kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hejdlöst

Hejdlöst är den svenske artisten Lalla Hanssons femte studioalbum, utgivet 1987 på Hawk Records.

Om albumet 
Albumet var Hanssons första studioalbum sedan 1978 års Enstaka spår!. Det producerades av Christian Veltman och spelades in i Montezuma och Atlantis Studio i Stockholm. Albumet föregicks av singeln "Sin egen väg" (1986), en cover på Mark Knopflers "Walk of Life". År 1986 släpptes också singeln "En semester för två" som inte togs med på albumet. B-sidan "Sitter här och slösar min tid", en cover på Otis Reddings och Steve Croppers "Sitting on the Dock of the Bay" finns dock med på skivan. År 1987 släpptes singeln "Fortfarande".

Låtlista

CD 
 "Fortfarande" – 5:28 (Lars Vemdahl)
 "Sångerna tar aldrig slut" – 2:53 (Lalla Hansson)
 "Maria och Lasse" – 4:54 (Hansson, Bengt Palmers)
 "Nere i city" – 3:18 ("Downtown L.A., J.J. Cale, svensk text: Hansson)
 "På bänken i månsken" – 5:23 (Bengt Assarsson, Christian Veltman)
 "Tuff tuff" – 3:36 (Hans Jonsson)
 "Visa från vargaskog" – 5:25 (Palmers)
 "Så länge mina ben kan gå" – 3:30 ("Drivin' My Life Away", David Malloy, Eddie Rabbitt, Even Stevens, svensk text: Jonsson)
 "Hejdlöst förälskad" – 4:22 (Vemdahl)
 "Trubbel" – 6:09 (Olle Adolphson)
 "Sin egen väg" – 4:01 ("Walk of Life", Mark Knopfler, svensk text: Hansson)
 "Sitter här och slösar min tid" ("Sitting on the Dock of the Bay", Otis Redding, Steve Cropper, svensk text: Hansson)

LP 
 "Fortfarande" – 5:28 (Lars Vemdahl)
 "Sångerna tar aldrig slut" – 2:53 (Lalla Hansson)
 "Maria och Lasse" – 4:54 (Hansson, Bengt Palmers)
 "Nere i city" – 3:18 ("Downtown L.A., J.J. Cale, svensk text: Hansson)
 "På bänken i månsken" – 5:23 (Bengt Assarsson, Christian Veltman)
 "Tuff tuff" – 3:36 (Hans Jonsson)
 "Visa från vargaskog" – 5:25 (Palmers)
 "Så länge mina ben kan gå" – 3:30 ("Drivin' My Life Away", David Malloy, Eddie Rabbitt, Even Stevens, svensk text: Jonsson)
 "Hejdlöst förälskad" – 4:22 (Vemdahl)
 "Trubbel" – 6:09 (Olle Adolphson)

Medverkande 
 Susanne Alfvengren – sång
 Göran Fristorp – gitarr
 Lalla Hansson – sång, gitarr
 Björn J:son Lindh – flöjt
 Henrik Jansson – gitarr
 Hasse Jonsson – gitarr
 Per Myresjö – trummor
 Janne Schaffer – gitarr
 Johan Steinberg – keyboards
 Johan Stengård – saxofon
 Christian Veltman – bas, producent

Referenser 

Svenska rockalbum
Svenska popalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1987
Album av Lalla Hansson
Cinnyris

Cinnyris är ett stort fågelsläkte i familjen solfåglar inom ordningen tättingar. Släktet omfattar 50–61 arter som till övervägande del förekommer i Afrika söder om Sahara, med ett fåtal arter i Sydasien och Sydostasien:
 Olivbukig solfågel (C. chloropygius)
 Pygmésolfågel (C. minullus)
 Östlig miombosolfågel (C. manoensis)
 Västlig miombosolfågel (C. gertrudis) – behandlades tidigare som underart till manoensis, vissa gör det fortfarande
 Kapsolfågel (C. chalybeus)
 Moçambiquesolfågel (C. neergaardi)
 Ruwensorisolfågel (C. stuhlmanni)
 Nyikasolfågel (C. whytei) – behandlades tidigare som underart till manoensis, vissa gör det fortfarande
 Marungusolfågel (C. prigoginei)
 Angolasolfågel (C. ludovicensis)
 Preussolfågel (C. reichenowi)
 Sydafrikansk solfågel (C. afer)
 Kungssolfågel (C. regius)
 Ljungsolfågel (C. rockefelleri)
 Höglandssolfågel (C. mediocris)
 Usambarasolfågel (C. usambaricus) – behandlades tidigare som underart till manoensis, vissa gör det fortfarande
 Füllebornsolfågel (C. fuelleborni) – behandlades tidigare som underart till manoensis, vissa gör det fortfarande
 Ngurusolfågel (C. moreaui)
 Ulugurusolfågel (C. loveridgei)
 Smyckesolfågel (C. pulchellus)
 Cinnyris [p.] melanogastrus – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Maricosolfågel (C. mariquensis)
 Malawisolfågel (C. shelleyi)
 Ruvusolfågel (C. hofmanni) – behandlades tidigare som underart till manoensis, vissa gör det fortfarande
 Kongosolfågel (C. congensis)
 Rödbröstad solfågel (C. erythrocercus)
 Svartbukig solfågel (C. nectarinioides)
 Purpurbandad solfågel (C. bifasciatus)
 Tsavosolfågel (C. tsavoensis)
 Violettbröstad solfågel (C. chalcomelas)
 Pembasolfågel (C. pembae)
 Orangetofsad solfågel (C. bouvieri)
 Palestinasolfågel (C. osea)
 Abessinsolfågel (C. habessinicus)
 Arabsolfågel (Cinnyris hellmayri) – behandlades tidigare som underart till habessinicus, vissa gör det fortfarande
 Regnbågssolfågel (C. coccinigastrus)
 Johannasolfågel (C. johannae)
 Praktsolfågel (C. superbus)
 Rostvingad solfågel (C. rufipennis)
 Oustaletsolfågel (C. oustaleti)
 Vitbukig solfågel (C. talatala)
 Variabel solfågel (C. venustus)
 Vitgumpad solfågel (C. fuscus)
 Gråbröstad solfågel (C. ursulae)
 Enfärgad solfågel (C. batesi)
 Kopparsolfågel (C. cupreus)
 Purpursolfågel (C. asiaticus)
 Olivryggig solfågel (C. jugularis)
 Cinnyris [j.] idenburgi – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Sumbasolfågel (C. buettikoferi)
 Flambröstad solfågel (C. solaris)
 Souimangasolfågel (C. souimanga) – syn. sovimanga
 Aldabrasolfågel (C. abbotti) – behandlades tidigare som underart till manoensis, vissa gör det fortfarande
 Madagaskarsolfågel (C. notatus)
 Cinnyris [n.] moebii – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Cinnyris [n.] voeltzkowi – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Seychellsolfågel (C. dussumieri)
 Komorsolfågel (C. humbloti)
 Anjouansolfågel (C. comorensis)
 Mayottesolfågel (C. coquerellii)
 Långnäbbad solfågel (C. lotenius)

Referenser

Externa länkar

Solfåglar
Fågelsläkten
Pressetiska systemet

Det pressetiska systemet i Sverige avser Medieombudsmannen (MO) och Mediernas Etiknämnd (MEN).

Tidigare system 
I det tidigare systemet ingick Pressombudsmannen (PO) och Pressens Opinionsnämnd (PON) i det pressetiska systemet. Systemet finansierades av Tidningsutgivarna och organiserades under Pressens samarbetsnämnd.

Sveriges största dagstidning Dagens Nyheter var inte medlem i Tidningsutgivarna men bidrog till att finansiera det pressetiska systemet ändå genom ett särskilt avtal.

Nuvarande system 
Organisationen Medieetikens förvaltningsorgan (Mefo) bildades i september 2019 och motsvarar Pressens samarbetsnämnd i det tidigare pressetiska systemet.

Robert Aschberg är ordförande. Övriga styrelseledamöter är Cilla Benkö, Ulrika Hyllert, Casten Almquist, Hanna Stjärne, Kerstin Neld, Sofia Wadensjö-Karén, Jeanette Gustafsdotter.

Se även 
Mediagranskning i Sverige
Självsanering
Pressens publicitetsregler
Pressens yrkesregler

Referenser 

Media i Sverige
Preussische Jahrbücher

Preussische Jahrbücher var en månadsskrift för politik, historia och litteratur utgiven i Berlin 1858–1935.

Tidskriftens redaktörer var Rudolf Haym (1858–1866), Heinrich von Treitschke (1866–1889), Hans Delbrück (1889–1919), Walter Schotte (1920–1927) och Walter Heynen från 1927.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Nedlagda tyska tidskrifter
Jesper Crusebjörn (död 1663)

Jesper Crusebjörn, troligen född 1607, död 6 december 1663, var en svensk ämbetsman. Han var son till Peter Kruse.

Biografi
Jesper Crusebjörn var son till landshövdingen Peter Kruse i Dalarnas län och Cecilia Rehn. Han blev i december 1632 student vid Uppsala universitet och 1637 vid Leidens universitet. Crusebjörn blev assessor i bergskollegium 31 augusti 1652, underståthållare i Stockholm 20 januari 1655 och kammarråd 31 januari 1657. Från 1658 till oktober 1659 var han vice landshövding i Kopparbergs län under Lorentz Creutz den äldres krigsfångenskap. Han slutade som assessor i bergskollegium 1661. Crusebjörn avled 1663 och begravdes 27 november 1664 i Storkyrkan, Stockholm. Han gravsattes senare tillsammans med sin fru i Torsångs kyrka.

Crusebjörn ägde gården Ornäs i Torsångs socken. Han skänkte en orgel till Torsångs kyrka.

Familj
Crusebjörn gifte sig 18 april 1648 med hovfröken Anna Ribbing (1626–1658). Hon var dotter till landshövdingen Sven Ribbing och Metta Rosengren. De fick tillsammans barnen löjtnanten Sven Crusebjörn (död 1682) vid Skåne-Bohuslän dragonregemente, Christina Cecilia Crusebjörn som var gift med löjtnanten Carl Hård af Segerstad, löjtnanten Peter Crusebjörn (död 1675) vid Östgöta infateriregemente, studenten Carl Crusebjörn vid Uppsala universitet, Maria Crusebjörn, Metta Crusebjörn som var gift med kaptenen Johan Johansson Utter, en son och en dotter.

Referenser
 Landshövdingar i länet, artikel av Harry Carleholm i Dalarnas hembygdsbok 1967.

Noter 

Svenska kammarråd
Underståthållare
Landshövdingar i Kopparbergs län
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Födda 1607
Avlidna 1663
Män
Ätten Crusebjörn
Dunhua

Dunhua, tidigare stavat Tunhwa, är en stad på häradsnivå som är i belägen i Yanbian, en autonom prefektur för koreaner i Jilin-provinsen i nordöstra Kina. Den ligger omkring 250 kilometer öster om provinshuvudstaden Changchun.

Källor

WP:Projekt Kina
WP:Projekt Korea
Tumen, Yanbian

Tumen är en stad på häradsnivå som är i belägen i Yanbian, en autonom prefektur för koreaner i Jilin-provinsen i nordöstra Kina. Den ligger omkring 390 kilometer öster om provinshuvudstaden Changchun.

WP:Projekt Korea
Gränsorter i Kina
Hans Rålamb

Hans Rålamb, född 1 mars 1652 på Lövstaholm, Sankt Olofs socken, Uppland, död 25 januari 1712 på Stora Åby, Östergötland, var en svensk ämbetsman. Han var son till Claes Rålamb.

Hans Rålamb var kammarherre hos drottning Hedvig Eleonora och blev lagman i Västmanlands och Dalarnas lagsaga 1699. Han var tillförordnad landshövding i Stora Kopparbergs län 1706 och 1709.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Landshövdingar i länet, artikel av Harry Carleholm i Dalarnas hembygdsbok 1967

Män
Födda 1652
Avlidna 1712
Lagmän i Västmanlands och Dalarnas lagsaga
Landshövdingar i Kopparbergs län
Hans
Hunchun

Hunchun är en stad på häradsnivå som är i belägen i Yanbian, en autonom prefektur för koreaner i Jilin-provinsen i nordöstra Kina. Den ligger omkring 450 kilometer öster om provinshuvudstaden Changchun. 

Orten öppnades för utrikeshandel 1910 enligt ett fördrag med Japan.

Källor

WP:Projekt Kina
WP:Projekt Korea
Gränsorter i Kina
Gränsorter i Asien
Longjing, Yanbian

Longjing, tidigare stavat Lungchingtsun, är en stad på häradsnivå som är i belägen i Yanbian, en autonom prefektur för koreaner i Jilin-provinsen i nordöstra Kina. Den ligger omkring 360 kilometer öster om provinshuvudstaden Changchun. Orten är på den kinesiska sidan av Tumenfloden intill den nordkoreanska staden Hoeryong.

Orten öppnades för utländsk handel 1910 enligt ett fördrag med japanska imperiet.

Källor

WP:Projekt Kina
WP:Projekt Korea
Gränsorter i Kina
Helong

Helong, tidigare stavat Holung, är en stad på häradsnivå som är i belägen i Yanbian, en autonom prefektur för koreaner i Jilin-provinsen i nordöstra Kina. Den ligger  omkring 450 kilometer öster om provinshuvudstaden Changchun.

Källor

WP:Projekt Kina
WP:Projekt Korea
Wangqing

Wangqing, tidigare stavat Wangching, är ett härad som är i beläget i Yanbian, en autonom prefektur för koreaner i Jilin-provinsen i nordöstra Kina. Det ligger omkring 370 kilometer öster om provinshuvudstaden Changchun.

Källor

WP:Projekt Kina
WP:Projekt Korea
Bernhard Reinhold von Hauswolff

Bernhard Reinhold von Hauswolff (före adlandet Hauswolff), född 2 maj 1700 i Karlskrona, död 29 maj 1776 på Stora Sundby i Kärnbo socken, var en svensk ämbetsman.

Bernhard Reinhold von Hauswolff var son till pastorn vid tyska församlingen i Karlskrona Justus Christoffer Hauswolff. 1715 blev han extra ordinarie i amiralitetskansliet, 1717 kammarskrivare i amiralitetskommissariatet och 1723 kommissarie där. 1729 utsågs han även till kommissarie i amiralitetskommissariatet i Stockholm, och var från 1734 överkommissarie vid amiralitetskollegium i Karlskrona och blev ledamot i amiralitetskammarrätten. 1734 erhöll han tillsammans med sina bröder av Fredrik I löfte om adelskap i fall några vid nästföljande riksdag skulle adlas. Det dröjde dock till 1743 innan han adlades och då bara Bernhard Reinhold och inte hans bröder. Han introducerades på riddarhuset 1746. Bernhard Reinhold von Hauswolff blev 1743 förste statskommissarie i statskontoret 1743 och blev 1748 riddare av nordstjärneorden. Han utsågs 1756 till landshövding i Kopparbergs län och erhöll vid sitt avsked 1763 presidents namn, heder och värdighet.

Källor 
 Adelsvapen.com (Informationen ur Elgenstierna Den introducerade svenska adelns ättartavlor.)
 Landshövdingar i länet, artikel av Harry Carleholm i Dalarnas hembygdsbok 1967.

Landshövdingar i Kopparbergs län
Statskommissarier
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Ämbetsmän från Karlskrona
Födda 1700
Avlidna 1776
Män
Bernhard Reinhold von
1. division 2015/2016

1. division 2015/2016 var den 20:e säsongen av 1. division. Den här säsongen kvalificerade sig de tre (tidigare två) bästa lagen för Superligaen 2016/2017, eftersom Superligaen utökades från 12 till 14 lag med start från kommande säsong. Nykomlingar var FC Helsingør och Næstved BK som flyttades upp från 2. division 2014/2015, och FC Vestsjælland samt Silkeborg IF som degraderades från Superligaen 2014/2015.

Lyngby BK slutade på förstaplats och blev uppflyttade tillsammans med Silkeborg IF och AC Horsens.

Lag och arenor

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Skytteligan

Anmärkningslista

Se även
Superligaen 2015/2016

Referenser

2015 i Danmark
2016 i Danmark
Fotbollssäsongen 2015/2016
2015/2016
Världsmästerskapen i skytte

Världsmästerskapen i skytte arrangeras av Internationella Sportskytteförbundet (ISSF). Efter framgången vid de olympiska sommarspelen 1896 arrangerades det första världsmästerskapet i skytte i Lyon 1897. Den enda disciplinen det tävlades i var 300 meter gevär, år 1900 tillkom pistolskytte.

Tävlingen arrangeras vart fjärde år, två år efter varje olympiskt spel. Till skillnad från OS-tävlingarna som bara har 15 grenar på skytteprogrammet, tävlas det i ytterligare 24 grenar. Alla grenar arrangeras både som individuella tävlingar och lagtävlingar (tre tävlanden per lag).

Mästerskap

Före första världskriget

Mellankrigstiden

Efter andra världskriget

Grenar 
Vid världsmästerskapen i skytte tävlas i flera grenar, vilka delas in i fyra discipliner, Gevär, Pistol, Lerduveskytte och Viltmål.

Gevär 
 300 meter liggande gevär
 300 meter gevär 3 ställningar
 300 meter standardgevär
 50 meter liggande gevär
 50 meter gevär 3 ställningar
 10 meter luftgevär

Pistol 
 50 meter pistol
 25 meter snabbpistol
 25 meter sportpistol
 25 meter grovpistol
 25 meter standardpistol
 10 meter luftpistol

Lerduva 
 Trap 
 Dubbeltrap
 Skeet

Viltmål 
 50 m viltmål regelbundna lopp
 50 m viltmål blandade lopp
 10 m viltmål regelbundna lopp
 10 m viltmål blandade lopp

Medaljfördelning 
Följande tabell inkluderar både nuvarande och borttagna grenar. Senast uppdaterad efter 2014 års världsmästerskap.

Källor 

Skytte
Sportskyttetävlingar
Återkommande sportevenemang med premiär 1897
Grönhuvad solfågel

Grönhuvad solfågel (Cyanomitra verticalis) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Grönhuvad solfågel är en medelstor solfågel. Hanen är gnistrande grön på huvud och bröst, hos honan begränsat till en "hjälm". I visst ljus kan det gröna verka blått. De gula fjäderdunen vid skuldrorna hålls ofta gömda. Arten liknar blåstrupig solfågel, men är ljusare med ett större gnistrande område som är mer grönt än blått. Bland lätena hörs jamande och grälande ljud. Sången inleds med tvekande toner men övergår sedan i en lång drill.

Utbredning och systematik 
Grönhuvad solfågel delas upp i fyra underarter i två grupper med följande utbredning:
 verticalis –gruppen
 Cyanomitra verticalis verticalis – Senegal till Kamerun
 Cyanomitra verticalis viridisplendens – västra och södra Sydsudan och östra Demokratiska republiken Kongo till centrala Kenya och vidare söderut till nordöstra Zambia och norra Malawi 
 cyanocephala-gruppen
 Cyanomitra verticalis bohndorffi – södra Kamerun till Centralafrikanska republiken, norra Angola och södra Demokratiska republiken Kongo
 Cyanomitra verticalis cyanocephala – kustnära Ekvatorialguinea och Gabon till Kongoflodens mynning

Levnadssätt 
Grönhuvad solfågel hittas på låg till medelhög höjd i lummigt skoglandskap, trädgårdar och skog. Den ses ofta i par och ibland i artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Ken Henry

Kenneth Charles "Ken" Henry, född 7 januari 1929, död 1 mars 2009, var en amerikansk skridskoåkare.
Henry blev olympisk guldmedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1952 i Oslo.

Källor 

Amerikanska skridskoåkare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1956 från USA
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1948
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1952
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1956
Olympiska guldmedaljörer 1952
Idrottare från Chicago
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 2009
Män
Alumner från Northern Illinois University
Terry McDermott (skridskoåkare)

Richard Terrance "Terry" McDermott, född 20 september 1940 i Essexville i Bay County, Michigan, död 20 maj 2023, var en amerikansk skridskoåkare.
McDermott blev olympisk guldmedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1964 i Innsbruck.

Källor 

Amerikanska skridskoåkare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1960 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från USA
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1960
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1968
Olympiska guldmedaljörer 1964
Olympiska silvermedaljörer 1968
Födda 1940
Avlidna 2023  
Män
Olivryggig solfågel

Olivryggig solfågel (Cinnyris jugularis) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Olivryggig solfågel är en liten och aktiv solfågel. Båda könen har olivgrön rygg som gett arten dess namn, men även gult på buken och vitt på stjärtkanterna. Hanen har glänsande blå strupe, medan honan är gul på strupe och ögonbrynsstreck. Hona brunstrupig solfågel har också gul buk, men är större med kraftigare näbb men utan de vita stjärtkanterna.

Utbredning och systematik 
Arten har en stor utbredning från Andamanöarna till södra Kina, Filippinerna och vidare ända till norra Australien där den är den enda solfågelarten. Den delas upp i hela 21 underarter i sex grupper:
 jugularis-gruppen
 Cinnyris jugularis andamanicus – Andamanöarna
 Cinnyris jugularis klossi – norra Nikobarerna
 Cinnyris jugularis proselius – ön Car Nicobar
 Cinnyris jugularis flammaxillaris – Myanmar till Thailand, Kambodja och norra Malackahalvön (söderut till Pinang)
 Cinnyris jugularis ornatus – södra Malackahalvön till Sumatra, Borneo, Java, Små Sundaöarna och närliggande öar
 Cinnyris jugularis polyclystus – Enggano utanför västra Sumatra
 Cinnyris jugularis obscurior – berggskogar på norra Luzon i norra Filippinerna
 Cinnyris jugularis jugularis – södra Luzon, centrala och södra Filippinerna
 Cinnyris jugularis woodi – Suluarkipelagen i södra Filippinerna
 Cinnyris jugularis infrenatus – ögruppen Tukangbesi utanför Sulawesi
 Cinnyris jugularis robustirostris – Banggaiöarna och Sulaöarna
 Cinnyris jugularis rhizophorae – södra Kina (södra Yunnan, Guangxi, Guangdong samt Hainan) och norra Vietnam
 frenatus-gruppen
 Cinnyris jugularis plateni – Sulawesi, Talaud, Salayar och närliggande mindre öar
 Cinnyris jugularis frenatus – norra Moluckerna, Aruöarna, västpapuanska öar, Nya Guinea och nordöstra Queensland
 Cinnyris jugularis flavigastra – Bismarckarkipelagen och Salomonöarna
 Cinnyris jugularis aurorae – öarna Agutaya, Balabac, Busuanga, Cagayancillo, Culion, Cuyo och Palawan
 clementiae-gruppen
 Cinnyris jugularis buruensis – Buru i södra Moluckerna
 Cinnyris jugularis clementiae – södra Moluckerna (Seram, Ambon och närliggande öar)
 Cinnyris jugularis keiensis – Kaiöarna (Kai Kecil, Kai Besar och Ohimas)
 Cinnyris jugularis idenburgi – nordvästra Nya Guinea och Sepik Ramu
 Cinnyris jugularis teysmanni – öarna Tanahjampea, Kalao, Bonerate, Kalaotoa och Madu

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN idenburgi som den egna arten "Rands solfågel".

Levnadssätt 
Olivryggig solfågel hittas i skogsbryn, parker och trädgårdar. I större delen av utbredningsområdet är det den allra vanligaste solfågelarten nära bebyggelse.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men bedömer hotstatus för idenburgi separat, även den dock som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Rubinkindad solfågel

Rubinkindad solfågel (Chalcoparia singalensis) är en vida spridd asiatisk fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och levnadsmiljö 
Rubinkindad solfågel är en 11 cm lång solfågel med gul undersida och rostorange strupe. Hanen har metalliskt grön ovansida och rubinröda kinder. Ungfågeln är mer enhetligt gul undertill. Fågeln hittas i öppen skog och skogsbryn.

Utbredning och systematik 
Rubinkindad solfågel placeras som enda art i släktet Chalcoparia. Den delas upp i elva underarter med följande utbredning:
 C. s. assamensis – östra Nepal till Bangladesh, Assam, sydvästra Kina, norra Myanmar och norra Thailand
 C. s. internota – södra Myanmar till södra Thailand (Kranäset)
 C. s. koratensis – högplatån i östra Thailand till Laos och Vietnam
 C. s. interposita – södra thailändska halvön söder om Kranäset
 C. s. singalensis – Malackahalvön från Perak och söderut
 C. s. panopsia – öar utanför västra Sumatra (Banyak, Nias och Tanahmasa)
 C. s. sumatrana – Sumatra och ön Belitung
 C. s. pallida – norra Natunaöarna
 C. s. borneana – Borneo och ön Banggi
 C. s. bantenensis – allra västligaste Java (Bantenregionen)
 C. s. phoenicotis – västcentrala och östra Java

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i Thailand, Sabah och Indiska subkontinenten, lokalt vanlig i Bangladesh, mycket sällsynt i Nepal och ovanlig på Sumatra.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Adaklu Waya

Adaklu Waya (eller bara Waya) är en ort i sydöstra Ghana. Den är huvudort för distriktet Adaklu, och folkmängden uppgick till 1 236 invånare vid folkräkningen 2010.

Källor

Orter i Voltaregionen
Agotime Kpetoe

Agotime Kpetoe (eller bara Kpetoe) är en ort i sydöstra Ghana, nära gränsen till Togo. Den är huvudort för distriktet Agotime Ziope, och folkmängden uppgick till 6 797 invånare vid folkräkningen 2010.

Källor

Orter i Voltaregionen
Nkonya Ahenkro

Nkonya Ahenkro (eller bara Ahenkro) är en ort i sydöstra Ghana, nära Voltasjön. Den är huvudort för distriktet Biakoye, och folkmängden uppgick till 3 369 invånare vid folkräkningen 2010.

Källor

Orter i Voltaregionen