kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
René Paul Raymond Capuron

René Paul Raymond Capuron född 1921, död 24 augusti 1971, var en fransk botanist. Han utförde en stor insats för kännedomen om Madagaskars trädflora. Arter med epitetet capuronii är uppkallade efter honom, exempelvis Aponogeton capuronii, Buxus capuronii, Lasiocladus capuronii och Podocarpus capuronii.
Han har bland annat 1997 återupptäckt Takhtajania perrieri, den enda kvaravarande representanten för familjen Winteraceae, som inte hade setts sedan den sågs av Henri Perrier de La Bâthie 1909. Hans insamlade 10 226 exemplar finns på Muséum national d'histoire naturelle i Paris.

Bibliografi 
 Essai d'introduction à l'étude de la flore forestière de Madagascar, Tananarive, Inspection Générale des Eaux & Forêts, 1957, 125 sid.
 Rhopalocarpacées. In: Flore de Madagascar et des Comores, vol. 127, Paris, 1963, 41 sid.
 Révision des Sapindacées de Madagascar et des Comores. In: Mémoires du Muséum national d'histoire naturelle, t. 19, Paris, 1969, 189 sid.

Referenser 

Franska botaniker
Män
Födda 1921
Avlidna 1971
Ryan Jack

Ryan Jack, född 27 februari 1992, är en skotsk fotbollsspelare som spelar för Rangers i Scottish Premiership.

Karriär
Den 1 juni 2017 värvades Jack av Rangers, där han skrev på ett treårskontrakt.

Källor

Noter

Skotska fotbollsspelare
Skotska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Aberdeen FC
Spelare i Rangers FC
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Scottish Professional Football League
Födda 1992
Levande personer
Män
Breviks kiles naturreservat

Breviks kile är ett naturreservat i Stenkyrka socken i Tjörns kommun i Bohuslän.

Området är skyddat sedan 1976 och omfattar 206 hektar. Det är beläget strax nordväst om Skärhamn och gränsar till naturvårdsområdena Toftenäs och Säby kile. 

Där finns en grund havsvik och strandängar som betyder mycket för fågellivet. Området utgör fina möjligheter som häcknings-, rast- och övervintringsmöjligheter för många arter. Speciellt den grunda viken utnyttjas av rastande vadare som storspov, gluttsnäppa, brushane och kärrsnäppa. Under våren och senhösten rastar också simänder och svanar här. Bland många andra arter kan man här se strandskata, ljungpipare, större strandpipare, skäggdopping, gråhäger, blå kärrhök, pilgrimsfalk, fisktärna, gulärla, näktergal, knölsvan, tofsvipa, rödbena, stenskvätta, ängspiplärka, törnsångare och hämpling.

Vid havsstranden växer arter som glasört, salttåg och gulkämpar. På fuktig ängsmark växer arter som kärrtörel, kvanne och fackelblomster. Ovanför standängarna övergår reservatet i torrare marker och där växer arter som gullviva, mandelblom och tjärblomster.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000. Det förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Breviks kile, Länsstyrelsen i Västra Götalands län
Naturreservatbroschyr, Toftenäs, Breviks kile och Säby kile

Noter

Naturreservat i Tjörns kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1976
György Horkai

György Horkai, född 1 juli 1954 i Budapest, är en ungersk vattenpolospelare. Han ingick i Ungerns landslag vid två olympiska spel.

Horkai gjorde tio mål i den olympiska vattenpoloturneringen i Montréal där Ungern tog guld. I den olympiska vattenpoloturneringen i Moskva gjorde Horkai elva mål och Ungern tog brons. 

Horkai tog EM-guld i Wien 1974 och på nytt i Jönköping 1977.

Referenser

Externa länkar 

Ungerska vattenpolospelare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Ungern
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Ungern
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1980
Europamästare i vattenpolo
Ungerska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Budapest
Födda 1954
Levande personer
Män
99 (musikalbum)

99 är Anders Glenmarks sjunde studioalbum som soloartist, utgivet 21 oktober 1991 på The Record Station. Albumet utgavs både på CD och LP.

Om albumet 
99 följde upp 1990 års Jag finns här för dig, som kom att bli Glenmarks definitiva genombrott som soloartist.  Precis som föregångaren producerades albumet av Glenmark och spelades in i Polar Studios i augusti och september 1991. Albumet mastrades i Polar Studios av Hans Byström och Björn Almstedt. Det mixades i Polar Studios av Glenmark. Albumdesignen gjordes av Carl Johan Hane och Staffan Flodquist tog fotografierna.

Ett flertal musiker gästade albumet, däribland Glenmarks syster Karin Glenmark, Johan Stengård, Per Lindvall och Nils Landgren. På flera av låtarna körar Nacka sångensemble.

Albumet tog sig in på Svenska albumlistan. Där stannade den elva veckor mellan den 6 november 1991 och 1 april 1992. Som bäst nådde den sjunde plats. Från albumet släppts singlarna "Greyhound Bus", "Anna dansar" och "Mare mare". "Greyhound Bus" och "Mare mare" tog sig in på både Svenska singellistan och Svensktoppen.

Låtlista 
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Anders Glenmark.

CD 
 "Anna dansar" – 4:02
 "Greyhound Bus" – 2:54 (musik: Glenmark, text: Leif Käck)
 "Underbar" – 4:12
 "För vad det kan va' värt" – 3:55
 "Mare mare" – 3:57
 "Utanför mitt enda fönster" – 3:58 (musik: Glenmark, text: Käck)
 "Soulnatt" – 3:46
 "Varje gång du ber mig" – 4:13 (musik: Glenmark, text: Käck)
 "Elden" – 2:58
 "Hon bär min hemlighet" – 3:51 (musik: Glenmark, text: Käck)
 "Mycket bättre nu" – 3:35

LP 
 Sida A
 "Anna dansar" – 4:02
 "Greyhound Bus" – 2:54 (musik: Glenmark, text: Leif Käck)
 "Underbar" – 4:12
 "För vad det kan va' värt" – 3:55
 "Mare mare" – 3:57

 Sida B
 "Utanför mitt enda fönster" – 3:58 (musik: Glenmark, text: Käck)
 "Soulnatt" – 3:46
 "Varje gång du ber mig" – 4:13 (musik: Glenmark, text: Käck)
 "Elden" – 2:58
 "Hon bär min hemlighet" – 3:51 (musik: Glenmark, text: Käck)
 "Mycket bättre nu" – 3:35

Medverkande 
 Musiker
 Michael Blair – slagverk
 Busskören – körsång, fotstamp
 André Ferrari – slagverk, trummor, tamburin, cymbal
 Anders Glenmark – sång, keyboards, bakgrundssång, slagverk, orgel, bas, gitarr, tamburin, rörklockor, klockspel, maracas, trumprogrammering
 Karin Glenmark – bakgrundssång
 Nils Landgren – trombon
 Per Lindvall – trummor
 Johanna Lundberg – röst
 Nacka sångensemble – körsång
 Nysse Nyström – gitarr
 Johan Stengård – saxofon, flöjt
 Lennart Östlund – gitarr, trumprogrammering

 Övriga
 Björn Almstedt – mastering
 Hans Byström – mastering
 Staffan Flodquist – foto
 Anders Glenmark – producent
 Carl Johan Hane – art direction
 Irene Hynes – stylist
 Leif Käck – A&R
 Lennart Östlund – inspelning, mixning

Listplaceringar

Referenser 
 Noter

 Tryckta källor
 

Svenska popalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1991
Album av Anders Glenmark
Greyhound Bus (sång)

"Greyhound Bus" är en svensk popsång, komponerad av Anders Glenmark och med text av Leif Käck. Den spelades in av Glenmark till hans studioalbum 99 (1991) och utgavs också som singel den 26 augusti 1991.

"Greyhound Bus" tog sig in på Svenska singellistan. Där stannade den fem veckor mellan den 9 oktober och 4 december 1991. Den nådde som bäst tionde plats. Den tog sig också in på Svensktoppen där den låg 13 veckor mellan den 20 oktober 1991 och 19 januari 1992. Den nådde en andra plats som bäst. Den låg också fyra veckor på Trackslistan mellan den 19 oktober och 16 november 1991, som bäst på plats sju.

I musikvideon förekommer Johanna Lundberg.

Låtlista

7" 
 Sida A
 "Greyhound Bus" – 2:54

 Sida B
 "Restaurangträffen" – 2:32

12" 
 Sida A
 "Greyhound Bus (Buss på Maxin)" – 5:35

 Sida B
 "Greyhound Bus (Greyhoundbus)" – 2:54
 "Greyhound Bus (Djungelbuss)" – 2:59

CD 
 "Greyhound Bus (Greyhoundbus)" – 2:59
 "Greyhound Bus (Buss på Maxin)" – 5:38
 "Greyhound Bus (Djungelbuss)" – 3:01
 "Restaurangträffen" – 2:33

Listplaceringar

Referenser 

Svenska poplåtar
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1991
Musiksinglar 1991
Låtar av Anders Glenmark
Svensktoppsmelodier 1991
Svensktoppsmelodier 1992
Tracks 1991
Sånger om bussar
Abdelkader Ghezzal

Abdelkader Mohamed Ghezzal, född 5 december 1984, är en algerisk före detta fotbollsspelare (anfallare).

Han var med i Algeriets trupp vid VM i fotboll 2010.

Källor

Algeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i FC Crotone
Spelare i AC Siena
Spelare i SSC Bari
Spelare i AC Cesena
Spelare i Levante UD
Spelare i Parma FC
Spelare i US Latina Calcio
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i La Liga
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2010
Spelare i VM i fotboll 2010
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Décines-Charpieu
Mare mare

"Mare mare" är en svensk popsång av Anders Glenmark. Den spelades in av Glenmark till hans studioalbum 99 (1991) och utgavs också som singel 1992.

"Mare mare" tog sig in på Svenska singellistan. Där stannade den sex veckor mellan den 5 februari och 15 april 1992. Den nådde som bäst tjugonde plats. Den tog sig också in på Svensktoppen där den låg sju veckor mellan den 1 mars och 12 april 1992. Den nådde en andra plats som bäst. Den låg också fyra veckor på Trackslistan mellan den 1  och 29 februari 1992, som bäst på plats sex.

Låtlista

7" 
 Sida A
 "Mare mare" (Remix) – 3:42

 Sida B
 "Mare mariano" (Radiomix) – 4:47

CD 
 "Mare mare" (Remix) – 3:42
 "Mare mariano" (Radiomix) – 4:47
 "Mannagryn mare" – 3:28
 "Mare mariano" – 6:25

Listplaceringar

Referenser 

Svenska poplåtar
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1991
Musiksinglar 1992
Låtar av Anders Glenmark
Svensktoppsmelodier 1992
Tracks 1992
Gilles Ménage

Gilles Ménage kan syfta på:

* Gilles Ménage (1613–1692), fransk författare
 Gilles Ménage (född 1943), fransk ämbetsman
En fauns eftermiddag (dikt)

En fauns eftermiddag, i original L'Après-midi d'un faune, är en symbolistisk dikt av Stéphane Mallarmé med underrubriken eklog. En första version skrevs 1865 för teatern men lades åt sidan. En andra version blev refuserad av den rådande parnass-skolans litterära tidskrift Parnasse contemporain tio år senare och en tredje utgavs 1876 i 195 exemplar på eget förlag med vinjetter av Manet. Dikten är en alexandrinsk versmonolog på 110 rader och hör till Mallarmés mest kända verk. Den skildrar en faun som vaknar ur en eftermiddagsslummer på en siciliansk strand och undan för undan erinrar sig och reflekterar över morgonens sinnligt erotiska upplevelser. Mallarmé anknöt i sin dikt till det forna Greklands myt om Pan och Syrinx, vilken gestaltats många gånger om i dikt- och målarkonst.

Dikten har tjänat som utgångspunkt för andra betydande konstnärliga verk. Claude Debussy inspirerades till sitt symfoniska verk Prélude à l'après-midi d'un faune (1894). Detta musikstycke ledsagade ett par decennier senare Wacław Niżyńskis nyskapande balett En fauns eftermiddag (1912). Alla tre verken intar en central plats inom sina respektive konstarter och inom modernismens utveckling.

Svenska 
 En fauns eftermiddag. Ingår i En fauns eftermiddag & Ett tärningskast (tolkning och introduktion av Harry Järv) (Stockholm: FIB:s Lyrikklubb, lilla serien, 1972)

Externa länkar 
 Utgåvor av En fauns eftermiddag på svenska bibliotek. Libris
L'Après-midi d'un faune fr.wikisource.org 
In translation by A.S. Kline, 2009 poetryintranslation.com 

Franska dikter
Fransk skönlitteratur
Franskspråkig skönlitteratur
Litteratur 1876
1870-talets litteraturår
Litteratur baserad på grekisk-romersk mytologi
Växtgeografi

Växtgeografi (eller fytogeografi) är den gren av biogeografin som behandlar växternas geografiska utbredning och deras inflytande på jordytan. Växtgeografin behandlar alla aspekter av växternas utbredning, från de faktorer som kontrollerar enskilda arters, släktens och högre taxas utbredning (på både lokal och global nivå), till sammansättningen av växtsamhällen och floror. Växtgeografin inräknas i begreppet geobotanik, eller anses som synonymt med detta, tillsammans med vegetationshistoria. Den  gren av växtgeografin som behandlar växtpopulationernas geografiska utbredning kallas floristik.

Översikt 
Växtgeografin bygger på observationer och insamlat material från olika delar av ett geografiskt område och även från olika biotoper inom ett sådant. Från dessa uppgifter kan man sedan bygga utbredningskartor, vilka ligger till grund för vidare studier. Från kunskapen om olika taxas utbredning och korrelationen mellan dessa kan olika typer av klassificering göras, såsom indelning i florariken, vilka indelas i floraområden som i sin tur indelas i floraprovinser. 

Europa tillhör det Holarktiska florariket, vilket för Europas del delas upp i flera floraområden: de arktiska, boreala, mellaneuropeiska, atlantiska, mediterrana, pontiska och turaniska floraområdena, varav de fyra förstnämnda förekommer i Skandinavien.

Växtgeografin behandlar också olika vegetationstyper (till exempel barrskog och stäpp) och växtsamhällen (de enheter som bygger upp vegetationstyperna) och dessas sammansättning (växtsociologi).

Stor betydelse för växternas nuvarande utbredning har historiska förhållanden, till exempel förändringar i klimatet i det förgångna eller förändringar i fördelningen mellan land och hav eller mellan högland och lågland. I en del fall är utbredningen inte sammanhängande utan har större eller mindre luckor. En sådan utbredning kallas disjunkt. Särskilt i Australien och Sydamerika samt på isolerade öar och i bergstrakter finns endemiska arter, det vill säga sådana som endast finns inom respektive område.

Historia 

Växtgeografin har en lång historia. En av ämnets första förespråkare var den preussiske naturfilosofen Alexander von Humboldt, som ofta betecknas växtgeografins fader. Humboldt förespråkade en kvantitativ inställning till växtgeografin, vilken har karaktäriserat dess moderna form.

De grova dragen i växternas utbredning blev såklart uppenbara tidigt. Alfred Russel Wallace, medupptäckare av det naturliga urvalet, diskyterade exempelvis den latitudinella gradienten hos arternas diversitet, ett mönster som observerades även hos andra organismer. Mycket av forskningen inom växtgeografin har sedan dess ägnats åt att förstå detta mönster och beskriva det i detalj.

Forskning inom växtgeografin har också varit riktad mot förståelse av arternas anpassning till omgivningen. 

Bland svenska växtgeografer märks Göran Wahlenberg, Eric Hultén och Hugo Sjörs.

Referenser

Externa länkar

Växtekologi
Naturgeografi
Gilles Ménage (författare)

Gilles Ménage (latin Aegidius Menagius), född den 15 augusti 1613 i Angers, död den 23 juli 1692 i Paris, var en fransk lärd.

Ménage var till en början advokat, men blev sedan prior med goda intäkter och ägnade sig åt litteraturen. Ménage ägde utomordentligt minne, mycken kvickhet och vidsträckta kunskaper, men var i högsta grad satirisk samt stötte sig ofta med samtida vittra stormän i Frankrike (Molière skildrade honom som Vadius i "Les femmes savantes"). I Franska akademien lyckades det honom aldrig att komma in; däremot samlade han kring sig ett eget litterärt samfund, "Les Mercuriales". Ménages främsta arbeten är Dictionnaire étymologique, ou origines de la langue française (1650; 3:e upplagan 1750) och Origini della lingua italiana (1669; 2:a upplagan 1685). Efter Ménages död offentliggjordes "Menagiana" (1693; 4:e upplagan 1729).

Källor 

 

Franska advokater
Franska filologer
Franska lexikografer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1600-talet
Födda 1613
Avlidna 1692
Män
Ugglan
Linda Strand Lundberg

Linda Strand Lundberg, född 1976, är skeptiker och före detta ordförande för föreningen Vetenskap och Folkbildning.  Hon är yrkesverksam som utbildningshandläggare vid Karlstad universitet och hon har bland annat studerat kriminologi, statsvetenskap och ekonomi och är engagerad i bekämpandet av kvacksalveri. Under studietiden kom hon i kontakt med begreppet vetenskaplig skepticism och sökandet efter mer information på internet gjorde att hon kom i kontakt med Vetenskap och Folkbildning.

Linda Strand Lundberg är den första kvinnliga ordföranden för föreningen. Hon tillträdde posten 2014 och lämnade över ordföranderollen till Peter Olausson i mars 2017.

Referenser

Noter 

Födda 1976
Skeptiker
Kvinnor
Levande personer
Arkadiusz Milik

Arkadiusz Krystian Milik, född 28 februari 1994 i Tychy, är en polsk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Juventus.

Karriär
Milik är dyraste spelaren från holländska ligan någonsin, han slog rekordet när han gick till SSC Napoli från AFC Ajax.

Den 21 januari 2021 lånades Milik ut av Napoli till Marseille på ett låneavtal fram till sommaren 2022 och därefter med en tvingande köpoption. Den 26 augusti 2022 lånades Milik ut av Marseille till Juventus på ett säsongslån.

Källor

Noter

Polska fotbollsspelare
Polska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Górnik Zabrze
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i FC Augsburg
Spelare i AFC Ajax
Spelare i SSC Napoli
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Juventus FC
Spelare i Ekstraklasa
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Serie A
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i VM i fotboll 2022
Personer från Tychy
Födda 1994
Levande personer
Män
Pločeporten

Pločeporten () är en stadsport i Dubrovnik i Kroatien. Stadsporten är belägen i den östra delen av Gamla stan och dess yttre port uppfördes 1450. Pločeporten var näst efter Pileporten den viktigaste porten som ledde in till det medeltida Dubrovnik.

Historik och beskrivning 
Pločeporten har liksom Pileporten en inre och en yttre port. Den yttre porten uppfördes 1450 enligt ritningar av Simeon della Cava och vidgades i slutet av 1800-talet. En valvbro i sten över en djup vallgrav förbinder porten med Revelinfästningen. Bron uppfördes 1449 med valvbron vid Pileporten som förebild. Vid den yttre porten finns en vindbrygga i trä som under medeltiden hissades upp nattetid. 

Den inre porten är uppförd i romansk stil. Den har en bredd på två meter och är därmed betydligt smalare än den yttre porten. Ovanför porten som har en skulptur föreställande stadens skyddshelgon sankt Blasius reser sig Asimontornet.

Externa länkar

Referenser

Noter 

 

Arkitekturåret 1450
Dubrovniks ringmur
Stadsportar i Kroatien
Lista över släkten i familjen rotfjärilar

Enligt Catalogue of Life har familjen rotfjärilar (Hepialidae) 75 släkten:
 Abantiades
 Achladaeus
 Aenetus
 Aepytus
 Afrotheora
 Andeabatis
 Antihepialus
 Aoraia
 Aplatissa
 Bipectilus
 Blanchardina
 Bordaia
 Calada
 Callipielus
 Cibyra
 Cladoxycanus
 Dalaca
 Dioxycanus
 Druceiella
 Dumbletonius
 Elhamma
 Endoclita
 Eudalaca
 Fraus
 Gazoryctra
 Gorgopis
 Gymmeloxes
 Heloxycanus
 Hepialiscus
 Hepialus
 Hepialyxodes
 Jeana
 Korscheltellus
 Lamelliformia
 Leto
 Lossbergiana
 Mallomus
 Napialus
 Neohepialiscus
 Nevina
 Oiophassus
 Oncopera
 Oxycanus
 Palpifer
 Paragorgopis
 Parahepialiscus
 Parapielus
 Pfitzneriana
 Pfitzneriella
 Pharmacis
 Phassodes
 Phassus
 Phialuse
 Phymatopus
 Procharagia
 Prohepialus
 Protohepialus
 Puermytrans
 Roseala
 Sahyadrassus
 Schaefferiana
 Schausiana
 Stachyocera
 Sthenopis
 Thiastyx
 Thitarodes
 Toenga
 Trichophassus
 Trictena
 Trioxycanus
 Wiseana
 Xhoaphryx
 Yleuxas
 Zelotypia
 Zenophassus

Referenser 

Rotfjärilar
Eva Knardahl

Eva Knardahl Freiwald, född 10 maj 1927, död 3 september 2006, var en norsk klassisk pianist.

Knardahl var elev till Mary Barratt Due och Ivar Johnsen och debuterade 1939 som tolvårigt underbarn som solist med Oslo filharmoniska orkester. Hon framförde då vid ett och samma tillfälle tre konserter (Johann Sebastian Bachs i f-moll, Joseph Haydns i D-dur och Carl Maria von Webers i C-dur) och fick lysande recensioner.

Hon flyttade vid 19 års ålder till USA och var i 15 år pianist vid Minnesota Orchestra innan hon återvände till Norge 1967 och blev en av landets största personligheter på musikscenen. Knardahl är kanske mest känd som uttolkare av Edvard Griegs musik och åren 1977–1980 spelade hon in samtliga Griegs pianoverk på skiva för BIS Records. Men hon gjorde också framstående tolkningar av många andra tonsättares verk, t.ex. Isaac Albéniz, Samuel Barber, Brahms, Liszt och Gershwin.

I maj 1995 drabbades Eva Knardahl av en stroke och blev förlamad i vänster sida. Trots detta kämpade hon sig tillbaka till pianostolen och gav flera konserter både i Norge och i andra länder redan året därpå.

Eva Knardahl var gift två gånger. Först med violinisten Robert Andersen som var andre konsertmästare i Bergens filharmoniska orkester innan han emigrerade till USA. Senare gifte hon om sig med altviolinisten Arthur Freiwald (1917–81).

Priser och utmärkelser
1968 – Kritikerprisen
1977 – Norsk kulturråds hederspris
1979 – Riddare av 1:a klassen av Sankt Olavs orden ”för förtjänstfull konstnärlig verksamhet”
1980 – Griegpriset
1982 – Gammleng-prisen (klassisk)
1982 – Spellemannprisen i klassen klassisk musik/samtidsmusik för albumet Norwegian Music for the Piano
1984 – Utnämnd till professor i kammarmusik vid Norges Musikhögskola
1986 – Spellemannprisen i klassen klassisk musik/samtidsmusik för albumet Grieg sonater for fiolin/klaver og cello/klaver (med Arve Tellefsen, Aage Kvalbein och Jens Harald Bratlie)

Källor

Norska klassiska pianister
Musiker från Oslo
Kvinnor
Födda 1927
Avlidna 2006
Strandvillan, Djurgårdsbrunn

Strandvillan (även Villa Eureka, Säwes villa och Wicanderska villan) är en byggnad vid Lidovägen 25 på Djurgården i Stockholm. Byggnaden uppfördes på 1830-talet som ett karbadhus. I villan ligger idag  (2014) Djurgårdens Montessoriförskola.

Historik

Huset uppfördes 1830 på initiativ av livmedikus professor S.F. Säwe, som redan tidigare hade planer på att inrätta en badanläggning i Villa Fridhem på Hundudden, som han dock inte genomförde. Säwe realiserade istället sin idé på platsen för nuvarande Stockholms Roddförenings klubb- och båthus. På en karta från 1844 finner man här beteckningen ”Badhus” och strax intill står ”Säwes Villa”, som troligen avser den ursprungliga Strandvillan. Den låg då lite högre upp i sluttningen mot Djurgårdsbrunnsviken. Förmodligen flyttades villan till sin nuvarande plats i slutet av 1800-talet. Platsen för en badinrättning var väl vald, direkt i anslutning öster om den fanns Djurgårdsbrunn med sin hälsokälla.

Byggnaden placerades med långsidan mot Djurgårdsbrunnsviken. Det rör sig om ett panelat trähus i en våning med två åttkantiga, lanterninkrönta hörnrum på varje kortsida. I det västra låg matsalen och i det östra ett skrivrum. I husets centrum, med utsikt över Djurgårdsbrunnsviken och Djurgårdsbrunnskanalen anordnades vardagsrummet och på vindsvåningen låg några sovrum. Fasaderna är avfärgade i ljusgrön kulör med vita snickeridetaljer. Taken är täckta med svartmålad plåt.

Villan kallades under många år även Wicanderska villan efter August Wilhelm ”Pippi” Wicander, en tidigare ägare. Han var brorson till Hjalmar Wicander, grundade Wicanders korkimperium. Samma namn gavs även till Villa Lusthusporten vid Djurgårdsvägen. 

Under årens lopp har Strandvillan byggts om och till ett flertal gånger. I mitten av 1990-talet återställdes villan till sitt utseende från 1870 såväl in- som utvändigt. År 2000 utfördes ytterligare en ombyggnad för att anpassa huset till förskoleverksamhet.

Källor

Externa länkar

Norra Djurgården
Byggnader och anläggningar på Gärdet
Folk Blues Inc.

Folk Blues Inc. var en musikgrupp från Göteborg som spelade countryblues.

Gruppen bestod av medlemmarna Patrik Gyllenberg (gitarr, sång), Håkan Sjöström (munspel, sång) och Gregory Johnson-King (gitarr, sång), den sistnämnde även känd från gruppen Stenblomma. På det 1972 utgivna albumet Corn Street (Pep PLP10003) medverkade även Bo Winberg samt Thomas Ellerås (även medlem i Knutna nävar) och Johan Dielemans (bland annat även medlem i Myglarna).

Källor
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 63.

Svenska musikgrupper
Musikgrupper från Göteborg
Kodaira–Spencers avbildning

Inom matematiken är Kodaira–Spencers avbildning, introducerad av Kunihiko Kodaira och Donald C. Spencer, en avbildning associerad till en deformation av ett schema eller en komplex mångfald X. Avbildningen tar tangentrummet av en punkt i deformationsrummet till den första kohomologigruppen av kärven av vektorfält på X.

Källor

Algebraisk geometri