografi 
Akasaki föddes i Kagoshimaprefekturen i södra Japan 1929. Han tog universitetsexamen från Kyotos universitet 1952, och doktorerade för en teknologie doktorsgrad i elektronik vid Nagoyas universitet 1964. Han arbetade redan under det sena 1960-talet med galliumnitridbaserade blå lysdioder (LED), och hans grupp lyckades slutligen framställa kommersiellt användbara ljusstarka blå lysdioder under 1990-talet.

Akasaki var professor vid Meijouniversitetet i Nagoya och vid Nagoyas universitet.

Källor

Externa länkar 
 Biografi på Nagoyas universitets webbplats
 Populärvetenskaplig information om nobelpriset 2014 från KVA, på svenska

Japanska ingenjörer
Nobelpristagare i fysik
Födda 1929
Män
Personer från Kagoshima prefektur
Japanska nobelpristagare
Avlidna 2021
Japanska uppfinnare
Japanska professorer
Kyotopristagare
Alumner från Kyoto universitet
Mottagare av Edisonmedaljen
Japanska forskare under 1900-talet
Viggo Vagnby

Viggo Vagnby, född Kristensen 4 september 1896 i Hundborg i Thisteds kommun i Danmark, död 20 september 1966 i Skagen, var en dansk tecknare och reklamaffischkonstnär.

Biografi 
Viggo Vagnby utbildade sig först till målargesäll i Århus, där han debuterade som kubistisk målare. Han vidareutbildade sig i teckning i Frankrike på 1920-talet  och startade egen firma för att arbeta med reklambilder och som utställningsarkitekt i Ålborg 1925, vilken flyttades till Köpenhamn 1943 och senare 1953 till Skagen. Han gjorde flera turistaffischer, som blev berömda, bland andra en för Skagen från 1955, som avbildar en rödspätta som en målarpalett. Mest känd blev han för affischen Wonderful Copenhagen från 1953. Denna ikoniska turistaffisch visar en trafikkonstapel som stoppat fotgängare, cyklister, bilar och spårvagnar på en Köpenhamnsgata för att låta en andhona med ungar ostört passera över gatan. Han dekorerade Restaurant Grenen i Skagen och var illustratör i den danska utgåvan av Benjamin Spocks Bogen om barnet 1954, den danska upplagan av Common Sense Book of Baby and Child Care.

Familj 
Viggo Vagnby var gift med Maria Hellisen Vagnby (född 1896) och far till Jes Vagnby.

Källor
Om Viggo Vagnby på www.gravsted.dk, läst 2014-10-07

Noter 

Danska konstnärer
Födda 1896
Avlidna 1966
Män
Marie Lundström

Marie Lundström, född 19 februari 1967 i Gällivare, är en svensk författare och radiojournalist.

Marie Lundström började på Sveriges Radio 1995, och hon har där gjort litteraturrelaterade program som Diktverket, Biblioteket och Lundströms Bokradio i P1. 

Lundström debuterade som romanförfattare 2020 med romanen Sanningens kalas. Boken gavs ut i början på september.

Bibliografi 
 2020 - 
 2023 -

Priser och utmärkelser 
2008 – Axel Liffner-stipendiet
2019 - Alf Henrikson-priset

Källor
Sveriges Radios webbplats

Noter

Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Personer från Gällivare socken
Svenska journalister under 2000-talet
Alle man på däck

Alle man på däck kan syfta på:

 Alle man på däck (1934) – en amerikansk film från 1934, originaltitel Here Comes the Navy
 Alle man på däck (1961) – en amerikansk film från 1961, originaltitel All Hands on Deck
Bo Hejlskov Elvén

Bo Hejlskov Elvén, född 27 november 1965 i Silkeborg, är en dansk-svensk psykolog, föreläsare och författare främst känd för sitt arbete med hur lågaffektiva psykologiska metoder, till exempel lågaffektivt bemötande, kan användas i bemötandet av personer med autismspektrumstörning, ADHD, utvecklingsstörning, missbruk eller psykiatriska tillstånd . Metoden har blivit kritiserad då den saknar evidens.

År 2013 var Hejlskov Elvén en av tre finalister till Stora Psykologpriset med motiveringen att han "utvecklat ett nytt arbetssätt, det 'lågaffektiva bemötandet', vid arbete med individer med problemskapande beteende till följd av neuropsykologiska funktionsnedsättningar". Han har tilldelats priset Årets pusselbit 2009 av Autism- och Aspergerförbundet "För arbetet med att lättillgängligt sprida konstruktiv kunskap om bemötandet av personer med autism, Aspergers syndrom och andra autismliknande tillstånd till verksamheter över hela landet, ett arbete som präglas av djup insikt och stor respekt." .

Hejlskov Elvén satt som ledamot i Etikrådet för perioden 2013-2016, och omvaldes 2016 som ledamot för ytterligare två mandatperioder, det vill säga till och med 2022. Etikrådet är Sveriges Psykologförbunds organ för yrkesetiska frågor med både en rådgivande och en utredande funktion.

Sedan 2017 har Hejlskov Elvén drivit projektet Funktionshinderbanan tillsammans med Robin Berkhuizen, VD på Emrahus AB som bygger och förvaltar bostäder med särskild service (BmSS). Projektets syfte är att göra fler politiker och beslutsfattare medvetna om bristen på kognitivt tillgängliga BmSS i Sverige.

Böcker 
 Problemskapande beteende vid utvecklingsmässiga funktionshinder, 2009. . Finns även som E-bok, 2012, .
 Utvecklingsrelaterade funktionsnedsättningar och psykisk sårbarhet: om annorlunda barn, 2012, tillsammans med Hanne Veje, Henning M Beier och Teresa Elvén. .
 Beteendeproblem i skolan, 2014. .
 Barn som bråkar. Att hantera känslostarka barn i vardagen., 2015, tillsammans med Tina Wiman. .
 Beteendeproblem i psykiatrisk vård., 2015, tillsammans med Sophie Abild.
 Beteendeproblem i äldrevården., 2015, tillsammans med Charlotte Agger och Iben Ljungmann.
 Beteendeproblem i förskolan. Om lågaffektivt bemötande., 2017, tillsammans med David Edfeldt.
 Hantera, utvärdera, förändra - med Lågaffektivt bemötande och tydliggörande pedagogik., 2018, tillsammans med Anna Sjölund.
 Beteendeproblem inom HBV- och ungdomsvård., 2017, tillsammans med Gunilla Nötesjö, Carina Moen, Erik Rova och Anton Sjögren.
 Ärendehandledning i skola, vård och omsorg., 2020, tillsammans med Terèse Österholm
 Introduktion till lågaffektivt bemötande., 2020.
 Etik i omsorgen., 2020.
 Npf och socialtjänsten., 2021, tillsammans med Elisabeth Sundström Graversen.

Referenser 

Svenska psykologer
Svenska fackboksförfattare
Födda 1965
Män
Levande personer
Finalister till Stora psykologpriset
Upplands runinskrifter 1

U 1 är en vikingatida runsten av röd sandsten i Adelsö kyrka, Adelsö socken och Ekerö kommun. 
Den är 188 cm lång och 96 cm bred och inmurad upp och nedvänd i kyrkans sakristia. Runhöjden är åtta cm.

Inskriften

Källor

Se även 
 U 2
 U 11

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Ekerö kommun
Upplands runinskrifter 2

U 2 är en nu försvunnen vikingatida runsten av sandsten i Adelsö kyrka, Adelsö socken och Ekerö kommun. 
Stenen låg i kyrkans vapenhus, och förstördes enligt Johan Peringskiöld när detta brann. Texten finns endast bevarad genom en uppteckning av Johannes Bureus och någon avbildning av stenen finns inte.

Inskriften

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Ekerö kommun
Försvunna runinskrifter i Sverige
Fredrik Lindblad

Carl Fredrik Lindblad, född  14 april 1969, är en svensk utbildningsföretagare och organisationskonsult. 

Fredrik är tidigare VD för Påhlmans Handelsinstitut samt tidigare VD för Medborgarskolans Friskolor i Stockholm  och för Medborgarskolan Stockholmsregionen . 
Han är också styrelseledamot för Humanova Utbildning AB samt styrelseledamot för Frelin organisationsutveckling AB.

Fredrik har tidigare arbetat som managementkonsult inom Ernst & Young Management Consulting och Capgemini samt som ekonomichef. Han har även utbildat sig till samtalscoach och organisationskonsult vid Humanova.

Referenser

män
Födda 1969
levande personer
personer inom Sveriges näringsliv
Bill Brox

Bill Reidar Brox, född 1953, är en svensk företagsledare och forskare inom nano- och mikroelektronik.

Bill Brox disputerade på Chalmers 1987 och blev 1997 adjungerad professor vid samma lärosäte. Han var fram till april 2012 VD för IMEGO AB (Institutet för Nano- och Mikroteknik i Göteborg).

Han invaldes 2008 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor 
http://www.chalmers.se/sv/personal/Sidor/Bill-Brox.aspx
Fotnoter

Svenska adjungerade professorer
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1953
Levande personer
Karin Milles

Karin Margareta Milles, ogift Hedberg, född 1 juli 1969 i Nacka församling i Stockholms län, är en svensk språkvetare och författare.

Karin Milles disputerade vid Stockholms universitet 2003 på avhandlingen Kvinnor och män i möte – en samtalsanalytisk studie av interna arbetsmöten. Hon forskar och undervisar i svenska vid Södertörns högskola. 

2012 fick hon Erik Wellanders språkvårdspris.  

Åren 1995–2003 var hon gift med Henrik Milles (född 1966), som är dotterson till Åke Milles och tillhör samma släkt som konstnären Carl Milles.

Bibliografi i urval
Kung Karl och kärleksgrottan – lek, lust och ideologi i de svenska könsorden, Norstedts 2010, 
Jämställt språk – en handbok i att skriva och tala jämställt, Norstedts 2008, ISBN   
 Språk och kön, Norstedts akademiska förlag, Stockholm 2007,  (tillsammans med Eva Erson och Ann-Catrin Edlund)
 Kvinnor och män i möte – en samtalsanalytisk studie av interna arbetsmöten, Almqvist & Wiksell International 2003,  (avhandling)
En mammas dagbok – eller hur det blev när barnet kom ut, Ordfront, Stockholm 2003,  
Jag ska bli mamma – dagbok från en graviditet , Ordfront 2001, 
 Agneta Horn. Ett liv i trettioåriga krigets skugga, Norstedts 2015

Källor
Om Karin Milles på Norstedts webbplats

Noter

Svenska fackboksförfattare
Personer verksamma vid Södertörns högskola
Kvinnor
Födda 1969
Levande personer
Ko Yong-hui

Ko Yong-hui, född 26 juni 1952 i Osaka i Japan, död 13 augusti 2004 i Paris i Frankrike, var den nordkoreanske ledaren Kim Jong-ils tredje kända partner, även om det är oklart om hon var hans maka eller älskarinna.

Ko tillhörde den koreanska minoriteten i Japan och utbildades till dansös. Hon kom till Nordkorea i början på 1960-talet och tilldrog sig Kim Jong-ils uppmärksamhet som medlem i dansgruppen Mansudae. Hon födde tre barn med Kim Jong-il: Kim Jong-chul, Kim Jong-un och Kim Yo-jong. Ko har ofta beskrivits som Kim Jong-ils favorit, men framträdde aldrig offentligt.

Hon avled enligt osäkra uppgifter av cancer i Paris, dit hon begett sig för att få behandling. Enligt uppgifter från Sydkorea var det Ko som valde ut Kim Ok som Kim Jong-ils sekreterare.

År 2012 byggde Kim Jong-un en grav för Ko på kullen Taesŏng-san.

Släktträd

Källor
North Korea Leadership Watch

Noter 

Födda 1952 
Avlidna 2004
Personer i Nordkorea under 1900-talet
Personer från Osaka
Kvinnor
WP:Projekt Korea
Island i olympiska vinterspelen 1968

Island deltog med fyra deltagare vid de olympiska vinterspelen 1968 i Grenoble. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1968 på Island
Nationer i olympiska vinterspelen 1968
1968
Georges Mathieu

Georges Mathieu, född den 27 januari 1921 i Boulogne-sur-Mer, Frankrike, död den 10 juni 2012 i Boulogne-Billancourt, var en fransk målare i stil med Tachism.

Biografi
Mathieu fick ett internationellt rykte på 1950-talet som en ledande abstrakt expressionist. Hans stora målningar skapades mycket snabbt och impulsivt. Trots hans okonventionella teknik, ansåg han sig som en historisk målare som arbetade med abstrakta motiv. Hans målningar är relateras också till lyrisk abstraktion och informell konst.

Liksom Yves Klein har han mer låtit tala om sig genom sitt uppträdande än genom sina verk.
 
Mathieu saknade formell konstutbildning. År 1947 arbetade han för American Express i Paris, och hyrde en chambre de bonne nära Palais du Luxembourg. Där gjorde han ett antal stora dukar med en svart bakgrund där han målade färgade cylinderar, virvlar och andra former. Han utvecklade därefter sin teknik, genom att använda en vit bakgrund som han bemålade med enkla geometriska former, oftast en enda rad i färg. På 1950-talet ställde han ut femtio av dessa dukar på Leicester Galeries i London.

Under den senare delen av sin karriär ägnade sig Mathieu även åt grafisk design och arkitektur och formgav bland annat ett 10 francmynt, frimärken, smycken och affischer för flygbolaget Air France.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Externa länkar
http://www.visual-arts-cork.com/famous-artists/georges-mathieu.htm

Födda 1921
Avlidna 2012
Män
Franska målare
Personer från Boulogne-sur-Mer
Informell konst
Sveriges demokratiminister

Sveriges demokratiminister är ett statsråd i Sveriges regering som har ansvar för demokratifrågor. Posten har sorterats under olika departement, mellan 1998 och 2006 på Justitiedepartementet (som biträdande justitieminister) och mellan 2010 och 2014 på Statsrådsberedningen. Nuvarande statsråd med ansvar för demokratifrågor är Paulina Brandberg (L) och är placerad på  Arbetsmarknadsdepartementet.

Lista över Sveriges demokratiministrar

Källor

demokratiminister
Igor Hinić

Igor Hinić, född 4 december 1975 i Rijeka, är en kroatisk vattenpolospelare. Han ingick i Kroatiens landslag vid olympiska sommarspelen 1996, 2000, 2004, 2008 och 2012.

Hinić gjorde tre mål i den olympiska vattenpoloturneringen i Atlanta där lagets insats räckte till OS-silver. I Sydney var Kroatien sjua, i Aten tia och i Peking sexa. I London tog sedan Hinić OS-guld i herrarnas vattenpoloturnering. Hans målsaldo i London var två mål.

Hinić tog VM-guld i samband med världsmästerskapen i simsport 2007 i Melbourne. VM-brons blev det i samband med världsmästerskapen i simsport 2009 i Rom. EM-guld tog Hinić 2010 på hemmaplan i Zagreb.

Referenser 

Kroatiska vattenpolospelare
Kroatiska olympiska guldmedaljörer
Kroatiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2012
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Kroatien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kroatien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kroatien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kroatien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kroatien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2012
Världsmästare i vattenpolo
Europamästare i vattenpolo
Kroatiska idrottare under 1900-talet
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Personer från Rijeka
Födda 1975
Levande personer
Män
Þríhnúkagígur

Þríhnúkagígur (Thrihnukagigur) är en vulkan fyra km väster om skidanläggningen Bláfjöll på Island. Þríhnúkagígur räknas som en vilande vulkan och har varit vilande i drygt 4000 år. Det är den enda vulkan i världen där man kan kliva ned i en magmakammare. I och med dess närhet till Reykjavik är vulkanen lättillgänglig för turister. Alla turer ned i vulkanen är guidade och från dess krateröppning hissas man 120 meter ned till botten av magmakammaren.

Vulkaner i Höfuðborgarsvæði
Kruso

Kruso är en roman från 2014 av den tyske författaren Lutz Seiler. Den utspelar sig sommaren 1989 på den östtyska ön Hiddensee och skildrar en säsongsarbetare och de personer han lär känna. Boken tilldelades Tyska bokpriset.

Handling
Edgar "Ed" Bendler, en östtysk man, arbetar som diskare på ön Hiddensee i Östersjön under sommaren 1989. Ön är ett tillhåll för excentriska säsongsarbetare, poeter, dissidenter och personer på väg att fly till Skandinavien. Ed lär känna den redan etablerade Alexander "Kruso" Krusowitsch som blir hans ledsagare på ön.

Tillkomst
Seiler hade själv arbetat som diskare på Hiddensee under sommaren 1989, innan han blev en etablerad poet och kortprosaförfattare. Kruso var hans första roman. Han började skriva boken 2010. Stoffet om Hiddensee var från början tänkt som ett mindre inslag i ett annat romanprojekt, men växte och fick eget liv när författaren övergav det ursprungliga projektet.

Mottagande
Boken fick Uwe Johnson-priset och Tyska bokpriset. Juryn för Tyska bokpriset skrev: "Lutz Seilers första roman övertygar genom sitt fulländade självständiga poetiska språk, sin sinnliga intensitet och allmängiltighet."

Källor

Externa länkar
 Kruso på förlagets hemsida 

1989 i skönlitteratur
Skönlitteratur 2014
Tyska romaner
Tyskspråkig skönlitteratur
Östtyskland i skönlitteratur
Henrik Artman

Henrik Artman, född 28 februari 1968 i Helsingborg, är professor i människa-datorinteraktion på Kungliga Tekniska högskolan (KTH). Han doktorerade vid Tema Kommunikation, vid Linköpings universitet. Sedan 2009 arbetar han även deltid på Totalförsvarets forskningsinstitut.  

Henrik Artmans forskning har huvudsakligen fokuserat teknikstödd ledning av komplexa system och fördelad situationsmedvetenhet (distributed situation awareness), beställarorganisationers roll vid systemutveckling, samt kollaborativt lärande av design.

Bibliografi 
 Att beställa något användbart är inte uppenbart.

Källor 

Svenska professorer i datavetenskap
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Forskare från Helsingborg
Födda 1968
Levande personer
Män
Donghai

Donghai, tidigare romaniserat Tunghai, är ett härad som lyder under Lianyungangs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina. Det ligger omkring 280 kilometer norr om provinshuvudstaden Nanjing.

Källor

WP:Projekt Kina
Ganyu

Ganyu, tidigare romaniserat Kanyü, är ett stadsdistrikt som lyder under Lianyungangs stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina. Det ligger omkring 310 kilometer norr om provinshuvudstaden Nanjing. 

Ganyu var ett härad fram till den 7 juli 2014, då det ombildades till ett stadsdistrikt i Lianyungang.

WP:Projekt Kina
Guanyun

Guanyun, tidigare romaniserat Kwanyün, är ett härad i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Ella at the Opera House

Ella at the Opera House från 1958 är ett livealbum med Ella Fitzgerald. Albumet spelades in i september 1957 i Chicago Opera House och i oktober 1957 i Shrine Auditorium, Los Angeles.

Låtlista
It's All Right with Me (Cole Porter) – 2:31
Don'cha Go 'Way Mad (Jim Mundy/Illinois Jacquet/Al Stillman) – 2:42
Bewitched, Bothered and Bewildered (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 3:01
These Foolish Things (Jack Strachey/Harry Link/Eric Maschwitz) – 3:46
Ill Wind (Harold Arlen/Ted Koehler) – 2:41
Goody Goody (Johnny Mercer/Matty Malneck) – 1:54
Moonlight in Vermont (John Blackburn/Karl Suessdorf) – 3:05
Them There Eyes (Doris Tauber/William Tracey/Maceo Pinkard) – 2:07
Stompin' at the Savoy (Edgar Sampson/Andy Razaf) – 5:15
It's All Right with Me (Cole Porter) – 2:44
Don'cha Go 'Way Mad (Jim Mundy/Illinois Jacquet/Al Stillman) – 2:32
Bewitched, Bothered and Bewildered (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 3:22
These Foolish Things (Jack Strachey/Harry Link/Eric Maschwitz) – 3:49
Ill Wind (Harold Arlen/Ted Koehler) – 2:53
Goody Goody (Johnny Mercer/Matty Malneck) – 1:55
Moonlight in Vermont (John Blackburn/Karl Suessdorf) – 3:17
Stompin' at the Savoy (Edgar Sampson/Andy Razaf) – 7:15
Oh, Lady Be Good (George Gershwin/Ira Gershwin) – 4:24

Inspelningsdata
Spår 1–9 är inspelade i stereo den 29 september 1957 i Chicago Opera House.
Spår 10–18 är inspelade i mono den 7 oktober 1957 i Shrine Auditorium, Los Angeles.
På 1958 års original-LP finns endast spår 10–18.

Medverkande
Ella Fitzgerald – sång
Oscar Peterson – piano
Herb Ellis – gitarr
 Ray Brown – bas
Jo Jones – trummor (spår 1–8, 10–16)
Connie Kay – trummor (spår 9, 17, 18)
Roy Eldridge – trumpet (spår 9, 17, 18)
J. J. Johnson – trombon (spår 9, 17, 18)
Sonny Stitt – altsax (spår 9, 17, 18)
Lester Young – tenorsax (spår 9, 17, 18)
Illinois Jacquet – tenorsax (spår 9, 17, 18)
Coleman Hawkins – tenorsax (spår 9, 17, 18)
Stan Getz – tenorsax (spår 9, 17, 18)
Flip Phillips – tenorsax (spår 9, 17, 18)

Källor

Musikalbum 1958
Amerikanska jazzalbum
Album av Ella Fitzgerald
Gerda Maurus

Gerda Maurus, född 25 augusti 1903 i Breitenfurt, Niederösterreich, död 31 juli 1968 i Düsseldorf var en österrikisk skådespelare. Hon medverkade i över 20 tyska filmer, ofta som huvudrollsinnehavare.

Filmografi

Källor

Externa länkar
 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1968
Kvinnor
Honningsvågs kyrka

Honningsvågs kyrka (Norska:Honningsvåg kirke)  är en långkyrka i Honningsvåg i Nordkapps kommun i Finnmark fylke, Norge. Kyrkan är en av få byggnader som inte förstördes eller brann ner under andra världskriget. Efter kriget var kyrkan ett tillfälligt hem för befolkningen i Honningsvåg medan man återuppbyggde de resterande byggnaderna i staden. Kyrkan byggdes år 1885 och har plats för 220 besökare. Kyrkan designades av arkitekt  Jacob Wilhelm Nordan.

Referenser

Kyrkobyggnader i Finnmark fylke
Kyrkobyggnader invigda 1885
Nordkapps kommun
Kyrkobyggnader i Nord-Hålogalands stift
1885 i Norge
Tunghai

Tunghai är en gammal stavning av följande orter i Kina:

Donghai, ett härad i Jiangsu-provinsen;
Tonghai, ett härad i Yunnan-provinsen.

WP:Projekt Kina