kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ljubov Orlova

Ljubov Orlova, född den 29 januari 1902 i Zvenigorod, Ryssland, död den 26 januari 1975 i Moskva, var en rysk sångerska, dansös och skådespelerska.

Biografi
Orlova föddes i en rysk adelsfamilj i Zvenigorod nära Moskva och växte upp i Jaroslavl. När hon var sju år förutspådde Fjodor Sjaljapin henne en framtid som berömd skådespelare.

Orlova studerade vid Moskvas konservatorium men tog inte examen eftersom hon var tvungen att arbeta för att hjälpa till med att försörja sina föräldrar. Hennes första make, en sovjetisk ekonom Andrei Berezin, greps 1930, men detta kom dock inte att påverka hennes framgångsrika karriär.

Orlovas framträdande 1934 i en mycket populär komedi, Hela världen skrattar, gav den unga stjärnan sympatier från Stalin och titeln "Honorabel skådespelare i RSFSR". Snart därefter gifte hon sig med filmregissören, Grigorij Aleksandrov.

Under de kommande åren spelade hon i fyra populära filmer som också blev omedelbara sovjetiska klassiker: Röda artister (1936), Volga-Volga (1938), Den ljusa vägen (1940), och Det var en vår (1947).

Hedersbetygelser
Orlova belönades med Statliga Stalinpriset (1941). År 1950 blev hon den första kvinnan att motta titeln på Folkets artist i Sovjetunionen uteslutande för sina filmiska verk. Efter det bytte hon till att spela i teaterproduktioner för Jurij Zavadskijs bolag.

En mindre planet 3108 Lyubov, upptäckt av den sovjetiska astronomen Ljudmila Zjuravljova 1972 är uppkallad efter henne. Ord av hennes namn har också en betydelse i ryska språket - direkt översättning av орлова är [örn] och [kärlek] av любовь.

Ett kryssningsfartyg uppkallad efter skådespelerskan byggdes av Sovjetunionen i Jugoslavien 1976 för expeditioner till Antarktis och polcirkeln.

Filmografi i urval
Av Orlovas filmer har visats i Sverige
 Hela världen skrattar (1934),
 Röda artister (1936),
 Den ljusa vägen (1940),
 Det var en vår (1947),
alla regisserade av hennes make Grigorij Aleksandrov.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978

Ryska skådespelare under 1900-talet
Personer från Moskva oblast
Födda 1902
Avlidna 1975
Kvinnor
Lista över singelettor på Heatseekerlistan (Sverigetopplistan)

Heatseekerlistan är en lista som görs av sverigetopplistan som ges ut varje torsdag. Heatseekerlistan bildades i början av år 2015 listan baseras på de låtar som ligger nummer ett på virallistan (Spotify)

2015

2016

2017

Se även 
 Lista över singelettor på Sverigetopplistan
 Lista över albumettor på Sverigetopplistan

Källor 
 Sverigetopplistan

Musiktopplistor i Sverige
Borrning

Borrning  är en skärande bearbetning som använder en borr för att ta upp eller förstora ett hål med cirkulärt tvärsnitt i fasta material. Borret är ett roterande skärverktyg, ofta med flera skärande eggar. Borret som roterar med en hastighet av några hundra till flera tusen varv per minut trycks mot arbetsstycket. Detta tvingar den skärande eggen mot arbetsstycket, som skär av spån ur hålet när det borras upp.

Med olika typer av borrar och borrmaskiner kan man borra hål i de flesta material med en diameter från delar av millimeter till flera meter.

Se även 
 Borrmaskin
 Tillverkningsteknik
 Bergborr
 Tandläkarborr

Referenser 

Skärande bearbetning
Verktyg
Metallbearbetning
Olaus Kellermann

Olaus Christian Kellermann, född den 27 maj 1805 i Köpenhamn, död den 1 september 1837 i Rom, var en dansk arkeolog. 

Kellermann blev student i Köpenhamn 1825, tog doktorsgraden i München 1831 och reste samma år med danskt stipendium till Rom, där han särskilt ägnade sig åt inskrifter och blev nära knuten till den italienske numismatikern och epigrafikern Borghesi. År 1833 blev han efter Gerhard sekreterare i det av Preussen grundade Istituto di Corrispondenza archeologica och utgav samma år i dettas Bulletino en samling etruskiska inskrifter. Kellermann planerade ett omfattande verk innehållande alla latinska inskrifter och utgav 1835 i Rom som prov: Vigilum Romanorum Latercula duo, där han tolkade två nyligen upptäckta inskrifter. Arbetet anmäldes av Madvig. Kellermann for 1835 till Köpenhamn, fick där löfte om understöd till det stora verket, liksom av vetenskapsakademierna i Berlin och München. I januari 1837 nådde han åter Rom, tog med iver fatt på arbetet, men avled få månader efteråt av kolera. Först omkring 50 år senare förverkligade Berlinakademien hans tanke genom utgivandet av Corpus Inscriptionum Latinarum.

Källor 
 

Danska arkeologer
Danska klassiska filologer
Danska forskare under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1805
Avlidna 1837
Män
Salmonsens
Anna May Wong

Anna May Wong, född 3 januari 1905 i Los Angeles, Kalifornien, död 3 februari 1961 i Santa Monica, Kalifornien, var en amerikansk skådespelerska. Hon var dotter till andra generationens kinesiska invandrare och kom att bli den första stora amerikanska filmstjärnan med asiatisk bakgrund.

Wong filmdebuterade som statist 1919 och fick sedan större roller under 1920-talet. Första huvudrollen gjorde hon i den tidiga technicolorfilmen The Toll of the Sea 1922. Wong fick ofta finna sig i att spela stereotypa kinesiska och asiatiska kvinnor, ibland ondskefulla såsom i Daughter of the Dragon 1931. Hon protesterade själv många gånger mot detta och lyckades senare göra några filmer där hon gjorde mer balanserade asiat-amerikanska porträtt, till exempel Lady of Shanghai 1937 och King of Chinatown 1939. 

1928 flyttade hon till Europa för att spela in film och året efter  spelade hon in sin första talfilm. Hon talade både franska, engelska och tyska i olika versioner av filmen The Flame of Love från 1930. I London spelade hon mot Laurence Olivier i en  kinesisk pjäs med det engelska namnet A Circle of Chalk och i Wien hade hon en roll i musikalen Tschun-Tshi som hon själv hade skrivit. Hon arbetade också som modell och var en trendsättare inom mode. 

Wong återvände till USA 1930 och uppträdde på Broadway innan hon fick sin första stora huvudroll i filmen Daughter of the Dragon. Mest uppmärksammad av samtiden blev hennes roll mot Marlene Dietrich i Shanghaiexpressen 1932.

Efter moderns död flyttade Wong tillsammens med resten av familjen till Kina. Hon återvände till USA i början av  och fick en huvudroll i den amerikanska TV-serien The Gallery of Madame Liu-Tsong 1951. Hon skulle ha återvänt till filmscenen 1961, men avled av en hjärtinfarkt kort innan.

Wong har en stjärna på Hollywood Walk of Fame vid adressen 1700 Vine Street och 2022 blev hon porträtterad på ett amerikanskt 25-centsmynt

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar

 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Los Angeles
Födda 1905
Avlidna 1961
Kvinnor
Marsha Hunt (skådespelare)

Marsha Hunt, född 17 oktober 1917 i Chicago, Illinois, död 7 september 2022 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk film- och teaterskådespelare och politisk aktivist. 

Hon filmdebuterade som artonåring i The Virginia Judge 1935 och medverkade i över 110 filmer och TV-produktioner. På grund av att hon offentligt gick ut med stöd för "Hollywood Ten", de första personer som svartlistades av Hollywood under McCarthy-eran, blev hon själv svartlistad under 1950-talet. Det ledde till att hon fram till 1957 hade svårt att få arbete.

Hunt var engagerad politisk aktivist och arbetade bland annat för att motverka svält och hemlöshet. Hon stödde samkönade äktenskap, arbetade för ökad medvetenhet om den globala uppvärmningen och i fredsfrågor.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 
 

Födda 1917
Avlidna 2022
Kvinnor
Hundraåringar
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Chicago
Amerikanska HBTQ-aktivister
Amerikanska människorättsaktivister
Manchurisk stubbstjärt

Manchurisk stubbstjärt (Urosphena squameiceps) är en liten asiatisk fågel i familjen cettisångare inom ordningen tättingar. Den häckar i sydöstra Ryssland, nordöstra Kina, Korea och Japan. Vintertid flyttar den till Sydostasien. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Manchurisk stubbstjärt är en liten (9,5-10,5 cm) och knubbig fågel med tunn, spetsig näbb och som namnet avslöjar mycket kort stjärt. Ovansidan är rödbrun och undersidan vit. Fötter och ben är blekrosa. På huvudet syns ett mycket långt ögonbrynsstreck ovan ett tydligt svart ögonstreck. Sången som hörs på häckplats är ett diskant cikadaliknande "see-see-see-see-see-see".

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i östra Asien, i sydöstra Ryssland (södra Ussuriland), nordöstra Kina (sydöstra Heilongjiang, sydöstra och östra Jilin och östra Liaoning), Korea, södra Sachalin, södra Kurilerna och Japan. Vintertid flyttar den till sydöstra Kina, Taiwan och Sydostasien så långt söderut som norra Malackahalvön. Tillfälligt har den observerats i Nepal, Bangladesh, Indien och Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Manchurisk stubbstjärt placerades tidigare i den stora familjen sångare (Sylviidae). DNA-studier har dock visat att arterna i familjen inte är varandras närmaste släktingar och har därför delats upp i ett antal mindre familjer. Manchurisk stubbstjärt med släktingar förs idag till familjen cettisångare (Cettiidae eller Scotocercidae) som är nära släkt med den likaledes utbrytna familjen lövsångare (Phylloscopidae) men också med familjen stjärtmesar (Aegithalidae). Även de två afrikanska hyliorna, numera urskilda i egna familjen Hyliidae, anses höra till gruppen.

Levnadssätt 
Manchurisk stubbstjärt förekommer i tät undervegetation som dvärgbambu i låglänta barr- och blandskogar. Den födosöker på marken eller i tät växtlighet efter ryggradslösa djur och larver och är mycket svår att få syn på. Fågeln häckar från slutet av april till juli, ofta kooperativt där andra individer hjälper paret med att ta hand om ungarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Referenser

Externa länkar

 Fler bilder på flickr
 Läten och utbredning på xeno-canto.org

Cettisångare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Borneostubbstjärt

Borneostubbstjärt (Urosphena whiteheadi) är en mycket liten och kortstjärtad fågel i familjen cettisångare inom ordningen tättingar. Den förekommer på ön Borneo i Stora Sundaöarna. Trots det begränsade utbredningsområdet anses beståndet vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Borneostubbstjärten är en mycket liten (9,5–10 cm) långbent marklevande tätting med som namnet avslöjar mycket kort stjärt. Ovansidan är brun med långt beigebrunt ögonbrynsstreck och lika långt och brett ögonstreck. Den är orangebeige på kinder och örontäckare, och runt ögat syns en gul ögonring. Undersidan är mestadels vit, med svartaktig anstrykning på bröst och flanker. Ögat är mörkt, näbben mörkt hornfärgad och benen skära. Det vanligaste lätet är ett långt, ljust och nästan ohörbart gnissel bestående av två korta toner följt av en längre: "tzi-tzi-tzeeee".

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i bergstrakter på norra Borneo (Kinabalu till Liang Kubung), men har även nyligen påträffats på sydöstra Borneo i Meratusbergen. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Borneostubbstjärt placerades tidigare i den stora familjen sångare (Sylviidae). DNA-studier har dock visat att arterna i familjen inte är varandras närmaste släktingar och har därför delats upp i ett antal mindre familjer. Borneostubbstjärt med släktingar förs idag till familjen cettisångare (Cettiidae eller Scotocercidae) som är nära släkt med den likaledes utbrytna familjen lövsångare (Phylloscopidae) men också med familjen stjärtmesar (Aegithalidae). Även de två afrikanska hyliorna, numera urskilda i egna familjen Hyliidae, anses höra till gruppen.

Levnadssätt 
Borneostubbstjärten hittas i undervegetation och på marken i bergsbelägna skogar på mellan 800 och 3150 meters höjd. Där rör den sig muslikt på jakt efter ryggradslösa djur, framför allt bladlöss. Den kan vara rätt nyfiken och tam. Häckningsbiologin är dåligt känd med bara ett bo beskrivet, hittat lågt på en mossig bank.

Status 
Borneostubbstjärten har ett rätt begränsat utbredningsområde, men beståndet verkar stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotat och kategoriserar arten som livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som vanlig ovan 2000 meters höjd.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar brittiska upptäcktsresande John Whitehead (1860-1899).

Referenser

Externa länkar

 Bilder på flickr
 Läten på xeno-canto.org

Cettisångare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Mary Brian

Mary Brian, född 17 februari 1906 i Corsicana, Texas, död 30 december 2002 i Del Mar, Kalifornien var en amerikansk skådespelare.

Brian började som stumfilmsskådespelare och debuterade med en av huvudrollerna i Herbert Brenons Peter Pan 1924. Hon gjorde sedan ett stort antal filmer för Paramount Pictures och ljudfilmsdebuterade 1928. Efter 1937 blev medverkan i film mer sporadisk och 1954 hade hon en sista roll framför kameran som mamma i TV-serien Meet Corliss Archer.

Hon har en stjärna på Hollywood Walk of Fame vid 1559 Vine Street.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Texas
Personer från Corsicana
Födda 1906
Avlidna 2002
Kvinnor
Serieåret 2015



Händelser
9 december - Crossoverserien Batman/Teenage Mutant Ninja Turtles börjar publiceras.

Avlidna 
 7 januari
Tignous, 57, fransk serietecknare.
Georges Wolinski, 80, fransk serietecknare.
Cabu, 76, fransk serietecknare.
Charb, 47, fransk serietecknare och chefredaktör.

Källor

Fotnoter
Konståret 2015



Händelser 
11 maj – Pablo Picassos målning Kvinnorna i Alger säljs för 179,3 miljoner dollar på auktionshuset Christies i New York. Därmed blev den den dittills högst betalda tavlan på en auktion.
24 september – Som en sorts hyllning till den i hemlandet Kroatien länge försummade poeten och dramatikern Radovan Ivšić och det urskogsmotiv som återfinns i en del av hans verk öppnar utställningen Nepokorena šuma i Radovan Ivšić på Museet för modern konst i Zagreb. Verk av 160 olika konstnärer ställs ut för att spegla allt från skövlad skog till utrotningshotad fantasi. Bildkonstnärer som Joan Miró, André Masson, Max Ernst, Toyen,  Wifredo Lam och Félicien Rops blandas med sådana som Jindřich Heisler, Anna Zemánková, Matija Skurjeni och Madge Gill. I samband med utställningen utger det franska förlaget Gallimard tillsammans med museet Annie Le Bruns essä Radovan Ivšić et la forêt insoumise.

okänt datum
 Konstskolan The Swedish Academy of Realist Art flyttade från Stockholm till Simrishamn.

Priser och utmärkelser
Fredrik Roos stipendium – Martha Ossowska Persson, Ida Persson och Idun Baltzersen

Avlidna  
7 januari – Folke Hallin, 85, svensk konstnär, tecknare och illustratör.
23 januari – Bengt Elde, 75, svensk konstnär.
14 februari – Gösta Sillén, 80, svensk skulptör.
1 mars – Carel Visser, 86, nederländsk skulptör.
11 mars – Inger Sitter, 85, norsk bildkonstnär.
24 mars – Otto Frello, 90, dansk målare.
8 april – Lars Tunbjörk, 59, svensk fotograf.
10 maj – Chris Burden, 69, amerikansk konstnär.
23 maj – Carl Nesjar, 94, norsk konstnär.
25 maj – Mary Ellen Mark, 75, amerikansk fotograf.
9 juli – Hans Wigert, 83, svensk målare.
10 juli – Tony Emilson, 90, svensk skulptör.
4 augusti – Calle Örnemark, 81, svensk skulptör.
10 oktober – Hilla Becher, 81, tysk fotograf.
27 december – Ellsworth Kelly, 92, amerikansk målare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Radioåret 2015



Händelser 
 1 januari – Sveriges Radio firar 90-årsjubileum. Firandet pågår under hela året.
Juli - Radiostationen B92 i Belgrad slutar förmedla nyheter, och övergår till att enbart spela musik.
 23 augusti - 27 december – Humorprogrammet Mammas nya kille sänder en ny säsong.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Teateråret 2015



Händelser 
Scenkonstbiennalen äger rum i Malmö.

Priser och utmärkelser 
En bit av Georgs hatt – Lena Endre
Gösta Ekman-stipendiet – Birgitta Ulfsson
O'Neill-stipendiet – Per Mattsson
Svenska Dagbladets Thaliapris – Leif Andrée för tolkningen av Leif Stockmann i En folkefiende på Stockholms Stadsteater
Svenska regissörsföreningens Iris-pris – Suzanne Osten för I Annas garderob på Göteborgs Stadsteater

Årets uppsättningar

Februari
Götgatan av Kristian Hallberg i regi av Jens Ohlin har premiär på Unga Dramaten.

Mars
Pjäsen X har premiär på Unga Klara. För regin står Farnaz Arbabi.

Oktober
Vitsvit av Athena Farrokhzad har premiär på Unga Klara. Regisserar gör Farnaz Arbabi.

November
Marodörer av Jens Ohlin och Hannes Meidal har premiär på Dramaten. I huvudrollerna Bahar Pars och Hannes Meidal. För regin står Jens Ohlin.

Avlidna 
3 februari – Stella Parland, 40, finlandssvensk författare och teaterrecensent.
15 september – Tomas Pontén, 69, svensk skådespelare och regissör.
27 november – Barbro Hiort af Ornäs, 94, svensk skådespelare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Claes Fredric Egnell

Claes Fredric Egnell, född 6 november 1799 i Björsäter församling, Östergötlands län, död 15 mars 1870 i Linköpings församling, Östergötlands län, var en svensk borgmästare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Egnell föds på Sjöberga i Björsäters församling som son till domkyrkosysslomannen Fredric Carl Egnell och Ulrica Christina Granbeck. Han blev 1816 student vid Uppsala universitet och avlade hovrättsexamen där 1821. Egnell blev rådman i Linköping och  1849 borgmästare i staden. Han avled 1870 i Linköpings församling. Han avled av äggvitesjukdom och begravdes 24 mars samma år.

Bosatte sig i Linköping 1831 och bodde på Sankt Pers kvarter nummer 62 fram till år 1851. Då flyttade han till Sankt Kors kvarter nummer 34 och bor där fram till 1859. Från 1859 fram till sin död bodde Egnell på Tannefors kvarter nummer 44. 

Egnell var riksdagsledamot för borgarståndet i Linköping vid riksdagen 1834–1835.

Egnell gifte sig första gången 1836 med Carolina Charlotta Lindahl (1813-1849) och andra gången 849 med Agnes Hollertz (1828-).

Referenser

Noter

Kyrkoarkiv 
Linköpings domkyrkoförsamling AI:59
Linköpings domkyrkoförsamling CI:12
Linköpings domkyrkoförsamling AI:33
Linköpings domkyrkoförsamling AI:37
Linköpings domkyrkoförsamling AI:41
Linköpings domkyrkoförsamling AI:29
Björsäter C:3

 

Linköpings borgmästare
Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1700-talet
Personer från Björsäters socken, Östergötland
Födda 1799
Avlidna 1870
Män
Teknikåret 2015



Händelser

Januari
 6-9 januari – CES hålls i Las Vegas.

Källor
Timorstubbstjärt

Timorstubbstjärt (Urosphena subulata) är en fågel i familjen cettisångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Timorstubbstjärten är en liten tätting med långa ben och lång näbb, men framför allt mycket kort stjärt. Fjäderdräkten är brun med ljusbeige ögonbrynsstreck och ljus undersida. Ungfågeln är varmare färgad ovan, medan ögonbrynsstrecket och undersidan är mer dämpade i färgerna. Sången är ett knappt hörbart och mycket ljust, stigande "tzeee".

Utbredning och systematik 
Timorstubbstjärt återfinns på de östra Små Sundaöarna. Den delas in i två underarter med följande utbredning.
 Urosphena subulata subulata – förekommer på Timor och Wetar
 Urosphena subulata advena – förekommer på Babar

Familjetillhörighet 
Timorstubbstjärt placerades tidigare i den stora familjen sångare (Sylviidae). DNA-studier har dock visat att arterna i familjen inte är varandras närmaste släktingar och har därför delats upp i ett antal mindre familjer. Timorstubbstjärt med släktingar förs idag till familjen cettisångare (Cettiidae eller Scotocercidae) som är nära släkt med den likaledes utbrytna familjen lövsångare (Phylloscopidae) men också med familjen stjärtmesar (Aegithalidae). Även de två afrikanska hyliorna, numera urskilda i egna familjen Hyliidae, anses höra till gruppen.

Levnadssätt 
Timorstubbstjärten är en skygg marklevande fågel som hittas i buskmarker och skogsområden i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den ses vanligen enstaka eller i par.

Status 
Arten har ett litet utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Bilder på flickr
 Läten och utbredningskarta på xeno-canto.org

Cettisångare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Små Sundaöarna
Rostkronad cettia

Rostkronad cettia (Cettia major) är en mycket tillbakadragen bergslevande asiatisk fågel i familjen cettisångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostkronad cettia är en 13 centimeter lång fågel med mörkbrun ovansida och vitaktig undersida med olivgrå bröstsidor och olivbruna flanker. På huvudet syns en kastanjebrun hjässa och panna samt ett ögonbrynsstreck, rostbeige framför ögat och beigevitt bakom. Liknande gråsidig cettia (Cettia brunnifrons) är mindre, gråare under samt har tydligare ögonbrynsstreck. Sången inleds men en ton, följt av tre- eller fyratonig explosiv sång.

Utbredning och systematik 
Rostkronad cettia delas in i två underarter med följande utbredning.
 Cettia major major – förekommer i Himalaya från Nepal till nordöstra Indien, sydöstra Tibet, Myanmar och sydvästra Kina
 Cettia major vafra – förekommer i nordöstra Indien (Meghalaya och Cachar hills i Assam)

Tillfälligt har den påträffats i Thailand.

Familjetillhörighet 
Rostkronad cettia placerades tidigare i den stora familjen sångare (Sylviidae). DNA-studier har dock visat att arterna i familjen inte är varandras närmaste släktingar och har därför delats upp i ett antal mindre familjer. Rostkronad cettia med släktingar förs idag till familjen cettisångare (Cettiidae eller Scotocercidae) som är nära släkt med den likaledes utbrytna familjen lövsångare (Phylloscopidae) men också med familjen stjärtmesar (Aegithalidae). Även de två afrikanska hyliorna, numera urskilda i egna familjen Hyliidae, anses höra till gruppen.

Levnadssätt 
I Himalaya häckar rostkronad cettia i bergsbelägna gran- och hemlockskogar med täta rhododendronbuskar och törnsnår, från 3300 meters höjd upp till trädgränsen, därefter vidare i buskmarker utmed skyddade bäckraviner och i branter till åtminstone 4000 meters höjd. I Kina ses den på något lägre höjder, ner till 2900 meter.

Fågeln är en höjdledsflyttare och söker sig till lägre regioner efter häckningen. Vistelsemiljön vintertid är mycket dåligt känd, med fynd i låglänta gräsmarker, våtmarker och vassbälten. Fynd utanför häckningstid på högre nivåer tros röra sig om förbipasserande flyttfåglar.

Liksom andra cettior är rostkronad cettia en mycket tillbakadragen fågel som beter sig nästan som en mus. Födan är dåligt känd men tros utgöras av små ryggradslösa djur och larver. Den antas häcka mellan juni och augusti.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns släktesnamn är efter den italienske zoologen Francesco Cetti.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Cettisångare
Fåglar i orientaliska regionen
Razziegalan 2012

Razziegalan 2012 var den 32:a upplagan Golden Raspberry Awards och hölls 1 april 2012. Pris gavs till de sämsta insatserna under 2011, och det unika med just denna gala är att filmen Jack and Jill med Adam Sandler tog hem samtliga priser.

Vinnare och nominerade

Filmer med flera vinster

Se även
 Golden Raspberry Awards
 Skämskudden
 Oscarsgalan 2012
 Golden Globe-galan 2012
 Guldbaggegalan 2012
 Screen Actors Guild Awards 2012

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Razzie Awards 2012 på Internet Movie Database

2012
Filmåret 2012
2012 i USA