kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Yélî Dnye

Yélî Dnye är det huvudsakliga språket på ön Rossel. Yélî Dnye har 3750 talare (1998), varav 400 enspråkiga. Språket uppges vara ett Yele-West New Britainspråk av Ethnologue, men är enligt Stephen Levinson (2006) ett isolatspråk. Språket lärs i skolor.

Bibeln har översatts till språket.

Yélî Dnye har en ganska fri ordföljd, men har en tendens till ordningen subjekt–objekt–verb.

Fonologi
Yélî Dnye har en mycket komplex ljudlära, med 90 fonem. Den har vissa ljud som antagligen inte förekommer i några andra språk. Språket har fem främre vokaler, fyra bakre vokaler och två mellanvokaler, som dessutom kan variera i längd och vara nasala. Yélî Dnye har inga konsonantklustrar.

Referenser

Språk i Papua Nya Guinea
Isolatspråk
Anton Ackermann

Anton Ackermann, ursprungligen Eugen Hanisch, född den 25 december 1905 i Thalheim, Sachsen, död den 4 maj 1973 i Östberlin, var en tysk politiker. Under några månader 1953 var han tillförordnad utrikesminister i DDR.

Biografi
Mellan 1920 och 1928 var Ackermann aktiv i Tysklands kommunistiska ungdomsförbund (KJVD), och 1926 blev han medlem i Tysklands kommunistiska parti (KPD). Mellan 1929 och 1933 bodde han i Moskva, där han först studerade och sedan arbetade som lektor på den av Komintern drivna Internationella Leninskolan. 

Ackermann återvände till Tyskland i mars 1933, lagom till Adolf Hitlers och NSDAP:s maktövertagande. Trots att Hitlerdiktaturen förbjöd KPD samma år fortsatte Ackermann mellan 1933 och 1935 att arbeta illegalt för partiet i Berlin. 1935 emigrerade han till Prag och bodde där fram tills 1937, då han åkte till Spanien, där det spanska inbördeskriget pågick, och arbetade för de Internationella brigaderna i staden Benicassim. 1940 bodde Ackermann en tid i Paris innan han återigen flyttade, denna gång till Moskva.

I Moskva arbetade Ackermann från 1941 som redaktör för en tyskspråkig dagstidning, Das freie Wort ("Det fria ordet"). 1943 var han med och grundade Nationalkommitteen för det fria Tyskland (NKFD), en antinazistisk organisation som bestod av tyskar i exil i Sovjetunionen samt kända tyska krigsfångar. Under sin tid i Sovjetunionen tilldelades Ackermann den sovjetiska Röda stjärnans orden.

Efter krigsslutet 1945 återvände Ackermann till Tyskland. 1946 blev han medlem i Tysklands socialistiska enhetsparti (SED), en sammanslagning av KPD och Tysklands socialdemokratiska parti (SPD). Efter DDR:s bildande 1949 blev Ackermann invald i SED:s centralkommitté, och samma år var han kandidat till partiets politbyrå. Mellan 1950 och 1954 satt Ackermann i Volkskammer, mellan 1949 och 1953 var han vice utrikesminister i DDR, och mellan januari och juli 1953 var han landets tillförordnade utrikesminister. Efter Stalins död 1953 föll han i onåd och förlorade 1953-54 sina poster på grund av påstådda "partifientliga aktiviteter".

1973 begick Ackermann självmord efter att ha lidit av cancer under en längre tid.

Referenser

Externa länkar

Personer i Tyskland under 1900-talet
Tyska politiker under 1900-talet
DDR-politiker
Tysklands utrikesministrar
Tyska kommunister
Personer från Sachsen
Politiker som begått självmord
Födda 1905
Avlidna 1973
Män
Garnisonkirche, Potsdam

Garnisonkirche (svenska: Garnisonskyrkan) var en protestantisk kyrkobyggnad i staden Potsdam i Brandenburg i nuvarande Tyskland, belägen vid Breite Strasse i stadens historiska centrum. Den uppfördes i barockstil mellan 1730 och 1735 och var ett av stadens viktigaste landmärken. Kyrkan bombskadades svårt 1945 under andra världskriget och ruinen revs 1968. Sedan 2017 är kyrkan delvis under återuppbyggnad.

Historia 
Kyrkan uppfördes som hov- och garnisonskyrka på uppdrag av kung Fredrik Vilhelm I av Preussen från 1730 till 1735 och ritades av Philipp Gerlach i preussisk barockstil. Fredrik Vilhelm I liksom hans son kung Fredrik II begravdes i kyrkan 1740 respektive 1786, den senare mot sin sista vilja. På Fredrik II:s inbjudan gav Johann Sebastian Bach en orgelkonsert i kyrkan 1747.

Kyrkan var 21 mars 1933 plats för Riksdagens öppningsceremoni, av nazisterna benämnd Potsdamdagen, då den nyligen tillträdde rikskanslern Adolf Hitler och rikspresidenten Paul von Hindenburg deltog, medan de socialdemokratiska och kommunistiska ledamöterna bojkottade ceremonin. Ceremonin användes i NSDAP-propaganda för att legitimera maktövertagandet genom Fullmaktslagen två dagar senare, och som symbol för politiskt närmande mellan de konservativa och nationalsocialistiska partierna.

1943 flyttades de kungliga sarkofagerna från kyrkan för att skydda dem mot krigsskador, men sedan 1991 finns de åter i Potsdam; Fredrik Vilhelm I vilar idag i Kaiser-Friedrich-Mausoleum i Friedenskirche, medan Fredrik II är begravd i Sanssoucis slottspark. Vid ett bombangrepp mot Potsdam 14 april 1945 förstördes kyrkans tak och inredning av en brand, så att endast tornet och yttermurarna återstod. 1949 döptes kyrkoruinen om till Heilig-Kreuz-Kirche. Kyrkans tornrum renoverades till ett provisoriskt kapell 1950, och detta förblev i bruk fram till 1968. Trots att återuppbyggnadsåtgärder redan påbörjats, revs kyrkan 1968 på order av kommunistpartiet SED, då kyrkan sågs som en icke önskvärd symbol för preussisk-tysk militarism. 1971 uppfördes ett räknecentrum på platsen.

Under 2000-talet har flera ideella och politiska initiativ för ett återuppförande av kyrkan inletts. Samtidigt har det planerade kyrkobygget orsakat politiska kontroverser. År 2013 fick Stiftung Garnisonkirche Potsdam bygglov för att återuppföra kyrktornet, och återuppförandet inleddes till 500-årsminnet av den lutherska reformationen 2017. Staden Potsdams stadsfullmäktige å sin sida antog ett medborgarinitiativ 2014 om att från stadens sida i möjligaste mån avstyra ett återuppförande av kyrkan.

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Brandenburg
Kyrko- och klosterruiner i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Potsdam
Martin Stjerna

Martin John Oskar Stjerna, född 26 maj 1908 i Gustavsbergs församling, Stockholms län, död 15 maj 1996 i Söderhamn, var en svensk apotekare.  

Efter studentexamen i Stockholm 1928 blev Stjerna farmacie kandidat 1932 och avlade apotekarexamen 1937. Han var anställd vid apoteken Enhörningen och Draken i Stockholm 1933–1937, Älgen och Vita Björnen där 1938–1942, Karlshamn 1942–1944 samt Råbocken och Hinden i Stockholm 1944–1948. Han var innehavare av apoteket i Stensele 1948–1957, apoteket i Herrljunga 1957–1964 och apoteket i Söderhamn (med filialapotek i Ljusne) från 1964.

Stjerna var ledamot av Kristet samhällsansvars arbetsutskott 1963, av Stensele kommunal- och municipalfullmäktige 1951–1957 och av Herrljunga köpings kommunalfullmäktige 1959–1962.

Källor

Martin John Oskar Stjerna på gravar.se

Svenska apotekare under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Söderhamns historia
Födda 1908
Avlidna 1996
Män
Personer från Gustavsbergs socken
Screen Actors Guild Awards 2014

Screen Actors Guild Awards  var den 20:e upplagan av Screen Actors Guild Awards som belönade skådespelarinsatser i filmer och TV-produktioner från 2013. Galan hölls vid Shrine Auditorium i Los Angeles, Kalifornien den 18 januari 2014.

Vinnare och nominerade 
Vinnarna listas i fetstil.

Film

Television

Screen Actors Guild Life Achievement Award 
 Rita Moreno

Externa länkar 
 Screen Actors Guild Awards 2014 på Internet Movie Database

2014
Filmåret 2014
TV-året 2014
2014 i USA
White Light

White Light, kallad så på grund av bilden på coveret (orden "White Light" finns inte på coveret, så albumet går ibland under namnet Gene Clark) är det första egentliga soloalbumet till sångaren och låtskrivaren Gene Clark. Albumet lanserades av skivbolaget A&M Records augusti 1971.

Albumet återutgavs 2002 med bonusspår bestående av en alternativ mix och fyra tidigare outgivna låtar.

Låtlista
Sida 1
"The Virgin" – 3:40
"With Tomorrow" (Gene Clark, Jesse Ed Davis) – 2:27
"White Light" – 3:41
"Because of You" – 4:06
"One in a Hundred" – 3:36

Sida 2
"For a Spanish Guitar" – 5:00
"Where My Love Lies Asleep" – 4:23
"Tears of Rage" (Bob Dylan, Richard Manuel) – 4:15
"1975" – 3:49

Bonusspår på 2002 års återutgåva på Universal/A&M
"Because of You" (alternativ mix) – 4:04
"Stand by Me" (Ben E. King, Jerry Leiber, Mike Stoller) – 2:43
"Ship of the Lord" – 2:32
"Opening Day" – 4:00
"Winter In" – 3:17

Alla sånger skrivna av Gene Clark, om ej annat anges.

Medverkande
 Gene Clark – sång, akustisk gitarr

Bidragande musiker
 Jesse Ed Davis – elgitarr
 Chris Ethridge – basgitarr
 Gary Mallaber – trummor
 Mike Utley – orgel
 Ben Sidran – piano

Referenser

Externa länkar
White Light på Discogs

Musikalbum 1971
Finland i Eurovision Song Contest 2016

Finland'' deltog i Eurovision Song Contest 2016''' i Stockholm, Sverige. Deras bidrag valdes via Uuden Musiikin Kilpailu 2016, som anordnades av det finska programföretaget Yle. Sandhja med "Sing it away" epresenterade landet.

Finland bekräftade sitt deltagande 25 maj 2015.

UMK 2016 var femte upplagan av UMK. Tävlingen bestod av fyra shower, som inleddes med den första av tre deltävlingar den 6 februari 2016 och avslutades med en final den 27 februari 2016. De fyra showerna hölls på YLE Studios i Helsingfors och värd var finska skådespelaren, sångaren och rapparen Roope Salminen och finska Eurovisionveteranen Krista Siegfrids. På grund av Siegfrids deltagande i svenska Melodifestivalen 2016 den 13 februari, Rakel Liekki var värd för andra deltävlingen. Alla shower sändes på Yle TV2 och online på yle.fi/umk. Den slutliga finalen sändes via radio på Yle X3M.

Semifinal 1 
Sändes 6 februari 2016. Bidragen med guld-bakgrund gick vidare till final.

Semifinal 2 
sändes 13 februari 2016

Semifinal 3 
sändes 20 februari 2016

Finalen

Under Eurovision 
Finland deltog i SF1 där de inte lyckades nå finalen.

Källor 

2016 i Finland
Länder i Eurovision Song Contest 2016
Finlands bidrag i Eurovision Song Contest
R Bootis

R Bootis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i stjärnbilden  Björnvaktaren. Stjärnan var den första i Björnvaktarens stjärnbild som fick en variabelbeteckning.

Stjärnan varierar mellan magnitud +6,2 och 13,1 med en period av 233,4 dygn.

Fotnoter

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Björnvaktaren
Miravariabler
HD-objekt
Gift vid första ögonkastet

Gift vid första ögonkastet är en dokusåpa producerad av Baluba, baserad på den danska förlagan Gift Ved Første Blik [dk] . Serien sänds på Sveriges Television och hade premiär i SVT Flow den 10 november 2014. Programmet vann Kristallen 2019 som "årets realityprogram" och 2023 som "årets kärleksreality".

De deltagande paren som matchats ihop av experter, ses första gången vid bröllopet.  De lever sedan tillsammans i fyra veckor och beslutar därefter om de vill förbli gifta eller skiljas. Under sju säsonger har totalt 25 äktenskap arrangerats varav 21 har lett till skilsmässa.

Mottagande 
Flera relationsexperter reagerade på programmet och en av de hårdaste kritikerna var psykoterapeuten Eva Rusz som i en debatt i Aktuellt menade att den här typen av program inte borde finnas, varken i Sverige eller i SVT.

Kritik från deltagare 
Programmet har vid upprepade tillfällen kritiserats av deltagarna. I ett öppet brev 2016 krävde sju tidigare deltagare att programmet skulle läggas ned. Kritiken bestod i att produktionen inte var det den utgav sig för att vara, att produktionen ljugit för dem och att programmet ska ha lett till sjukskrivningar bland de tidigare deltagarna.

Referenser

Externa länkar 
 

Underhållningsprogram i Sveriges Television
Kristallenvinnare 2019
Kristallenvinnare 2023
Island i Eurovision Song Contest 2016

Island deltog i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm, Sverige. Deras bidrag valdes genom den nationella finalen Söngvakeppnin 2016, organiserad av det isländska TV-bolaget Ríkisútvarpið (RUV). Greta Salomé med låten "Hear Them Calling" representerade Island.

Bakgrund 
Island bekräftade sitt deltagande 13 juli 2015.

Format 
Tolv låtar tävlade i Söngvakeppnin 2016 där vinnaren fastställdes efter två semifinaler och en final. Sex låtar tävlade i varje semifinal den 6 och den 13 februari 2016. Tre låtar valdes från varje semifinal, två genom den offentliga telefonröstningen och en av jury, och tävlade sedan i finalen som ägde rum den 20 februari 2016. Det vinnande bidraget i finalen avgördes genom två rundor av röstning: först väljs de två bästa bidragen ut via 50/50 offentlig telefonröstning och juryröster och av de två valdes vinnaren genom 100 % telefonröstning. Alla låtar måste framföras på isländska under semifinalen. I finalen måste låten utföras på det språk som artisterna har för avsikt att sjunga på under ESC 2016 i Stockholm.

Semifinal 1 
Ägde rum 6 februari 2016. Bidragen med gul bakgrund gick vidare till final.

Semifinal 2 
Bidragen med guld-bakgrund tog sig vidare.

Finalen 
Finalen bestod av 2 omgångar, en där alla bidrag framfördes och telefonröster i antal från de olika regionerna presenterades, de två bidrag som fått flest telefonröster efter första omgången gick vidare till andra omgången. Bidragen med guldbakgrund gick vidare till andra omgången.

Superfinal

Under Eurovision 
Landet deltog i SF1 där man inte lyckades nå finalen.

Källor 

2016 på Island
Länder i Eurovision Song Contest 2016
Islands bidrag i Eurovision Song Contest
Eva Rusz

Eva Rusz, född 1956, är en svensk psykoterapeut och programledare.

Rusz var programledare i ett eget program på den kommersiella pratradiostationen Radio 1 samt programledare sista veckan för Danmarks röst på den danska public service-kanalen Radio24syv.

Rusz var programledare i TV4 för programmet Bröllopsform tillsammans med Martin Lidberg.

Bibliografi 
Rusz har skrivit flera böcker.
 Upplevd ansträngning och fysisk prestationsförmåga hos unga tennisspelare (1980)
 Våga tänka annorlunda: En bok om mental stretching (teckningar av Jimmy Toth) (1987)
 Öppen kommunikation: Ledarskap - ett samspel mellan aktiva och ledare (med Lennart Lundquist, illustrationer av Torsten Andersson) (1997)
 Utvecklande ledarskap: Om samspelet mellan ungdomar och deras ledare (illustrerad av Nina Karlsson (1997)
 Den ultimata singelhandboken: Nya sätt att hitta din drömprins (med Kicki Norman, illustrationer av Eva Thimgren) (2003)
 Är du gift med en psykopat?: Om farlig och förförisk kärlek (2005)
 Varför väljer jag alltid fel partner?: Om män och kvinnors relationer (2006)
 Bli en vinnare (2007)
 Relationskoden: De sex viktigaste koderna för ett bättre relations- och sexliv: Från evolution till hållbar relation (2009)
 Varför hatar män kvinnor som älskar dem? (2011)
 Bullshit!: De tio dummaste myterna om varför en relation inte kan hålla (2013)

Referenser

Externa länkar 
 Webbplats
 

Svenska TV-programledare
Svenska radioprogramledare
Födda 1956
Levande personer
Kvinnor
Svenska psykoterapeuter
Santi Teresa e Giovanni della Croce dei Carmelitani

Santa Teresa e San Giovanni della Croce dei Carmelitani var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt de heliga Teresa av Ávila och Johannes av Korset. Kyrkan var belägen vid Piazza del Monte di Pietà i Rione Regola.

Kyrkans historia
Kardinal Maffeo Barberini, sedermera påve Urban VIII, lät på 1600-talet uppföra ett stort palats vid Via dei Giubbonari. Bland arkitekterna återfinns Carlo Maderno och Flaminio Ponzio. År 1630 övergick palatset till Taddeo Barberini, som bland annat lät konstruera en storslagen vestibul med tolv kolonner i granito orientale. Palatset förblev i Barberini-ättens ägo fram till 1734, då det såldes till de oskodda karmeliternas generalkuria. Karmeliterna byggde om vestibulen till en kyrka och helgade den åt ordenshelgonen Teresa av Ávila och Johannes av Korset. Redan 1759 flyttade orden sin generalkuria till Palazzo Rocci vid Via di Monserrato. Barberini-palatset införskaffades då av välgörenhetsinrättningen Monte di Pietà, som lät dekonsekrera och riva kyrkan. I samband med ordens flytt till Via di Monserrato uppfördes därstädes den lilla kyrkan Santa Teresa. Till den nya kyrkan överfördes bland annat målningar av Gaspare Serinari och Giuseppe Peroni samt en kopia av en målning av Carlo Maratta.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Regola)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1734
Rione Regola
1734 i Italien
Beck – Steinar

Beck – Steinar är en svensk thriller från 2016 som hade premiär på video on demand på filmkanalen C More First den 6 februari 2016. Detta är den sjätte filmen i den femte omgången med Peter Haber i huvudrollen som Martin Beck

Handling
En oidentifierad kropp hittas i resterna av en nedbrunnen husvagn. Man misstänker mordbrand och Beckgruppen kopplas in. Martin Becks chef Klas Fredén har rekryterat den norske polisen Steinar Hovland till gruppen. Han visar sig snabbt vara Gunvalds raka motsats vilket både underlättar och försvårar samarbetet med Martin.

Rollista (urval)

Återkommande roller 
Peter Haber – Martin Beck
Kristofer Hivju – Steinar Hovland
Jonas Karlsson – Klas Fredén 
Måns Nathanaelson – Oskar Bergman
Ingvar Hirdwall – Grannen
Anna Asp – Jenny Bodén 
Elmira Arikan – Ayda Cetin
Åsa Karlin – Andrea Bergström
Anu Sinisalo – Gunilla Urst
Rebecka Hemse – Inger (röst)

Gästroller i detta avsnitt 
Sofia Zouagui – Petra
Henrik Norlén – Hans
Annika Olsson – Mona
Gustav Lindh – Morgan
Chatarina Larsson – Inez
Sascha Zacharias – Mercedes
Peter Carlberg – Kaj
Göran Gillinger – Roger
Lo Kauppi – Ulrika
Nina Sand – Lina
Michael Lechner – Bilhandlaren

Källor

Externa länkar
 

Beck-filmer
TV-filmer 2016
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2016
Svenska TV-filmer
Filmer från Nordisk Film
Filmer från TV4
Kelechi Iheanacho

Kelechi Promise Iheanacho , född 3 oktober 1996, är en nigeriansk professionell fotbollsspelare som spelar som anfallare för EFL Championship-klubben Leicester City och Nigerias landslag.

Karriärstatistik

Klubb

Externa länkar 

profile på Manchester City FC

Nigerianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2021
Födda 1996
Levande personer
Män
Vincent Kriechmayr

Vincent Kriechmayr, född den 1 oktober 1991 i Gramastetten, är en österrikisk alpin skidåkare. Han tävlar i störtlopp och i super-G.

Han vann en silvermedalj vid juniorvärldsmästerskapen i alpin skidsport 2011 i storslalom. Han debuterade i världscupen 19 december 2010. I världscupen kom han tvåa i super-G i Kvitfjell i Norge 2015, och den 7 februari 2016 nådde han en tredjeplats i samma disciplin i Jeongseon i Sydkorea.

Externa länkar 
 Vincent Kriechmayr på FIS webbplats

Österrikiska alpina skidåkare
Världsmästare i alpin skidsport
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Oberösterreich
Valerij Muratov

Valerij Aleksejevitj Muratov (ryska: Валерий Алексеевич Муратов), född 1 maj 1946 i Kolomna, är en rysk före detta skridskoåkare som tävlade för Sovjetunionen.
Muratov blev olympisk silvermedaljör på 500 meter vid vinterspelen 1976 i Innsbruck.

Källor 

Sovjetiska skridskoåkare
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Sovjetunionen
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Sovjetunionen
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Sovjetunionen
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1976
Olympiska silvermedaljörer 1976
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Födda 1946
Levande personer
Män
Personer från Kolomna
Kulörthet

Kulörthet är i Natural Color System (NCS) färgens grad av "styrka" eller "intensitet". Den betecknas där med c och anges med ett tvåsiffrigt tal som motsvarar graden av visuell likhet med den starkast tänkbara färgen i samma kulörton. c=99 anger alltså en i det närmaste maximal färg medan c=05 är en färg som ligger nära gråskalan. Kulörthetsbeteckningen säger ingenting om ifall färgen är ljus eller mörk, och inte heller vilken kulörton (gul, röd, blå etc.) som den har. I andra färgsystem kallas motsvarande egenskap färgstyrka eller (i det amerikanska Munsell-systemet) chroma.

Se även 
 Svarthet
 Vithet
 Kulörton
 Färgmättnad

Källor

Färglära
Kerstin Kuoljok

Kerstin Kuoljok, född 12 mars 1935 i Johannes församling i Stockholm, död 30 december 2015 i Jokkmokk, var en svensk etnograf och författare som framför allt studerade samer och sibiriska folkslag. Hon hette Kerstin Eidlitz i sitt första äktenskap och använde senare författarnamnet Kerstin Eidlitz Kuoljok.

Forskning 
Kerstin Kuoljok föddes som tolfte barnet i en syskonskara på 14. Fadern Karl Filip Forsberg var skräddare och modern hette Märta Dorotea Forsberg, född Sedvall. Kerstin Kuoljok disputerade 1969 vid Uppsala universitet med avhandlingen Food and emergency food in the circumpolar area som två år senare gavs ut i en populär version på svenska under titeln Föda och nödföda. Hon blev därefter docent vid Uppsala universitet.

I början av 1970-talet ingick hon äktenskap med renskötaren Petter Erik Kuoljok och flyttade till Jokkmokk där hon blev boende resten av sitt liv. Eftersom hon var kunnig i ryska och periodvis vistades i Moskva kunde hon använda litteratur som var otillgänglig för många andra forskare. Ett av Kerstin Kuoljoks viktiga bidrag till forskningen var hennes kritik av begreppet sita i betydelsen större samisk samfällighet, som hade fått stort genomslag efter att det introducerats av Väinö Tanner 1929. Hon kunde visa att detta inte var någon ursamisk institution utan att den hade sina rötter i rysk lagstiftning från slutet av 1800-talet.

Hon hade tre döttrar.

Bibliografi i urval

Referenser 

Svenska etnologer
Författare från Stockholm
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Födda 1935
Kvinnor
Avlidna 2015
Osloregionen

Osloregionen eller Stor-Oslo är en beteckning på storstadsregionen kring Oslo i Norge.

Det finns två definitioner. Den större definitionen av regionen hade 1 546 706 invånare 1 januari 2015. Den innehåller 46 kommuner, förutom Oslo stad, alla 22 kommuner i Akershus fylke och ett antal i Buskerud, Vestfold och Østfold och en i Oppland fylke. Regeringen har använt denna definition och den är beräknad på ett område varifrån betydande arbetspendling sker till Oslo. 

Norska Statistisk Sentralbyrå definierar regionen lite mindre, genom att Mosseregionen och Drammensregionen inte räknas med, och räknade då med 34 kommuner och 1 323 244 invånare 1 januari 2015. Den större varianten är Nordens tredje största storstadsregion men den mindre har något mindre befolkning än Storhelsingfors i Finland.  Regionen betjänas av Oslos pendeltåg (varumärke NSB Lokaltog).

Referenser

Oslo
Akershus fylke
Storstadsområden i Norge
École supérieure d'électricité

École supérieure d'électricité (Supelec) är en fransk Grande École som utexaminerar generalistingenjörer i norra Frankrike (Gif-sur-Yvette, Metz, Rennes), och som är medlem av Université Paris-Saclay.

Utbyte och dubbla examina 
Flera svenska tekniska högskolor, till exempel Lunds tekniska högskola och Kungliga Tekniska högskolan, har utbyte med Supelec, bland annat nätverket TIME, som efter ett tvåårigt utbyte ger rätt till en examen också från den utländska högskolan.

Framstående personer som utexaminerats från Supelec  
 Léon Brillouin, fransk-amerikansk fysiker

Källor

Externa länkar 
 Supelec

Ecole Superieure d'Electricite
Grandes écoles
Utbildning i Île-de-France
Tekniska universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1894