kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sophia Magdalena Krag-Juel Vind

Sophia Magdalena Krag-Juel Vind, född 1734, död 1810, var en dansk baronessa, godsägare och salongsvärd. Hon är känd för det inflytande hon utövade över samtida politik och var under 1780- och 90-talen ledare för  danske parti av adliga godsägare som låg i opposition med det då styrande tyske parti och dess landreformer.

Referenser 

 Dansk Kvindebiografisk Leksikon. kvinfo.dk

Salongsvärdar
Dansk adel
Personer i Danmark under 1700-talet
Födda 1734
Avlidna 1810
Kvinnor
Christine Sophie Holstein

Christine Sophie Holstein, född 1672 i Haderslev, död 1757, var en dansk grevinna och salongsvärd. Hon var syster till Anna Sophie Reventlow och är känd för det inflytande hon utövade över samtida politik under dennas tid som drottning, något som gav henne namnet “madame la grande chancellière” (Fru Kansler).

Referenser
 Dansk Kvindebiografisk Leksikon. kvinfo.dk

Salongsvärdar
Danska grevinnor
Personer i Danmark under 1700-talet
Personer från Haderslev
Födda 1672
Avlidna 1757
Kvinnor
Magnus Creutz

Magnus Creutz, född 14 juli 1909 i Kneippbaden, Borgs villastads municipalsamhälle i Östergötlands län, död 2 november 1989 i Stockholm, var en svensk friherre, målare och grafiker.

Biografi
Magnus Creutz studerade konst för Gösta von Hennigs och Isaac Grünewald vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm åren 1930–1935, samt i Frankrike, Italien, Jugoslavien och Norge. Creutz var lärare på Konstfackskolan 1950–1969. Han var intendent i Sveriges allmänna konstförening, S.A.K., åren 1958–1976.

Magnus Creutz målade landskap, figursaker och hamnmotiv och han verkade även som grafiker. Som illustratör illustrerade han bland annat Johannes Buchholtz Under det gyllene trädet 1947.  

Creutz är representerad vid bland annat Ateneum, Nationalmuseum, Moderna museet, Sörmlands museum, Borås museum, Östergötlands museum i Linköping, Jämtlands länsmuseum i Östersund och Norrköpings Konstmuseum, samt Tessininstitutet i Paris.

Tessininstitutets konstsamling förvaltas av Nationalmuseum och den kan beses på Svenska Institutet i Paris. Svenska kulturhuset är en filial till Svenska institutet, inrymt i Hôtel de Marle, vid 11, rue Payenne, i Le Marais i centrala Paris.

Familj 
Magnus Creutz var son till Carl-Gustaf Creutz och Gertrud Matilda Schröder. Fadern var gymnastikföreståndare vid Loka brunn 1903–1907, vid Kneippbaden 1908–1909, vid Medevi brunn 1911–1912, vid Varbergs havsbad 1913–1914 och vid Saltsjöbadens badanstalt från 1915. Praktiserande sjukgymnast i Stockholm. Systern Eva Creutz föddes 4 juni 1913 i Filipstad. 

Han var från 1938 till sin död gift med Vera Elizabeth Olivecrona, född Reuterswärd den 29 augusti 1910 och död 24 maj 1998, dotter till major Thorsten Reuterswärd och hans första hustru Elsa, född Hogner. Makarna Creutz är gravsatta i minneslunden på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
 Magnus Creutz i Konstnärslexikonett Amanda. 
 Svenska konstnärer. Biografisk handbok, sidan 91. (1980).
 Creutz nr 48, Friherrliga ätten Creutz nr 48, Ätten har utgrenat sig i grevliga ätten Creutz. En medlem av ätten (tab 22), som upphöjdes i grevligt stånd, tog såsom sådan icke introduktion.
Dödsannons och minnesord i Svenska Dagbladet, 9 november 1989, sid. 16 (sid. 12 digitalt)

Noter

Svenska friherrar
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Ateneum
Konstnärer från Norrköping
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1909
Avlidna 1989
Män
10558 Karlstad

10558 Karlstad är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes  den 15 september 1993 av den belgiske astronomen Eric Walter Elst. Den fick den preliminära beteckningen 1993 RB7 och  namngavs senare efter den svenska staden Karlstad.

Karlstads senaste periheliepassage skedde den 21 januari 2022.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1993
10558 Karlstad
Fynbossångare

Fynbossångare (Cryptillas victorini) är en fågel i familjen afrikanska sångare inom ordningen tättingar. Den är endemisk för Sydafrika.

Utseende och läten 
Fynbossångaren är en 15-17 cm, kortvingad fågel med lång, kilformad stjärt, ljusa ögon samt rätt liten och tunn näbb. Den är relativt färgglad, med kanelorange undersida och blågrått ansikte. Ungfågeln är blekare under och något mer rostfärgad ovan. Sången beskrivs i engelsk litteratur som ett klart och upprepat "weet-weet-weeeo" och "whit-itty-weeo whit-itty-weeo".

Utbredning och systematik 
Fynbossångaren återfinns enbart i sydvästra Sydafrika, i Västra Kapprovinsen och södra Östra Kapprovinsen. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Fynbossångaren placerades tidigare i den stora familjen sångare (Sylviidae), i släktet Bradypterus tillsammans med ett antal andra afrikanska arter. Sylviidae har dock delats upp i ett antal mindre familjer, där Bradypterus numera förs till gräsfåglarna (Locustellidae). DNA-studier visar dock att fynbossångaren inte alls är nära släkt med övriga arter i släktet. Istället står den nära ett antal udda afrikanska sångare samt krombekar (Sylvietta) och långnäbbar (Macrosphenus). Dessa har lyfts ut till den nybildade familjen afrikanska sångare (Macrosphenidae). Fynbossångarens närmaste släktingar tros vara krombekarna i Sylvietta.

Levnadssätt 
Fynbossångaren hittas i fuktiga, bergsbelägna fynbos, framför allt i täta snår invid vattendrag och i raviner. Den födosöker efter insekter på marken bland gräs och buskar. Fågeln lägger ägg mellan september och november.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga namn hedrar svenske Johan Fredrick Victorin (1831-1855), samlare i Sydafrika. Fram tills nyligen kallades den även victorinsångare på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska sångare (fåglar)
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Sydafrika
Ingman

Ingman är ett efternamn, som förekommer i Finland och Sverige. I Danmark skrivs det motsvarande efternamnet Ingmann. Offentlig statistik tillgänglig mars 2015 ger följande antal bärare i de nordiska länderna:
 Ingman: Sverige 501, Finland 562
 Ingmann: Danmark 14
Där uppgift saknas, är antalet bärare noll eller under en spärrgräns (2 4 personer). Detta gäller också för Norge.

Personer med efternamnet Ingman eller Ingmann
 Anders Wilhelm Ingman (1819–1877), finländsk teolog
 Carl Johan Ingman (1747–1813), svensk författare och politisk äventyrare
 Cecilia Ingman (född 1976), journalist, programledare och sportkommentator
 Erik Alexander Ingman (1810–1858), finländsk läkare, fennoman och översättare
 Eva Ingman (1853–1914), finländsk konstnär
 Grethe Ingmann (1938–1990), dansk sångerska
 Jan Ingman (född 1961), svensk ishockeyspelare
 Jørgen Ingmann (född 1925), dansk musiker
 Lauri Ingman (1868–1934), finländsk teolog och politiker
 Oscar Ingman (1861–1931), estlandssvensk ledare

Se även
 Ingman Foods, finländskt tidigare livsmedelsföretag
 Grethe & Jørgen Ingmann, dansk sånggrupp, vann Eurovision Song Contest 1963 med låten Dansevise
 Regeringen Ingman I, Finlands regering  1918–1919
 Regeringen Ingman II,, Finlands regering 1924–1925

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Khaled Al-Muwallid

Khalid Al-Muwallid   (), född 23 november 1971 i Jeddah, är en saudisk före detta fotbollsspelare. Under sin karriär spelade han i dom inhemska klubbarna Al-Ahli och Al-Ittihad. För Saudiarabiens landslag gjorde han 114 landskamper, och deltog i både VM 1994 samt VM 1998.

Referenser

Externa länkar
Khaled Al-Muwallid på National-Football-Teams.com
Khaled Al-Muwallid på transfermarkt.co.uk

Saudiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Al-Ittihad (Saudiarabien)
Spelare i King Fahd Cup 1992
Spelare i King Fahd Cup 1995
Spelare i Fifa Confederations Cup 1997
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 1992
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 1996
Saudiska idrottare under 1900-talet
Saudiska idrottare under 2000-talet
Personer från Jeddah
Födda 1971
Levande personer
Män
Karin Ahlin

Karin Ahlin, född 10 februari 1980 i Ängelholm, är en svensk författare, illustratör, filmmakare och föreläsare. Karin Ahlins bokdebut, Inte vara rädd!, berör frågor som barns rädslor och möttes av positiva recensioner från press.

Karin Ahlin utbildade sig på Konstfack i Stockholm 2005-2010 och har sedan sin examen fortsatt som lärare på skolan. Under 2013 blev hon föreläsare och coach på Svensk Form inom projektet Deadline, ett projekt som besöker skolklasser runt landet och syftar till att öka mångfalden av sökande till konst- och designutbildningar. Under åren 2014-2016 satt hon med i styrelsen för Stiftelsen Svenskt Färgcentrum. Under åren 2015-2018 var hon ordförande för Svenska Tecknare. Sedan 2015 är hon juryledamot i Snöbollen - årets svenska bilderbok.

Bibliografi 
 2014 – Inte vara rädd!
 2015 – Kom sol!
 2023 – Mysa mej
 2023 – Fånga Dagen

Filmografi 
 2008 – Historien om när regnet kom
 2010 – Fabulera mera
 2013 – Keep on Burning

Priser och utmärkelser 
 2010 – Bästa animerade film, Dalarnas filmfestival, för Fabulera mera
 2010 – Maria Bloms pris, Dalarnas filmfestival, för Fabulera mera

Källor

Externa länkar 
 Karin Ahlins webbplats

Svenska illustratörer under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Ängelholm
Födda 1980
Levande personer
Kvinnor
Svärdsfjärden

Svärdsfjärden är en fjärd av Östersjön i Stockholms södra skärgård i Nynäshamns och Södertälje kommuner, Stockholms län.

Beskrivning
Fjärden sträcker sig väster om Torö och Lisö och övergår i syd i Krabbfjärden och i norr i Himmerfjärden.
Arean omfattar 68,2 kvadratkilometer, vattenvolymen ligger på 1,10 kubikkilometer och medeldjup är 16 meter medan maxdjup är 49 meter.

Noter

Fjärdar i Stockholms skärgård
Jan Rydberg

Helge Jan Arnold Rydberg, född 25 januari 1923 i Malmö, död 1 mars 2015 i Västra Frölunda församling, var en svensk professor i kärnkemi vid Chalmers tekniska högskola.

Biografi 
Jan Rydberg disputerade 1955 vid Stockholms högskola på en avhandling som behandlade vätske-vätskeextraktion av metallkelater. Han var mellan 1947 och 1963 anställd vid Försvarets forskningsanstalt (FOA), från 1961 som forskningschef. Han byggde där upp ett plutoniumlaboratorium och medverkade till att små mängder plutonium kunde isoleras i Sverige redan 1954. År 1962 blev han utnämnd till professor i kärnkemi vid Chalmers tekniska högskola. Han utvecklade vätskeextraktions-metoder för att separera och studera radioaktiva metaller, en metodik som sedan även kunnat tillämpas för att skilja ut metaller ur råmaterial eller avfall. 

Rydberg tog flera patent, och tillsammans med sin dåvarande doktorand, civ. ing. Hans Reinhardt utvecklade han H-centrifugen och AKUFVE-systemet som framgångsrikt använts inom forskning om vätskeextraktion. Han författade och var medförfattare till ett flertal läroböcker, samt kartlade möjliga kemiska processer vid slutförvaring i berg av radioaktivt avfall. 

Rydberg var ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg och Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.

Rydberg belönades 2009 med Carl Hanson Award för sina framstående insatser inom vätskeextraktion.

Familj 
Jan Rydberg var son till ingenjören och målaren Helge Rydberg och Gurli Nordstrandh, och sonson till fysikern Janne Rydberg och Lydia Carlsson. Han är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Bibliografi (urval)

Referenser

Externa länkar 

Svenska professorer i kärnkemi
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Svenska fackboksförfattare
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Malmö
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1923
Avlidna 2015
Män
Marcellin Marbot

Jean-Baptiste Antoine Marcelin Marbot, kallad Marcellin Marbot (franska: ), född den 18 augusti 1782 i Altillac, död den 16 november 1854 i Paris, var en fransk militär och memoarförfattare.

Biografi 

Marbot blev husarunderlöjtnant 1799. Han var sedan adjutant hos Bernadotte, Augereau (1803–1808), Lannes (1808–1809) och Masséna (1809–1811). Överste 1812, måste han efter de hundra dagarna 1815 lämna Frankrike, men fick återvända 1818 och inträda i hären på halv sold 1820. Han var 1830–1840 adjutant hos hertigen av Orléans och sedan 1842 hos greven av Paris, blev pär 1845 och tog avsked 1848. Utom i Napoleonkrigen deltog Marbot i striderna i Algeriet 1835 och 1839–40.

Marbots intressanta Mémoires (3 delar, 1891; "General Marbots minnen från Napoleonstiden", 1896) omfattar egentligen tiden 1799–1814, vartill sluter sig några brev angående slaget vid Waterloo.

Han var son till general Jean-Antoine Marbot (1754–1800) och bror till general Adolphe Marbot (1781–1844).

Ordnar och utmärkelser 

 Franska kejsardömet
 Nationella Orden av Hederslegionen:
  Riddare (1808)
  Officer (1813)

 Kungariket Frankrike
 Kungliga och militära Sankt Ludvigsorden:
  Riddare (1827)

 Kungariket Frankrike
 Kungliga Orden av Hederslegionen:
  Kommendör (1831)
  Storofficer (1836)

 Konungariket Belgien
 Leopoldsorden:
  Kommendör (1833)

 Storhertigdömet Luxemburg
 Ekkronans orden:
  Storkors (1842)

Se även 
 Första franska kejsardömet
 Napoleonkrigen
 Julimonarkin

Referenser

Källor 
 .

Bibliografi 
 Rabbe, Vieilh de Boisjolin, Sainte-Preuve, Biographie universelle et portative des contemporains ou Dictionnaire historique des hommes vivants et des hommes morts depuis 1788 jusqu'à nos jours: Jean-Baptiste Antoine Marcelin Marbot. Paris, F. G. Levrault, Libraire, 1834.
 Chisholm, Encyclopædia Britannica (elfte upplagan): Marbot, Jean-Baptiste Antoine Marcelin. Cambridge University Press, 1911.
 Marbot, Mémoires du Général Marbot. Paris, Plon et Nourrit, 1891.

Externa länkar 

 Léonore-databasen, Frankrikes kulturministerium: Marbot, Jean-Baptiste Antoine Marcelin (Cote LH/1723/47).

Franska memoarskrivare under 1800-talet
Franska överstar
Personer i Napoleonkrigen
Franska militärer under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Personer från Corrèze
Födda 1782
Avlidna 1854
Män
Ugglan
Storofficerare av Hederslegionen
Kommendörer av Hederslegionen
Officerare av Hederslegionen
Kommendörer av Belgiska Leopoldsorden
Storkorset av Ekkronans orden
Franska generaler
Gravsatta på Père-Lachaise
Uppsala HK

Uppsala HK kan  syfta på:

 Uppsala Handbollsklubb
 Uppsala Hockeyklubb
Uppsala Hockeyklubb

Uppsala Hockeyklubb, Uppsala HK, var en tidig bandyklubb i Uppsala i Sverige. Begreppet "hockey" syftar här på en dåtida parallell benämning för bandy, och inte ishockey eller landhockey. Klubben vann bandyturneringen vid Nordiska spelen 1901 och 1905. Bland klubbens spelare fanns Sune Almkvist, senare ordförande för Svenska Bandyförbundet.

Klubben upphörde genom att den 1907 gick upp i IFK Uppsala.

Källor

Fotnoter

Sportklubbar i Uppsala
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Sportklubbar upplösta 1907
Kompis (TV-program)

Kompis var ett TV-program i kanalen ZTV som sändes på från måndag till torsdag. Den första säsongen sändes hösten 1999 och den sista hösten 2001. Programledare var Tobias Kagelind. Programmet var ett videoönskingsprogram till vilket tittarna kunde ringa in och önska musikvideor. Detta kombinerades med tävlingar av olika slag. Bland annat kunde tittarna ringa in till programmet och sjunga. Artisten Moe upptäcktes på detta sätt.

TV-program i ZTV
Karl Marbe

Karl Marbe, född den 31 augusti 1869 i Paris, död den 2 januari 1953 i Würzburg, var en tysk filosof och psykolog.

Marbe började sin bana som professor vid Würzburgs universitet, där han särskilt lämnade bidrag till logiken och dess gränsvetenskaper samt språkfilosofin. Bland hans arbeten från denna tid märks Experimentelle Untersuchungen über die psychologischen Grundlagen der sprachlichen Analogiebildung (tillsammans med Albert Thumb 1901) och Über den Rhythmus der Prosa (1904).

Källor

Noter

Tyska psykologer
Logiker
Tyska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Filosofer under 1800-talet
Tyska filosofer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Forskare från Paris
Födda 1869
Avlidna 1953
Män
Ugglan
Kompis (musikgrupp)

Kompis är en svensk elektropoptrio som bildades 1999 av Carl-Henrik Hallén och Daniel Nordh. Bandet, som numera även innefattarDaniel Nordh släppte våren 2005 sitt självbetitlade minialbum på det engelska skivbolaget Sunday Best. Bandet har sedan tidigare gett ut musik på skivbolag såsom Tellé och Ultimate Dilemma.
Svenska elektroniska musikgrupper
Land utan bröd

Land utan bröd (spanska: Las Hurdes, tierra sin pan) är en surrealistisk spansk dokumentärfilm från 1933 regisserad av Luis Buñuel.

Filmen utspelar sig i det fattiga området Las Hurdes, en comarca i de Kastilianska skiljebergen. Filmens berättarröst skildrar de utblottade invånarnas extrema fattigdom på ett sakligt sätt. Berättarens (Abel Jacquin) platta och ointresserade röst kontrasterar med den påtagliga misären för de människor som skildras. Delar av filmen är rena påhitt för att göra åskådarna upprörda, och filmvetaren Pelle Snickars ser den som ett tidigt exempel på genren mockumentary.

Filmen hade premiär december 1933, alltså ett par år in i den andra spanska republiken, och några år innan det spanska inbördeskrigets utbrott.

Källor

Externa länkar
 
 

Filmer 1933
Spanska dokumentärfilmer
Spanska kortfilmer
Spanska stumfilmer
Filmer i regi av Luis Buñuel
Fou De Toi

Fou De Toi ("Galen i dig" på franska) är ett svenskt popband från Stockholm som består av Erik Hääger, Johan Malmberg och Daniel "Kusowsky" Radle. Medlemmarna härstammar från Karlshamn i Blekinge och är sedan 2012 kontrakterade till musikförlaget Warner/Chappell. 

Bandet har bland annat samarbetat med Olle Blomström (även känd som Faråker), som producerat och mixat några av deras tidigare alster. Blomström brukar även medverka som pianist när Fou De Toi uppträder live. All musik som Fou De Toi har släppt har givits ut via deras eget skivbolag. Låtarna Pick Up Your Phone och Dreams har spelats en hel del på Sveriges Radio.    

I februari 2015 utsågs de till Sveriges sexigaste band, enligt en internationell undersökning gjord av Spotify.

Utgivningar  
 The Impossible Thrill (2011)
 Pick Up Your Phone (2012)
 Heartless (2013) 
 Fall Out (2013)
 Dreams (2014) 
 Island (2014)
 Don't Know What to Do (2016)
 Only in My Head (2016)

Kuriosa 
Frontfiguren Erik Hääger har ett förflutet som basist i bandet Carolina Liar.

Källor

Fotnoter 

Svenska popgrupper
Sebastião Salgado

Sebastião Salgado, född 8 februari 1944 i Aimorés i Minas Gerais i Brasilien, är en brasiliansk-fransk fotograf.

Sebastião Salgado utbildade sig i ekonomi på Universitetet i São Paulo och 1969 också på École nationale de la statistique et de l'administration économique (Ensae) i Paris i Frankrike. Han arbetade från 1971 på International Coffee Organization i London. Han ägnade sig från 1973 åt fotografi på heltid och gjorde då sitt första reportage från Afrika, om torkkatastrofen i Sahel. Han var till en början mest nyhetsfotograf, men ägnade sig sedan åt dokumentärfotografi. År 1979 anslöt han sig till fotografkooperativet Magnum Photos.

År 1986 fick han tillstånd att besöka guldgruvan Serra Pelada i en avlägsen, oländig och het del av Amazonas djungel. Salgado dokumenterade en unik miljö där över 50 000 arbetare genomförde hårt och riskfyllt kroppsarbete i hopp om att hitta guld och förbättra sin livssituation. Bilderna har blivit klassiska och väcker frågor om jämlikhet, rättvisa och förvaltning av naturresurser.

Tillsammans med sin fru, arkitekten Lélia Deluiz Wanick-SalgadoWanick Salgado, bildade han 1994 den egna fotoagenturen Amazonas Images i Paris. Han är särskilt känd för dokumentärfoton av arbetare i fattiga länder. 

Han fick Hasselbladpriset 1989 och Tyska bokhandelns fredspris 2019.

Han bor och arbetar i Paris. Han är sedan 1967 gift med Lélia Deluiz Wanick-Salgado och är far till filmmakaren Juliano Ribeiro Salgado (född 1974).
5

Bibliografi i urval 
 An Uncertain Grace, Aperture, New York 1992, 
Workers: Archaeology of the Industrial Age, Phaidon Press,  London 1993. .
 Migrations, Aperture, New York 2000, 
 The Children: Refugees and Migrants, Aperture, New York 2000, 
 Sahel: The End of the Road, University of California Press, Oakland 2004, 
 Africa Taschen, Köln 2007, 
 Genesis, Taschen, Köln 2013,

Källor 
Sebastião Salgado, l'œil de l'économiste, om Sebastião-Salgado i Les Echos den 26 juli 2011, läst 2015-05-16

Noter

Brasilianska fotografer
Vinnare av Hasselbladpriset
Personer i Brasilien under 1900-talet
Personer i Brasilien under 2000-talet
Personer från Minas Gerais
Födda 1944
Levande personer
Män
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Mottagare av Praemium Imperiale
Albert Thumb

Albert Joseph Gustav Thumb, född den 18 maj 1865 i Freiburg im Breisgau, död där den 14 augusti 1915, var en tysk språkforskare.

Thumb började sina studier i hemstaden 1884 under Karl Brugmann. År 1886 studerade han i Heidelberg för Hermann Osthoff och i Leipzig för Brugmann. År 1888 promoverades han i jämförande språkvetenskap och klassisk filologi under Rudolf Thurneysen i Freiburg im Breisgau. År 1889 studerade han nygrekiska i Berlin. Samma år reste han för första gången till  Grekland, för att fördjupa sina språkkunskaper. Året därpå genomförde han sin habilitation och var därefter privatdocent och extra ordinarie professor (från 1895) vid  Freiburgs universitet, samtidigt som han arbetade som gymnasielärare (till 1901). År 1894 reste han ännu en gång till Grekland. År 1901 blev Thumb extra ordinarie professor i Marburg och 1909 kallades han till professor i Strassburg. I juli 1915 återvände han svårt sjuk till sin hemstad, där han dog en månad senare. Thumb författade arbeten inom vitt skilda områden, som allmän språkvetenskap, kvantitativ lingvistik, sanskritstudier och nygrekisk filologi. Därtill sysslade han med experimentell psykologi i språkvetenskapens tjänst. Bland hans arbeten inom det fältet märks Experimentelle Untersuchungen über die psychologischen Grundlagen der sprachlichen Analogiebildung (tillsamman med Karl Marbe 1901).

Källor

Noter

Tyska filologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Freiburg im Breisgau
Födda 1865
Avlidna 1915
Män
Alumner från Freiburgs universitet