kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lista över öar i Malaysia

Detta är en lista över öar i Malaysia. Enligt the Department of Survey and Mapping i Malaysia finns det totalt 878 öar i landet. Delstaten Sabah har det största antalet öar med 394. Bortsett från detta har Malaysia också 510 geografiska landformer utanför kusten som inkluderar stenar, sandbankar och åsar. År 2015 rapporterades det att Malaysia fortfarande har över 535 namnlösa öar, vilket gör att regeringen känner sig tvungen att agera snabbt för att förhindra att grannländerna tar över alla öar. De flesta öar i delstaten Sabah har fått namn enligt ett uttalande från the State Land and Survey Department director.

Större öar 
Öar över 250,000 kvadratkilometer
 Borneo (delad med Indonesien och Brunei)
Öar över 200,000 kvadratkilometer
 Sebatik, Sabah (delad med Kalimantan Utara, Indonesien)
 Banggi, Sabah
 Bruit, Sarawak
 Langkawi, Kedah
 Pinang, Pinang

Bestridda öar
 Spratlyöarna

Mindre öar 

Öar under 200,000 kvadratkilometer

 Aman, Penang
 Aur, Johor
 Batik, Sabah
 Balambangan, Sabah
 Berhala, Sabah
 Big, Malacca
 Big, Mersing, Johor
 Betong, Penang
 Bidong, Terengganu
 Bodgaya, Sabah
 Bohayan, Sabah
 Boheydulang, Sabah
 Bum Bum, Sabah
 Carey, Selangor
 Dinawan, Sabah
 Dayang, Johor
 Duyong, Terengganu
 Gedung, Penang
 Gaya, Sabah
 Indah, Selangor
 Jambongan, Sabah
 Jerejak, Penang
 Kalumpang, Sabah
 Kapalai, Sabah
 Kapas, Terengganu
 Jarak, Perak
 Kalampunian, Sabah
 Kendi, Penang
 Pulau Ketam, Selangor
 Klang, Selangor
 Kukup, Johor
 Kuraman, Labuan
 Labuan, Labuan
 Lang Tengah, Terengganu
 Lankayan, Sabah
 Layang Layang, Sabah
 Libaran, Sabah
 Ligitan, Sabah
 Lumut, Selangor
 Mabul, Sabah
 Malawali, Sabah
 Mamutik, Sabah
 Manukan, Sabah
 Mantanani, Sabah
 Mataking, Sabah
 Malacca, Malacca
 Montokud, Sabah
 Pababag, Sabah
 Pangkor, Perak
 Payar, Kedah
 Pemanggil, Johor
 Perak, Kedah
 Perhentian, Terengganu
 Rawa, Johor
 Redang, Terengganu
 Rimau, Penang
 Sakar, Sabah
 Sapi, Sabah
 Selingan, Sabah
 Sepanggar, Sabah
 Sibu, Johor
 Sibu Besar
 Sibu Tengah
 Sibu Kukus
 Sibu Hujung
 Sipadan, Sabah
 Sulug, Sabah
 Tabawan, Sabah
 Tengah, Johor
 Tenggol, Terengganu
 Tiga, Sabah
 Tigabu, Sabah
 Daat, Sabah
 Tikus, Penang
 Timbun Mata, Sabah
 Tinggi, Johor
 Tioman, Pahang
 Tukun Perak, Kedah
 Tukun Tengah, Penang
 Rusa, Kelantan
 Wan Man, Terengganu

Andra ögrupper, naturskyddsområden och nationalparker 
 Taman Negara Tunku Abdul Rahman, Sabah
 Tun Sakaran Marine Park, Sabah
 Kawasan Perlindungan Marin Kepulauan Sugud, Sabah
 Taman Pulau Penyu, Sabah

Se även 
 Lista över öar i Stilla havet
 Lista över öar i Indiska oceanen
 Lista över listor över öar

Källor

Referenser 

Malaysia
Anton Thernes

Anton Thernes, född 8 februari 1892 i Trier, död 3 december 1944 i Majdanek, var en tysk SS-Obersturmführer. Under andra världskriget var han ställföreträdande kommendant och chef för administrationen i koncentrations- och förintelselägret Majdanek, beläget i utkanten av Lublin.

Den 23 juli 1944 befriades Majdanek av Röda armén och Thernes greps tillsammans med flera andra ur lägerpersonalen. Thernes var den högste SS-officeren som greps i Majdanek. Senare samma år ställdes han och fem andra misstänkta krigsförbrytare inför rätta vid den första Majdanekrättegången. Thernes påstod sig inte känna till något om Majdaneks förintelseapparat, men vittnesmålen och bevisen mot honom var överväldigande. Den 2 december 1944 dömdes de sex åtalade till döden genom hängning. Samtliga, utom en som begick självmord, avrättades i närheten av krematorierna i Majdanek påföljande dag. Avrättningarna bevittnades av tusentals åskådare.

I dokumentärfilmen Swastyka i Szubienica (”Svastikan och galgen”) från 1945 skildras rättegången och avrättningarna.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1892
Avlidna 1944
Män
Personer från Trier
SS-Obersturmführer
Personal i Auschwitz
Personal i Majdanek
Personal i Flossenbürg
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade av Polen
Personer som blivit avrättade genom hängning
Lista över öar i Vietnam

Detta är en ofullständig lista över öar i Vietnam.

Bạch Long Vĩ
Cần Giờs flodöar
Cát Bà
Co To
Cồn Cỏ
Côn Sơn (Con Dao)
Cu lao Cham
Cu lao Xanh
Hà Tiên
Ha Long-buktens kobbar
Tuần Châu
Hoàng Sa (Paracelöarna)
Hon Khoai
Hon Tre
Lý Sơn
Phu Quoc
Phú Quý 
Thổ Chu
Bà Lụa
Trường Sa (Spratlyöarna)

Se även 
 Lista över öar i Stilla havet
 Lista över listor över öar

Referenser

Öar
Vietnam
Cleaning symbiosis

Cleaning symbiosis är ett ömsesidigt fördelaktigt beteende två arter emellan, där den ena arten (”putsaren”) äter parasiter och annat från huden eller skinnet på den andra arten (”värden”). Cleaning symbiosis är ett välkänt fenomen hos havslevande fiskar. Det förekommer till exempel hos putsarfiskar, huvudsakligen hos läppfiskar och smörbultar inom släktet Gobisoma. Motsvarande beteende förekommer i familjen oxhackare i östra Afrika, som plockar fästingar och insekter från de där förekommande stora däggdjuren. Denna mutualism är dock omtvistad.

Putsbeteendet beskrevs först av den grekiske historieskrivaren Herodotos ungefär 420 f. Kr. och gällde fåglar som putsade krokodilers tänder, ett beteende som dock är förhållandevis ovanligt.

Bakgrunden till cleaning symbiosis har varit omdebatterad i åtminstone trettio år. Vissa forskare beskriver beteendet som ren mutualism. Andra, som exempelvis den amerikanske evolutionsbiologen Robert Trivers, menar att det huvudsakligen är frågan om ömsesidighet av typen altruism. Åter andra menar att putsbeteendet uppstår som ett ensidigt intresse, på gränsen till parasitism.

Bakom många putsarbeteenden döljer sig dessutom bluff av olika typer. Dessa kan beskrivas som till exempel Bates mimikry och Müllers mimikry.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Evolutionsbiologi
Etologi
Symbios
Marten-Drinking River

Marten-Drinking River är en flod i provinsen Ontario, i södra Kanada som rinner i nordostlig riktning och mynnar ut vid Attawapiskatsjön.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Hemsida för Marten River Provincial Park.

Vattendrag i Ontario
Jan Ykema

Jan Jelle Ykema, född 18 april 1963 i Harlingen, är en nederländsk före detta skridskoåkare.
Ykema blev olympisk silvermedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1988 i Calgary.

Källor 

Nederländska skridskoåkare
Nederländska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Nederländerna
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Nederländerna
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1988
Olympiska silvermedaljörer 1988
Födda 1963
Levande personer
Män
Michael Hadschieff

Michael Florian Hadschieff, född 5 oktober 1963 i Innsbruck, är en österrikisk före detta skridskoåkare.
Hadschieff blev olympisk silvermedaljör på 10 000 meter vid vinterspelen 1988 i Calgary.

Källor 

Österrikiska skridskoåkare
Österrikiska olympiska silvermedaljörer
Österrikiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Österrike
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1994
Olympiska silvermedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Personer från Innsbruck
Födda 1963
Levande personer
Män
Tasmanbusksmyg

För fågelarten Acanthornis magna, se klätterbusksmyg.

Tasmanbusksmyg (Sericornis humilis) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar. 

 Utseende 
Tasmanbusksmygen är en liten gråbrun fågel med en svartvit skulderfläck, vitt ögonbrynsstreck och ett svagt ljust hakstreck. Arten är mycket lik vitbrynad busksmyg, men är mörkare och har mindre tydlig teckning i ansiktet.

 Utbredning och systematik 
Tasmanbusksmyg delas upp i två underarter med följande utbredning:
 S. h. humilis – tät undervegetation på Tasmanien 
 S. h. tregellasi – King Island i Bass Strait 

Vissa behandlar den som en underart till vitbrynad busksmyg (Sericornis frontalis'').

Levnadssätt 
Tasmanbusksmygen hittas i olika typer av miljöer med tät vegetationen. Där födosäker den på marken.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Tasmanien
Melleruds köpcentrum

Melleruds köpcentrum, köpcentrum i Mellerud som började byggas år 2016 och invigdes i oktober år 2019. Det ligger vid korsningen av vägarna E45 och 166.

Köpcentret är 17 000 kvm stort och med 30 butiker. Det ägs till lika delar av Orvelin Gruppen och Konsumentföreningen Bohuslän-Älvsborg.

Nära köpcentret finns ytterligare butiker, bland annat bygghandel.

Referenser

Externa länkar 
http://mellerudhandel.se

Byggnader och anläggningar i Melleruds kommun
köpcentrum i Västra Götalands län
Svärdsön

Svärdsön är ett naturreservat beläget mellan Solsidan och Älgö i Nacka socken i Nacka kommun i Södermanland (Stockholms län). Området förklarades i december 2014 till naturreservat som ägs och förvaltas av Nacka kommun. Det är sydöstra Saltsjöbadens enda sammanhängande naturområde och det första naturreservatet i Nacka kommun som fått ett skyddat vattenområde.

Historik

Svärdsön var ursprungligen en separat ö som genom landhöjningen växte ihop med fastlandet och Älgö. Närheten av Svärdsö var bebodd redan under bronsåldern, som arkeologiska fynd vittnar om, men själva Svärdsön förblev obebodd, i motsats till Älgö. 

På en karta från 1722 framgår att platsen inte nyttjades och betecknas som Bergachtigh Marck. I början av 1800-talet rådde samma förhållanden.  

Svärdsön hörde på 1700-talet  till godset Erstavik men avstyckades från egendomen i slutet på 1800-talet. Först när Älgövägen anlades i mitten av 1920-talet uppfördes några småhus på Svärdsön, för övrigt förblev ön orörd.

Svärdsös naturreservat
Reservatet bildades år 2014 och omfattar en area av 148 hektar varav 93 hektar vatten. Svärdsös naturreservat är sydöstra Saltsjöbadens enda sammanhängande naturområde, delat av Älgövägen i en norra och en södra halva. Den norra delen sträcker sig in i Baggensfjärden och inkluderar ön Furuholmen som tillmäts ”mycket höga naturvärden”.

Den södra delen utgörs av ett kuperat och bergigt skogsområde och delar av Vårgärdssjön samt Erstaviken. I de låglänta delarna finns flera kärr med lövträd och ålderdomlig skog. I sydvästra delen återfinns öns två fasta fornlämningar. En av dem är ett röse med RAÄ-nummer , som förmodligen härrör från järnåldern, alternativt bronsåldern. Dateringen är oklar.
Genom reservatet leder ett förgrenat nät av stigar. Det finns även en 1,4 km lång, blåmärkt vandringsslinga.

Enligt en utredning från 2011 finns stora naturvärden i den marina miljön i områdena Erstaviken, Baggensfjärden och Vårgärdssjön. Syftet med Svärdsös naturreservat är enligt kommunen ”att bevara och utveckla områdets stora värden för rekreation och biologisk mångfald”.

Bilder

Källor
 Länsstyrelsen Stockholm: Svärdsö.
 Nacka kommun: Svärdsö naturreservat (samrådsversion juli 2014 ).

Noter

Externa länkar

Naturreservat i Nacka kommun
Naturskyddsområden bildade 2014
Erstavik
Shahbazpur Town

Shahbazpur Town är en liten stad, fiskehamnen och administrativa högkvarter i Bangladesh och är belägen i provinsen Chittagong, nära gränsen mot Agartala, huvudstad i delstaten Tripura i Indien. Det är känt för sina breda naturliga floder av Titas. Det är den äldsta floden hamn. Det är den äldsta färjeterminalen hamnområdet i Bangladesh. Shahbazpur Town är också känd under namnet "Shahbaz". Sitt gamla namn (med diakritiska tecken) är Shahbaz eller Shāhbāzpur. Det moderna Shahbazpur Town har fått sitt namn från Shahbaz Ali (död 1605), kejsarens representant för Mughal väldet. 

Idag är Shahbazpur Town, Titas River en av de mest besökta regionala destinationer turist i Bangladesh. Det har ännu inte blivit en stor stadsdel turistmål.

Källor

Orter i Chittagong (provins)
Nicolas-Edme Retif

Nicolas-Edme Retif eller Nicolas-Edme Restif, född 23 oktober 1734 på Sacy, Frankrike, död 3 februari 1806 i Paris, även känd som Retif de la Bretonne, var en fransk romanförfattare. Termen retifism för skofetischism namngavs efter honom.

Biografi
Retif utbildades av jansenisterna i Bicêtre, och utvisningen av jansenisterna togs emot av en av hans bröder, som var en curé. På grund av en skandal där han var inblandad tvingades han bli lärling hos en skrivare i Auxerre, och efter att ha fullgjort sin tid där flyttade han till Paris. Här arbetade han som gesällskrivare och gifte sig med en släkting till sin tidigare mästare i Auxerre.

Det var inte förrän fem eller sex år efter hans giftermål som Retif framträdde som författare, och från den tiden och till sin död producerade har en stor mängd böcker, som uppgår till bortåt 300 volymer, många av dem tryckta för egen hand, inom nästan alla tänkbara ämne. Retif led ibland av stor fattigdom. Han byggde sina böcker på episoder ur sitt eget liv, som "trots sin fadda känsla, innehåller sanningsenliga bilder av det franska samhället på tröskeln till revolutionen". Han har beskrivits som både en socialrealist och en sexuell fantast i sina skrifter.

De ursprungliga versionerna av dessa, och faktiskt av alla hans böcker, har länge varit bibliografisk kuriosa, på grund av deras sällsynthet, med de vackra och nyfikna illustrationer som många av dem innehåller, och det pittoreska typografiska systemet varmed de flesta är uppbyggda. Hans romaner, t. ex. Monsieur Nicolas eller Hjärtats anatomi (1794, översatt 1951), var chockerande i sin realism men rymde ett socialt patos som givit honom namnet ”rännstenens Rousseau”.

Nedgången av läsekretsen under franska revolutionen tvingade honom att klara sitt uppehälle med att skriva genom utnyttjande av den nya pressfriheten. År 1795 fick han en gottgörelse om 2000 francs från thermidorkonventet. Trots sina deklarerade preferenser för den nya makten fick hans aristokratiska bekanta och hans rykte honom att falla i onåd. Strax innan sin död gav Napoleon honom en plats i ministeriet för polisen, men han dog i Paris innan han hann tillträda positionen.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1979

Externa länkar

Franska författare
Franskspråkiga författare
Födda 1734
Avlidna 1806
Män
Retningsfysiologi

Retningsfysiologi är en vetenskap som studerar organismers, organs eller cellers reaktioner på intryck eller påverkan av fysikaliska, kemiska, termiska eller mekaniska faktorer som ljus, ljud, kemiska ämnen, tryck, värme och kyla.

Sinneorganens olika receptorer är inställda för var sitt retningsslag, ögats stavar t. ex. för ljus (elektromagnetiska vågrörelser) och öronsnäckans sinnesceller för ljud. För att en retning skall ge upphov till et svar hos nervsystemet måste en retningströskel överskridas, d. v. s. retningen måste ha en viss styrka och pågå under en viss tid.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1979

Fysiologi
Nervsystemet
Joonas Donskoi

Joonas Donskoi, född 13 april 1992, är en finländsk före detta professionell ishockeyforward. Han spelade för San Jose Sharks, Colorado Avalanche och Seattle Kraken i National Hockey League (NHL).

Spelarkarriär

San Jose Sharks 
Donskoi draftades i fjärde rundan i 2010 års draft av Florida Panthers som 99:e spelare totalt, som dock aldrig skrev kontrakt med honom.

Han skrev på ett entry level-kontrakt med San Jose Sharks den 20 maj 2015. Den 12 maj 2017 förlängde han kontraktet med två år.

Donskoi spelade i Stanley Cup-finalen med Sharks mot Pittsburgh Penguins 2016.

Colorado Avalanche 
Den 1 juli 2019 skrev han som free agent på ett fyraårskontrakt värt 15,6 miljoner dollar med Colorado Avalanche.

Seattle Kraken 
21 juli 2021 valdes Donskoi från Avalanche i NHL:s expansionsdraft 2021 till Seattle Kraken.

I början av säsongen 2022-23 drabbades Donskoi av hjärnskakning efter en kollision med lagkamraten Kole Lind. Efter att ha missat hela säsongen och dess efterverkningar så avslutade Donskoi sin karriär den 27 augusti 2023.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Meriter och utmärkelser

Referenser

Externa länkar

Joonas Donskoi, Sharks – Stats – NHL.com
Joonas Donskoi NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Joonas Donskoi hockey statistics and profile at hockeydb.com
Joonas Donskoi – Player profile at The Hockey News

Finländska ishockeyspelare
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Seattle Kraken
Spelare i Oulun Kärpät
Finländska idrottare under 2000-talet
Personer från Brahestad
Levande personer
Födda 1992
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 2021
Attawapiskatsjön

Attawapiskatsjön är en insjö i provinsen Ontario, i södra Kanada, med en totalyta av 281 km2. Namnet härrör från algonkinspråkets chat-a-wa-pis-shkag.

På västra sidan av sjön finns Neskantagas First Nations-samhälle, också kallat Lansdowne House Indian Band.

Tillflöden 
 Otoskwin River
Marten-Drinking River
 Pineimuta River

Källor

Referenser 

Insjöar i Kenora District
Marc Antoine Front de Beaupoil, marquis de Lanmary

Marc Antoine Front de Beaupoil, marquis de Lanmary, född 1689, död 1749, fransk diplomat. Han var Frankrikes sändebud i Sverige 1741-1749.       

Han rekryterade under sin tid i Sverige Hedvig Taube, som han gav en juvelbesatt förgylld servis i utbyte mot hennes stöd för den franske kandidaten i det svenska tronföljarvalet 1743.

Källor 
 http://www.the-saleroom.com/fr-fr/auction-catalogues/koller/catalogue-id-koller10005/lot-26a1da85-d694-4afc-bb78-a452013d40ef

Noter

Födda 1689
Avlidna 1749
Franska diplomater under 1700-talet
Franska markiser
Personer under frihetstiden
Män
Trilogmöte

Ett trilogmöte, eller trepartsmöte, är ett inofficiellt sammanträde mellan företrädare för Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen med syfte att gemensamt behandla lagstiftningsärenden. Genom trilogmöten kan de tre institutionerna utbyta ståndpunkter under lagstiftningsprocessen och på så sätt nå den enighet som i slutändan är nödvändig för att ett lagförslag ska kunna antas.

Antalet trilogmöten ökade kraftigt efter Lissabonfördragets ikraftträdande eftersom Europaparlamentet då fick samma lagstiftande makt som rådet inom nästan alla politikområden. Dessförinnan hade rådet och kommissionen egna dialogmöten. Även om Lissabonfördraget innehåller bestämmelser om förlikningsförfaranden när de lagstiftande institutionerna inte kan enas, används det inofficiella förfarandet med trilogmöten i mycket större utsträckning än det formella förfarandet med förlikningskommittéer.

Eftersom trilogmötena är inofficiella omfattas de inte av de bestämmelser om öppenhet som unionens fördrag föreskriver. Trilogmötena har kritiserats av bland annat Europeiska ombudsmannen för att försvåra medborgarnas insyn i lagstiftningsprocessen.

Se även 
 Europeiska unionens lagstiftningsförfarande
 Förlikningskommitté

Referenser 

Europeiska unionens lagstiftningsförfarande
Europeiska unionens politik
Tjocknäbbad grässmyg

För Amytornis textilis, se västlig grässmyg.

Tjocknäbbad grässmyg (Amytornis modestus) är en fågel i familjen blåsmygar inom ordningen tättingar. 

 Utseende 
Tjocknäbbad grässmyg är en liten brunaktig fågel med tunn vit streckning och en lång stjärt som hålls rest. Ovansidan är ljusbrun, undersidan än ljusare. Jämfört med blåsmygarna är den mycket kraftigare, med tunna vita streck på huvud och bröst.

Utbredning och systematik
Tjocknäbbad grässmyg delas in i sex underarter med följande utbredning:
 A. m. modestus – centrala Australien, numera utdöd
 A. m. indulkanna – västcentrala Australien
 A. m. raglessi – Flinders Ranges (sydcentrala Australien)
 A. m. curnamona – Lake Frome Basin (sydcentrala Australia)
 A. m. obscurior – nordvästra New South Wales
 A. m. inexpectatus – norra och södra New South Wales, numera utdöd

Den och västlig grässmyg (A. textilis'') betraktades tidigare som samma art.

Levnadssätt 
Tjocknäbbad grässmyg hittas i öppna buskmarker. Den födosöker på marken, kilande mellan buskagen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Blåsmygar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Henri Tomasi

Henri Frédien Tomasi, född 17 augusti 1901 i Marseille, död 13 januari 1971 i Paris, var en fransk kompositör och dirigent.

Biografi 
Redan vid sex års ålder började Tomasi att studera piano vid konservatoriet i Marseille. Han fortsatte sedan sina studier vid Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Paris. 1927 tog han sin examen från samma konservatorium. Bara något år sedan vann han ett pris i kompositionstävlingen Prix de Rome med sin kantat Coriolan. 1931 slog han igenom som orkesterdirigent när han blev chefsdirigent för orkestern i Radio-Colonial. Eftersom han var en viktig personlighet inom det franska musiklivet blev han medlem i gruppen "Triton" där förutom Tomasi, också bland andra kompositörerna Darius Milhaud, Arthur Honegger och Francis Poulenc var medlemmar.

Lista över verk 

 Operor
 Don Juan de Mañara (1944)
 L'Atlantide (1954)
 Sampiero Corso (1956) 
 Le Silence de la mer (1963) 
 Ulysse ou le beau périple (1961)
 Balletter
 Vocero (1951)
 Noces de cendres (1954)
 Dassine, Sultane du Hoggar (1959)
 L'Eloge de la folie (1968)

 Orkesterverk
 Tam-Tam, Symfoniskt poem (1931)
 Symphonie en ut (1940)
 Fanfares liturgiques (1947)
 Chant pour le Vietnam (1968)
 Symphonie du tiers-monde en hommage à Hector Berlioz (1969)

 Solokonserter
 Cyrnos, Symfoniskt poem för piano och orkester (1929)
 Ballade för altsaxofon och orkester (1938)
 Konsert för trumpet och orkester (1948)
 Konsert för altsaxofon och orkester (1949)
 Konsert för viola och orkester (1950)
 Konsert för klarinett och stråkorkester (1955)
 Konsert för trombon och orkester (1957)
 Konsert för fagott och orkester (1958)
 Konsert för violin och orkester (1962)
 Concerto de Printemps för flöjt och orkester (1966)
 Konsert för gitarr « à la mémoire d'un poète assassiné, F.G. Lorca » (1966)
 Highlands'ballad, för harpa och orkester (1966)
 Konsert för cello och orkester (1969)

 Kammarmusik Variations sur un thème corse (1925)
 Stråktrio (1938)
 Divertimento corsica (1951)
 Cinq danses profanes et sacrées, för blåskvintett (1959)
 Être ou ne pas être, för brass (1962)
 Printemps, för blåssextett (1964)
 Invocations et danses rituelles (1969)

 Soloröster och piano eller orkester Chants corses (1932)
 Cantu di Cirnu (1933)
 Cinq chants laotiens (1933)
 Chants de Geishas (1935)
 Noa-Noa (1957)
 La Chèvre de Monsieur Seguin (1963)
 La mort du petit Dauphin (1964)
 Le Sous-préfet aux champs (1964)

 Kör och orkester Requiem pour la paix (1946)
 Douze Noëls de Saboly (1961)
 Retour à Tipasa (postumt verk, 1985)

 Kör'''
 Douze chants de l'Ile de Corse'' (1961)

Födda 1901
Avlidna 1971
Män
Franska kompositörer
Franska dirigenter
Personer från Marseille