kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cyberpunk 2077

Cyberpunk 2077 är ett actionrollspel som bygger på rollspelsserien Cyberpunk. Spelet utvecklas av den polska The Witcher-studion CD Projekt RED, och utspelar sig i en dystopisk framtid där ultramodern teknik samexisterar med ett urartat mänskligt samhälle. Spelet bygger på att man skall kunna skräddarsy sin rollperson, och att detta skall knytas starkt till handlingen. Berättelsen är dynamisk, med många olika klasser. Den engelska versionen av spelet har 450 timmar av dialog och över 125 skådespelare.

Spelet utannonserades i maj 2012 och ett år senare släpptes en filmsnutt där det utannonserades att "spelet släpps när det är klart". Ytterligare en filmsnutt följde under E3 2018. Lanseringsdatumet var ursprungligen satt till 16 april 2020, men sköts sedan upp tre gånger, först till 17 september, sen till 19 november , och sist till 10 december 2020 .

Mottagande 
Versionen som släpptes till äldre spelkonsoler som Playstation 4 och Xbox One hade många buggar och tekniska problem. CD Projekt Red höll med i kritiken och ansåg att de borde ha lagt ned mer tid på de två versionerna och erbjöd pengarna tillbaka till besvikna spelare.

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Datorspel 2020
Cyberpunkspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Öppen värld
Playstation 4-spel
Playstation 5-spel
Robotar i fiktion
Datorrollspel
Science fiction-datorspel
Windows-spel
Xbox One-spel
Xbox Series X-spel
2077 i fiktion
Wille Carl

Vilhelm "Wille" Ottomar Carl, född 12 mars 1907 i Norrköping, död 25 augusti 1973 i Karlshamn, var en svensk musiker, konstnär, tecknare och teckningslärare.

Wille Carls föräldrar hade tyskt ursprung. Hans far Georg Wilhelm (Willy) Carl startade kort efter sin ankomst till Sverige Carlska kapellet, en mindre orkester. Hans mor Elsa Kühn (1875-1949) var utbildad pianist och kom till Sverige för att spela i orkestern. De gifte sig och fick fyra barn, döttrarna Ethel och Rut samt sönerna Wille och Sigfrid. I början av 1900-talet bosatte sig familjen i Norrköping och det var där som Wille Carl föddes och växte upp. Redan som ung tyckte han om att teckna. Musiken och konsten kom efter hand att ta mer av Carls vardag och  Carlska kapellet, nu även med bröderna Wille och Sigfrid, kom svara för musiken på flera av stadens biografer samt hade konserter vid Kneipbadens sommarrestaurang och Söderköpings stadshotell.  Åren 1940–1941 gick Carl på Otte Skölds målarskola i Stockholm och fortsatte sedan med studier vid Skånska Målarskolan i Malmö. Wille Carl ärvde 1949 en tiorumsvilla i turistorten Zingst utanför Stralsund, som han ej fick använda då den östtyska staten hade den som pensionat för kommunistiska partipampar. Vid sin sommarstuga i Blekinge inredde Wille Carl en ateljé i en före detta styrhytt från en fiskebåt.

Våren 1945 gifte sig Wille Carl med Signe Marianne Ekfors och paret flyttade från Malmö till Karlshamn. De bosatte sig i Villa Hvilan. När huset revs 1981 inför  utvidgningen av Karlshamns kyrkogård hade paret för många år sedan flyttat; kyrkogården som idag heter Hvilans kyrkogård har fått sitt namn efter villan. När han flyttade till Karlshamn 1945 blev han medlem i Karlshamns Musiksällskap och där var han senare konsertmästare fram till 1965. Tillsammans med musikdirektör Arne Hagberg svarade Carl för en lång rad konserter, bland annat de vårkonserterna i samarbete med ABF:s manskör. Därutöver arbetade Carl under många år som teckningslärare, främst på Österslättskolan och Väggaskolan, trots att han saknade formell lärarutbildning.

Som konstnär hade Wille Carl ofta utställningar, vanligen i Karlshamn och i Varberg. De flesta av hans målningar har motiv från kusten runt Karlshamn men han gjorde även målarresor inom Sverige och utomlands. 1964 illustrerade han boken Vandring i Karlshamn av Per Ragnar. Hans teckningar från Karlshamn återfinns i ett flertal böcker som getts ut under åren och flera av hans målningar finns i många av Karlshamns offentliga byggnader.

Efter en tids sjukdom avled Wille Carl i augusti 1973.

Källor

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Norrköping
Födda 1907
Avlidna 1973
Män
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Sölvesborgs-Tidningen

Sölvesborgs-Tidningen, grundad 1905 och nedlagd 30 september 2019, var en lokal morgontidning i Sölvesborg med omnejd. Bland dess chefredaktörer märks Emil Rosenborg.

Tidningen övertogs 1959 av Blekinge Läns Tidning (BLT), och var under sin återstående tid en lokal edition av denna. Tidningen hade under senare år, jämfört med Blekinge Läns Tidning, en egen förstasida bestående av lokalt material från trakten kring Sölvesborg, till skillnad från huvudeditionen vars förstasida bestod av rubriker intressanta för östra delarna av Blekinge. Utöver förstasidan var de båda tidningarna identiska till sitt innehåll.  1 oktober 2019 slogs tidningen samman med Blekinge Läns Tidning, samtidigt som detsamma gjordes med editionen Karlshamns Allehanda. Det officiella namnet på tidningen blev "Blekinge Läns Tidning med Karlshamns Allehanda och Sölvesborgs-Tidningen", men den kallas allmänt BLT.

Referenser

Externa länkar
 Blekinge Läns Tidnings webbplats

Dagstidningar startade 1905
Företag i Sölvesborgs kommun
Dagstidningar nedlagda 2019
Nedlagda svenska dagstidningar
Jenny Spennert

Jenny Juliana Spennert, född 9 januari 1879 i Helsingfors, död 26 juli 1950, var en finländsk operasångerska. Hon inledde sin bana som varietéartist i Finland och blev därefter för en tid en erkänd operett- och operasångerska i internationella sammanhang.

Biografi

Unga år 
Fadern Erik Spennert kom från Anjala och modern hade österbottnisk bakgrund. Fadern verkade som sadelmakarmästare och drev en åkdonsfabrik som sysselsatte ett tiotal arbetare och bland annat levererade till hovkretsarna i S:t Petersburg. 

Jenny Spennert fick lära sig spela piano, dansa och sjunga och visade redan i tidig ålder att hon hade begåvning. Hennes danslärare var den främsta i Helsingfors, Elisabet Littson. Som sånglärare fungerade Abraham Ojanperä, som var operasångare och sångpedagog. 

Redan som sjuttonåring engagerades Jenny Spennert av Svenska teatern. Hon debuterade i mars 1896 som Carolina i Gustav von Mosers lustspel Drilléns operett. Anställningen upphörde år 1898 då Spennert gifte sig med affärsmannen William Göhle. Äktenskapet blev kort och olyckligt och det enda barnet avled i späd ålder. Spennert skiljde sig år 1903. Då hade hennes fars företag gått i konkurs.

Åren som varietéartist 

I maj 1903 debuterade Spenner som varietéartist i Helsingfors och fick ett bra mottagande. Hon sjöng hon på franska, italienska och svenska. Hon reste till Paris och lyckades få engagemang på teatrarna Marigny, Olympia och Casino de Paris. Därefter reste hon vidare till St Petersburgs kända Aquariumteater och uppträdde sedan i Viborg, Tammerfors och på Sveateatern i Stockholm. 

Varietén blomstrade kring sekelskiftet och konkurrensen var hård. Efter två år som varietéartist hade hon samlat in så mycket pengar att hon kunde satsa på att vidareutveckla sina röstresurser.

Åren som operasångerska 
Spennert studerade vidare i London och Berlin och blev sedan anställd av operan i Monte Carlo där hon tilldelades centrala, klassiska roller. Efter Monte Carlo uppträdde hon med sin höga sopranstämma bland annat på Stora operan i Paris, Komische Oper i Berlin och Kungliga teatern i Stockholm.  

I Stockholm gav hon konsert 1912 och uppträdde samma år som Thaïs på Kungliga Operan där. Åren 1909 och 1913 gjorde Spennert 15 skivinspelningar med sånger av bland andra Karl Collan, Oskar Merikanto och Jean Sibelius. Hon framförde både svenska och finska sånger.

Senare år 
Spennerts aktiva period tog slut på 1910-talet. Världskrigets utbrott försvårade också möjligheterna till resor och gästspel. Hon levde ett tämligen tillbakadraget liv i Helsingfors med sina katter och hundar. Spennert gjorde några försök att åter beträda scenen, genom konserter år 1918 och i operetten Madame Blixt på Åbo svenska teater år 1925, men mottagandet var svalt. Kontraktet med Åbo svenska teater slutade med en rättstvist.

År 1946 publicerade Spennert sina memoarer, i sina memoarer, redigerade av Raoul af Hällström. Därefter ordnade Spennert ännu några konserter år 1947 och 1949.

Källor

Noter

Externa länkar 

Finländska operasångare under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1950
Kvinnor
Ugglan
XCOM 2

XCOM 2 är ett turordningsbaserat taktiskt strategidatorspel utvecklat av Firaxis Games och utgivet av 2K Games för Microsoft Windows, OS X och Linux den 5 februari 2016.

Referenser

Externa länkar 

Datorspel 2016
Turordningsbaserade strategispel
Science fiction-datorspel
Linuxspel
OS X-spel
Playstation 4-spel
Xbox One-spel
Windows-spel
Pi-komplex

Pi-komplex, egentligen π-komplex, är koordinationsföreningar mellan metaller och omättade organiska föreningar där den senares π-elektroner fyller ut så kallade elektronluckor hos metallen. De är baserade på interaktion mellan elektronparen i en dubbelbindning och de fria koordinationsställena, ofta hos en övergångsmetall.

Begreppsproblematik
Ofta syftar definitionen på växelverkan mellan en besatt π-orbital inom liganden med en ledig koordinationsplats (oftast en ledig σ*-orbital) hos den centrala atomen. Men det kan också uppstå under normala elektronpar - givare (σ-givare) ofta kallade donatorer, genom växelverkan mellan π-elektronparet i den centrala atomen med en ledig σ*-orbital hos liganden, men som då inte kallas π-komplex. Av denna anledning rekommenderar lUPAC att undvika användningen av termen och föredrar termen π-addukt för riktad växelverkan mellan en π-orbital och en π- eller σ-orbital, oavsett om det är den centrala atomen eller liganden.

Betydelse
Oftast hittar man π-komplex i organisk kemi, där det är av stor betydelse i förklaringen av reaktionsmekanismer. I detta sammanhang är de ofta kända i elektroniska additions- och substitutionsreaktioner. De är kända vid reaktioner mellan halogener såsom brom eller jod med en dubbelbindning eller med ett aromatiskt system (bensen) eller som viktiga mellanprodukter i allylisk substitution och olefinmetates. π-komplex spelar också en roll i Sonogashira-kopplingen och liknande övergångsmetallkatalyserade kopplingsreaktioner. I kopparcykeln, i vilken kopparacetylid alstras in situ, uppstår det som ett π-komplex mellan π-elektroner av trippelbindningen hos den slutliga alkynen och kopparatomen i kopparhalogeniden som krävs som katalysator.

I vidare betydelse betecknar termen alla typer av elektroniska donator-acceptor-komplex.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978

Metallorganisk kemi
Karl Ploetz

Karl Julius Ploetz, född 8 juli 1819 i Berlin, död 6 februari 1881 i Görlitz, var en tysk skolman.

Ploetz skrev en stor mängd systematiskt ordnade läroböcker i franska och bidrog till studiet av franska inte bara i Tyskland utan även i andra länder, bland annat i Sverige. Särskilt hans Schulgrammatik der französischen Sprache (1848, 30:e upplagan 1887) kom att bli flitigt använd och förebild för många andra läroböcker.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska pedagoger
Tyska romanister
Tyska läroboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Filologer under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Författare från Berlin
Födda 1819
Avlidna 1881
Män
Svensk uppslagsbok
Testamentet

Testamentet kan syfta på:

 Gamla Testamentet – den första delen av den kristna kyrkans bibel
 Nya Testamentet – en samling skrifter i den kristna Bibeln
 Testamentet (opera) – en opera från 1926 med text och musik av Leoš Janáček efter en pjäs av Karel Čapek

Film 
 Testamentet (film) – amerikansk film från 1983

Litteratur 
 Testamentet (roman av John Grisham)
 Testamentet (roman av Laura Trenter)
Charlotte Crosby

Charlotte-Letitia Crosby är en engelsk tv-personlighet från Sunderland. Hon blev känd under 2011 efter MTV:s realityserie Geordie Shore. Hon vann även tolfte serien av Celebrity Big Brother 2013.

Källor 

TV-personligheter
Fiolenområdet

Fiolenområdet är ett naturreservat i Moheda socken i Alvesta kommun och Aneboda socken i Växjö kommun i Småland (Kronobergs län).

Området är skyddat sedan 2001 men utökades 2008. Det är 1 050 hektar stort och beläget mellan Torpsbruk och Lammhult. I Fiolenområdets naturreservat ingår sjön Fiolen och stora myrmarker, skog och odlingslandskap.

Norr om sjön ligger Åkhultmyren som är en excentrisk, välvd mosse omgiven av kärrpartier. På myren växer bland annat vitag, myrlilja, tuvull, sileshår och klockljung. Ytterligare norrut i reservatet finns den så kallade Anebodaskogen. En granskog som är upp till 130 år. Där är dessutom marken kuperad och en del mindre kärr förekommer.

Vid sjön Fiolen finns ett odlingslandskap.

Källor
Fiolenområdet, Länsstyrelsen i Kronobergs län

Naturreservat i Alvesta kommun
Naturreservat i Växjö kommun
Naturskyddsområden bildade 2001
Eduard Spranger

Franz Ernst Eduard Spranger, född 27 juni 1882 i Grosslichterfelde vid Berlin, död 17 september 1963 i Tübingen, var en tysk filosof, psykolog och pedagog.

Biografi 
Spranger blev extra ordinarie professor vid Leipzigs universitet 1911, ordinarie professor där 1912 och vid Berlins universitet 1920. Han fullföljde särskilt det uppslag, som Wilhelm Dilthey gav till studium av olika människotyper. I Lebensformen (1914; tredje upplagan 1922) skildrade han olika typer med hänsyn till det huvudändamål, varpå livet inriktats, nämligen den teoretiska, den ekonomiska, den estetiska, den sociala, den politiska och den religiösa livsformen.

Av Sprangers övriga skrifter kan nämnas Die Grundlagen der Geschichtswissenschaft (1905), Phantasìe und Weltanschauung (1911), Wandlungen im Wesen der Universität seit 100 Jahren (1913), Schule und Lehrerschaft 1813–1913 (1913) och Psychologie des Jugendalters (1925), varjämte han utgav två mycket uppskattade arbeten om Wilhelm von Humboldt. Han tilldelades Gyllene Goethemedaljen 1942.

Källor

Noter

Tyska psykologer
Tyska pedagoger
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska filosofer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1963
Män
Ugglan
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Thomas Stålhandske

Thomas Stålhandske, född 12 juni 1911 i Västervik, död 4 november 1977 i Kalmar, var en svensk officer i Flygvapnet.

Biografi
Stålhandske blev fänrik i Flottan år 1932 och underlöjtnant år 1934. År 1934 övergick han till Flygvapnet, och befordrades till löjtnant år 1936. År 1940 befordrades han till kapten vid Göta flygflottilj (F 9). År 1946 till major vid Skånska flygflottiljen (F 10). År 1950 till överstelöjtnant och överste år 1955.

Mellan åren 1954 och 1966 var han flottiljchef för Kalmar flygflottilj. Efter sin aktiva karriär inom försvaret var han år 1966 ledamot vid Försvarets haverikommission. Stålhandske omkom tillsammans med sin son Didrik i en bilolycka.

Stålhandske gifte sig år 1941 med Birgitta Sandels och tillsammans hade de tre barn, Vibeke, Didrik och Ebba.

Utmärkelser 

   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1963.

Referenser

Noter

Födda 1911
Avlidna 1977
Män
Militärer från Västervik
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Karl Gustaf Ploman

Karl Gustaf Ploman, född 30 april 1883 på Kungsholmen i Stockholm, död 10 maj 1965 i samma stad, var en svensk ögonläkare. Han  var son till Edvard Ploman och far till Lennart Ploman.

Ploman blev medicine licentiat 1910, medicine doktor 1916 och samma år docent i oftalmiatrik vid Karolinska Institutet. Han tilldelades professors namn 1937. Ploman var överläkare på Sabbatsbergs sjukhus 1936–1948. Han var även praktiserande ögonläkare i Stockholm. Bland Plomans många vetenskapliga skrifter märks arbeten om glaukom och tårkanalerna. Han vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 
 Ploman, Karl Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska oftalmologer
Svenska innehavare av professors namn
Svenska docenter
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1883
Avlidna 1965
Män
Svensk uppslagsbok
Alcedo

Alcedo är ett fågelsläkte i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar. Tidigare inkluderades även arter i Ceyx, Ispidina och Corythornis, men numera omfattar släktet vanligtvis följande åtta arter:
 Blåbandad kungsfiskare (A. euryzona)
 Malajkungsfiskare (A. peninsulae) 
 Menintingkungsfiskare (A. meninting)
 Herkuleskungsfiskare (A. hercules)
 Kungsfiskare (A. atthis)
 Akvamarinkungsfiskare (A. coerulescens)
 Blåryggig kungsfiskare (A. quadribrachys)
 Kragkungsfiskare (A. semitorquata)

Referenser

Externa länkar

Kungsfiskare
Fågelsläkten
Gamla porten

Gamla porten (, ), i äldre litteratur kallad Romerska bågen (kroatiska: Rimski luk, italienska: Arco romano, är en romersk port uppförd under senantiken i vad som idag är staden Rijeka i Kroatien. Gamla porten är belägen i Gamla stan och är stadens äldsta idag existerande byggnadsverk med rötter från antiken. 

Under 1800-talet trodde vetenskapsmän att porten var en romersk triumfbåge uppförd till kejsar Claudius ära. Den italienske arkeologen och historikern Pietro Kandler föreslog att porten kunde ha varit en stadsport vilket bestreds av den lokale historikern Giuseppe Ludovico Cimiotti som istället föreslog att det rörde sig om en port till ett castrum. Arkeologen Mate Suić föreslog senare att det var porten till det antika Tarsatica – ett befästningsverk som hade uppförts av romarna på platsen för vad som idag är Rijekas gamla stad. Suićs hypotes bekräftades år 1955 då resterna av en tidigare mur tillhörande befästningsverket Tarsatica påträffats på Sankt Fabianus och Sebastian-kyrkans baksida.

Referenser

Externa länkar 
  

Romersk arkitektur i Rijeka
Sextemplet

Sextemplet är en svensk dokumentärfilm från 2015 i regi av Johan Palmgren.

Sextemplet hade premiär den 7 mars 2015 på Tempo dokumentärfestival i Stockholm. Den hade biopremiär 9 april 2015 på biografen Cnema i Norrköping.

Handling 
Sextemplet handlar om 50-årige Christian, en poolanläggare från Norrköping. Han driver swingersklubben Adam och Eva som brunnit ned till grunden. Robin Karlsson äger den anrika teatern Arbis och behöver hyresgäster på grund av en katastrofal ekonomisk situation. Snart har Christian och Robin inlett ett samarbete medan grannarna rasar över det nya sextempel som vuxit fram.

Produktion 
Filmen producerades av Palmgren och Lisa Wahlbom för Sveriges Television AB. Den spelades in efter ett manus av Palmgren, Hanna Storby och Patrick Austen. Palmgren var fotograf och Storby och Austen klippare.

Musik 
Originalmusiken komponerades av David Ricci och Damn!. I övrigt används följande låtar:
 "On a Train", musik Petter Lindhagen
 "Your Song", musik: Elton John, text: Bernie Taupin
 "Sextemplet", musik: David Ricci
 "Stellas Waltz", musik: Petter Lindhagen	
 "Hässäkkä", musik: Hannu Kella	
 "Get Dirty in the Club", musik: Jens Lindgren, Erik Hjärpe	
 "Lady Marmalade", text och musik: Bob Crewe, Kenny Nolan	
 "Fantasistycke", musik: Carl Nielsen	
 "Never Gonna Say I'm Sorry, text och musik: Jonas Berggren, framförd av Ace of Base

Mottagande 
Sextemplet har medelbetyget 3,1/5 på Kritiker.se, baserat på sex recensioner. Till de mer positiva hörde Aftonbladet (4/5), Sveriges Radio P4 (4/5) och  Sydsvenskan (3/5). Till de mer negativa hörde Filmeye (2/5), Nöjesguiden och Svenska Dagbladet (2/6).

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 2015
Svenskspråkiga filmer
Norrköping på film
Filmer från Sveriges Television
Filmer i regi av Johan Palmgren
Friedrich Stampfer

Friedrich Stampfer, född 8 september 1874 i Brünn, död 1 december 1957 i Kronberg, var en tysk tidningsman och socialdemokratisk politiker. 

Stampfer studerade statsvetenskap i Wien och Leipzig, var 1900–1902 medarbetare i Leipziger Volkszeitung och utgav från 1902 i Berlin en politisk korrespondensserie till de socialdemokratiska tidningarna. Därjämte var han huvudredaktör för det socialdemokratiska partiorganet Vorwärts 1916–1919, 1920–1933 och efter det nazistiska maktövertagandet i exil. Han var också ledamot av Weimarrepublikens riksdag 1920–1933. 

Stampfer skrev Von Versailles – zum Frieden! (1920; franska och engelska upplagor samma år).

Källor

Noter

Tyska redaktörer
Tyska socialdemokrater
Tyska politiker under 1900-talet
Födda 1874
Avlidna 1957
Män
Ugglan
Personer från Brno
Bengt Böckman

Bengt Ingvar Böckman, född 29 november 1936 i Lund, död 10 februari 2014 i Dalby församling i Lunds kommun, var en svensk bildkonstnär.

Biografi
Bengt Böckman debuterade 1960 med en utställning på Modern konst i Stockholm. 1964 började han studera vid Grafikskolan Forum i Malmö och 1965 debuterade han som grafiker med utställningen Klot i Malmö.

På 1960-talet fick han stort genomslag med surrealistiska motiv. Han uppmärksammades även internationellt. Bengt Böckman har haft utställningar på Galerie Brusberg i Hannover och Fischer Fine Art i London. Han är representerad på Moderna museet, Örebro läns museum, Örebro läns landsting, Malmö konstmuseum, Nasjonalgalleriet i Oslo och Ateneum i Helsingfors.

Han målade även i äggoljetempera. Mot slutet av 1960-talet engagerade han sig mot Vietnamkriget, vilket gjorde avtryck i hans konst. På 1970-talet arbetade han mycket med färglitografier, som ofta kretsade kring kampen mellan naturen och den mänskliga civilisationen. Hösten 2008 hade han en stor retrospektiv utställning, Synvillor och tidsbilder, på Edsvik konsthall i Sollentuna, vilken även visades på Kulturen i Lund året därpå. Hans sista utställning ägde rum på Galleri Hedenius i Stockholm 2014.

Han var gift med författaren Heddi Böckman.

Referenser

Noter

Källor
 Bengt Tornvall: Bengt Böckman, Svenska Dagbladet 9/3 2014
 Jan Torsten Ahlstrand: Bengt Böckman Till minne, Dagens Nyheter 11/4 2014

Vidare läsning
 Jan Thorsten Ahlstrand: Bengt Böckman - synvillor och tidsbilder, Stockholm 2009

Konstnärer från Lund
Födda 1936
Svenska målare under 1900-talet
Män
Avlidna 2014
Svenska grafiker under 1900-talet
Lenny Bruce (film)

Lenny Bruce (originaltitel: Lenny) är en amerikansk biografisk film från 1974 i regi av Bob Fosse. Huvudrollen, som den kontroversielle Lenny Bruce, spelas av Dustin Hoffman.

Medverkande i urval

Externa länkar 
 

Filmer 1974
Amerikanska biografifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från United Artists
Svartvita filmer
Biografiska filmer om underhållare