kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Hunger Games: Mockingjay – Part 1

The Hunger Games: Mockingjay – Part 1 är en amerikansk science fiction-thrillerfilm från 2014 i regi av Francis Lawrence. Det är den första av två filmer som bygger på den sista boken, Revolt, i Suzanne Collins romantrilogi om Hungerspelen. Filmen är således en uppföljare till The Hunger Games (2012) och The Hunger Games: Catching Fire (2013). Manuset är skrivet av Peter Craig och Danny Strong och i rollerna finns bland andra Jennifer Lawrence, Josh Hutcherson, Liam Hemsworth, Woody Harrelson, Elizabeth Banks, Julianne Moore, Philip Seymour Hoffman, Jeffrey Wright, Stanley Tucci och Donald Sutherland.

Filmen hade premiär den 20 november 2014 i Storbritannien. Den andra delen av filmen, The Hunger Games: Mockingjay – Part 2, hade premiär i november 2015.

Rollista

 Jennifer Lawrence – Katniss Everdeen
 Josh Hutcherson – Peeta Mellark
 Liam Hemsworth – Gale Hawthorne
 Woody Harrelson – Haymitch Abernathy
 Elizabeth Banks – Effie Trinket
 Philip Seymour Hoffman – Plutarch Heavensbee
 Stanley Tucci – Caesar Flickerman
 Julianne Moore – President Alma Coin
 Donald Sutherland – President Coriolanus Snow
 Jena Malone – Johanna Mason
 Willow Shields – Primrose "prim"` Everdeen
 Paula Malcomson – Mrs. Everdeen
 Sam Claflin – Finnick Odair
 Stef Dawson – Annie Cresta
 Jeffrey Wright – Beetee Latier
 Mahershala Ali – Boggs
 Natalie Dormer – Cressida
 Evan Ross – Messalla
 Patina Miller – Commander Paylor
 Wes Chatham – Castor
 Elden Henson – Pollux
 Robert Knepper – Antonius
 Sarita Choudhury – Egeria
 Erika Bierman – Snows barnbarn

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 2013
Engelskspråkiga filmer
Hungerspelen
Amerikanska science fiction-filmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Dystopisk film
IMAX-filmer
Filmer i regi av Francis Lawrence
Filmmusik av James Newton Howard
Profil (tidning)

Profil är en österrikisk, tyskspråkig nyhetstidning med veckoutgivning somgrundades 1970 av Oscar Bronner, som även skapat affärstidnigen Trend och dagstidningen Der Standard. Tidningen skapades med tyska Der Spiegel som förebild. Dess centralredaktion finns i Wien. 

Tidningen innehåller nyheter och reportage i avdelningar för inrikes- och utrikesnyheter, ekonomi, samhälle, vetenskap och kultur samt innehåller även ordförklaringar, karikatyrer och insändare. Politiskt ligger tidningen till vänster i det liberala spektrumet. Profil var från början en månadstidning, vars första nummer kom ut 7 september 1970. Från oktober 1972 kom den ut varannan vecka och från januari 1974 övergick man till utgivning varje vecka. 1993 låg upplagan på 100 000,, 2008 på knappt 60 000 och 2013 dryga 71 000

2001 uppgick tidningen i företaget Verlagsgruppe News Gesellschaft (NEWS).

Källor

Externa länkar 
 Tidningen Profils nätupplaga

Tidskrifter
Tyskspråkiga tidningar
Österrikiska tidningar
Bincheng

Bincheng är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Binzhou i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Boxing, Binzhou

Boxing, tidigare romaniserat Pohsing, är ett härad som lyder under  Binzhous stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Huimin, Binzhou

Huimin, tidigare romaniserat Hweimin, är ett härad som lyder under  Binzhous stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 98 kilometer nordost om provinshuvudstaden Jinan.

Före 1992 var Huimin (Huiimin Diqu) också namnet på det område, som idag är Binzhous stad på prefekturnivå.

Källor

WP:Projekt Kina
Yangxin, Binzhou

Yangxin, tidigare romaniserat Yangsin, är ett härad som lyder under Binzhous stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Zhanhua

Zhanhua, tidigare romaniserat Chanhwa, är ett stadsdistrikt i Binzhou i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Wudi

Wudi, tidigare romaniserat Wuti, är ett härad som lyder under Binzhous stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Supercell (datorspelsutvecklare)

Supercell är ett finländskt datorspelsföretag grundat i juni år 2010. Ilkka Paananen fungerar som företagets vd. Supercell har släppt 8 mobilspel och snart ett nionde: Clash of Clans, Boom Beach, Hay Day, Battle Buddies,  Clash Royale, Pets vs Orcs, Spooky Pop, Brawl stars och snart Rush Wars.

De första spelen, Clash of Clans och Hay Day, är så kallade freemiumspel och de har båda varit väldigt lönsamma för företaget. År 2013 rapporterades Supercell ha intäkter som uppgick till 2,4 miljoner dollar om dagen.

År 2011 investerade Accel Partners 12 miljoner dollar i Supercell. I oktober 2013 meddelades det att det japanska företaget GungHo Online Entertainment och dess moderbolag SoftBank investerat 2,1 miljarder dollar för 51 % av företaget. Senare den 21 juni 2016 köpte bolaget tencent hela softbanks andel i företaget plus lite i en deal värderad runt 8,6 miljarder dollar där dom fick 84,3 procent av företaget.

Spel 
 Gunshine.net (senare känt som Zombies Online) (2011)
 Pets vs Orcs (2012)
 Battle Buddies (2012)
 Hay Day (2012)
 Clash of Clans (2012)
 Boom Beach (2013)
 Spooky Pop (2014)
 Clash Royale (2016)
 Brawl Stars (2018)

Marknadsföring 

Under år 2015 omgången av Super Bowl visade Supercell en 30 sekunders reklamfilm med skådespelaren Liam Neeson. Reklamen kostade 4,5 miljoner dollar och nådde ut till 118,5 miljoner tittare. Enligt The Guardian var reklamen en av matchens mest populära.

Se även 
 Clash of Clans

Referenser

Externa länkar 
 supercell.com - Företagets hemsida

Finländska datorspelsföretag
Solowhist

Solowhist är ett kortspel av whist-typ för fyra spelare. 

Till skillnad mot vanlig whist spelar deltagarna var för sig eller med en tillfällig partner. Genom budgivning utses en spelförare. För spelföraren gäller det att spela hem sitt bud, medan motspelarnas uppgift är att förhindra detta. 

Spelarna har att välja bland ett antal bud av olika svårighetsgrad, vilka går ut på att ta stipulerat antal stick, med uppslagen eller valfri färg som trumf, eller inga stick alls. Den spelare som bjudit högst enligt budtabellen blir spelförare och får vid hemgång betalt av motspelarna. Betalningen sker i form av marker och beloppets storlek är avhängigt av budets svårighetsgrad. Vid misslyckat spel blir det i stället spelföraren som får betala.

Se även 
Boston

Referenser

kortspel
Störningen (band)

Störningen var ett rockband från Uppsala inom proggrörelsen.

Störningen bildades under namnet Lön för mödan och bestod av Frans Mossberg (sång, gitarr), Gunnar Staland (saxofon,flöjt,gitarr), Ecke Forsberg (sång, bas, gitarr, keyboards) och Per Gulbrandsen (sång, trummor). De var en del av musikerkollektivet SUB-gruppen som även startade Subverskivbolaget. Störningen gav 1976 ut albumet I görningen (SUB LP0176), men splittrades redan i maj samma år då Mossberg flyttade till Norge. Forsberg och Staland medverkade även på Mobbens tredje album.

Källor
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 169.

Svenska rockgrupper
Musikgrupper inom proggrörelsen
Musikgrupper från Uppsala
Per Eriksson Brahe

Per Brahe, född den 19 november 1746 i Stockholm, död den 27 juni 1772 i Stralsund, var en svensk greve och officer. Hans föräldrar var Erik Brahe och dennes första hustru Eva Catharina Sack.

Biografi
Per Brahes mor dog redan 1753 och fadern gifte om sig med grevinnan Christina Charlotta Piper. Fadern var medlem i hovpartiet och deltog i kungaparets kupp 1756 som misslyckades. Fadern blev på beslut av Rikets ständer halshuggen den 23 juli 1756 på Riddarholmen, så Per var från 10 års ålder föräldralös och uppfostrades av sin styvmor. Efter faderns död övertog Per Brahe bland annat Skoklosters slott. Brahes förmyndare blev Claes Gustaf Rålamb och Göran Gyllenstierna.

Han blev student vid Uppsala universitet den 23 mars 1762, och blev från 1763 volontär vid Livgardet, samt kort tid därefter utnämnd till kvartermästare vid Livregementet till häst. Den 3 oktober 1763 utnämndes han av konung Adolf Fredrik till drabant i Drabantkåren. Under studietiden och även senare i livet åtföljdes Per Brahe av informatorn Petter Trädgård.

Den 24 mars 1767 befordrades Brahe till löjtnant i armén för att den 23 mars 1770 befordras till Stabskapten vid Lätta dragonerna av livgardet. Per Brahe avled vid endast 25 års ålder och begravdes i familjens gravkor i Östra Ryds kyrka.

För sin samtid var Brahe bekant genom faderns postuma skrift Instruction för Dess unga Son, en samling livsvisdomar antecknade inför Erik Brahes avrättning 1756.

Bilder

Tryckta källor
Loosman, Arne. 1994. I grevarnas tid; en Brahe-historia genom 400 år. Skoklosters slott: Skokloster.
Bergström, Karin. 2007. Stina Piper; grevinna i 1700-talets Sverige. Atlantis: Stockholm.
adelsvapen.com, tab 12

Män
Födda 1746
Avlidna 1772
Svenska grevar under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Militärer från Stockholm
Per 3
Svenska fideikommissarier
Svenska godsägare under 1700-talet
Godsägare från Stockholm
SUB-gruppen

SUB-gruppen var ett musikerkollektiv från Uppsala inom proggrörelsen.

SUB-gruppen bestod bland annat av medlemmar från grupperna Störningen och Mobben. De startade även Subverskivbolaget (SUB) och gav 1975 albumet När dom talar om fred (SUB LP7501), vilket har svenskspråkiga politiska texter om krig och militärtjänstgöring.

Medlemmar

Frans Mossberg (sång, gitarr, mandolin, mungiga)
Peter Ericson (sång, gitarr, percussion)
Ecke Forsberg (sång, bas, keyboards, klarinett, autoharpa)
Anders Folke (sång, gitarr)
Mats Brandemark (sång, gitarr, keyboards, gitarr, bas)
Tommi Eriksson (sång, banjo)
Gunnar Staland (saxofon, flöjt, gitarr)
Sture Ekendahl (bas, munspel)
Per Gulbrandsen (sång, trummor, keyboards)
Olof Pettersson (trummor)
Ann-Marie Beckman (sång)
Birgitta Berneholm (sång)
Susanne Birgegård (sång)
Barbro Jonsson (sång)
Marie Saretok (sång)
Marianne Ågren (sång)

Källor
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 169.

Svenska musikgrupper
Musikgrupper inom proggrörelsen
Musikgrupper från Uppsala
Kälkeröns naturreservat

Kälkerön är en ö och ett naturreservat i Klövedals socken i Tjörns kommun i Bohuslän.

Naturreservatet är skyddat sedan 1980 och omfattar 353 hektar. Det är beläget i Stigfjorden mellan öarna Orust och Tjörn. Till reservatet hör även öarna Brandholmen och Hundholmen. Kälkeröns naturreservat omges av Stigfjordens naturreservat och Valöns naturreservat. 

Kälkerön är en av de större öarna i Stigfjorden och domineras av kala klippor och hällmarker omväxlande med gräshedar. Dalgångarna, som delvis betas, består av botaniskt rika fukthedar, fuktängar och kalkrika torrängar. 
Inom området växer gul fetknopp, styvmorsviol, bohusmarrisp, gåsört, gulkämpar, strandkrypa och strandtrift. 
Där finner man även orkidéerna nattviol och jungfru Marie nycklar.

Strandskata, buskskvätta, havstrut, gråtrut, fiskmås och skrattmås hör till de fåglar man lätt kan finna.

Området förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Kälkerön, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Vidare läsning

Naturreservat i Tjörns kommun
Naturskyddsområden bildade 1980
Always & Forever

Always & Forever släpptes den 4 april 1987, och är ett studioalbum av Randy Travis.

Låtlista
 "Too Gone Too Long" (Gene Pistilli) - 2:24
 "My House" (Al Gore, Paul Overstreet) - 2:54
 "Good Intentions" (Marvin Coe, Merle Haggard, Randy Travis) - 3:37
 "What'll You Do About Me" (Dennis Linde) - 2:38
 "I Won't Need You Anymore (Always and Forever)" (Max D. Barnes, Troy Seals) - 3:08
 "Forever and Ever, Amen" (Overstreet, Don Schlitz) - 3:31
 "I Told You So" (Travis) - 3:38
 "Anything" (Ronny Scaife, Phil Thomas) - 2:41
 "The Truth Is Lyin' Next to You" (Susan Longacre, Kent Robbins) - 3:24
 "Tonight We're Gonna Tear Down the Walls" (Jim Sales, Travis) - 2:38

Medverkande
Baillie & The Boys - bakgrundssång
Russell Barenberg - akustisk gitarr
Dennis Burnside - klaviatur
Larry Byrom - akustisk gitarr
Mark Casstevens - akustisk gitarr
Jerry Douglas - Dobro
Paul Franklin - pedal Dobro
Steve Gibson - akustisk gitarr, elgitarr
Doyle Grisham - steel guitar
Sherri Huffman - bakgrundssång
David Hungate - basgitarr
Kirk "Jelly Roll" Johnson - munspel
Dennis Locorriere - bakgrundssång
Larrie Londin - trummor
Brent Mason - akustisk gitarr, elgitarr
Terry McMillan - slagverk, munspel
Mark O'Connor - fiol
Paul Overstreet - bakgrundssång
Lisa Silver - bakgrundssång
James Stroud - trummor
Diane Tidwell - bakgrundssång
Jack Williams - basgitarr
Dennis Wilson - bakgrundssång

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Randy Travis
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1987
Renhjärta

Renhjärta var ett progressivt rockband från Uppsala.

Renhjärta bestod av medlemmarna Lasse Hoflund (sång, gitarr), Stenne Moberg (gitarr), Ulf Wallander (saxofon), Cary Wihma (bas) och Tjompe Johansson (trummor). Deras enda album Glitt-glitt (California CLP33506), utgivet 1971, innehåller egenkomponerade instrumentala låtar, men även fyra engelskspråkiga covers, däribland "My Friend" av Jimi Hendrix. Cary Wihma spelade senare i Panta Rei och Ulf Wallander i bland annat Ramlösa kvällar, Arbete & fritid och Nya Ljudbolaget.

Källor
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 148.

Svenska progressiva rockgrupper
Musikgrupper från Uppsala
Seth Helgeson

Seth Helgeson, född 8 oktober 1990, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som tillhör NHL-organisationen New Jersey Devils och spelar för deras primära samarbetspartner Albany Devils i American Hockey League (AHL). Han har tidigare spelat på lägre nivåer för och Minnesota Golden Gophers (University of Minnesota) i National Collegiate Athletic Association (NCAA) och Sioux City Musketeers i United States Hockey League (USHL).

Helgeson draftades i fjärde rundan i 2009 års draft av New Jersey Devils som 114:e spelaren totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Seth Helgeson, Devils – Stats – NHL.com
Seth Helgeson NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Seth Helgeson hockey statistics and profile at hockeydb.com

Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Albany Devils
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Minnesota
Födda 1990
Levande personer
Män
Spelare i Sioux City Musketeers
Ishockeyspelare i Minnesota Golden Gophers (herrar)
Alumner från University of Minnesota
Spelare valda i NHL Entry Draft 2009
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Tjeckoslovakien i olympiska vinterspelen 1964

Tjeckoslovakien deltog med 46 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1964 i Innsbruck. Totalt vann de en bronsmedalj.

Medaljer

Brons
 Vlastimil Bubník, Josef Černý, Jiří Dolana, Vladimír Dzurilla, Jozef Golonka, František Gregor, Jiří Holík, Jaroslav Jiřík, Jan Klapáč, Vladimír Nadrchal, Rudolf Potsch, Stanislav Prýl, Ladislav Šmíd, Stanislav Sventek, František Tikal, Miroslav Vlach och Jaroslav Walter  - Ishockey.

Källor 
 

1964 i Tjeckoslovakien
Nationer i olympiska vinterspelen 1964
1964
Torsten Hammarström

Torsten Ludvig Hammarström, född 10 juni 1896 i Stockholm, död 9 maj 1965, var en svensk diplomat.

Biografi
Hammarström var son till landshövding Alexis Hammarström och Maria Engellau. Han tog jur.kand. i Uppsala 1920 och fil.kand. 1921 innan han blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1921. Hammarström tjänstgjorde i Berlin 1922, Chicago 1923, vid UD 1925 och i Helsingfors 1927. Han var andre sekreterare 1928, andre legationssekreterare i Bryssel och Haag 1929, förste sekreterare vid UD 1931 och i Berlin 1935. Hammarström var chef för UD:s byrå för arvs- och ersättningsärenden 1936, handelsavdelningens 1:a byrå 1939 och var legationsråd i Rom 1940. Han var envoyé i Prag 1945, Bangkok, Manila 1947 och var ambassadör i Nanking 1947 samt Peking 1950. Han var envoyé i Bern 1951 och ambassadör i Bern 1957-1962.

Han var sakkunnig och ombud vid handelsförhandlingar med Tyskland 1940 och Italien 1941-1944.

Hammarström avled 1965 och gravsattes på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, senast 1962.
   Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1953.
   Kommendör av Nordstjärneorden, 5 juni 1948.
   Riddare av Nordstjärneorden, 1939.

Utländska utmärkelser 

   Riddare av Belgiska Leopoldsorden.
   Officer av Belgiska Kronorden.
  Kommendör av Finlands Vita Ros’ orden.
  Storofficer av Italienska kronorden.
  Kommendör av Italienska Sankt Mauritii- och Lazariorden.
  Officer av Lettiska Tre stjärnors orden.
  Kommendör av Nederländska Oranien-Nassauorden.
  Riddare av Spanska Civilförtjänstorden.
  Kommendör av Tyska örnens orden.

Referenser

Män
Födda 1896
Avlidna 1965
Sveriges ambassadörer i Tjeckoslovakien
Sveriges ambassadörer i Thailand
Sveriges ambassadörer i Filippinerna
Sveriges ambassadörer i Kina
Sveriges ambassadörer i Schweiz
Alumner från Uppsala universitet
Diplomater från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Tre Stjärnors orden
Officerare av Belgiska Kronorden
Mottagare av Spanska Civilförtjänstorden
Glasblock

Glasblock (även glashålblock eller glasbetong) är ett byggnadsmaterial av glas som används som oömt ljusinsläpp i byggnader. Ett glasblock består av två blockhalvor av glas som gjuts samman. Mellan blockhalvor finns ett utrymme med isolerande luft.

Historik

Glasjärnbetong (tyska Glaseisenbeton) introducerades år 1909 av Deutsche Luxfer Prismen GmbH i Berlin. Företaget fick 1907 patent på ett ihåligt, värmeisolerande glasblock som kunde användas som ljusinsläpp i väggar, golv, tak, valv och som fönster. För att öka hållbarheten monterades glasbetongen i en stark ramkonstruktion av metall och betong (därav namnet).

Glasblock, som är den korrekta benämningen, kom snart till användning i exempelvis industrianläggningar, bensinstationer och kiosker. Glasblock som byggmaterial fick sin blomstringstid under 1930-talets funktionalism. Produkten fanns i olika dimensioner, räfflingar och färger.

Ett exempel från Sverige är Slussen i Stockholm, där Blå bodarnas kupol ursprungligen släppte in dagsljus genom ungefär  cirkelrunda glasblock. Som takljusinsläpp fick glasbetongen dock ingen större betydelse, eftersom problem med tätning mot nederbördsvatten uppstod. Det hände även med Blå bodarnas valv som inte höll tätt och fick gjutas igen. 

Standardmåttet i Europa för ett glasblock bestämdes på 1970-talet till 19x19x8 centimeter och för halva block till 9x19x8 centimeter. Efter en nedgång på 1970-talet används glasblock idag gärna som ”trendig” inredningsdetalj, som kan monteras av en amatör. Numera finns glasblock igen i många dimensioner och färger.

Bildexempel

Referenser

Externa länkar

Byggnadsmaterial
Glas
Kim Hyun-joong

Kim Hyun-joong, född den 6 juni 1986 i Seoul, är en sydkoreansk skådespelare, modell och sångare i pojkbandet SS501.

Diskografi

På koreanska
 2011: Break Down
 2011: Lucky
 2013: Round 3
 2014: Timing
 2008: "Thank You" (고맙다)
 2011: "Marry Me / Marry You"
 2013:"The Reason I Live"(나 살아있는 건)
På japanska 
 2012: Unlimited
 2012: "KISS KISS / Lucky Guy"
 2012: "HEAT"
 2013: "Tonight"
 2014: "Hot Sun"

Sydkoreanska rappare
Personer från Seoul
Män
Födda 1986
Levande personer
First Circle

First Circle från 1984 är ett musikalbum av Pat Metheny Group. På albumet spelar Pat Metheny tillsammans med Lyle Mays på piano och keyboards, Steve Rodby på bas, trumslagaren Paul Wertico och sångaren och slagverkaren Pedro Aznar. Albumet fick 1985 en Grammy Award för "Best Jazz Fusion Performance".

Låtlista
Låtarna är skrivna av Pat Metheny & Lyle Mays om inget annat anges.
Forward March (Pat Metheny) – 2:49
Yolanda, You Learn – 4:46
The First Circle – 9:11
If I Could (Pat Metheny) – 6:55
Tell It All – 7:57
End of the Game – 7:58
Más Allá (Beyond) (Pat Metheny/Pedro Aznar) – 5:39
Praise – 4:18

Medverkande 
Pat Metheny – gitarrer
Lyle Mays – piano, synthesizer, orgel, trumpet
Steve Rodby – elbas, kontrabas, bastrumma
Pedro Aznar – klockspel, sång, akustisk gitarr, slagverk, 12-strängad gitarr
Paul Wertico – trummor

Källor

Musikalbum 1984
Album av Pat Metheny
Tyskland i olympiska vinterspelen 1932

Tyskland deltog med 20 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1932 i Lake Placid. Totalt vann de två bronsmedaljer.

Medaljer

Brons
 Hans Mehlhorn, Max Ludwig, Hanns Kilian och Sebastian Huber  - Bob.
 Rudi Ball, Alfred Heinrich, Erich Herker, Gustav Jaenecke, Werner Korff, Walter Leinweber, Erich Römer, Martin Schröttle, Marquardt Slevogt och Georg Strobl  - Ishockey.

Källor 
 

1932 i Tyskland
Nationer i olympiska vinterspelen 1932
1932
Kejsarinnan Wei

Kejsarinnan Wei (kinesiska: 韋皇后, Wéihuánghòu), död 21 juli 710, var Kinas kejsarinna 684 och 705-710, som gift med kejsar Zhongzong av Tangdynastin.  

Hon hade stort inflytande under sin makes regeringstid, lyssnade på sammanträdena bakom en skärm och skötte regeringsärenden med sin makes godkännande. 

I traditionell historieskrivning anklagas hon och hennes dotter prinsessan Anle för att ha förgiftat sin make och far kejsar Zhongzong vid hans död 3 juli 710. I praktiken anses han ha dött en naturlig död. De höll sedan hans död hemlig i flera dagar tills de kunde installera kejsarens yngste son med en konkubin, Tang Shang, på tronen med Wei som hans förmyndare och regent. 

Wei regerade i sjutton dagar. Hon hade ambitionen att följa sin svärmor Wu Zetians exempel och utropa sig till monark, men hennes planerade kupp misslyckades och hon och hennes dotter störtades av en motkupp iscensatt av hennes svägerska prinsessan Taiping, som placerade sin bror Ruizong på tronen. Wei dödades under kuppen.

Referenser

Tryckta källor 

Kinesiska kejsarinnor
Personer i Kina under 700-talet
Födda 600-talet
Avlidna 710
Kvinnor
WP:Projekt Kina
Bröderna Lönn

Bröderna Lönn var en svensk musikgrupp.

Bröderna Lönn bildades på initiativ av radiomannen Kjell Alinge, som ville spela in rockversioner av svenska schlagers från 1930- och 1940-talet. Till detta studioprojekt rekryterades Thomas Tidholm (sång, sopransaxofon, tenorsaxofon, klarinett, slagverk, akustisk gitarr), Mats G. Bengtsson (keyboards, synthesizer, orgel, piano), Ove Karlsson (cello, akustisk gitarr), Sigge Krantz (elbas) samt Thomas Svensson (elgitarr, akustisk gitarr), Anders Åborg (elgitarr, banjo, elbas, keyboards, synthesizer) och Thomas Wiegert (trummor, xylofon, slagverk), de tre sistnämnda från bandet Kung Tung. 

Albumet Säg det i toner... (Musiklaget MLLP-12) inspelades sommaren 1979 och utgavs samma år. Albumet innehåller "Säg det i toner", "En stjärna föll", "Skogsflanören", "Regntunga skyar", "Gamle Svarten", "Två solröda segel" och "Jag står i regnet" samt Tidholms egna "Alaskavisan".

Källor
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 42.

Externa länkar
Bröderna Lönn på Rate Your Music
Bröderna Lönn på Band to Band

Svenska rockgrupper