kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Solberga socken

Solberga socken kan syfta på:

Solberga socken, Västergötland
Solberga socken, Skåne
Solberga socken, Bohuslän
Norra Solberga socken – Småland
Södra Solberga socken – Småland
Grete Heublein

Margarete Grete Heublein, född 29 januari 1908 i Barmen, död 2 mars 1997 i Wuppertal; var en tysk friidrottare med kastgrenar som huvudgren.

Heublein var en pionjär inom damidrott, hon blev guldmedaljör vid den tredje damolympiaden 1930.

Biografi
Margarete Heublein föddes 1908 i mellersta Tyskland. När hon började med friidrott gick hon med i idrottsföreningen Polizei SV Elberfeld i Elberfeld, senare tävlade hon för Polizei SV Barmen och SuS Barmen i Wuppertal. Hon tävlade främst i diskuskastning och kulstötning men även i löpning.

Heublein deltog i flera tyska mästerskap, 1926 blev hon mästare i kulstötning vid tävlingar i Braunschweig 22 augusti 1928, 1929 och 1931 försvarade hon sin mästartitel, hon tog silverplats vid mästerskapen 1927, 1930, 1932 och 1933. Hon tog även mästartiteln i diskuskastning 1930 vid tävlingar i Lennep 2–3 augusti 1932 försvarade hon titeln, hon tog bronsplats vid mästerskapen 1928 och silverplats 1931.

Den 29 maj 1927 satte hon sitt första (inofficiella) världsrekord i kulstötning med 10,86 meter vid tävlingar i Lennep, den 15 juli 1928 satte hon sitt första officiella världsrekord med 11,96 meter vid tävlingar i Berlin. Heublein förbättrade sedan det officiella världsrekordet den 21 juli 1929 i Frankfurt am Main, den 28 juni 1931 i Paris och den 16 augusti 1931 i Bielefeld.

1928 deltog hon vid de Olympiska sommarspelen i Amsterdam då hon slutade på en 5:e plats i diskuskastning. 1932 deltog Heublein vid de Olympiska sommarspelen i Los Angeles där hon slutade på en 5:e plats i diskuskastning och på en 6:e plats i stafett 4 x 100 meter (med Ellen Braumüller, Tilly Fleischer och Marie Dollinger).

Heublein deltog sedan vid den tredje damolympiaden 6–8 september 1930 i Prag, under idrottsspelen vann hon guldmedalj i kulstötning.

Den 19 juni 1932 satte hon även världsrekord i diskuskastning med 40,84 meter vid tävlingar i Hagen, samma dag förbättrade Jadwiga Wajs rekordet till 42,43 meter vid tävlingar i Łódź.

1934 började hon vid elektronikföretaget Elektrowerke Vorwerk & Co i Wuppertal där hon arbetade fram till sin pensionering 1968. Heublein dog 1997 i Barmen.

Referenser

Externa länkar
 Bild Grete Heublein kulstötning
 Teckning Grete Heublein kulstötning
 Bild Grete Heublein (längre ned på sidan)

Idrottare från Nordrhein-Westfalen
Tyska idrottare under 1900-talet
Tyska friidrottare
Tyska kulstötare
Tyska diskuskastare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Tyskland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Tyskland
Världsrekord
Världsrekordhållare i kulstötning
Världsrekordhållare i diskuskastning
Födda 1908
Avlidna 1997
Kvinnor
Solberga församling

Solberga församling kan syfta på:

Solberga församling, Bohuslän – en församling i Göteborgs stift
Solberga församling, Skåne – en f.d. församling i Lunds stift
Solberga församling, Skara stift – en f.d. församling i Skara stift
Norra Solberga församling – en f.d. församling i Linköpings stift. Hette före 1 januari 1886 Solberga församling.
Södra Solberga församling – en f.d. församling i Växjö stift. Hette före 1 januari 1886 Solberga församling.
Sjarhej Veramko

Sjarhej Mikalajevitj Veramko (, łacinka: Siarhiej Mikałajevič Vieramko; ), född 16 oktober 1982 I Minsk, Vitryska SSR, Sovjetunionen (nuvarande Vitryssland), är en vitrysk fotbollsspelare (fotbollsmålvakt) som för närvarande spelar för Krylja Sovetov Samara.

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 Sjarhej Veramko på eu-football
 
 
 
 

Män
Levande personer
Födda 1982
Idrottare från Minsk
Belarusiska fotbollsmålvakter
Spelare i FC BATE
Spelare i PFK Krylja Sovetov Samara
Björn-Orvar Skantze

Björn Orvar Skantze, född 24 juli 1910 i Karlskrona, död 5 augusti 1975 genom en drunkningsolycka i Karlskrona skärgård, var en svensk företagsledare.

Efter studentexamen utbildade Björn-Orvar Skantze sig till ingenjör på Höhere Deutsche Fachschule für Metallbearbeitung und Installation zu Aue i Tyskland. År 1933 återvände Skantze till Karlskrona och blev verkstadschef på familjeföretaget Karlskrona Lampfabrik och 1950 blev han dess VD fram till sin död 1975.

Skantze var styrelseledamot i bland annat Sveriges Mekanförbund 1965-75, i Sveriges verkstadsförening 1962-75, Smålands och Blekinge Handelskammare 1960-75, Sveriges elektro- industriförening (Elif) och Svenska Ljusarmaturföreningen 1960-75.

Björn-Orvar Skantze var son till Hugo Skantze (1867-1919) och Nanna Skantze (1870-1935) samt bror till Lars-Olof Skantze (1897-1955). Han var gift med Signe Skantze född Palen (1915-2009) och hade med henne sonen Patrik (född 1942), dottern Eva (född 1943) och tre andra barn.

Se även 
Skantze (släkt)

Referenser

Män
Födda 1910
Avlidna 1975
Ingenjörer från Karlskrona
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska företagsledare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Karlskrona
Personer som drunknat
Alfred von Rosen (läkare)

Alfred Detlof Benedictus von Rosen, född den 28 september 1872 i Össjö socken, Kristianstads län, död den 16 mars 1962 i Lund, var en svensk läkare.

von Rosen avlade studentexamen 1892 och bedrev medicinska studier i London 1894–1900. Han avlade medicinsk ämbetsexamen där 1900, medicine kandidatexamen vid Karolinska institutet 1904 och medicine licentiatexamen 1907. von Rosen var amanuens vid Serafimerlasarettet 1906–1907, lärare i formanatomi vid Tekniska skolan 1907–1910, tillförordnad överläkare vid Romanäs sanatorium 1907-1908, praktiserande läkare i Stockholm 1908–1915, föreståndare för norra tuberkulosbyrån i Stockholm 1910–1915 och överläkare vid Sjö-Gunnarsbo sanatorium 1916–1917 samt vid Romanäs 1917–1937. Han blev medicine hedersdoktor i Lund 1947. von Rosen blev kommendör av 2:a klassen av Vasaorden 1937 och var riddare av Nordstjärneorden. Bland hans skrifter märks Människan, livet och döden (1954). 

Alfred von Rosen, som tillhörde en pommersk släkt, den ointroducerade adliga ätten von Rosen (från Stralsund), gifte sig 1900 med Ida Schütze, dotter till professor Theodor Schütze. De fick barnen Lissie, Erik och Gösta von Rosen. Hustrun Ida von Rosen utgav diktsamlingarna Stämningar och bilder (1924) och Stämningar och tankar (1934). Makarna von Rosen är begravna på Norra kyrkogården i Lund.

Källor 

 
 
 
 
 
 von Rosen, Alfred Detlov Benedictus på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska lungläkare
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Össjö socken
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1872
Avlidna 1962
Män
Gösta von Rosen (biolog)

Gösta Karl Alfred von Rosen, född den 9 augusti 1913 i Stockholm, död den 29 mars 1997 i Eslöv, var en svensk genetiker. 

von Rosen avlade studentexamen i Linköping 1932, filosofie kandidatexamen i Lund 1937 och filosofie licentiatexamen där 1943. Han disputerade för filosofie doktorsgrad och promoverades 1944. von Rosen företog studieresor till Tyskland 1930, Danmark 1934, England 1939, Holland 1946 och Norge 1947. Han var extra ordinarie amanuens vid Lunds universitets ärftlighetsinstitut 1934–1939 och extra assistent under sommarsäsongen vid Sveriges utsädesförening i Svalöv 1933–1935. von Rosen blev assistent vid Svenska sockerfabriksaktiebolagets betförädlingsinstitut i Hilleshög 1939 och avdelningschef inom försöksorganisationen vid Felix i Eslöv 1964. Han blev ledamot av Mendelska sällskapet i Lund 1935. 

von Rosen författade skrifterna Röntgeninduzierte Mutationen bei Pisum sativum (1942), Artkreuzungen in der Gattung Pisum. Insbesondere zwischen P. sativum L. und P. abysisinicum Braun (gradualavhandling 1944), The rapid nigrosine-method for chromosome counts, applicable to all the growiing tissues of the plant (47) samt uppsatser i Hereditas och i floristiska och jordbruksrelaterade tidskrifter.

von Rosen tillhörde en pommersk släkt, den ointroducerade adliga ätten von Rosen (från Stralsund). Han var son till Alfred von Rosen, måg till Carl G. Dahl och dotterson till Theodor Schütze.

Källor

Noter 

 

Svenska genetiker
Svenska biologer under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Födda 1913
Avlidna 1997
Män
Ja, må han leva! (film)

Ja, må han leva! (engelska: Hail the Conquering Hero) är en amerikansk film från 1944 med manus och regi av Preston Sturges. Filmen är en politisk satir där en ung man blir utnämnd till krigshjälte utan att ha uträttat någonting av vikt. Ingen lyssnar på honom när han försöker berätta sanningen.

Rollista i urval 
Eddie Bracken - Woodrow Truesmith
Ella Raines - Libby
Raymond Walburn - borgmästare Noble
William Demarest - Sgt. Heppelfinger
Franklin Pangborn - ordförande för mottagningskommittén
Elizabeth Patterson - faster Martha
Georgia Caine - Mrs. Truesmith
Al Bridge - politiske bossen

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1944
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer i regi av Preston Sturges
Svartvita filmer
InformNapalm

InformNapalm är en ukrainsk nyhetsresurs som avslöjar rysk militär intervention i Ukraina, Syrien, Georgien och andra länder. För att nå omvärlden har webbplatsens artiklar översatts till flera språk, inklusive norska, danska, turkiska, tyska och engelska. Webbplatsen skapades i början av 2014 när ryska trupper attackerade östra Ukraina och Krim. InformNapalm har bland annat genomfört en OSINT-undersökning om det nedskjutna Malaysia Airlines MH17. Dessutom har informationskollektivet tagit fram en databas över ryska militära enheter som kämpar i Ukraina, samt en lista över militära symboler.  

Roman Burko, som startade webbplatsen, har sagt att de första volontärerna kom från Krim och Georgien. Sedan kom andra från ockuperade Donbas, från de regeringskontrollerade områdena i Ukraina och resten av världen. InformNapalms artiklar är baserade på OSINT-studier från öppna källor, inklusive sociala nätverk. InformNapalm har ett brett nätverk av insiders i de ockuperade delarna av östra Ukraina och Krimhalvön. Dessa observerar och informerar om ryska vapen och trupprörelser. Efter att Ryssland började sitt militära engagemang i det syriska inbördeskriget började InformNapalm publicera personuppgifter om rysk militär personal inblandad i operationen.

Referenser

Externa länkar 
InformNapalm.org
https://informnapalm.org/sv/

Ukrainska webbplatser
Webbtidningar
Longhua, Haikou

Longhua är ett stadsdistrikt  i provinshuvudstaden  Haikou i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Xiuying

Xiuying är ett stadsdistrikt i provinshuvudstaden Haikou i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Qiongshan

Qiongshan, även kallat Kiungshan eller Kiungchow, är ett stadsdistrikt i provinshuvudstaden Haikou i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Orten var en av Kinas fördragshamnar, öppen för handel med omvärlden.

Källor

WP:Projekt Kina
Meilan

Meilan är ett stadsdistrikt i provinshuvudstaden Haikou i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Athilärka

Athilärka (Alaudala athensis) är en fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Athilärkan förekommer i södra Kenya och norra Tanzania. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Ofta behandlas den som en underart till tuvlärkan (A. somalica).

Släktestillhörighet 
Athilärkan med släktingar placerades tidigare tillsammans med korttålärkorna i Calandrella. Genetiska studier visar dock att de är närmare släkt med exempelvis kalanderlärka i Melanocorypha.

Status 
IUCN erkänner den inte som art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn syftar på Athifloden, Kenyas näst längsta flod.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lärkor
Fåglar i etiopiska regionen
Lissie von Rosen

Emma Ida Lissie von Rosen, ursprungligen Emma Ida Louise von Rosen, född den 19 maj 1901 i Kungsholms församling i Stockholm, död den 12 februari 1996 i Slottsstadens församling i Malmö, var en svensk sångerska. Hon var dotter till Alfred von Rosen och dotterdotter till Theodor Schütze.

Lissie von Rosen genomgick Margaretaskolan i Stockholm och musikaliska akademien 1926–1927, varefter hon bedrev sångstudier för Ellen Beck i Köpenhamn, Angelica Pandolfini i Nice och Fred Hussler i Berlin. Hon genomförde konsertresor 1929–1943 i England, Frankrike, Tyskland, Österrike, Ungern, Italien och Balkanländerna. Dessutom gästspelade hon på operor i Frankrike som Charlotte i Werther, Margarethe i Faust och Micaela i Carmen, i Tyskland som Parmina i Trollflöjten, Agathe i Friskytten och Martha i Evangeliemannen.

Lissie von Rosen gifte sig första gången 1920 med disponenten Gunnar Wingårdh, bosatt i Helsingborg, och andra gången 1940 med sin kusin, docenten Sophus von Rosen, bosatt i Malmö. Hon fick två barn i första äktenskapet: Björn Wingårdh (1922–2013) och Stig Wingårdh (1924–1917). Hon tillhörde en pommersk släkt, den ointroducerade adliga ätten von Rosen (från Stralsund). Hon är, tillsammans med sin andre man och sonen Stig, begraven på Östra Strö kyrkogård.

Källor 
  
 von Rosen, Emma Ida Lissie på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Sångare från Stockholm
Födda 1901
Avlidna 1996
Kvinnor
Daniel H. Hastings

Daniel Hartman Hastings, född 26 februari 1849 i Clinton County i Pennsylvania, död 9 januari 1903 i Bellefonte i Pennsylvania, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Pennsylvanias guvernör 1895–1899.

Hastings arbetade som rektor för Bellefonte High School, studerade juridik och inledde 1875 sin karriär som advokat i Pennsylvania.

Hastings efterträdde 1895 Robert E. Pattison som Pennsylvanias guvernör och efterträddes 1899 av William A. Stone. Hastings avled 1903 och gravsattes på Union Cemetery i Bellefonte.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Guvernörer i Pennsylvania
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Clinton County, Pennsylvania
Födda 1849
Avlidna 1903
Män
Marlon James

Marlon James, född 24 november 1970 i Kingston, är en jamaicansk författare. År 2015 tilldelades han Bookerpriset för romanen A Brief History of Seven Killings.

Bibliografi 
 John Crow's Devil, roman 2005
 The Book of Night Women, roman 2009
 En kort krönika om sju mord (A Brief History of Seven Killings, 2014) (översättning Niklas Hval, Albert Bonniers förlag, 2018-01-23)
Black Leopard, Red Wolf, roman 2019

Referenser

Externa länkar 

 

Jamaicanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1970
Män
Levande personer
Mottagare av Anisfield-Wolf Book Award
Vinnare av Bookerpriset
Personer från Kingston
Santi Faustino e Giovita

Santi Faustino e Giovita, även benämnd Sant'Anna dei Bresciani, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt de heliga martyrerna Faustinus och Jovita, Brescias skyddspatroner, och senare även åt den heliga Anna. Kyrkan var belägen vid Via dei Bresciani i närheten av Via Giulia i Rione Ponte.

Kyrkans historia
År 1569 bildades Compagnia dei Bresciani i syfte att samla de personer från Brescia som levde i Rom. Sällskapet kom i besittning av Tempio Corintio, som utgjorde en del av det ofullbordade Palazzo dei Tribunali, vilket hade ritats av Donato Bramante på uppdrag av påve Julius II. Tempio Corintio revs och av dess byggnadsmaterial uppfördes kyrkan Santi Faustino e Giovita, som konsekrerades 1578. I anslutning till kyrkan byggdes ett härbärge för pilgrimer från Brescia. Under 1600-talets senare hälft byggde Carlo Fontana om interiören och ritade en ny fasad i strikt klassicerande stil. Fasadens nedre våning hade doriska pilastrar och en ingångsportal med två joniska halvkolonner. Den övre våningen hade korintiska pilastrar och bland annat en tondo med texten DEO SACRVM, buren av ett par putti.

Högaltarmålningen framställde de heliga Faustinus och Jovita och var ett verk av Francesco Cozza. I höger sidokapell fanns en målning som skildrade den heliga Anna, utförd av Federico Baroccis skola. Omkring år 1860 ersattes denna med en målning av Francesco Coghetti. Det vänstra sidokapellet var invigt åt den helige Korsfäste (Santissimo Crocifisso) och hade ett träkrucifix från 1500-talet. I kyrkan fanns även bland annat målningarna Den Obefläckade Avlelsen av Luigi Gentile och Miraklet med den blindfödde av Girolamo Muziano.

Rivning
Med början på 1870-talet företogs dräneringsarbeten av Tibern och nya kajer uppfördes. En rad byggnader och kyrkor revs i samband med detta. Kyrkan Santi Faustino e Giovita revs 1888 för anläggandet av Lungotevere dei Sangallo.

Bilder

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ponte)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1578
Rione Ponte
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1800-talet
Kyrkobyggnader ritade av Carlo Fontana
Microtus brachycercus

Microtus brachycercus är en gnagare i släktet åkersorkar som beskrevs av Lehmann 1961. Arten förekommer i Kalabrien i Italien. Tidvis antogs att taxonet är en population eller underart till Microtus savii. Genetiska undersökningar visade att dessa två arters kromosomer har en avvikande form. Där båda arter delar utbredningsområde kan hybrider förekomma men hybrider av hankön är steril.

Vuxna exemplar når en kroppslängd (huvud och bål) av 87 till 98 mm, en svanslängd av 23 till 27 mm och en vikt av 14 till 24 g. De är så små åkersorkar. På ovansidan förekommer mörkbrun päls och undersidans päls har en grå färg. Arten har ett litet kranium. I motsats till honor av Microtus savii har artens honor utöver fyra spenar vid ljumsken ytterligare två spenar på bröstet.

Denna sork hittas i nästan alla landskap i utbredningsområdet. Den undviker höga bergstrakter, täta skogar samt särskild torra eller våta platser. Djuret är vanligt i kulturlandskap som jordbruksmark, ödemark, trädgårdar och samhällen.

Honor som registrerades i mars var dräktiga med två till fyra ungar.

För Microtus brachycercus är inga allvarliga hot kända. Den hittas i olika naturskyddsområden. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Åkersorkar
brachycercus
Däggdjur i palearktiska regionen
Longhua

Longhua kan syfta på:
 Longhua, Chengde – härad i Hebei-provinsen
 Longhua, Haikou – stadsdistrikt i Haikou, Hainan-provinsen
 Longhua (köpinghuvudort i Kina, Chongqing Shi, lat 29,21, long 106,21)
 Longhua (köpinghuvudort i Kina, Fujian Sheng, lat 25,34, long 118,65)
 Longhua (sockenhuvudort i Kina, Guangdong Sheng, lat 22,66, long 114,01)

WP:Projekt Kina
Seqr

Seqr var en mobil betalningsmetod från Seamless som lanserades i Sverige under 2011. Efter lanseringen i Sverige har deras verksamhet utökats till bland annat USA,  Nederländerna, Spanien, Tyskland, Frankrike och Italien.

Flera svenska företag som Hemköp och McDonalds har anslutit sig till betalningsmetoden. 2014 ansåg dessa kedjor att för få kunder använde sig av mobilbetalningen. 

Trots sin relativt stora utbredning har inte Seqr slagit igenom stort hos konsumenter än, troligtvis på grund av att det redan är lätt att betala med kort i Sverige. Kritiker menar att det är komplicerat att komma igång och att det känns osäkert att betala med mobilen, att det är ett problem att inte alla butiker tar Seqr, samt att batteriet i telefonen kan ta slut.

Förespråkare uppskattar enkelheten med att ha kundklubbar, kvitton och erbjudanden integrerat i appen, och att det sköts automatiskt vid köp. Samt de nya möjligheter som inte kort kan erbjuda, som att betala och förlänga parkeringen fjärrstyrt ifrån Seqr.

I juli 2016 lanserades tjänsten blippa & betala för Android-telefoner. Det gjorde det möjligt för användare att betala i alla butiker med stöd för blipp.

18 April 2018 köptes företaget upp av Glase FinTech AB  och appen bytte namn till Glase.

11 December 2018 lades tjänsten ned.

Andra funktioner i Seqr 
Man kan, precis som med Swish, skicka pengar till en annan person via den personens telefonnummer. Det går att köpa varor direkt från en annons, genom att scanna en QR-kod, godkänna och få paketet skickad till sin registrerade adress. På samma sätt kan man genomföra ett köp på internet genom att godkänna beloppet och få varorna hemskickade till sin registrerade adress. Med tjänsten allainsamlingar i Seqr går det att skänka pengar till välgörenhet utan att delar av gåvan försvinner till en mellanhand, dvs organisationen får hela beloppet.

I Seqr finns en enkel kassa, så att man även kan ta betalt med Seqr i mindre skala. Det går även att generera annonser med QR-koder för försäljning.

Säkerhet 
Vissa säkerhetsproblem finns. Liksom med kortbetalning kan telefonen stjälas och användas. Man behöver ange en kod, men den kan iakttas vid köp i butik. Det är ganska vanligt att tjuvar betraktar någon som matar in sin kortkod i butik och sedan stjäl kortet, ett problem som kan finnas även med seqr.

Se även 
 Mobila betalningar

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Mobila betalningar
Héctor Chumpitaz

Héctor Eduardo Chumpitaz Gonzales, född 12 april 1943, är en peruansk före detta fotbollsspelare. Han var en av Perus största stjärnor tillsammans med Teófilo Cubillas och Hugo Sotil under 1970-talet. Han blev även utsedd till 1900-talets 35:e bästa sydamerikanska fotbollsspelare av IFFHS.

Karriär

Klubblag
Héctor Chumpitaz kom till Deportivo Municipal 1964 där han stannade en säsong innan han flyttade till Universitario de Deportes. Där var han med om att vinna den peruanska ligan vid fem tillfällen (1966, 1967, 1969, 1971 och 1974). Han var även klubbens lagkapten när Universitario gick till final i Copa Libertadores, där man dock förlorade med 1-2 mot argentinska Independiente 1972.

1973 spelades en "Allstar-match" mellan Amerika och Europa. Spelare som Johan Cruijff, Franz Beckenbauer och Teófilo Cubillas deltog i matchen. Chumpitaz var lagkapten för det amerikanska laget som vann matchen efter straffar.

Chumpitaz värvades av mexikanska Club Atlas under 1975 där han stannade i två säsonger innan han återvände till hemlandet för spel med Sporting Cristal 1977 där han vann den peruanska ligan ytterligare tre gånger (1979, 1980 och 1983).

Landslag
Héctor Chumpitaz spelade 105 landskamper för Perus landslag. Han var med i VM 1970, där Peru åkte ut i kvartsfinalen efter en förlust med 2-4 mot Brasilien. 1975 var Chumpitaz med och vann Copa América, efter finalseger mot Colombia.

Han var även med i VM 1978, där Peru blev utslagna i det andra gruppspelet.

Meriter
Universitario de Deportes
Peruvian Primera División: 1966, 1967, 1969, 1971, 1974

Sporting Cristal
Peruvian Primera División: 1979, 1980, 1983

Peru
Copa América: 1975

Referenser

Externa länkar
Héctor Chumpitaz på National-Football-Teams.com
Héctor Chumpitaz på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1943
Män
Peruanska fotbollsspelare
Peruanska landslagsspelare i fotboll
Peruanska fotbollstränare
Spelare i Universitario de Deportes
Spelare i Club Atlas
Fotbollsspelare i Club Sporting Cristal SA
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i Copa América 1975