kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kay Boyle

Kay Boyle, född 19 februari 1902, död 27 december 1992, var en amerikansk författare.

Boyle studerade bland annat fiol vid musikkonservatoriet i Cincinnati och dessförinnan arkitektur vid Ohio Mechanics Institute. 

Hon gifte sig 1921 med en fransk utbytesstudent och kom 1922 till Europa, där hon främst uppehöll sig i Frankrike. 

1931 gifte hon sig med den amerikanske målaren Laurence Vail och återvände 1941 till USA. 

Boyle skrev lyrik, noveller och romaner. Hon mottog starka intryck av modernismen efter första världskriget och var en av de främsta företrädarna för den grupp amerikanska författare som hade sitt organ i tidskriften transition.

Bland Boyles verk märks en rad novellsamlingar som Wedding Day and Other Stories (1930), Plagued by the Nightingale (1931), Year Before Last (1932), The First Lover and Other Stories (1933), Gentlemen, I Address You Privately (1933), My Next Bride (1934), The White Horses of Vienna and Other Stories (1936), Death of a Man (1936), Monday Night (1938) och The Crazy Hunter (1940). A Glad Day (1938) är en av hennes diktsamlingar, Armistice Diary (1942) är en skildring från förhållandena vid Frankrikes sammanbrott 1940. Primer for Combat (1942) är en roman i dagboksform från det ockuperade Frankrike liksom Avalanche (1944). Thirty Stories (1946) är ett urval av Boyles noveller.

Källor
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Noter

Amerikanska författare under 1900-talet
Författare från Minnesota
Personer från Saint Paul, Minnesota
Födda 1902
Avlidna 1992
kvinnor
Svensk uppslagsbok
Till Eulenspiegels lustige Streiche

Till Eulenspiegels lustige Streiche, nach alter Schelmenweise - in Rondeauform - für großes Orchester är den fullständiga titeln på denna symfoniska dikt av Richard Strauss från 1895. 

Till Eulenspiegel (Till Ugglespegel) var en medeltida figur som omnämns i berättelser som en kringvandrande hantverkare som drev gäck med sina medmänniskor. Musiken skildrar hur Till skämtar och ställer till oreda i en by. Ordningsmakten ingriper och Till döms till döden genom hängning. Men verket slutar med samma ljusa tema som det började och därmed fick Till sista ordet.

En fordom i hela Skandinavien uppskattad folkbok (Till Ulspegel), översatt från den tyska motsvarigheten, omfattar ett hundratal skämtfabler, delvis hämtade ur den muntliga traditionen och knutna till en möjligtvis historisk gestalt på 1300-talet. Den första (plattyska) upplagan bör ha tillkommit i början av 1500-talet, den äldsta bevarade svenska är från 1661 och återgår på en högtysk version från 1618.

Bokens enkla, burleska humor och grova drift med adel, präster och annan överhet gjorde den uppskattad av folkets breda lager men även förföljd – t. o. m. förbjuden – av myndigheterna.

Referenser

Verk av Richard Strauss
Symfoniska dikter
Verk 1895
Boyne

Boyne ( eller Abhainn na Bóinne) är en flod på östra Irland, omkring 110 kilometer lång.

Boyne mynnar vid Drogheda i ett trattlik mynningsvik. Slaget vid Boyne utspelade sig vid floden, fem kilometer väster om Drogheda.

Källor

Externa länkar 

 Laxfiske på Boyne, från Salmon Ireland
 En guide om att paddla kanot och kajak i Boyne, från Irish Whitewater

Vattendrag i Irland

Meath
Louth
Charles Tate Regan

Charles Tate Regan, född 1 februari 1878 i Sherborne i Dorset, död 12 januari 1943, var en brittisk iktyolog. 

Regan beskrev ett stort antal fiskar och namngav dem vetenskapligt. År 1917 blev han invald i Royal Society.

Patronymer
Följande fiskar utgör ett urval av de arter som uppkallats efter Charles Tate Regan:

 Anadoras regani
 Apistogramma regani
 Apogonichthyoides regani
 Astroblepus regani
 Callionymus regani
 Cetostoma regani
 Crenicichla regani
 Diaphus regani
 Engyprosopon regani
 Gambusia regani
 Pareiorhaphis regani
 Hoplichthys regani
 Hypostomus regani
 Julidochromis regani
 Lycozoarces regani
 Neosalanx reganius
 Symphurus regani
 Trichomycterus regani
 Tylochromis regani
 Paraneetroplus regani
 Zebrias regani

Brittiska iktyologer
Ledamöter av Royal Society
Zoologer under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Personer från Dorset
Födda 1878
Avlidna 1943
Män
Oslo Law Review

Oslo Law Review är en norsk akademisk juridisk tidskrift, som publicerar artiklar på engelska. Tidskriften startades 2014, och förebilden är Oxford Journal of Legal Studies. Tidskriften ges ut av Juridiska fakulteten vid Universitetet i Oslo. Redaktörer är professorene Lee A. Bygrave och Vibeke Blaker Strand.

Källor

Externa länkar
 Oslo Law Review

Akademiska tidskrifter
Juridiska tidskrifter
Tapiola (Sibelius)

Tapiola är en symfonisk dikt (op. 112) av Jean Sibelius. Komponerad 1925 och framförd första gången 26 december 1926 i New York. 

Verket handlar om Tapio, en skogsande som förekommer i det finländska eposet Kalevala. Sibelius har själv skrivit in i partituret en dikt som vägledning:

Tapiola var Sibelius sista större orkesterverk.

Referenser

Verk av Jean Sibelius
Symfoniska dikter
Kalevala
Södermanlands runinskrifter 47

Södermanlands runinskrifter 47 är en vikingatida runsten i ett röse i Nykyrka socken i Nyköpings kommun i Södermanland. Runstenen har ett konstfullt kors på baksidan, men inget på runsidan. Stenen är 1,4 meter hög, 30 till 70 cm bred och 30 cm tjock.

Inskriften

Anmärkningar

Källor 

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nyköpings kommun
Leida Rives-Elfwén

Leida Rives-Elfwén, folkbokförd Leida Elfvén, född 21 december 1915 i Dorpat i Ryssland, död 18 juni 1989 i Lofta församling i Kalmar län, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Rives-Elfwén var dotter till advokaten August Rivers och Rosalie Engel och från 1958 gift med Eric Elfwén. Hon flyttade från Estland till Sverige och blev svensk medborgare 1939. Rives-Elfwén studerade vid flera konstskolor i Estland, bland annat vid konstakademien i Tallinn innan hon kom till Sverige där hon studerade vid Barths målarskola, senare för Emil Näsvall, vid Lena Börjeson konstskola i Stockholm, för madame Adorian i Paris, vid Hollywood Art Shool och University of Los Angeles i USA samt under ett stort antal studieresor bland annat till Peru, Argentina och USA samt inom Europa. Separat ställde hon ut i Los Angeles 1952, Centro Cultural i Bogotá i Bogotá 1953 och på bland annat Sturegalleriet i Stockholm, Borås konstmuseum och Färg och Form i Stockholm. Tillsammans med sin man ställde hon ut i Jönköping, Stockholm, Norrköping, Västervik och Borås. Hon medverkade i utställningarna Ungt småländskt måleri på flera platser i Småland, Då och nu. Svensk grafik 1600–1959 på Liljevalchs konsthall samt i utställningar arrangerade av Konstfrämjandet och Västerviks konstförening. Bland hennes offentliga arbeten märks utsmyckning för Västerviks simhall, flamskväv till Gamleby kyrka, emaljarbete för Tjusts domsagas tingshus i Västervik, gobelänger till Rönnebergaskolan på Lidingö och Stadsbiblioteket i Nacka. Hennes konst består av nonfigurativa kompositioner utförda i olja, akvarell, gouache, serigrafi, emalj eller gobelängteknik. 

Rives-Elfwén finns representerad vid Moderna museet, Victoria and Albert Museum i London och på Jönköpings läns museum.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Svenskt konstnärslexikon del VI, sid 496, Allhems Förlag, Malmö. 
 Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 126, 

Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Victoria and Albert Museum
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Personer från Tartu
Födda 1915
Avlidna 1989
Kvinnor
Estländare i Sverige
Henryk Opieński

Henryk Opieński, född 13 januari 1870 i Kraków, död 21 januari 1942 i Morges, var en polsk musiker. 

Opieński studerede i Kraków, Paris och Berlin, senare hos Hugo Riemann i Leipzig och verkade som musikkritiker, musikpedagog och operakapellmästare i Warszawa. År 1919 blev han direktör för musikakademien i Poznań. Han komponerade bland annat kantater, opera och symfonisk diktning samt behandlade som författare (på polska) Frédéric Chopins liv och verk samt skrev La musique polonaise (Paris 1918).

Källor

Polska klassiska kompositörer
Polska musikpedagoger
Musikkritiker
Födda 1870
Avlidna 1942
Män
Salmonsens
Tuonelas svan

Tuonelas svan är en symfonisk dikt av Jean Sibelius. Den ingår i Lemminkäinen-svit (Fyra legender) för orkester, op. 22 och bygger på det finländska nationaleposet Kalevala. Tuonelas svan var ursprungligen tänkt som ouvertyr till den aldrig fullbordade operan Båtens skapelse. Operan blev aldrig verklighet men under det förberedande arbetet hade Sibelius levt sig så in i Kalevalas mytologiska värld att resultatet blev en stor Lemminkäinen-cykel för orkester. Operaförspelet (1893), som redan var komponerat, kallade han Tuonelas svan och lät det ingå som tredje del i sviten. Hela arbetet uruppfördes 1896 men Sibelius reviderade verket 1897 och 1900. I den finska folkdikten är hjälten den djärve och sorglöse Lemminkäinen, vars liv är en segerrik kamp mot onda makter.

Tuonelas svan är en stämningsbild från de dystra trakterna kring Tuonelaälven (dödsälven) och skildrar skådeplatsen för det drama som utspelas då Lemminkäinen, för att vinna Pohjalas dotter, måste skjuta den svarta svan som simmar i älven. I partituret står angivet:
"Tuonela, de dödas rike, är omgivet
av en bred och strid älv, på vars
yta Tuonelas svan färdas majestätiskt
glidande och sjungande sin dystra klagan."

I verket hörs inga ljusa toner. Engelskt horn är det melodibärande instrumentet som karaktäriserar svanens monotona sång, medan bakgrunden i huvudsak består av violiner som nästan hela tiden är delade i åtta självständiga stämmor.

Referenser

Symfoniska dikter
Kalevala
Verk av Jean Sibelius
Polen i Eurovision Song Contest 2015

Polen deltog i Eurovision Song Contest 2015 i Wien, Österrike. Polens bidrag, "In the Name of Love" framfördes av Monika Kuszynski och skrevs av Kuba Raczynski och Monika Kuszynski själv.

Bakgrund 
Polen har tidigare använt både nationella finaler och interna val för att välja deras sitt bidrag. Efter att deras internt valda bidrag år 2014, "My Słowianie (We Are Slavic)", kvalificerade nationen till final för första gången sedan 2008, valde programföretaget att fortsätta välja det polska bidraget via ett internt val för år 2015.

Internvalet 
Det polska bidraget till Eurovision Song Contest 2015 avslöjades den 9 februari 2015 under en presskonferens som hölls vid TVP:s högkvarter.

Under eurovision 
Polen deltog i den andra semifinalen den 21 maj. De kom till final, och hamnade på tjugotredje plats.

I Polen sändes båda semifinalerna och finalen direkt i TVP1, TVP Polonia och TVP HD, samt dagen efter på TVP Rozrywka.

Källor 

Länder i Eurovision Song Contest 2015
Musikåret 2015
2015 i Polen
Adam Sołtys

Adam Sołtys, född 4 juli 1890 i Lwów, död där 6 juli 1968, var en polsk musiker. 

Sołtys studerade hos sin far, opera- och oratoriekompositören Mieczysław Sołtys, samt i Berlin hos Robert Kahn, Georg Schumann och Hermann Kretzschmar. Han var professor i musikteori och musikhistoria vid Lwóws universitet och gjorde sig känd som kompositör av bland annat symfonier, ouvertyrer, kammarmusik och sånger, som ledare för Lwóws symfonikonserter och som musikhistorisk skribent.

Källor

Polska klassiska kompositörer
Polska professorer
Musikologer under 1900-talet
Polska forskare under 1900-talet
Födda 1890
Avlidna 1968
Män
Salmonsens
Bosnien och Hercegovina i olympiska vinterspelen 1998

Bosnien och Hercegovina deltog med åtta deltagare vid de olympiska vinterspelen 1998 i Nagano. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Alpin skidåkning

Arijana Boras
Enis Bećirbegović

Bob

Zoran Sokolović
Ognjen Sokolović
Nihad Mameledzija 
Edin Krupalija
Mario Franjić

Rodel

Ismar Biogradlić

Källor 
 

1998 i Bosnien och Hercegovina
Nationer i olympiska vinterspelen 1998
1998
Säterjäntans söndag

Säterjäntans söndag (Sæterjentens søndag) är en sång av Ole Bull med text av Jørgen Moe. Stycket skildrar en ung säterjänta, fäbodstinta, som skall stanna på fjället hela sommaren. Stycket ingår som adagioavsnitt i violinrapsodin Et sæterbesøg.
Norska sånger
Sånger 1851
Kromkarbid

Kromkarbid är ett keramiskt sammansatt material, som existerar i flera olika kemiska sammansättningar: Cr3C2, Cr7C3 och Cr23C6. Under normala förhållanden, existerar det som ett grått solitt material (som i bild till höger). Det är extremt hårt material, är eldfast och har högt korrosionsmotstånd. Vanligaste naturliga förekomsten är tongbaite (Cr3C2).

Användningsområden
Kromkarbids egenskaper gör det lämpligt att använda som tillsats till metalliska legeringar, där det kan ge en nötningsbeständig yta på materialet.

En annan tillämpning är som korntillväxtshämmare i hårdmetall, för att få en högre hårdhet. Det har även visat sig att kromkarbid i kombination med vanadinkarbid kan ge hårdmetallämnen bättre mekaniska egenskaper, än tillsatser av karbiderna var för sig.

Källor 

Kromföreningar
Karbider
Venera 4

Venera 4 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 12 juni 1967, med en Molnija-M-raket. Farkosten påbörjade landningsförsöket den 18 oktober 1967.

Under färden ner genom Venus atmosfär steg temperaturen på farkostens värmesköld till 11 000 °C, och under en period utsattes farkosten för 300 G. På 52 km höjd fälldes fallskärmen ut och rymdsonden började sända data till jorden. På 26 km höjd förlorade man kontakten med rymdsonden.

Innan man tappat kontakten med sonden hade den bland annat uppmätt att temperaturen på 52 km höjd var 33 °C och att trycket var 1 atmosfär. På 26 km höjd var temperaturen 262 °C och trycket 22 atmosfärer.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1967 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1967
MS Berge Istra

MS Berge Istra var ett norskt bulkfartyg som sjönk 30 december 1975. Dess systerfartyg MS Berge Vanga mötte samma öde 1979. Först trodde man att MS Berge Istra tappat radiokontakten. Därför anmäldes inte fartyget saknat förrän 7 januari 1976, varpå räddningsauktion startade. Den 18 januari 1976 påträffade en japansk fiskebåt två spanska matroser i en livflotte från Berge Istra flytande på havet.
Det hölls sjöförklaring i New York. Alla som närvarade belades dock med yppandeförbud, så ingen vet riktigt vad som kom fram vid denna. Detta förfarande kritiserades hårt eftersom många var intresserade av vad som egentligen hänt fartyget. Eftersom fartyget var registrerat i Liberia så behövde man inte följa norska lagar.

Det har gått nästan 40 år sedan förlisningen. Fortfarande vet ingen utomstående vad som hände fartyget.

Källor

Noter 

Handelsfartyg
Fartygsförlisningar
Skeppsvrak i Stilla havet
Fartyg byggda i Jugoslavien
Bosnien och Hercegovina i olympiska vinterspelen 2010

Bosnien och Hercegovina deltog med fem deltagare vid de olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Alpin skidåkning

Maja Klepić
Žana Novaković
Marko Rudić

Skidskytte

Tanja Karišik

Längdskidåkning

Tanja Karišik
Mladen Plakalović

Källor 
 

2010 i Bosnien och Hercegovina
Nationer i olympiska vinterspelen 2010
2010
FDF

FDF kan syfta på:

 FDF – ett belgiskt parti, se Front Démocratique des Francophones
 FDF – ett kristen barn- och ungdomsorganisation i Danmark, se Frivilligt Drenge- og Pige-Forbund
 FDF – Finish Defence Forces, se Finlands försvarsmakt
Boys' Brigade

Boys' Brigade pojkbrigaden, är en brittisk pojkrörelse grundad på 1880-talet.

Boys' Brigade har utgått från söndagsskolearbetet och som sitt främsta mål haft pojkarnas kristliga uppfostran. Dess organisation och arbetesmetoder liknar scoutrörelsens Sammanslutningen var under en tid den starkaste rent kristliga pojkorganisationen i världen och var förebild för Frivilligt Drenge Forbund.

Källor 
 

Kristna ungdomsorganisationer
Karol Mikuli

Karol Mikuli, född 20 oktober 1819 i Czernowitz, död 21 maj 1897 i Lwów, var en polsk pianist och tonsättare.

Mikuli studerade från 1844 i Paris, främst under Frédéric Chopin, vars verk han senare utgav efter Chopins egenhändiga anmärkningar i Mikulis studieexemplar. År 1848 lämnade Mikuli Paris och företog under några år konsertresor och anställdes därefter som direktör för musikskolan i Lwów. Han utgav även en samling rumänsk-romska melodier och egna kompositioner för piano och sång.

Källor

Polska klassiska kompositörer
Polska pianister
Polska musikpedagoger
Pianister under 1800-talet
Polska musiker under 1800-talet
Födda 1819
Avlidna 1897
Män
Salmonsens
Personer från Tjernivtsi
Clawson Roop

James Clawson Roop, född 3 oktober 1888 i Upland, Pennsylvania, död 23 januari 1972 i Fairfield, Connecticut, var en amerikansk militär och ämbetsman. 

Roop studerade vid University of Pennsylvania. 1929 utsågs han till federal budgetdirektör av USA:s president Herbert Hoover och tjänstgjorde till utgången av Hoovers ämbetstid som president den 3 mars 1933. Under andra världskriget var han brigadgeneral i USA:s armé.

Referenser 

Födda 1888
Avlidna 1972
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Personer från Delaware County, Pennsylvania
Emil Boyson

Emil Boyson, född 4 september 1897, död 2 juni 1979, var en norsk författare.

Bland Boysons verk märks romanerna Sommertørst (1927), Yngre herre på besøk (1936) och Vandring mot havet (1937). Mest känd har han dock blivit som lyriker med samlingarna Varsler og møter (1934), Tegn og tydning (1935), Gjemt i mørket (1939) och Sjelen og udyret (1946), där han med starkt personlig, ofta strängt utmejslad stil, som bland annat kännetecknas av sällsynta ord, tolkar sina upplevelser inför naturen, kärleken och konsten.

Källor
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Norska författare
Födda 1897
Avlidna 1979
Män
Svensk uppslagsbok
Henri-Louis-Stanislas Mortier de Fontaine

Henri-Louis-Stanislas Mortier de Fontaine, född 13 maj 1816 i Wiśniowiec, Volynien, död 10 maj 1883 i London, var en polsk pianist.

Mortier de Fontaine var i Warszawa studiekamrat till Frédéric Chopin, utbildade sig till pianist och förvärvade snabbt en ovanligt utvecklad teknik. Han uppträdde i olika städer och var under några som konsertpianist och musikpedagog i Sankt Petersburg. Senare var han verksam i München, Paris och London; överallt väckte han uppseende för sitt pianospel och för sin aparta personlighet. Han var en av de första, som offentligt föredrog Ludwig van Beethovens sista pianosonater samt äldre pianomusik som Johann Sebastian Bachs och Georg Friedrich Händels.

Källor

Noter

Polska pianister
Polska musikpedagoger
Födda 1816
Avlidna 1883
Män
Frank Pace

Frank Pace, Jr, född 5 juli 1912 i Little Rock, Arkansas, död 8 januari 1988 i Greenwich, Connecticut, var en amerikansk jurist, militär, ämbetsman och företagsledare.

Biografi 
Pace föddes i Little Rock och gick i skola i Pennsylvania. 1933 utexaminerades han från Princeton University och 1936 med juristexamen från Harvard Law School. Samma år blev han biträdande distriktsåklagare i Arkansas. Han flyttade 1938 över till delstatens skattedepartement. 1942 inträdde Pace i USA:s armés flygstridskrafter, där han 1945 uppnådde majors grad. Samma år blev han assistent åt USA:s justitieminister, och senare exekutiv assistent åt postministern. 1948 utnämndes han till biträdande federal budgetdirektör och ett år senare till federal budgetdirektör, vilket han var fram till 1950.

1950 utsågs han av president Harry S. Truman till arméminister inom Pentagon. Han innehade detta ämbete fram till 1953, då Truman lämnade över presidentämbetet till republikanen Dwight D. Eisenhower. Efter maktskiftet 1953 fick han nya arbetsuppgifter som verkställande direktör för General Dynamics Corporation, vilket varade fram till 1962. 

Mellan 1968 och 1972 var han den förste ordföranden för Corporation for Public Broadcasting.

Pace dog 1988 i en hjärtattack.

Referenser

Födda 1912
Avlidna 1988
Personer som tjänstgjort i USA:s arméflygvapen
Amerikanska jurister
Män
Personer från Little Rock
Alumner från Princeton University
Alumner från Harvard Law School
USA:s arméministrar
Wojciech Sowiński

Wojciech Albert Sowiński, född 1805 i Łukaszówka, Podolien, död 5 mars 1880 i Paris, var en polsk pianist.

Sowinski utbildade sig till pianist, var i sin ungdom bosatt i Wien och från 1830 i Paris, där han var en eftersökt musikpedagog. Han utgav kompositioner i olika genrer samt ett musikerlexikon, Les musiciens polonais et slaves (1857).

Källor

Externa länkar

Polska pianister
Polska musikpedagoger
Pianister under 1800-talet
Polska musiker under 1800-talet
Födda 1805
Avlidna 1880
Män
Salmonsens
Lista över korta personer

Lista över korta personer under 100 cm.

97 cm 
 Josh Ryan Evans (1982-2002), född i USA, var även skådespelare.

81 cm 
 Verne Troyer (1969-2018), född i USA, var även skådespelare.

74 cm 
 He Pingping (1988-2010), född i Kina.

71 cm 
 Hatice Kocaman (1989-), född i Turkiet.

70 cm 
 Edward Niño Hernández (1986-), född i Colombia.

69 cm 
 Bridgette Jordan (1989-), född i USA.

67 cm 
 Lin Yü-chih (1972-), född i Taiwan.

 Khagendra Thapa Magar (1992-2020), född i Nepal.

65 cm 
 István Tóth (1963-2011), född i Ungern. 
 Madge Bester (1963-), född i Afrika.

61 cm 
 Lucia Zarate (1864-1890), född i Mexiko.

60 cm 
 Junrey Balawing (1993-2020), född i Filippinerna.

58 cm 
 Jyoti Amge (1993-), född i Indien.
 Pauline Musters (1876-1895), född i Nederländerna.

57 cm 
 Gul Mohammed (1957-1997), född i Indien.

54 cm 
 Chandra Bahadur Dangi (1939-2015), född i Nepal.

Se även 
 Lista över långa personer

Referenser 
.

Listor över personer
Märta Grundell-Grünewald

Märta Grundell-Grünewald, folkbokförd Märta Margareta Grünewald, ogift Grundell, född 23 februari 1908 i Gävle, död 22 maj 1946 vid en flygolycka Oslo (skriven i Saltsjöbadens församling i Stockholms län), var en svensk konstnär (målare). Hennes bror var arkitekten Olof Grundell.

Biografi
Grundell-Grünewald var dotter till majoren Oscar Petrus Grundell och konstnären Mattis Hahr-Grundell. Hon bedrev studier vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm och Konsthögskolan i samma stad. Hon företog också studieresor till Italien, Holland, Belgien och Paris. Hon utförde målningar i olja och pastell och verken bestod i huvudsak av landskap, blommor och figurer. Vidare utförde hon väggdekorationer. Grundell-Grünewald tillhörde Föreningen Svenska Konstnärinnor och medverkade i ett flertal samlingsutställningar men hade också separatutställning i Gävle 1932. Hon hade ett stort intresse för design och inredning och hennes festkläder från 1939 visades vid en utställning i Borlänge 2013.  

Märta Grundell-Grünewald gifte sig 1937 med konstnären Isaac Grünewald och fick sonen Björn 1940, men makarna omkom i en flygolycka vid Oslo 1946. Björn Grünewald är gift med fängelsedirektören AnnBritt Grünewald.

Källor

Svenska landskapsmålare
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Gävle
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1946
Kvinnor
Junrey Balawing

Junrey Balawing, född den 5 april 1993 i Sindangan, död den 28 juli 2020 i Zamboanga del Norte, är känd för att med sina 59,9 centimeter upptagits i Guinness rekordbok som världens kortaste man. Detta rekord övertogs 2012 av den 54 centimeter långe Chandra Bahadur Dangi. Efter dennes död blev Balawing världens kortaste levande person.

Biografi 
Balawing, som var son till en smed, slutade växa några månader efter födseln. En läkare har spekulerat i att Balawing kanske hade ett fel i sitt endokrina system eller att något gick snett under födseln. Balawing hade svårt att gå och orkade inte stå länge. Han hade en bror och två systrar i normal storlek. Hans föräldrar försökte få honom att gå till skolan, men drog sig tillbaka eftersom han ansågs distrahera de andra barnen. På sin 18:e födelsedag 2011 fick han titeln som världens kortaste man, innan Chandra Bahadur Dangi tog över året efter.

Se även 
 Lista över korta personer

Källor

Noter 

Medverkande i Guinness Rekordbok
Kortvuxna personer
Män
Födda 1993
Avlidna 2020
Personer i Filippinerna under 2000-talet