kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Louis Schuberth

Louis Schuberth, född den 18 april 1806 i Magdeburg, död 1850 i Sankt Petersburg, var en tysk dirigent och komponist. Han var son till musikern Gottlob Schuberth och bror till förläggaren Julius Schuberth.

Schuberth studerade violoncell för Dotzauer och teori och komposition för von Weber. Redan vid tolv års ålder blev han medlem av  hemstadens orkester. Senare var Schuberth dirigent i Oldenburg och Riga, tills han 1835 anställdes vid teatern i Königsberg. År 1837 flyttade han till Danzig och ersattes av Richard Wagner. Han återvände dock den 1 oktober 1840 till Königsberg. Schuberth efterlämnade stråkkvartetter, klavertrios, klaversonater och flera symfonier.

Källor 

 

Tyska dirigenter
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Magdeburg
Födda 1806
Avlidna 1850
Män
Långnäs flygbas

Långnäs flygbas eller Piteå-Långnäs flygbas , var mellan åren 1963–2005 en militär flygbas (Fält 48), längs Pite älvs västra strand och cirka 12 km nordväst om Piteå i Norrbottens län.

Historik
Genom försvarsbeslutet 2004 beslutades att flygbasen inte längre behövdes inom Försvarsmakten. År 2005 övertog Piteå kommun flygbasen. I samband med övertagandet av marken, så undertecknades ett avtal mellan kommunen och Fortifikationsverket, där Fortifikationsverket har rätt återta området om det skulle uppstå ett behov. På flygfältet verkar Piteå flygklubb som disponerar en varmhangar, en kallhangar samt en före detta förläggningsbyggnad. Rullbanan är nedkortad till 1000 meter, och får endast användas genom så kallad "Prior Permission Required", det på grund av att resterande del av rullbanan används till dragracingtävlingar. Den 12 juni 2018 kom flygplatsen åter användas av Flygvapnet, då en rote JAS 39 Gripen från Norrbottens flygflottilj landade och startade från flygplatsen. Det som ett moment i att utveckla förmåga att använda kortbanor och alternativa start- och landningsplatser med rörlig flygtrafikledning.

Se även
Militär flygplats
Flygbas

Referenser

Anmärkningar

Noter

Externa länkar
Långnäs flygbas på forgottenairfields.com

Nedlagda flygbaser i Sverige
Flygplatser i Norrbottens län
Transport i Piteå kommun
Flygplatser invigda 1968
Jules Pasdeloup

Jules Étienne Pasdeloup, född 15 september 1819 i Paris, död 13 augusti 1887 i Fontainebleau, var en fransk musiker, kompositör och dirigent. 

Pasdeloup inträdde 1829 i Conservatoire de Paris, där han senare (1841–1850 och 1855–1868) verkade som lärare. Hans egentliga kall var emellertid dirigentens och hans största berömmelse är att ha i Paris anordnat de så kallade concerts populaires, symfonikonserter för billigt pris. Dessa började 1861 i Cirque d'Hiver och framgick ur den av honom tidigare (1851) stiftade Société des jeunes artistes du conservatoire. Efter hand undanträngda av Colonnes och Lamoureux konkurrerande företag, upphörde Pasdeloups symfonikonserter 1884. Han var även tidvis dirigent för manssångföreningar ("orphéons") i Paris samt 1868–1869 direktör för Théâtre-Lyrique.

Se även
Place Pasdeloup i Paris

Källor

Noter

Externa länkar

Franska dirigenter
Franska musikpedagoger
Franska musiker under 1800-talet
Musiker från Paris
Födda 1819
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Louis Diémer

Louis-Joseph Diémer, född 14 februari 1843 i Paris, död där 21 december 1919, var en fransk pianist av tysk härstamning. 

Diémer, som 1888 blev professor i pianospel vid Conservatoire de Paris, komponerade åtskilliga instrumentalverk, höll framgångsrika historiska klaverföredrag och ägnade sig främst åt upplivandet av den äldre pianolitteraturen.

Källor

Franska klassiska pianister
Franska klassiska kompositörer
Franska professorer
Franska musiker under 1800-talet
Musiker från Paris
Födda 1843
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Taneli Kuusisto

Taneli Kuusisto, född 19 juni 1905 i Helsingfors, död där 30 mars 1988, var en finländsk kyrkomusiker och tonsättare. Han var far till litteraturvetaren Irmeli Niemi och tonsättaren Ilkka Kuusisto. 

Kuusisto studerade i Helsingfors och blev filosofie kandidat 1928. Han bedrev även studier i Leipzig och Paris, var därefter verksam i Helsingfors som organist, biträdande musikchef vid YLE Rundradio, körledare, pianoackompanjatör och musikkritiker. 

Kuusisto tjänstgjorde från 1948 som lärare vid Sibelius-Akademins kyrkomusikavdelning och var föreståndare för denna 1955–1957. Han var prorektor för Sibelius-Akademin 1956–1959 och rektor där med professors titel 1959–1971. 

Kuusisto var också ordförande i flera centrala musikorganisationer och komponerade bland annat orkesterverk, kammarmusik, kantater, orgelmusik samt solo- och körsånger. Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1950, blev teologie hedersdoktor 1967 och invaldes som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm samma år.

Källor

Finländska klassiska kompositörer
Finländska kyrkomusiker
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Finländska musiker under 1900-talet
Musiker från Helsingfors
Födda 1905
Avlidna 1988 
Män
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Alumner från Helsingfors universitet
Finländska innehavare av professors namn
Peter Wagner

Peter Josef Wagner, född 19 augusti 1865 i Kürenz vid Trier, död 17 oktober 1931 i Fribourg, var en tysk musikhistoriker

Biografi
Wagner studerade filologi och, under Gustav Jacobsthal, Heinrich Bellermann och Philipp Spitta, musikhistoria. Han var från 1893 knuten till Fribourgs universitet i Schweiz, där han 1901 blev ordinarie professor i musikhistoria och kyrkomusik.
 
Wagner var en av sin tids främsta auktoriteter på den äldre kyrkomusikens område. Som sin tids främste kännare av gregoriansk sång författade bland annat Das Madrigal und Palestrina, Einführung in die gregorianischen Melodien (tre delar, 1901–21), Neumenkunde, Geschichte der Messe och Einführung in die katholische Kirchenmusik. År 1901 grundade han en gregoriansk akademi vid universitetet i Fribourg och var medlem av den påvliga koralkommissionen 1903.  

Wagner invaldes 1926 som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm.

Källor

Wagner, Peter Enciclopedia Italiana (1937) 

Tyska musikhistoriker
Tyska professorer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1865
Avlidna 1931
Män
Räddningsstation Hasslö

Räddningsstation Hasslö är en av Sjöräddningssällskapets räddningsstationer.

Räddningsstation Hasslö ligger i hamnen på södra delen av Hasslö. Den inrättades 1979 och har 12 frivilliga. 

Räddningsstation hade tidigare på lån frän Försvarsmakten en Stridsbåt 90E från maj 2000. Denna togs tillbaka av Försvarsmakten 2006.

Räddningsfarkoster
12-06 Rescue Michano, ett 12 meter långt, täckt räddningsfartyg av Victoriaklass, byggt 2008
Rescue Cecilia Bratt av Gunnel Larssonklass, byggd 2016
Rescue S-30, en täckt Ivanoff Hovercraft svävare, byggd 2021

Källor
Räddningsstation Hasslös webbplats

Noter

Externa länkar
Räddningsstation Hasslös webbplats

Sjöräddningsstationer i Sverige
Karlskrona kommun
Räddningsstation Bergkvara

Räddningsstation Bergkvara är en av Sjöräddningssällskapets räddningsstationer.

Räddningsstation Bergkvara ligger i Bergkvara. Den inrättades 1983 och har 17 frivilliga.

Räddningsfarkoster
Rescue PG Traung av Postkodlotterietklass, byggd 2013
Rescue Stig Wadström av Gunnel Larssonklass, byggd 2019
Rescue Puustelli, en 7,65 meters öppen båt, byggd 2000
Rescuerunner Tanum Komponent, byggd 2008

Tidigare räddningsfarkoster
8-02 Rescue Magnhild Ekman, en 8,4 meter lång, öppen räddningsbåt av Gunnel Larssonklass, byggd 1998, senare Räddningsstation Gävle

Källor

Noter

Externa länkar
Räddningsstation Bergkvaras webbplats

Sjöräddningsstationer i Sverige
Byggnader och anläggningar i Torsås kommun
Transport i Torsås kommun
Hermsdorf, Berlin

Hermsdorf, på tyska formellt Ortsteil Berlin-Hermsdorf, är en stadsdel (Ortsteil) i norra utkanten av Berlin i Tyskland. Administrativt tillhör Hermsdorf stadsdelsområdet Reinickendorf och ligger i dess norra del. Stadsdelen har 16 220 invånare (år 2014).

Geografi 
Stadsdelen Hermsdorf ligger vid Berlins norra stadsgräns, mot kommunen Glienicke/Nordbahn i Brandenburg.  Gränsen bildar här en skarp inbuktning i Berlin, benämnd Entenschnabel ("Anknäbben"), känd genom de komplikationer för Berlinmuren som detta medförde. Inom stadsdelsområdet Reinickendorf gränsar kommunen mot stadsdelarna Lübars i öster, Waidmannslust i sydost, Tegel i sydväst och Frohnau i nordväst.

Utefter stadsdelens sydöstra gräns rinner bäcken Tegeler Fliess.

Historia  
Omkring slutet av 1000-talet uppstod en slavisk bosättning vid Tegeler Fliess. Denna koloniserades av tyska bosättare omkring år 1230 i samband med Ostsiedlung, men behöll länge sin slaviska befolkning och karaktär. En träkyrka uppfördes på platsen, sedermera 1756 ersatt med den nuvarande bykyrkan i sten. Byn omnämns första gången i skriftliga källor 1349 som Hermanstorp. Vid denna tid bildades byns gods med adelsfamiljen Milow som godsägare. Under 1600-talet var släkten von Götze zu Rosenthal godsherrar. Ortens herrgård brändes ned 1640 i samband med trettioåriga kriget. 

År 1865 fick byn ett postkontor och 1877 anslöts byn till järnvägen norrut från Berlin. Orten kallades vid denna tidpunkt Hermsdorf in der Mark. Genom järnvägen kom orten snabbt att växa som pendlarförort till Berlin. Ett gas- och vattenverk samt en brandstation anlades 1907 respektive 1914. 1920 blev orten del av Stor-Berlin.

Kända Hermsdorfbor 
Bland personer med anknytning till Hermsdorf märks:
 Max Beckmann, konstnär och författare, bodde i Hermsdorf 1907-1914.
 Erich Kästner, författare, bosatt i Hermsdorf 1966-1969.
 Gustav Landauer, anarkist, bosatt i Hermsdorf 1902-1908.
 Nico, medlem av rapgruppen K.I.Z., växte upp i Hermsdorf.
 Desirée Schumann (född 1990), fotbollsspelare.
 Michael Sommer, fackordförande för Deutscher Gewerkschaftsbund.
 Farin Urlaub, artistnamn för Jan Vetter, medlem i Die Ärzte, gick i skolan i Hermsdorf.

Källor

Externa länkar 

Stadsdelar i Berlin
Reinickendorf (stadsdelsområde)
Blå böcker

Blå böcker (Bluebooks) är efter färgen på omslaget benämnda böcker, utgivna av engelska regeringen och innehållande statistiska meddelanden, diplomatiska akter och dylikt, avsedda för parlamentsledamöterna och opinionen för att underlätta bedömandet av förekommande ärenden Benämningen används även om över- och underhusets utgivna protokoll, voteringar med mera. Från 1835 har de funnit tillgängliga i bokhandeln.

Källor 
 

Storbritanniens ekonomi
Kolomyias getto

Kolomyias getto var ett getto i staden Kolomyia i distriktet Galizien i Generalguvernementet, det polska territorium som lades under tysk ockupation 1939. Det existerade från mars 1942 till februari 1943 och hyste ursprungligen omkring 18 000 judiska män, kvinnor och barn. Drygt 16 000 av dess mördades; de flesta i förintelselägret Bełżec, medan andra fördes till ett skogsområde vid Szeparówce, där de arkebuserades.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor 
 

Förintelsen i Polen
Getton under andra världskriget
M/Y Alba II

M/Y Alba II är en svensk motoryacht, som byggdes 1912.

Motoryachten Alba II var den första i en serie på tio så kallade Schubertkryssare, som byggdes av Hugo Schubert på dennes Saltsjöbadens båtvarv i Saltsjöbaden, eller elva om man också räknar in träbåten Scania i furu från 1910. Sex av dessa yachter finns kvar idag. 

M/Y Alba II byggdes som M/Y Tosca för Hugo Schubert själv som visnings- och representationsbåt vid 1912 års olympiska seglingar. Hugo Schubert sålde henne till bankmannen Alfred Berg, som döpte henne till Wijk . År 1915 köpte USA:s sändebud J N Morris fartyget och hon fick namnet America. År 1919 såldes hon till Svenska Handelsbankens chef Mauritz Philipsson (1871-1948). Denne döpte henne till Alba II, ett namn som behölls efter det att hon 1927 övergått i Nils Westerdahls ägo.

Nils Westerdahl hade motoryachten i 35 år. Under andra världskriget var hon en period inmönstrad som stabsfartyg i svenska marinen. År 1964 lät Nils Westerdahl vid 79 års ålder av något oklara skäl sänka henne i Kanholmsfjärden på 100 meters djup. Under 1990-talet lokaliserades hon och bärgades. Därefter genomgick hon fram till år 2000 en omfattande renovering.

Schubertkryssare
1910 Scania, (idag Maroguna), furuskrov
1912 Wijk (idag Alba II), stålskrov
1914 Inge (idag C M Bellman), stålskrov
1914 Tärnan (idag Capella), stålskrov
1914 Mignon (försvunnen), stålskrov
1916 Atala (idag Atala), stålskrov
1916 Marion (försvunnen), stålskrov
1918 Sessan (idag Butterfly), stålskrov
1918 Flora (såld till Italien som Geishan), stålskrov
1918 Anitra (försvunnen), stålskrov
1919 Signe Elisabeth (totalförstörd vid brand 1930 som Singva II), stålskrov

Källor
Hugo Schubert – en legendarisk fartygskonstruktör, sammandrag ur artikel av Bo Bergström i MYS NYTT 1997:2/3

Motoryachter
Svenska veteranfartyg
Johan Herman Öhman

Johan Herman Öhman, född 1780 i Grangärde, död 7 november 1847, var en svensk grosshandlare och fabriksägare.

Johan Herman Öhman var som till brukspatronen Nils Alexandersson-Öhman (död 1807) på Prästhyttans manufakturverk i Hedemora och Ulla Nyberg. Han växte upp på bruket och lärde sig där om industriell och kommersiell verksamhet. Han startade efter faderns död 1807 en grosshandel i beslagsprodukter i Stockholm. Han arrenderade också Farsta säteris tegelbruk på Värmdö, och avslutade 1821grosshandeln för att köpa Farsta säteri för att där etablera tegeltillverkning i större skala. Dessa planer ändrades till förmån för porslinstillverkning genom Gustavsbergs porslinsfabrik i konkurrens med Rörstrands porslinsfabrik i Stockholm.

Han inköpte tillverkningsutrustning av Fredrik Rohde (1781-1840), som inköpt utrustning från den tidigare Bredsjö porslinsfabrik i Järlåsa och misslyckats med att etablera ny produktion på gården Fredriksdal i Uppland. Rohde ingick som delägare i Gustavsbergsfabriken tillsammans med kommerserådet Johan Olof Wennberg (1787-1837). Kommerskollegium gav tillstånd i mars 1825 och fabriken startar produktion i december 1826. Denna gick dåligt, varefter Rohde och Wennberg lämnade företaget och Öhman ombildade detta till Gustavsbergs Fabriksbolag tillsammans med H.J. Oldenburg och bergmekanikus Gustaf af Uhr (1780-1842). Det nya bolagets styrelse beslöt dock 1828 att avsked Öhman som disponent.

Johan Herman Öhman anses därefter ha gjort flera försök att skada fabriken. Han etablerade därefter 1834 Öhmans bageri, sedermera Öhmans Spisbrödsfabrik på Södermanlandsgatan 17 på Södermalm i Stockholm.

Källor
Om Gustavsbergs porslinsfabrik på www.signatur.se

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Födda 1780
Avlidna 1847
Män
Personer från Grangärde socken
SNH48

SNH48 (S.N.H. Forty-eight) är en tjejgrupp i Shanghai, Kina. Det är AKB48s andra systergrupp utanför Japan.

Externa länkar 
  
 SNH48 officiell weibo-blogg 
kinesiska musikgrupper
Maika Monroe

Maika Monroe, född 29 maj 1993 i Santa Barbara, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och kitesurfare. Hon gjorde sin filmdebut i At Any Price. Därefter såg man henne i filmerna Labor Day, The Guest och It Follows där hon spelade som huvudrollen Jay. I augusti 2014 fick man veta att Monroe ska spela som Ringer i filmen The 5th Wave.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1993
Kvinnor
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Personer från Santa Barbara
Svensk-isländska samarbetsfonden

Svensk-isländska samarbetsfonden är en stiftelse bildad 1995 genom en gåva från den svenska regeringen vid republiken Islands 50-årsjubileum 1994. Stiftelsen ska främja svenskt-isländskt samarbete, ömsesidigt kulturutbyte samt information om svenska och isländska kultur- och samhällsförhållanden. 

Fondenhar ett kapital om cirka 4 miljoner kronor utdelar årligen bidrag för bilateralt samarbete mellan Sverige och Island främst inom kulturens, utbildningens och forskningens områden. Fonden är relativt liten och utdelar för närvarande endast ett antal resebidrag.

Källor

Externa länkar

Relationer mellan Island och Sverige
Stiftelser i Sverige
Organisationer bildade 1995
Glyphonycteris

Glyphonycteris är ett släkte av fladdermöss i familjen bladnäsor med tre arter som förekommer i Central- och Sydamerika. Taxonet etablerades ursprungligen som undersläkte till Micronycteris och godkänns sedan 1990-talet som självständigt släkte.

Arter och utbredning 
Wilson & Reeder (2005) samt IUCN listar följande arter:
 Glyphonycteris behnii, i västra Brasilien, Bolivia och Peru.
 Glyphonycteris daviesi, i norra Sydamerika, finns även på Trinidad.
 Glyphonycteris sylvestris, har flera från varandra skilda populationer mellan Mexiko och Brasilien fram till regionen kring Rio de Janeiro.

Utseende 

Släktet kännetecknas av att huden vid hakan har två svullnader som bildar ett V. Öronen är inte sammanlänkade med ett band av hud. I mellanhanden (metacarpus) är det femte benet det längsta och det fjärde benet det kortaste. En tagg som håller flygmembranen mellan bakbenen (calcar) är tydlig kortare än bakfötterna. De stora övre framtänderna når nästan samma längd som hörntänderna.

Storleken är främst känd för arten Glyphonycteris daviesi. Den når en absolut kroppslängd av cirka 80 mm, inklusive en cirka 10 mm lång svans. Arten har 17 till 28 mm långa öron och väger ungefär 20 g. De andra arterna är mindre. Vikten hos Glyphonycteris sylvestris överskrider till exempel inte 10 g. Enklast bestäms arten med hjälp av underarmens längd och pälsfärgen på ryggen. Hos Glyphonycteris daviesi är underarmen mer än 50 mm lång och ryggen är enfärgad brunaktig. De enstaka upphittade individerna av Glyphonycteris behnii hade en 45 till 47 mm lång underarm och en trefärgad rygg. Underarmen hos Glyphonycteris sylvestris är 44 mm lång eller kortare och ryggens färgsättning motsvarar Glyphonycteris behnii.

Ekologi och status 
Arterna lever i skogar och Glyphonycteris behnii även i savanner. Annars är levnadssättet bara känt för Glyphonycteris daviesi och Glyphonycteris sylvestris. De vilar i trädens håligheter och i grottor. Individerna jagar stora insekter som bäras till viloplatsen. Dessutom utgörs födan av frukter och ibland av mindre ryggradsdjur som grodor.

IUCN listar Glyphonycteris behnii med kunskapsbrist (DD) och de andra två som livskraftig (LC).

Referenser 

Bladnäsor
Phyllostomidae
Heiligensee

Heiligensee, på tyska formellt Ortsteil Berlin-Heiligensee, är en stadsdel (Ortsteil) i nordvästra utkanten av Berlin i Tyskland, belägen öster om floden Havel. Administrativt utgör stadsdelen en del av stadsdelsområdet Reinickendorf. Heiligensee har 17 793 invånare (juni 2014).

Geografi 
Stadsdelens gamla bykärna, Alt-Heiligensee, ligger på en halvö mellan floden Havel och sjön Heiligensee. I öster ligger den gamla byn Schulzendorf som idag är sammanslagen med stadsdelen Heiligensee. I norr och väster utgör stadsdelens gräns även förbundslandet Berlins gräns mot städerna Hennigsdorf och Hohen Neuendorf i Landkreis Oberhavel och förbundslandet Brandenburg. Inom stadsdelsområdet Reinickendorf gränsar stadsdelen mot stadsdelarna Frohnau i nordost och Tegel i sydost.

Kända personer 
Följande personer har anknytning till Heiligensee:
 Louis Held (1851-1927), fotograf, uppväxt i Heiligensee.
 Hannah Höch (1889-1978), konstnär, bodde och verkade i stadsdelen 1939-1978.
 Oliver Schröder (född 1980), fotbollsspelare, uppväxt i Heiligensee.

Källor

Externa länkar 

Stadsdelar i Berlin
Reinickendorf (stadsdelsområde)
Lars Åberg (olika betydelser)

Lars Åberg kan syfta på:

 Lasse Åberg, svensk grafisk designer, konstnär, filmregissör, manusförfattare, musiker och skådespelare
 Lars Åberg (organist), svensk organist
 Lars Åberg (författare), svensk författare och journalist
Tom Olsson (konstnär)

Tom Olsson, född den 8 januari 1941 i Trelleborg, är en svensk målare, grafiker och illustratör.

Biografi
Olsson har studerat porträttmåleri vid Grafikskolan Forum i Malmö.

Tom Olsson har varit Art Direcor och kreativt ansvarig på reklambyrån AD-gruppen AB. Han har varit huvudägare för byrån sedan 1981.

Konstnärskap
Som illustratör är Olsson känd bland annat för att på uppdrag av Malmö stad och Banverket att ha tecknat det visuella underlaget för regeringens ställningstagande till byggandet av Öresundsbron och Citytunneln (1988/89).
 
I Simrislund, strax söder om Simrishamns hamn, har Tom Olsson sin sommarateljé. Här har han sina påsk- och sommar utställningar och här håller han sina kurser i landskapsmåleri och färglära.
 
70-årsdagen 2011 celebrerades med en separatutställning på Trelleborgs konstmuseum ”60 år efter debuten som 10-åring”.

Utställningar och representation
Tom Olsson har haft separatutställningar på ett flertal platser  som Galleri Bo Landsiö, Malmö. Söderslätts Konstförening, Biblioteket i Åstorp samt Skånes konstförenings höstsalonger, Malmö 1978, 1980, 1981 och 1983.
I samband med sin 70-årsdag hade han en separatutställning på Trelleborgs Konstmuseum 2011. 
Årliga utställningar har han (påskveckan) i Simrislundsateljen, Simrishamn.

Hans finns representerad på Eslövs kommun, Kristianstad kommun, Trelleborgs museum, Svedala och Åstorps kommun samt ett flertal sydsvenska företag.

Externa länkar
Konstnärslexikonett Amanda

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1941
Levande personer
Män
Personer från Trelleborg
Svenska grafiker under 2000-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska illustratörer
G2 (musikgrupp)

G2 är en svensk bluegrassgrupp, grundad i Stockholm 2006 av Christoffer Olsson, Jens Koch, Erik Igelström, Tobias Strömberg, and Jimmy Sunnebrandt.

Gruppen har turnerat flitigt i USA och Storbritannien sedan 2007.

Diskografi
 Mind over Matter (2014)
 Untapped Routes (2010)
 Where The Tall Grass Grows (2007)

Källor

Musikgrupper bildade 2006
Jørgen Størling

Jørgen Størling, född 1926, död 1998, var en dansk ingenjör, som tillsammans med Eilif  Krogager startade Sterling Airlines.

Danska ingenjörer
Födda 1926
Avlidna 1998
Män
Blåelse

Blåelse var i äldre tid ett färgämne som användes för att avfärga och täcka över den gula färgtonen i textilier, papper, socker med mera. Blåelsen bestod av ett blått färgämne, ofta ultramarin, som genom att blandas med den gula färgen och därmed få föremålen att upplevas vita. Ibland kunde de dock istället upplevas gråaktiga. Blåelse såldes vanligen i form av små fasta kulor, blåkulor.

Källor 
 

Rengöringsmedel