kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bo Lindqvist (direktör)

Bo Georg Lindqvist, född 4 maj 1923 i Hamburg, Tyskland, död 3 augusti 2004 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk direktör

Bo Lindqvist växte upp i Stockholm. Han var son till direktören Sven Lindqvist och Ebba Wahlberg. Efter studentexamen vid Norra Real i Stockholm 1942 ryckte han in vid Norrbottens regemente (I 19) i Boden. Han var löjtnant i reserven. Efter den militära gärningen studerade han såväl språk som ekonomi, både i Sverige och utomlands. Han verkade sedan som representant för ett belgiska stålverk och fransk-belgiska rörtillverkare 1946–1966, mestadels genom B. Almroth & Co AB i Stockholm som han var delägare i.

Efter att 1966 ha grundat Bo Lindqvist AB representerade han Ugione Aciers, Ugine-Guegnon och Vallourec vilka var ledande tillverkade av rostfria produkter på den europeiska marknaden. Den franska industrigruppen övertog den framgångsrika verksamheten 1973 och Lindqvist blev verkställande direktör för Pechiney Sverige och senare, sedan marknaden utökats, för Pechiney Norden.

Han blev 1976 riddare av Franska hederslegionen och var ordförande för dess svenska sektion 1979–1997 samt hedersordförande till sin död. Franske presidenten utsåg honom till officer av Hederslegionen 1985. Lindqvist hade ett större antal förtroendeuppdrag, främst inom franskkopplade organisationer och var ordförande i Franska Handelskammaren i Sverige.

Bo Lindqvist var 1945–1951 gift med Brita Montell (1920–2003), dotter till major Emil Montell och Elsa Philipson, och andra gången 1957 med premiärdansösen Ellen Rasch (1920–2015), dotter till kapten Rudolf Rasch och Zinaida de Joltanowsky. Han fick en son i respektive gifte: Joen (född 1946) och Raoul (född 1957). Bo Lindqvist är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Svenska direktörer
Riddare av Hederslegionen
Personer från Hamburg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1923
Avlidna 2004
Män
Ivan Hirst

Ivan Hirst, född 4 mars 1916, död 10 mars 2000, var en brittisk arméofficer och ingenjör. Han är känd för sin bärande roll i uppbyggnaden av Volkswagen under den brittiska militärregeringens ledning efter andra världskriget (1945–1949).

Biografi
Hans föräldrar var Florence och Fred Hirst och Ivan Hirst växte upp i Greenfield. Hirsts familj var grundare och ägare till Hirst Bros & Co. Bolaget sålde framgångsrikt klockor, optisk utrustning, läder och glasögon. Bolaget började efter första världskriget att själva tillverka klockor sedan import försvårats av kraftigt höjda tullar. En fabrik byggdes i Saddleworth utanför Oldham under namnet Tame Side. Ivan Hirst studerade optikvetenskap på Manchester College of Technology. Han drev sedan tillsammans med sin fru som han träffat under studietiden en optikaffär. Han gjorde samtidigt militär karriär och utsågs till löjtnant 1937 och kapten 1939. Han kallades in för tjänstgöring när andra världskriget startade och utsågs till major 1940. Han anslöt till de brittiska ingenjörstrupperna Royal Electrical & Mechanical Engineers (REME).

Ivan Hirst blev skickad av sina överordnade till Wolfsburg för att ansvar för Volkswagenfabriken 1945. I början reparerades den brittiska militärens fordon men behovet av bilar var stort hos britterna som var stationerade i Tyskland. Under Hirsts ledning på plats återupptogs produktionen och kunde efterhand utökas då den brittiska militären beställde 20 000 Volkswagen. Under de första rådde stor råvaru- och personalbrist men Volkswagen kunde genom att vara under brittisk kontroll få förtur till plåt till bilarna. Hirst drev också på kvalitetsförbättringar i produktionen och ökad arbetsplatssäkerhet. 

Hirst lämnade Volkswagen 1949. Han efterträddes som chef för Volkswagen av Heinrich Nordhoff som han själv varit med och rekryterat. Nordhoff kom att förneka Hirsts insats för Volkswagen och först under hans efterträdare Kurt Lotz kom Hirst att få ett erkännande för sina insatser för Volkswagen och började bjudas in till Volkswagens evenemang. Hirst arbetade senare vid OECD i Paris fram till pensioneringen 1976. Han flyttade då hem till Storbritannien. I Wolfsburg har han fått gatan Major-Hirst-Strasse uppkallad efter sig.

Källor
Ivan Hirst – British Officer and Manager of Volkswagen’s Postwar Recovery, Ralf Richter, Volkswagen Aktiengesellschaft, Wolfsburg 2003, 
Das Werk der Briten. Volkswagenwerk und Besatzungsmacht 1945 – 1949, Markus Lupa

Personer med anknytning till Volkswagen
Födda 1916
Avlidna 2000
Män
Alumner från University of Manchester
Lista över floder efter ålder

Detta är en utvald lista över de äldsta floderna på Jorden.

Fastställande av ålder 
Åldern på en flod är svår att fastställa. I allmänhet uppskattas dess ålder genom åldern på berget den passerar. Åldern på havet eller oceanen som floden så småningom strömmar ut i kan vara irrelevant. Till exempel är flera floder på den östra sidan av Appalacherna äldre än Atlanten. Om en flod helt genomkorsar en bergskedja betyder detta oftast att floden åtminstone har funnits sen tidpunkten då bergskedjan skapades.

Lista över några av världens äldsta floder

Referenser

Noter 

Listor med anknytning till geografi
Bebådelse (kortfilm)

Bebådelse är en svensk dramakortfilm från 2009 i regi av Jonas Moberg. I rollerna ses bland andra Evin Ahmad, Mina Azarian och Thomas Hellberg. Filmen handlar den unga muslimska tjejen Maryam, som är gravid trots att hon – så långt hon kan minnas – aldrig haft samlag.

Medverkande
Evin Ahmad - Maryam
Mina Azarian - Maryams mamma
Thomas Hellberg - Thomas
Lukas Loughran	Prästen
Bahar Pars - Fatima
Svenska kortfilmer
Svenska filmer 2009
Svenska dramafilmer
Kortfilmer 2009
Svenskspråkiga filmer
Spelande tränare

En spelande tränare är en person i en idrottsklubb som agerar både tränare och utövare. En spelande tränare har således alla arbetsuppgifter och befogenheter som en tränare har, men kan samtidigt själv delta i matcher som spelare. Termen kan syfta på en spelare som antingen är huvudtränare i klubben eller assisterande tränare.

Spelande tränare i fotboll
Inom fotbollen var länge spelande tränare ett vanligt inslag, men antalet har kraftigt minskat sedan 2000-talet. Några spelande tränare som har lett sin klubb till framgångar är:

 Kenny Dalglish, som ledde Liverpool FC till vinst i både ligan och cupen säsongen 1985/1986.
 Graeme Souness, som ledde Rangers FC till tre ligavinster.
 Ruud Gullit, som 1997 vann FA-cupen med Chelsea FC.

Den 4 juli 2013 annonserade Manchester United att Ryan Giggs utsetts till spelande tränare för att assistera David Moyes.

Referenser

Tränare
KSF Prespa Birlik

KSF Prespa Birlik är en fotbollsklubb från Malmö som grundades 1973. Klubben spelar sina hemmamatcher på Heleneholms IP.

Klubben har under de senaste åren gjort en snabb klättring i seriesystemet, då de gick från Division 5 till Division 1 mellan 2010 och 2016. Från och med säsongen 2018 spelar klubben i Division 2.

Klubben har även haft Sergej Prigoda, Agim Sopi och Zlatan Nalic som huvudtränare.

Spelartruppen 2020

Tabellplaceringar genom åren

Kända spelare som tidigare representerat Prespa Birlik 
Labinot Harbuzi - före detta U21-landslagsman.
Sadat Karim
Bovar Karim
Valentino Lai
Tony Flygare
Enis Bardhi - numera i La Liga Spaniens högsta liga, Levante UD

Referenser

Externa länkar
KSF Prespa Birlik
KSF Prespa Birlik - Svenska Fotbollförbundet

Fotbollsklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Malmö
Sportklubbar bildade 1973
Santa Chiara al Quirinale

Santa Chiara al Quirinale, även benämnd Santissimo Sacramento och Corpus Christi, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den heliga Klara av Assisi. Kyrkan var belägen i rione Monti, vid dagens Via del Quirinale. ”Quirinale” anger att kyrkan låg på kullen Quirinalen.

Kyrkans historia
Kyrkans ursprung är oklart, men den grundades på medeltiden. Från gatan kom man in i ett atrium, innan man trädde in i kyrkan.

År 1571 donerade hertiginnan Giovanna d'Aragona Colonna (1502–1575) sitt närliggande palats och trädgårdar med avsikt att grunda ett kloster för kapucinnunnor. Med hjälp av Confraternita del Santissimo Crocifisso, som på 1560-talet hade låtit uppföra Oratorio del Santissimo Crocifisso, samlade hertiginnan in de nödvändiga medlen för klostret. Påve Gregorius XIII skänkte pengar till en kyrka, vilken fick det fullständiga namnet Santissimo Sacramento e Santa Chiara. Kyrkan började byggas 1575 och fullbordades 1586. Initialt leddes arbetet av arkitekten Annibale Lippi, men han avlöstes av andra mindre kända arkitekter. Vid konsekreringen av kyrkan placerades de heliga martyrerna Faustus och Justas reliker under högaltaret.

Hela byggnadskomplexet med kyrka och kloster exproprierades av den italienska staten 1886 och revs två år senare för att ge plats åt Giardino Carlo Alberto, som anlades för att fira den tyske kejsaren Vilhelm II:s besök i Rom. Nunnekommuniteten flyttade till Corpus Christi dei Cappuccini, men huserar sedan andra världskriget i ett kloster vid Corpus Christi alla Garbatella.

Kyrkans exteriör
Kyrkans fasad hade två våningar. Över ingångsportalen satt en fresk som framställde Tillbedjandet av det heliga Sakramentet, utförd av Cristoforo Roncalli, kallad Il Pomarancio. På ömse sidor om ingången satt två rundbågepaneler med fresker: till vänster Den helige Franciskus med ett krucifix och till höger Den heliga Klara med en monstrans. Även till dessa konstverk var Roncalli upphovsman. Den övre våningen hade ett på högkant placerat oxöga med spröjsverk i form av ett kors.

Kyrkans interiör
Kyrkan hade en enkel rektangulär grundplan med ett högaltare och två sidoaltaren, ett på var sida. Över högaltaret satt Korsfästelsen av Marcello Venusti. I absidens halvkupol hade Roncalli utfört fresken Jungfru Marie kröning i himmelen. De två sidoaltarna hade Den helige Franciskus stigmatisering respektive Korsnedtagandet, båda av Jacopino del Conte. Den senare målningen hängde över ett altare invigt åt Den smärtorika Modern. Målningarna finns numera i Corpus Christi alla Garbatella, medan fresken har gått förlorad.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Monti
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Klara av Assisi
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1800-talet
IQ Samhällsbyggnad

IQ Samhällsbyggnad är en svensk förening och intresseorganisation för organisationer och företag verksamma inom samhällsbyggnadssektorn. IQ Samhällsbyggnad bildades 25 augusti 2010 då Byggsektorns InnovationsCentrum (BIC) och Rådet för Byggkvalitet (BQR) gick samman i en medlemsfinansierad förening. Föreningen har omkring 115 medlemmar. IQ Samhällsbyggnads kontor ligger i Klarahuset på Drottninggatan 33 i Stockholm. 

IQ Samhällsbyggnad driver frågor med bred relevans för samhällsbyggnadssektorn. Det rör bland annat utveckling av sektorn och att förbättra förutsättningarna för forsknings-, innovations- och kvalitetsutveckling inom samhällsbyggnadsområdet (sektorsövergripande FoI-frågor).  IQ Samhällsbyggnad verkar för att öka anslagen till forskning och innovation, att samordna sektorsövergripande program och projekt och sprida forskningsresultat. Föreningen vill också skapa mötesplatser. 
Föreningen beskriver sig som "Nod och katalysator för forskning och innovation inom samhällsbyggnad" på sin webbplats.IQ Samhällsbyggnad har antagit följande vision: IQ Samhällsbyggnad tar Sverige till en tätposition inom hållbart samhällsbyggande.

IQ Samhällsbyggnad driver bland annat forskningsprogrammen E2B2 och Smart Built Environment samt arbetar inom JPI Urban Europe på uppdrag av Energimyndigheten, Vinnova och Formas.

Referenser

Externa länkar
IQ Samhällsbyggnads webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Intresseföreningar i Sverige
Organisationer bildade 2010
Progressprogrammet

Progressprogrammet är ett ryskt, tidigare sovjetiskt rymdprogram med målet att med hjälp av farkosten Progress förse rymdstationer med olika former av förnödenheter.

Historia 
För att kunna genomföra längre flygningar än några få veckor åt gången, på Saljutrymdstationerna behövde Sovjetunionen kunna leverera nya förnödenheter under pågående flygning. Man valde att modifiera sin Sojuzfarkost. Fram till februari 2017 har det gjorts 157 flygningar med Progressfarkosten, endast tre har varit totala misslyckanden.

Saljut 6 
Den första Progressflygningen gick till Saljut 6 i januari 1978. Progress 12 blev den sista Progress att flyga till Saljut 6 i januari 1981. 
Totalt gjordes tolv Progressflygningar till Saljut 6.

Saljut 7 
Progress 13 var den första flygningen till Saljut 7 i maj 1982. Progress 24 blev den sista Progress att flyga till Saljut 7 i juni 1985. 
Totalt gjordes tolv Progressflygningar till Saljut 7.

Mir 
Progress 25 var den första flygningen till Mir. Den sista Progress att docka med stationen användes för att på ett kontrollerat sätt förstöra rymdstationen i jordens atmosfär. 
Totalt gjordes sextiofyra Progressflygningar till Mir. 

Den 30 augusti 1994 kolliderade Progress M-24 med Mir.
Den 25 juni 1997 kolliderade Progress M-34 med Mir. Spektrmodulen punkterades och lämnades trycklös resten av Mirs existens.

ISS 
Progress M1-3 var den första flygningen till ISS. Progress har även använts för att leverera moduler till ISS.
Fram till februari 2017 har det gjorts sextiosex Progressflygningar till ISS. Tre av dem har misslyckats. 

Den 24 augusti 2011 uppnådde Progress M-12M aldrig omloppsbana runt jorden och kraschade några minuter efter uppskjutningen.
Den 28 april 2015 förlorade man kontrollen över Progress M-27M, den brann upp i jordens atmosfär några dagar efter uppskjutningen.
Den 1 december 2016 separerades Progress MS-4 från sin bärraket under uppskjutningen. Båda brann upp i jordens atmosfär.

Referenser 
 Manned Astronautics - Figures & Facts

Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Rysslands rymdprogram
Progressprogrammet
Internationella rymdstationen
Mir
Saljutprogrammet
Lemuel Abbott

För porträttmålaren, se Lemuel Francis Abbott.

Lemuel Abbott, född omkring 1730, död i april 1776, var en engelsk präst och poet. Litet är känt om hans bakgrund men han var kyrkoadjunkt i Anstey i Leicestershire och kyrkoherde i Thornton. Han är ihågkommen för eftervärlden för sin diktsamling med titeln Poems on Various Subjects, whereto is Prefixed a Short Essay on the Structure of English Verse, tryckt 1765. Lemuel Abbott och hans fru var förmodligen föräldrar till den engelske porträttmålaren Lemuel Francis Abbott.

Verk i urval 
 Poems on Various Subjects, whereto is Prefixed a Short Essay on the Structure of English Verse. Samuel Creswell, Nottingham 1765.

Källor 
 Abbott, Lemuel på Oxford Dictionary of National Biography. Läst den 23 januari 2018.
 Denna artikel är baserad på artikeln Lemuel Abbott på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter 

Engelska poeter
Födda 1730-talet
Avlidna 1776
Män
Galen till tusen!

Galen till tusen! (franska: La moutarde me monte au nez) är en fransk komedifilm från 1974 i regi av Claude Zidi och i huvudrollen Pierre Richard och Jane Birkin.

Rollista 
 Pierre Richard ... Pierre Durois
 Jane Birkin ... Jackie Logan
 Claude Piéplu ... Dr. Hubert Durois
 Jean Martin ... högskola rektor
 Danielle Minazzoli ... Danielle
 Vittorio Caprioli ... filmregissör
 Julien Guiomar ... Albert Renaudin
 Henri Guybet ... Patrick, Albert Renaudins brorson
 Jean-Marie Proslier ... bilförare
 Clément Harari ... Harry Welsinger
 Bruno Balp ... Grégoire

Om filmen 
 Scenerna där Pierre Durois undervisar på högskola spelades in i Aix-en-Provence.

Externa länkar 
 
 

Filmer 1974
Franska komedifilmer
Franskspråkiga filmer
Pione Sisto

Pione Sisto Ifolo Emirmija, född 5 februari 1995 i Kampala, Uganda av sydsudanesiska föräldrar, är en dansk fotbollsspelare som spelar för FC Midtjylland och Danmarks fotbollslandslag.

Externa länkar 
Scoresway.com Profile

Danska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Midtjylland
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Superligaen
Spelare i La Liga
Spelare i VM i fotboll 2018
Födda 1995
Levande personer
Män
Changjiang, Hainan

Changjiang, tidigare romaniserat Cheongkong, ett autonomt härad för lifolket i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Baisha

Baisha, tidigare romaniserat Paksha, är ett autonomt härad för lifolket i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Qiongzhong

Qiongzhong är ett autonomt härad för li- och miaofolket i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Lingshui

Lingshui är ett autonomt härad för lifolket i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Baoting

Baoting, tidigare romaniserat Paoting, är ett autonomt härad för li- och miaofolket i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Ledong

Ledong, tidigare romaniserat Loktung, är ett autonomt härad för lifolket i Hainan-provinsen i sydligaste Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Sergej Bautin

Sergej Viktorovitj Bautin (), född 11 mars 1967 i Rahatjoŭ i Vitryska SSR i Sovjetunionen, död 31 december 2022, var en rysk professionell ishockeyback.

Bautin spelade för Rysslands landslag och medverkade bland annat tre gånger i hockey-VM: 1992, 1997 och 1999. Han spelade även i OSS:s hockeytrupp i vinter-OS 1992, där han var med och tog OS-guld.

Bautin NHL-draftades 1992 i första rundan, som nummer 17 av Winnipeg Jets.

I Sverige spelade han för Luleå HF, 1996–1998, där han blev populär bland fansen. Bautin kallades även för "Bam-Bam".

Klubbar som proffsspelare
  Dynamo Moskva 1990/1991 – 1991/1992
  Winnipeg Jets  1992/1993 – 1993/1994
  Detroit Red Wings 1993/1994
  Adirondack Red Wings 1993/1994 – 1994/1995
   San Jose Sharks 1995/1996
   Kansas City Blades 1995/1996
   Luleå HF 1996/1997 – 1997/1998
  Ak Bars Kazan 1998/1999
  Nürnberg Ice Tigers 1999/2000
  Oji Eagles 2000/2001 – 2001/2002
  Metallurg Magnitogorsk 2002/2003
  Krylja Sovetov 2003/2004

Källor

Externa länkar 

Ryska ishockeyspelare
Ryska idrottare under 1900-talet
Ryska idrottare under 2000-talet
Förenade lagets olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1992
Spelare valda i NHL Entry Draft 1992
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
Spelare valda av Winnipeg Jets (1979–1996) i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Luleå HF
Spelare i Nürnberg Ice Tigers
Spelare i Dynamo Moskva
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Ak Bars Kazan
Spelare i Oji Eagles
Spelare i Metallurg Magnitogorsk
Spelare i Krylja Sovetov
Personer från Rahatjoŭ
Män
Födda 1967
Avlidna 2022
Riddartorget

Riddartorget är en park och ett mindre torg i centrala Uppsala. Torget gränsar i norr mot Uppsala domkyrka, i sydost mot Oxenstiernska huset och Värmlands nation och i väst mot Dekanhuset, tidigare känt som Julinsköldska huset.

Historia
Torget är känt sedan 1200-talet då Sankt Eriks kapell byggdes på platsen. I kapellet förvarades Erik den heliges reliker från 1273, då de flyttades till staden från Gamla Uppsala, till dess att domkyrkan stod färdig. Under samma tid uppfördes även en domkyrkoskola, som kom att bli nuvarande Katedralskolan, på torgets västra del. På platsen låg även Academia Carolina, en medeltida byggnad som var säte för Domkapitlet fram till reformationen då den blev huvudbyggnad för Uppsala universitet. Torget var särskilt utsatt under stadsbranden i Uppsala 1702, då både domkyrkoskolan och resterna av Sankt Eriks kapell brann ner till grunden och Academia Carolina skadades svårt.

Torget uppfördes efter branden. Syftet kan ha varit att minska risken för brandspridning i framtiden genom att öka avståndet mellan byggnaderna i området. Ursprunget till torgets namn är idag okänt.

Referenser

Parker i Uppsala
Torg i Uppsala
Markaryds distrikt

Markaryds distrikt är ett distrikt i Markaryds kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger i och omkring Markaryd.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av det område som Markaryds köping omfattade till 1971 som 1960 helt införlivat  Markaryds socken.

Området motsvarar den omfattning Markaryds församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Markaryds kommun
distrikt i Kronobergs län
Traryds distrikt

Traryds distrikt är ett distrikt i Markaryds kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger nordost om Markaryd.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av det område Traryds köpings omfattade till 1971, den del som utgjorde Traryds socken till 1952 då den uppgick i köpingen.

Området motsvarar den omfattning Traryds församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Markaryds kommun
distrikt i Kronobergs län
Hinneryds distrikt

Hinneryds distrikt är ett distrikt i Markaryds kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger norr om Markaryd.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av det område Traryds köping omfattade till 1971, den del som utgjorde Hinneryds socken till 1952 då den uppgick i köpingen.

Området motsvarar den omfattning Hinneryds församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Markaryds kommun
distrikt i Kronobergs län
Göteryds distrikt

Göteryds distrikt är ett distrikt i Älmhults kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger väster om Älmhult.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Göteryd i Älmhults kommun.

Området motsvarar den omfattning Göteryds församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Älmhults kommun
distrikt i Kronobergs län
Hallaryds distrikt

Hallaryds distrikt är ett distrikt i Älmhults kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger sydväst om Älmhult.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Hallaryd i Älmhults kommun.

Området motsvarar den omfattning Hallaryds församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Älmhults kommun
distrikt i Kronobergs län
Härlunda distrikt

Härlunda distrikt är ett distrikt i Älmhults kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger öster om Älmhult.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av det område Ryds köping omfattade till 1971, den del som före 1958 utgjorde Härlunda socken.

Området motsvarar den omfattning Härlunda församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Älmhults kommun
distrikt i Kronobergs län
Pjätteryds distrikt

Pjätteryds distrikt är ett distrikt i Älmhults kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger nordväst om Älmhult.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Pjätteryd i Älmhults kommun.

Området motsvarar den omfattning Pjätteryds församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Älmhults kommun
distrikt i Kronobergs län
Stenbrohults distrikt

Stenbrohults distrikt är ett distrikt i Älmhults kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger nordost om Älmhult.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Stenbrohult i Älmhults kommun.

Området motsvarar den omfattning Stenbrohults församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Älmhults kommun
distrikt i Kronobergs län
Virestads distrikt

Virestads distrikt är ett distrikt i Älmhults kommun och Kronobergs län. Distriktet ligger öster och nordost om Älmhult.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Virestad i Älmhults kommun.

Området motsvarar den omfattning Virestads församling hade 1999/2000.

Referenser

Noter

Indelningar i Älmhults kommun
distrikt i Kronobergs län