kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rocket Science

Rocket Science är en amerikansk dramakomedifilm från 2007, regisserad och skriven av Jeffrey Blitz. Rollerna spelas av Reece Thompson, Anna Kendrick, Nicholas D'Agosto, Vincent Piazza och Aaron Yoo. Handlingen kretsar kring den femtonåriga Hal Hefner som stammar. Han blir förälskad i tjejen Ginny Ryerson som har retoriken som sin främsta förmåga. För att försöka vinna hennes hjärta går han med i skolans debattlag. 

Rocket Science visades först vid Sundance Film Festival och hade sedan biopremiär i augusti 2007. Filmen fick positiva recensioner och erhöll ett pris under Sundance.

Rollista (i urval) 
 Reece Thompson – Hal Hefner
 Anna Kendrick – Ginny Ryerson
 Nicholas D'Agosto – Ben Wekselbaum
 Vincent Piazza – Earl Hefner
 Aaron Yoo – Heston
 Josh Kay – Lewis Garrles
 Denis O'Hare – Doyle Hefner
 Maury Ginsberg – Mr. Lewinsky
 Jonah Hill – Junior Philosopher

Produktion 

Efter framgången med dokumentären Spellbound (2002), blev Jeffrey Blitz övertalad av HBO Films-producenten Maud Nadler att skriva ett filmmanus om sina egna erfarenheter av stamning.

Den 18 juli 2005 påbörjades inspelningen i Baltimore, Maryland. Filmningen pågick under 30 dagar. De sista scenerna spelades in i Jersey Shore. Filmen hade först premiär den 19 januari 2007 vid Sundance Film Festival. Den hade sedan biopremiär den 10 augusti 2007 i USA.

Mottagande 
Rocket Science fick positiva recensioner från flera filmkritiker.

Rotten Tomatoes rapporterade att 84 procent, baserat på 112 recensioner, hade gett filmen en positiv recension och satt ett genomsnittsbetyg på 7 av 10. På Metacritic nådde filmen genomsnittsbetyget 73 av 100, baserat på 28 recensioner. Roger Ebert gav betyget 3,5 av 4 och hyllade Reece Thompson och Anna Kendricks insats.

Nomineringar och utmärkelser 
Rocket Science var nominerad till tre Independent Spirit Awards, bland annat för Bästa kvinnliga biroll, men vann inte någon. På Sundance utdelades ett pris till Blitz.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 2007
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
New Jersey på film
Stamning
John Marriott

John Marriott kan syfta på bland andra:

* John Marriott (1780–1825), engelsk präst och psalmförfattare
 John Marriott (1859–1945), brittisk politiker och historiker
 John Marriott (1893–1977), amerikansk skådespelare
 John Marriott (1922–2001), brittisk filatelist
S/S Ljusterö (1908)

S/S Ljusterö var en av Ångbåts AB Ljusterös fartyg som 1908-1930 trafikerade Stockholm - Linanäs - Marum, och 1930-1946  Stockholm - Blidös östra sida - Svartlöga. 1946-1947 Stockholm - Möja. Ljusterö skrotades i Hamburg 1955.

1908 S/S Ljusterö levererades av Bergsunds Mekaniska Verkstad som Ljusterö till Ångbåts AB Ljusterö  mot en byggkostnad av 103.300 kr.
1911 grundstötning söder om Öran vid Linanäs
13 januari 1914 såld till Nya Ångfartygs AB

1914 grundstötning vid Edö
1930 flyttad till Stockholm - Blidös östra sida - Svartlöga
1946-1947 Stockholm - Möja

Efter 1947 insattes Ljusterö som extrabåt där det uppstod behov. 
1950 grundstötte hon vid Mankobbarna i Rödkobbsfjärden och blev liggande på sida på grund tills hon bärjades.
1951 såldes Ljusterö till skrothandlade Sten A. Olsson som logementsfartyg/skrot. Olsson sålde fartyget vidare till AB Väring och Ljusterö höggs upp i Hamburg.

Källor
Ljusterö - skargardsbatar.se

Referenser

Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1908
Fartyg byggda i Stockholm
John Marriott (historiker)

Sir John Arthur Ransome Marriott, född den 17 augusti 1859, död den 6 juni 1945, var en engelsk historiker. 

Marriott, som 1884–1920 var lärare vid Worcester College i Oxford, tog verksam del i den engelska rörelsen för universitetsutvidgning och var 1895–1920 sekreterare i Oxforduniversitetets delegation för detta ändamål. Han var 1919–23 direktör för Great Northern Railway, var 1917–22 och ånyo 1923–29 konservativ ledamot av underhuset. Han erhöll knightvärdighet 1924.

Bland hans många historiska skrifter märks George Canning and his times (1903), England since Waterloo (1913), The eastern question: a study in european diplomacy (1917), English history in Shakespeare (1918), England under the Tudors (1922) och avdelningen Our own times i samlingsverket "These eventful years" (1924). Marriott skrev bland annat Second chambers (1910), Syndicalism: economic and political (1921) och Economics and ethics (1923).

Källor 

 

Engelska historiker
Engelska professorer
Brittiska professorer i historia
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Brittiska parlamentsledamöter
Konservativa politiker
Historiker under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Brittiska politiker under 1900-talet
Födda 1859
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Alumner från New College, Oxford
Makonde (distrikt)

Makonde är ett distrikt i provinsen Mashonaland West i Zimbabwe. Provinsens huvudstad Chinhoyi ligger i distriktet. Det finns två universitet i staden. Näringslivet är främst odling av bomull, majs och tobak samt boskapsuppfödning för köttproduktion och mjölk. Det finns också koppargruvor.

Referenser 

Zimbabwes geografi
Allt

Allt var en svensk veckotidning, utgiven av Åhlén & Åkerlund åren 1941–1956.

Tidningen "Allt" skapades under beredskapstiden på initiativ av dess förste chefredaktör Carl-Adam Nycop som en allvarligare systertidning till Åhlén & Åkerlunds Se. Med inspiration från bland annat den amerikanska tidningen Time föreslog Nycop namnet "Rapport" med inriktning på seriösa reportage. Förlagsägaren Albert Bonnier Jr ansåg dock det som alltför tungsint och gav tidningen en något "bredare" form med namnet "Allt" och med seriösa reportage och artiklar blandat med färgglada bilder och kändisartiklar. Första numret utkom i oktober 1941 i A4-format på enklare papper (ca 30–40 sidor). Tidningen blev dock inte någon försäljningsframgång förrän man 1943–1956 övergick till det nyare pockettidningsformatet med dubbelt så många sidor. Redan 1943 gick man med en upplaga på omkring 117 000 exemplar om tidningen Se. Dock började förlaget samma år ge ut den än mer framgångsrika Det bästa, en svensk version av den populära amerikanska Reader's Digest, och vid mitten av 1950-talet blev konkurrensen från nya tidningar i en ny tid för stor.

Gustaf von Platen började på tidningen som kulturredaktör och fick en tid ta över som tillförordnad chefredaktör, då Nycop inkallades till militärtjänstgöring under senare delen av beredskapstiden.

Referenser

Noter

Litteraturkällor

Bonnierkoncernen
Nedlagda svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1941
Tidskrifter nedlagda 1956
Orsa Rovdjurspark

Orsa Rovdjurspark hette förut Orsa Björnpark och var en djurpark som tillsammans med bland annat Orsa Grönklitt är en del av Grönklittsgruppen AB. Med sina 325 000 kvm var rovdjursparken störst av sitt slag i Europa fram tills den stängde i november 2022. Parken hade en inriktning med stora rovdjur från norra halvklotet och flera av dem är utrotningshotade. I djurparken fanns hägn för brunbjörn, kodiakbjörn, berguv, varg, lodjur, järv, isbjörn, sibirisk tiger, persisk leopard och snöleopard.

Polar World, världens största isbjörnsanläggning, invigdes i maj 2009 och där fanns bland annat Sveriges enda isbjörnar. 

I juni 2010 invigdes ett leopardhägn för fyra persiska leoparder. Runt hägnet finns också vilda, ej inhägnade djur, och till och med björniden, i den vidsträckta Orsa Finnmark. 

En björnattack skedde den 4 augusti 2017 på en djurskötare i parken, vilket ledde till att djurskötaren skadades mycket svårt och avled samma dag.

Den 11 januari 2022 meddelade Grönklittgruppen att man kommer att lägga ner parken efter denna säsong.

Referenser

Externa länkar 
Orsa Rovdjursparks webbplats

Djurparker i Sverige
Byggnader och anläggningar i Orsa kommun
Darby

Darby kan syfta på:

Personer

Efternamn
 Abraham Darby (1678–1717), engelsk mässingsgjutare och järnarbetsmästare
 Abraham Darby II (1711–1763), engelsk utvecklare av järnarbetesmetoder, som till den föregående
 Abraham Darby III (1750–1789), engelsk järnarbetesmästare, en av männen bakom bron Iron Bridge, son till den föregående och mest känd av järnarbetesfamiljen Darby
 John Nelson Darby (1800–1882), irländsk-engelsk predikant, ledare inom Plymothbröderna
 Harry Darby (1895–1987), amerikansk industriman och senator
 Rhys Darby (född 1974), nyzeeländsk ståuppkomiker och skådespelare
 Stephen Darby (född 1988), engelsk fotbollsspelare

Geografi

Antarktis 

 Mount Darby,

USA 

 Darby, Pennsylvania, Delaware County, 
 Darby, Montana, Ravalli County, 

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Bernardo Rezende

Bernardo Rocha de Rezende, känd som Bernardinho, född 25 september 1959 i Rio de Janeiro i Brasilien, är en brasiliansk före detta volleybollspelare som vann en silvermedalj vid olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles.

Källor

Födda 1959
Män
Levande personer
Idrottare från Rio de Janeiro
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Brasilien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Brasilien
Olympiska silvermedaljörer 1984
Brasilianska olympiska silvermedaljörer
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1984
Brasilianska volleybollspelare
Volleybollspelare i CR Vasco da Gama
Volleybollspelare i CR Flamengo
Volleybollspelare i ADC Bradesco Atlântica
Volleybollspelare i Fluminense FC
Europeiska djurparksföreningen

Europeiska djurparksföreningen eller EAZA (efter det engelska namnet European Association of Zoos and Aquaria) är en förening i Europa som sedan 1992 samordnar olika frågor som rör de 340 djurparker från 41 länder vilka är medlemmar i organisationen. EAZA samordnar också avelssamarbetet av utrotningshotade djurarter via EEP.

EAZA grundades 1988 av de första 18 djurparkerna från 8 länder, som European Community Association of Zoos and Aquaria (ECAZA). På ett möte 1992 i Stuttgart byttes namnet ut mot EAZA. 

EAZA hade 2014 medlemmar från Belgien, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Israel, Kazakstan, Kroatien, Kuwait, Lettland, Litauen, Nederländerna, Norge, Polen, Portugal, Ryssland, Schweiz, Slovakien, Slovenien, Storbritannien, Tjeckien, Turkiet, Tyskland, Ukraina, Ungern, Spanien, Sverige och Österrike.

Genom åren har olika kommittéer tillkommit: Veterinary Committee (1989), Membership and Ethics Committee, Legislation Committee, Aquarium Committee (alla 1992), Technical Assistance and Animal Welfare Committee (1993), Education Committee, Research Committee (båda 1995), Conservation Committee (1998) och Marketing Committee (2000).

EAZA är rådgivande expert till Europarådet. EAZA får inte någon form av ekonomiskt understöd från EU.

Referenser och fotnoter

Naturskyddsorganisationer
Organisationer bildade 1992
Föreningar
Feldkirchs stift

Feldkirchs stift är det stift inom Romersk-katolska kyrkan i Österrike som geografiskt motsvarar Österrikes västligaste förbundsland Vorarlberg. Stiftet ingår i Salzburgs kyrkoprovins och har säte i Feldkirch. Domkyrka är Dompfarrkirche Sankt Nikolaus (Feldkirchs domkyrka/Sankt Nikolaus domkyrka). Stiftets 125 församlingar är indelade i nio dekanat. 2013 hade stiftet 139 stiftspräster, 61 ordenspräster och 23 permanenta diakoner. 

Klostret Wettingen-Mehrerau ligger inom Feldkirchs stifts geografiska gränser, men lyder inte under stiftet utan utgör en egen förvaltning.

Historia 
Vorarlberg var ursprungligen uppdelat på tre olika stift. De sydligare delarna tillhörde Churs stift, som idag är helt och hållet schweiziskt, de norra delarna tillhörde Konstanz stift/Konstanz biskopsdöme och de nordostliga Augsburgs stift i Bayern. Kejsaren Josef II (1741-1790) försökte förgäves påverka de utländska stiften. I Vorarlberg byggde man därför upp ett apostoliskt vikariat, med säte i Feldkirch. Efter första världskriget tillföll Brixen Italien, och därmed återstod det apostoliska vikariatet Innsbruck-Feldkirch som från 1925 lydde direkt under den Heliga stolen. 6 augusti 1964 upphöjdes det apostoliska vikariatet till Innsbrucks stift, som då även innehöll Vorarlberg. I december 1968 knoppade påve Paulus VI av Feldkirchs stift.

Biskopar 

Bland de apostoliska vikarierna och generalvikarierna finns 
 Bernhard Galura, generalvikarie i Feldkirch 1118-1829, sedan furstbiskop av Brixen
 Johann Nepomuk von Tschiderer, apostolisk vikarie i Feldkirch 1832-1834. Sedermera furstbiskop av Trento

Biskopar av Feldkirch 
 Bruno Wechner, 1968-1989
 Klaus Küng, 1989-2004
 Elmar Fischer, 2005-2011
 Benno Elbs, administrerade stiftet från 2011, biskop från 2013-

Källor

Externa länkar 

 Stiftets webbplats 

Romersk-katolska stift i Österrike
Vorarlberg
Gais 2015

GAIS spelade säsongen 2015 i svenska Superettan. Laget slutade på 11:e plats med 35 poäng.

Organisation

Ledning 
 Ordförande: Tomas Andersson
 Sportchef: Jonas Lundén
 Tränare: Per-Ola Ljung t.o.m. 9 oktober 2015
 Jesper Ljung fr.o.m. 9 oktober 2015
 Benjamin Westman fr.o.m. 9 oktober 2015

Matchställ

Spelartrupp 

° Spelaren lämnade klubben under sommaruppehållet.
* Spelaren anslöt till klubben under sommaruppehållet.

Övergångar

Referenser

2015
Fotboll i Sverige 2015
Fotbollssäsongen 2015 efter lag
Giustina Bartolini-Baldelli

Giustina Bartolini-Baldelli, född Percoli-Suárez 27 november 1811 i Florens, död där 30 januari 1903, var en italiensk markisinna, gift med prins Jérôme Bonaparte.

Hon var dotter till Bernard Percoli och gifte sig för första gången med markis Luigi Bartolini-Baldelli. 

Hon gifte sig 1840 i Florens med prins Jérôme Bonaparte, och en andra gång i en hemlig borgerlig vigsel 19 februari 1853. Hennes giftermål med Jérôme Bonaparte hade skett för att hon med hjälp av sin förmögenhet skulle kunna betala hans skulder och upprätthålla hans luxuösa levnadsstandard. Han vägrade att erkänna henne officiellt och krävde att äktenskapet skulle betraktas som morganatiskt, och att hon inte skulle få del av hans status utan fortsätta kallas markisinna. 

Hon beskrivs som en älskvärd, generös skönhet, men också som indolent och viljelös. 1847 följde hon med maken till Frankrike och bosatte sig med honom och sin styvson i Paris under hans systerson Napoleon III:s presidentskap. Hon försökte förgäves få maken att erkänna deras äktenskap och låta henne dela hans status. Hon hatades av sin styvson, som anklagade henne för äktenskapsbrott med hennes makes utomäktenskaplige son Jérôme David. 

När Napoleon III utropades till kejsare 1853 anklagade maken henne öppet för otrohet med hänvisning till sin sons anklagelse, vilket gav upphov till en skandalös process. Jérôme förvisade henne från Frankrike, men han återbetalade hennes förmögenhet, och hon återvände till Florens. Vid makens död 1860 mottog hon en fransk änkepension.

Referenser
 Leonardo Ginori Lisci: The Florentine palazzi: their history and art, Volym 2. Giunti Barbera, 1985
 Philip Walsingham Sergeant: The burlesque Napoleon: being the story of the life and the kingship of Jerome Napoleon Bonaparte, youngest brother of Napoleon the Great (1905)

Noter

Morganatiska gemåler
Italiensk adel
Markisinnor
Huset Bonaparte
Födda 1811
Avlidna 1903
Kvinnor
Manele

Manele  är en musikstil.
 
Manele är en musikstil med bas i rumänsk och romsk folkmusik med turkiska, grekiska, arabiska, bulgariska och serbiska element, vanligen med hjälp moderna (elektroniska) instrument och beats.
 
Liknande musikstilar finns i andra områden på Balkan, som Bulgarien, Serbien, Montenegro, Albanien, Bosnien, Grekland och Turkiet. I synnerhet den bulgariska musikstilen Chalga, grekisk Skiladiko och Serbisk turbo-folk hämtar influenser sinsemellan, och artisterna kopierar många gånger framgångsrika låtar och gör egna språkversioner av dem.

Kända låtar och artister 
Framstående artister är bland annat:

 Bogdan Artistu -  "Kana Jambe",
 Nicolae Guta - "La la le",
 Adrian Copilul Minune - "Diskoteka boom",
 Sorinel Pustiu - "Cu cartile pe fata",
 Florin Salam - "Saint Tropez", "Viata mea e si buna si rea".

Externa länkar 
 Interview with ethnomusicologist Speranţa Rădulescu

Balkan
Popmusik efter genre
Anne d'Essling

Anne d'Essling, född Debelle 1802, död 1887, var en fransk prinsessa och hovfunktionär. Hon var grande-maîtresse hos kejsarinnan Eugénie av Frankrike från 1853 till 1870.

Biografi
Hon var dotter till general Jean François Joseph Debelle och Marguerite Justine Deschaux samt gifte sig 1823 med marskalk François Victor Masséna, prins d'Essling och hertig de Rivoli. 

När Eugenies hov skapades efter hennes giftermål 1853 bestod dess hovdamer av en överhovmästarinna, en dame d'honneur av första rangen, och därutöver sex övriga dames d'honneur, eller dame du palais, som vanligen turades om att tjänstgöra en vecka i taget förutom vid särskilda tillfällen; antalet dames du palais utökades senare till tolv. De första hovdamerna valdes ut bland Eugenies egen umgängeskrets i societen från tiden före giftermålet. 

Som grande maîtresse de la maison var hon den högst rankade bland alla kvinnliga hovfunktionärer. Tillsammans med dame d'honneur Pauline de Bassano närvarade hon vid alla officiella statliga högtider vid kejsarinnans sida och var som sådan en igenkänd offentlig person. Formellt tillhörde det hennes uppgifter att övervaka de övriga hovdamerna och reglera deras schema, och det var också hennes uppgift att ta emot ansökningar för alla som önskade göra hovcour hos kejsarinnan, även om hon i praktiken ofta ska ha överlåtit sina uppgifter på sin underordnade, de Bassano. 

Hon har beskrivits som "en mager liten kvinna med fragilt vackert utseende och ett konstant falskt leende". Hon ska ha varit stolt och förfinad och upplevts som stel och formell, även om hon också sågs som vänlig och intelligent bland de som kände henne personligen. Hon behöll sin position under hela andra kejsardömet. Efter monarkins fall 1870 ska hon ha dragit sig tillbaka från societeten.    

Anne d'Essling tillhör de hovdamer som porträtterats tillsammans med Eugénie i den berömda tavlan av Franz Xaver Winterhalter, Eugénie av Frankrike med sina hovdamer, från 1855.

Källor
 Seward, Desmond: Eugénie. An empress and her empire.  (2004)
 Allison Unruh: Aspiring to la Vie Galante: Reincarnations of Rococo in Second Empire France
 Philip Walsingham Sergeant: The last empress of the French (1907)
 Carette Madame: Recollections of the court of the Tuileries (1890)
 Anna L. Bicknell: Life in the Tuileries under the Second Empire

Franska hovdamer
Franska prinsessor
Födda 1802
Avlidna 1887
Kvinnor
Joséphine-Rosalie de Walckiers

Joséphine-Rosalie Pauline de Walckiers, född den 31 mars 1765 i Bryssel, död den 27 oktober 1836 i Paris, var en bankir och kompositör. 

Hon tillhörde en adlig bankirfamilj i Bryssel och var dotter till vicomte Adrien-Ange de Walciers de Tronchiennes och Dieudonne de Nettine samt dotterdotter till Barbe Stoupy de Nettine, som drivit en framgångsrik bankverksamhet i Österrikiska Nederländerna. Hennes bror Edouard de Walckiers blev finansråd 1784. Hon beskrivs som en excentriker och flyttade till Paris någon gång mellan 1803 och 1815.

de Walckiers var kompositör och skrev en opera och ett antal sånger som publicerades och framfördes från 1784 och framåt.  

 Verk 
 Quand laissant la cité voisine (1784)
 Zéphire et Flore, opera (1784)
 Pourquoi sous l'habit de froteur (1788)
 Pour l'objet qui nous réunit (1788)
 Dans ces lieux vraiment enchanteurs (1788) 
 Le plus tendre penchant  (1788)
 À la plus tendre mère (1788)
 Six romances avec accompagnement de forte piano dediées à ma sœur (1789)
 Six romances avec accompagnement de forte piano (1791)

Källor 

Belgiska klassiska kompositörer
Personer i Österrikiska Nederländerna
Musiker under 1700-talet
Födda 1765
Avlidna 1836
Kvinnor
Musiker från Bryssel
Mario Majoni

Mario Majoni, född 27 maj 1910 i Genua, död 16 augusti 1985 i Genua, var en italiensk vattenpolospelare och -tränare. Han representerade Italien i OS vid olympiska sommarspelen 1948 i London. Han var chefstränare för Italiens herrlandslag i vattenpolo 1950–1956 och 1964–1972.

I OS-turneringen 1948 tog Italien guld och Majoni spelade fyra matcher. Han deltog också i EM-turneringen i Monte Carlo 1947 som Italien vann. Efter spelarkarriären tränade Majoni landslaget i två omgångar. Under Majonis första period som tränare tog Italien brons i OS-turneringen 1952 och i EM-turneringen 1954.

Referenser

Italienska vattenpolotränare
Italienska vattenpolospelare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1948
Europamästare i vattenpolo
Italienska idrottare under 1900-talet
Personer från Genua
Födda 1910
Avlidna 1985
Män
Handball-Bundesliga 2011/2012

Handball-Bundesliga 2011/2012 är den historiskt 35:e säsongen i Tysklands högsta division i handboll för herrar. Säsongen spelades mellan den 3 september 2011 och den 2 juni 2012, med HSV Hamburg som regerande mästare.

Tabell 
Not: Lag 1 tyska mästare och kvalificerade för Champions League, lag 2-3 kvalificerade för Champions League, lag 4 kvalar till Champions League, lag 5-6 kvalificerade för EHF-cupen, lag 16-18 ned till 2. Handball-Bundesliga.

2011 i Tyskland
2012 i Tyskland
Handball-Bundesliga 2011/2012
Handbollssäsongen 2011/2012
Barbe de Nettine

Barbe Louise de Nettine, född Stoupy 1706, död 1775, var en inflytelserik bankir i Österrikiska Nederländerna. 

Barbe Stoupy var ursprungligen från Arras. Hon gifte sig med bankiren Matthias Nettine, som 1744 formellt gjorde henne till medarbetare i sin bank. Vid sin makes död 1749 tog hon ensam över bank Nettine. Hon var mycket framgångsrik, tog så småningom över Aldegonde Jeanne Paulis roll och försörjde regeringen i området med lån och metall till mynttillverkning. Genom sin position kontrollerade hon inkomst och utkomst för både generalguvernören och premiärministern, Carl von Cobenzl, som var ministre plénipotentiaire 1753-1770. von Cobenzl hade en stående inbjudan till middag och konsulterade henne i alla finansiella regeringsärenden, vilket gav henne inflytande över politiken. Bland annat motsatte hon sig framgångsrikt inrättandet av en nationell bank i Bryssel. Hon adlades 1758, fick titeln vicomtesse de Nettine och kunde med von Cobenzls hjälp gifta in sina barn inom adeln: hon blev bland annat mormor till Joséphine-Rosalie de Walckiers.

Källor 
 Catharina Lis, Hugo Soly: Worthy Efforts: Attitudes to Work and Workers in Pre-Industrial Europe
 Hervé Hasquin: Joseph II, catholique anticlérical et réformateur impatient, 1741-1790

Personer i Österrikiska Nederländerna
Födda 1706
Avlidna 1775
Kvinnor
Personer inom näringslivet under 1700-talet
Maurice Evans

Maurice Evans, född 3 juni 1901 i Dorchester, Dorset, död 12 mars 1989 i Rottingdean, East Sussex, var en brittisk skådespelare, känd för sina tolkningar av karaktärer skapade av William Shakespeare. Han är troligen mest känd för rollerna som Dr. Zaius i Apornas planet och som Samantha Stephens far Maurice i Bewitched.

Evans avled i en hjärtsvikt till följd av en bronkial infektion vid 87 års ålder.

Filmografi i urval

Externa länkar 

 Maurice Evans på Internet Broadway Database
 Maurice Evans på Internet Movie Database

Födda 1901
Avlidna 1989
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Sophie Rude

Sophie Rude, född Frémiet den 16 juni 1797 i Dijon, död den 4 december 1867 i Paris, var en fransk målare. 

Sophie Rudes far, Louis Frémiet, var intendent vid museet i Dijon. Hon undervisades av en elev till David. Hennes far var bonapartist, och efter den bourbonska restaurationen 1815 bosatte sig familjen i Bryssel av politiska skäl. Hon gifte sig där med skulptören François Rude. I Belgien var Sophie Rude en framgångsrik konstnär med många beställningar och utställningar. Hennes verk från denna tid var främst klassicistiska och mytologiska. Paret bosatte sig 1826 i Paris. Efter flytten till Paris blev hennes konst främst historisk.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Franska historiemålare
Franska målare under 1800-talet
Personer från Dijon
Födda 1797
Avlidna 1867
Kvinnor