kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fawzi Bashir

Fawzi Bashir, född 6 maj 1984 i Salalah, är en omansk före detta fotbollsspelare. Han är Omans meste landslagsspelare genom tiderna med 142 landskamper. Han har även varit med i Asiatiska mästerskapet 2004 och 2007.

Referenser

Externa länkar
Fawzi Bashir på National-Football-Teams.com
Fawzi Bashir på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1984
Män
Omanska fotbollsspelare
Spelare i Al-Nasr
Spelare i Ettifaq FC
Spelare i Al-Wakrah SC
Spelare i Al Qadisiya Kuwait
Spelare i Al-Gharafa SC
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2004
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2007
August Jäger

August Jäger, född 21 augusti 1887 i Diez, död 17 juni 1949 i Poznań, var en tysk promoverad jurist och nazistisk politiker. Under andra världskriget var han Arthur Greisers ställföreträdare som riksståthållare i Reichsgau Wartheland och tillika ställföreträdande chef för civilförvaltningen. Kort efter krigsslutet greps Jäger av brittiska myndigheter och utlämnades 1946 till Polen. Han ställdes inför rätta, dömdes till döden och avrättades.

Referenser

Tryckta källor 
 

Tyska jurister
Nazister
SA-officerare
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade av Polen
Reichsgau Wartheland
Personer från Diez
Födda 1887
Avlidna 1949
Män
Kurt Schmalz

Kurt Schmalz, född 19 maj 1906 i Frankfurt an der Oder, död 2 november 1964 i Krähenwinkel, var en tysk nazistisk politiker. Under andra världskriget var han från 1941 till 1945 Arthur Greisers ställföreträdare som Gauleiter i Reichsgau Wartheland. Schmalz var därtill befälhavare för Volkssturm i Wartheland. I slutet av 1945 hamnade han i brittisk krigsfångenskap, där han förblev till april 1947.

Referenser 

Födda 1906
Avlidna 1964
Män
Personer från Frankfurt an der Oder
Nazister
SA-officerare
Reichsgau Wartheland
Försoning (roman, 2015)

Försoning, roman från 2015 av Amanda Schulman och Hannah Widell. 

Försoningen är den första delen i trilogin Två systrar, som handlar om just två systrar som man får följa under en längre tid. Bokserien fokuserar på relationer och då framför allt syskon- och systerrelationen.

Externa länkar 
Bokens beskrivning på bokförlagets webbplats

Skönlitteratur 2015
Sverige i skönlitteratur
Torsten Aminoff

Torsten Gregori Aminoff född 27 augusti 1910 i Tammerfors, död 6 oktober 1985 i Helsingfors, var en finlandssvensk journalist, släktforskare och politiker för Svenska folkpartiet. Han var gift med Margareta Aminoff.

Torsten Aminoff tillhörde en adlig familj. Hans var son till översten Torsten Otto Carl Aminoff och dennes hustru Gerda Maria Hornborg. Aminoff tog studentexamen 1929 och blev filosofie magister 1936. Han var huvudredaktör 1937–1941 för veckotidningen Svensk botten, 1944–1945 för Helsingforstidningen Aftonposten  och 1945–1960 för veckotidningen Appell. Han var sedan fram till pensioneringen 1975  politisk redaktör vid Hufvudstadsbladet. Svensk botten, Aftonposten och Appell var organ för högerflygeln inom  Svenska folkpartiet.

Aminoff representerade Svenska folkpartiet i  Finlands riksdag 1960–1962.

Aminoff hade 1952–1981 uppdrag som genealog vid Finlands riddarhus och utarbetade då dess adelskalender. Han har även utgivit boken Mellan svärdet och kroksabeln om Karelens historia.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Aminoff, Torsten Gregori, i Vem och vad? Biografisk handbok, 1967.
 Aminoff, Torsten i Uppslagsverket Finland.
 Torsten G. Aminoff (nekorolog) i Genos, Tidskrift utgiven av Genealogiska samfundet i Finland.

Externa länkar 

 Torsten G. Aminoffs arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland
 Aminoffska släktarkivet vid Svenska litteratursällskapet i Finland

Födda 1910
Avlidna 1985
Män
Personer från Tammerfors
Finländska journalister under 1900-talet
Personer i Svenska folkpartiet i Finland
Alumner från Helsingfors universitet
Torsten
Kummakivi

Kummakivi är ett flyttblock i Ruokolax i sydöstra Finland. Det är skyddat sedan 1962. På flyttblocket växer en minst 30 år gammal tall.

Källor
Retkipaikka.fi: Ruokolahden Kummakivi

Ruokolax natur
Flyttblock i Finland
Bitterley

Bitterley är en by och civil parish i Shropshire i England. Orten omnämns som Buterlei i Domesday Book. Bykyrkan härstammar från 1100-talet.

Källor

Orter i Shropshire
Civil parishes i Shropshire
Ressentiment

Ressentiment är ett begrepp, som först infördes av filosofen Søren Kierkegaard, för att senare hos Nietzsche beskriva ett känsloläge hos individer, som anser sig förorättade eller underlägsna. Det uttrycks sällan öppet och yttrar sig i avundsjukt förakt för mäktiga, rika eller friska människor och ibland i en uppvärdering av fattiga och svaga. Det kallas då ressentimentsdriven avundsjuka eller ressentimentsdrivet komplex.

Ressentiment uppkommer hos disponerade personer efter motgångar och misslyckanden och utgör en öm punkt (komplex) som leder till överstarka reaktioner på liknande upplevelser. Sådana kan fungera som nyckelupplevelser och utlösa vanföreställningar som till exempel att vara förföljd av omgivningen.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1979.

Filosofi
Psykologi
Friedrich Nietzsche
Sociala koncept
Grossjöberget

Grossjöberget är ett berg och naturreservat i Bollnäs kommun i Hälsingland.

Området är skyddat som naturreservat sedan 1998 och är 422 hektar stort. Det är beläget 2 mil nordost om Bollnäs och består till stor del av brandpräglad skog, myr och vatten.
 
Det är ett kuperat och omväxlande skogsområde. Berget med samma namn reser sig 100 meter över Grossjöns yta. Ett flertal bränder har härjat i området vilket präglat skogen. Senast 1933 brann stora delar av området. Enstaka tallar har överlevt bränderna och är ända upp till 300 och 400 år gamla. Som en följd av skogsbränderna är inslaget av lövträd stort.

I bäckdalen nedanför Aborrtjärnen finns stora naturvärden. Där växer asp, jättegranar, lind, lönn, träjon, trolldruva och strutbräken. På sluttningsmyren ner mot Grossjön växer orkidéer och gräsull. I övrigt har naturreservatet en artrik moss-, lav- och svampflora.

Källor 
 Länsstyrelsen, naturreservat Grossjöberget

Naturreservat i Bollnäs kommun
Naturskyddsområden bildade 1998
Natura 2000-områden i Gävleborgs län
Hedwig Bauschulte

Hedwig Bauschulte (gift Hink), född 2 januari 1908, död 20 april 1977, var en tysk friidrottare med löpgrenar som huvudgren. Bauschulte var en pionjär inom damidrott, hon blev silvermedaljör vid den fjärde damolympiaden 1934.

Biografi
Hedwig Bauschulte föddes 1908 i mellersta Tyskland. När hon började hon med friidrott gick hon med i idrottsföreningen TV Osnabrück (senare kallad VfL Osnabrück) i Osnabrück, hon tävlade för klubben under hela sin aktiva tid. Hon tävlade främst i löpning 100 meter och 200 meter men även i längdhopp.

Den 14 juli 1929 satte hon tyskt rekord i längdhopp med 5,51 meter vid tävlingar i Meppen. Bauschulte deltog i flera tyska mästerskap, 1934 blev hon mästare i längdhopp vid tävlingar i Nürnberg 27–29 juli före Traute Göppner och Selma Grieme. 1935 tog hon bronsplats i löpning 100 meter vid tävlingar 3–4 augusti i Berlin.

Bauschulte deltog sedan vid den fjärde damolympiaden 9–11 augusti 1934 i London, under idrottsspelen vann hon silvermedalj i längdhopp med 5,79 meter efter Traute Göppner och med Zdeňka Koubková på bronsplats. Resultatet blev även hennes personbästa.

Senare gifte hon sig och drog sig tillbaka från tävlingslivet, Bauschulte-Hink dog 1977.

Referenser

Externa länkar
 Film (British Pathé) från Damolympiaden 1934

Idrottare från Niedersachsen
Tyska idrottare under 1900-talet
Tyska friidrottare
Tyska längdhoppare
Tyska kortdistanslöpare
Födda 1908
Avlidna 1977
Kvinnor
Arthur McDonald

Arthur Bruce "Art" McDonald, född 29 augusti 1943 i Sydney i Nova Scotia, Kanada, är en kanadensisk fysiker. 

År 2015 tilldelades han Nobelpriset i fysik tillsammans med Takaaki Kajita för "upptäckten av neutrinooscillationer, som visar att neutriner har massa".

McDonald tog en Master of science-examen i fysik 1965 vid Dalhousie University i Halifax. Han tog en filosofie doktor-examen 1969 vid California Institute of Technology i Pasadena i USA. Mellan 1982 och 1989 var han professor vid Princeton University. Han är sedan 2013 professor emeritus vid Queen's University i Kingston i Kanada och chef för Sudbury Neutrino Observatory Institute sedan 1989.

Källor

Externa länkar

Arthur B. McDonald Canadian Astroparticle Physics Research Institue
Populärvetenskaplig information om nobelpriset 2015 från KVA, på svenska

Nobelpristagare i fysik
Kanadensiska nobelpristagare
Kanadensiska fysiker
Fysiker under 1900-talet
Kanadensiska forskare under 1900-talet
Personer från Nova Scotia
Födda 1943
Levande personer
Män
Alumner från California Institute of Technology
Takaaki Kajita

Takaaki Kajita , född 9 mars 1959 i Higashimatsuyama i Saitama prefektur, är en japansk fysiker. 2015 tilldelades han Nobelpriset i fysik tillsammans med Arthur McDonald för "upptäckten av neutrinooscillationer, som visar att neutriner har massa".

Biografi

Kajita studerade vid Saitama University och tog examen 1981. Han disputerade och blev filosofie doktor 1986 vid Tokyos universitet. Han är chef för Center for Cosmic Neutrinos at the Institute for Cosmic Ray Research (ICRR) sedan 1999 och professor vid Tokyos universitet.

År 1988 upptäckte Kajitas forskningslag vid neutriondetektorn Kamiokande ett underskott på myonneutriner i atmosfärens neutriner, som de kallade en "atmosfärisk neutrinoanomali".

Utmärkelser
 1989, Bruno Rossi-priset tillsammans med de andra medlemmarna i Kamiokande forskarlag.
 2002, Panofsky-priset.
 1987, Asahi-priset som en del av Kamiokande och 1999 som en del av Super-Kamiokande.
 1999, Nishina Memorial Prize
 2013, Julius Wess Award
 2015, Nobelpriset i fysik tillsammans med Arthur B. McDonald för upptäckten av neutrinooscillationer, vilket visar att neutriner har massa.

Källor

Noter

Externa länkar

Takaaki Kajitas presentation på Kavli IPMU
Takaaki Kajita på ICRR
 Populärvetenskaplig information om nobelpriset 2015 från KVA, på svenska

Japanska fysiker
Nobelpristagare i fysik
Japanska nobelpristagare
Män
Födda 1959
Levande personer
Personer från Saitama prefektur
Alumner från Tokyos universitet
LensWay

LensWay är en av Europas största nätbutiker för kontaktlinser, glasögon och solglasögon och ingår i LensWay Group. Företaget grundades 2000 av Daniel Mühlbach och Herman Ofenböck. Idag finns LensWay Group i 4 länder; Sverige, Norge, Finland och Danmark. Företaget har en omsättning på ca 675 miljoner SEK (2018) och ingår sedan 2018 i EssilorLuxottica-koncernen.

Historia
LensWay grundades 2000 av de två nyexaminerade civilingenjörerna Daniel Mühlbach och Herman Ofenböck. De hade en affärsidé om att sälja kontaktlinser på nätet. Vid den här tiden fanns det nämligen ingen etablerad onlineförsäljning av linser i Skandinavien. 

Företaget etablerat sig snabbt på den svenska marknaden. LensWay expanderade 2003 till Norge, Finland och Danmark och året efter till Tyskland och Holland. Företaget hade då växt till bli en av Europas största onlineförsäljare av kontaktlinser. Från 2000 till 2004 ökade intäkterna från 0 till 100 miljoner kr. 2004 blev LensWay en del av den kanadensiska koncernen Coastal Contacts som driver samma typ av verksamhet i Nordamerika, Europa, Asien och Australien.
 
År 2008 började LensWay att också sälja glasögon och solglasögon. Ambitionen var att ha ett sortimentet där etablerade varumärken som Ray-Ban och Gucci samsas med LensWays egna kollektioner.
 
2014 blev Coastal contacts och LensWay uppköpta av Essilor.

Produkter

LensWay säljer kontaktlinser, linstillbehör och glasögon.

Kontaktlinser

LensWay kan erbjuda alla typer av linser som endagslinser, dygnetruntlinser, färgade linser, månadslinser, progressiva linser, toriska linser och veckolinser från alla de stora kontaktlinsleverantörerna, samt sitt eget märke everclear.

Glasögon

LensWay har ca 700 olika glasögonmodeller, dels bågar från RayBan men framförallt C Jacobsen och The Collection.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell hemsida

Företag bildade 2000
E-handelsföretag
Globus (stenmästare)

Globus var en gotländsk stenmästare, verksam omkring 1160-1180.

Globus riktiga namn är inte känt, han är identifierad av Johnny Roosval på stilhistoriska grunder. Namnet kommer av att han figurer ofta är klotrunda i ansiktet. Kapitäl av Globus är kända från kyrkorna i Ala, Alskog, Ardre, Dalhem och Lau och dessutom genom ett jordfynd från Visby.

Källor  
 Globus - en gotländsk stenmästare verksam omkr. 1160-80, artikel av Johnny Roosval i Gotländskt arkiv 1942
Svenskt konstnärslexikon del II, sid 297, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Stenhuggare
Svenska konstnärer under 1100-talet
Anonymnamn

Se även 

 Egypticus
Tennispalatset

Tennispalatset är en byggnad i Kampen, Helsingfors, ritad av Helge Lundström och uppförd 1938 för att användas som sporthall vid de planerade olympiska spelen 1940.

Tennispalatset inrymmer idag bland annat en biograf med 14 salonger sedan 1999 och Helsingfors konstmuseum HAM, tidigare Helsingfors stads konstmuseum. Under de olympiska sommarspelen 1952, som hölls i Helsingfors, användes det för bland annat basket.

Källor

Noter

Byggnader och anläggningar i Helsingfors
Kampen
Helsingfors konstmuseum HAM

Helsingfors konstmuseum HAM, tidigare Helsingfors stads konstmuseum, är ett kommunalt konstmuseum i Kampen i Helsingfors.

Helsingfors konstmuseum HAM ligger i Tennispalatset, som uppfördes 1938 för att användas som sporthall vid de planerade Olympiska spelen 1940. Konstmuseets lokaler renoverades 2014–2015 och byggdes samtidigt ut från 1 400 till 2 800 kvadratmeter, varvid även det tidigare vid Unionsgatan belägna Glogalleriet flyttade in i byggnaden.

Museichefer
 Marja-Liisa Bell, konstsekreterare, intendent, konstmuseichef 1968–1993
Tuula Karjalainen 1993–2001
Berndt Arell 2001–2007
Janne Gallen-Kallela-Sirén 2007–2013
Maija Tanninen-Mattila 2013–

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar
Helsingfors konstmuseum HAM:s webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Helsingfors
Kampen
Phuthaditjhaba

Phuthaditjhaba är en ort i Fristatsprovinsen i Sydafrika. Den hade 56 251 invånare år 2011.

Referenser

Orter i Sydafrika
Dorothy Scouler

Dorothy Elizabeth Scouler (gift Hawtin), född 23 augusti 1910 i Potterspury, grevskap Northamptonshire, England; död 17 november 1972 i Caldecote, Towcester, Northamptonshire, var en brittisk friidrottare med löpgrenar som huvudgren. Scouler var en pionjär inom damidrott, hon var världsrekordhållare och blev guldmedaljör vid den andra ordinarie damolympiaden 1926.

Biografi
Dorothy Scouler föddes 1910 i mellersta England som barn till John Scouler och dennes fru Alice Jubilee Panter, modern dog i samband med förlossningen. Hon växte upp hos morfadern William Panter i Deanshanger. Hon började med friidrott och tränade i Wolvertonområdet i Milton Keynes, senare gick hon med i idrottsföreningen Middlesex Women där hon tävlade i kortdistanslöpning och stafettlöpning.

Scouler deltog, endast 16 år gammal, i den andra ordinarie damolympiaden 27–29 augusti 1926 i Göteborg, under idrottsspelen vann hon guldmedalj med stafettlaget (med Florence Haynes, Eileen Edwards och Rose Thompson) på 4 x 100 meter/110 yards på officiell världsrekordtid. 

Den 16 mars 1935 gifte hon sig med William Thomas Hawtin i kyrkan i Cosgrove, paret fick 7 barn. Scouley dog 1972 i Caldecote nära Towcester i Northamptonshire.

Referenser

Externa länkar
 Bild engelska stafettlaget Damolympiaden 1926
 Bild från bröllopet 1935

Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska friidrottare
Brittiska kortdistanslöpare
Världsrekord
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Födda 1910
Avlidna 1972
Kvinnor
Einar Axel Malmstrom

Einar Axel Malmstrom, född 14 juli 1907 i Chicago, Illinois, död 21 augusti 1954 nära Great Falls, Montana, var en amerikansk militär och krigsfånge.

Malmstrom Air Force Base nära Great Falls, Montana är uppkallat efter honom.

Biografi 
Malmstrom gick med i Washington State National Guard den 12 maj 1929 och utnämndes till underlöjtnant den 25 maj 1931. Han kallades i till tjänstgöring i september 1940 och förflyttades till Europa maj 1943. När han flög sitt 58 stridsuppdrag i april 1944  blev han nedskjuten över Frankrike och tillfångatagen av tyskarna. Han tillbringade sedan ett år som krigsfånge i ett krigsfångeläger i Barth. Där var han befälhavare för de amerikanska fångarna. För detta tilldelades han  utmärkelsen Bronze Star.

Efter kriget återvände han till USA i maj 1945. Där flyttades han runt mellan olika baser fram till augusti 1949 då han började studera på Flygkrigsskolan. När han var klar med studierna tjänstgjorde han tre år på Flygkrigsskolan som senior flygvapeninstruktör. Därefter var han personalansvarig på Lockbourne Air Force Base i Ohio innan han flyttades till Great Falls Air Force Base, Montana, den 1 februari 1954. Där tjänstgjorde han som biträdande flottiljchef.

Malmstrom omkom i en flygolycka 1954 nära staden Great Falls när han flög ett militärflygplan. Han lämnade efter sig sin fru Katryn samt en son och en dotter.

Under den korta perioden som vice flottiljchef engagerade sig Malmstrom i det sociala livet i Great Falls. Efter hans död startade invånarna där kampanj för att döpa om basen efter honom. Den 15 juni 1956 ändrades namnet på Great Falls Air Force Base till Malmstrom Air Force Base.

Källor

Externa länkar 
 USAF Biography of Einar Axel Malmstrom

Födda 1907
Avlidna 1954
Svenskamerikaner
Personer från Cascade County
Amerikanska flygare
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Män
Eric Rhönnstad

Olof Erik (Eric) Rhönnstad, ursprungligen Andersson, född 9 oktober 1909 i Silbodals församling i Värmlands län, död 13 mars 1980 i Arvika östra församling, var en svensk konstnär. 

Rhönnstad var verksam i Värmland och Arvika under hela sin livstid. Han verkade främst som porträtt- och landskapsmålare – gärna med vintermotiv – men var också utbildad som frihandstecknare och keramiker. Hans yrkesverksamma år som konstnär sträckte sig mellan 1933 och 1980, även om en del tavlor är daterade före 1933. Sistnämnda år debuterade han på Arvikautställningen. 1986 anordnades en minnesutställning med Rhönnstads verk på Arvika Nyheters galleri. En del bilder visades även på Arvika Expo 1997. 

Eric Rhönnstad var far till Olle Rhönnstad.

Källor
 Lexikonett Amanda Läst 2015-10-06.
 www.ericrhonnstad.n.nu Läst 2015-10-06.
Olof Erik Rhönnstad på svenskagravar.se

Noter 

Män
Födda 1909
Avlidna 1980
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska keramiker
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Personer från Silbodals socken
Olle Rhönnstad

Sven Olof (Olle) Hasse Rhönnstad, född den 20 november 1931 i Arvika, död den 1 november 1988, var en svensk målare, tecknare och grafiker. 

Olle Rhönnstad var son till konstnären Eric Rhönnstad. Han studerade tidigt för både fadern och kusinen Thore Andersson i Arvika samt vid Akademien i Oslo och grafik vid Kyrkeruds Estetiska Folkhögskola i Årjäng. Han var verksam i Blomsterhult, Väse och Söderängen.

Rhönnstad hade separatutställningar i bland annat Avesta, Ludvika, Örnsköldsvik, Kristinehamn och Karlstad samt deltog i samlingsutställningar med bland annat Arvika konstförening och Värmlands konstförening samt på Liljevalchs konsthall. Rhönnstad är representerad på Värmlands museum samt inom ett antal landsting och kommuner.

Källor (urval)
 Svenska konstnärer – Biografisk handbok (Vänersborg 1990), sidan 434. 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 478, Allhems Förlag Malmö
Konstnärer i Värmland, Gunnel och Kjell Swärd, sid 144-146, 1983,

Noter

Externa länkar
 Lexikonett Amanda Läst 2015-10-06.
 Olle Rhönnstad biografi, http://www.ollerhonnstad.n.nu/

Män
Födda 1931
Avlidna 1988
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Arvika
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Gille (olika betydelser)

Gille är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Agneta Gille (född 1956), svensk politiker
 Alfred Gille (1901–1971), tysk politiker
 Benjamin Gille (född 1982), fransk handbollsspelare
 Bertrand Gille (född 1978), fransk handbollsspelare
 Christian Gille (född 1976), tysk kanotist
 Claes Gille (1888–1952), svensk friidrottare
 Dagmar Gille (1902–1993), svensk sångerska
 Élisabeth Gille (1937–1996), fransk författare
 Guillaume Gille (född 1976), fransk handbollsspelare
 Hans Gille (1931–2012), svensk riksspelman
 Hans-Werner Gille (född 1928), tysk historiker
 Harald Gille (1103–1136), kung av Norge
 Helmer Gille (aktiv 1902–1904), svensk stavhoppare
 Herbert Otto Gille (1897–1966), tysk general 
 Hjördis Gille (1881–1961), svensk skådespelerska
 Jacob Edward Gille (1814–1880), svensk tonsättare
 Jean-Patrick Gille (född 1962), fransk politiker
 Philippe Gille (1831–1901), fransk publicist och dramatiker
 Sara Gille (född 1981), svensk politiker, sverigedemokrat
 Valère Gille (1867–1950), belgisk författare

Gille kan också betyda fest.

Svenska efternamn
Franska efternamn
Tyska efternamn
Erstaviks kvarn

Ersta kvarn var en vattenkvarn vid Erstavikens norra strand i nuvarande Nacka kommun. Kvarnen tillhörde godset Erstavik och var på sin tid en av Stockholms skärgårdens största. Rörelsen var igång i olika former från 1720-talet fram till 1890-talet. Idag påminner höga fundament och vattenrännor uppförda i tuktad och kallmurat gråsten om den tidigare mycket omfattande verksamheten.  Enligt RAÄ rör det sig om en unik och välbevarad anläggning. Lämningarna efter Ersta kvarn är ett fornminne med RAÄ-nummer Nacka 223.

Historik

Vattenkraften för att driva Erstaviks kvarn hämtades från Dammsjön som här, vid sitt utlopp till Erstaviken, bildade ett vattenfall med 20 meter fallhöjd. På 1720-talet fanns två kvarnar på platsen, en sågkvarn och en mjölkvarn. Vattnet räckte inte till för att driva dem året runt. För att öka vattentillgången dämdes Dammsjön upp som förenade sig med den angränsande Lundsjön till ett sammanhängande vattendrag. År 1736 fungerade kvarnarna hela året. Verksamheten utökades och moderniserades under årens lopp och omkring 1830 uppfördes den anläggningen, vars rester man kan se idag.

Erstaviks kvarnar användes huvudsakligen av godset Erstavik, men även skärgårdsbönder kom hit med båt för att få sin säd mald till mjöl. Läget vid stranden underlättade även hanteringen med transporter över vattnet. Ungefär ett fyrtiotal mjölnare, samtliga kända vid namn, arrenderade Erstaviks kvarn under dess 170-åriga historia. Arrendet betalades av mjölnaren till Erstavik och utgjorde 1 500 riksdaler för år 1866. Dessutom skulle han leverera 320 tunnor gröpe, 60 tunnor sammäld och 20 tunnor sikt. I arrendet ingick även två pråmar för transport av mjöl till Stockholm.

Nedläggning

Under 1800-talets andra hälft övertog den mera pålitliga ångkraften alltmer rollen som kraftkälla för kvarnar och för transporter på land och vatten. Inte ens ett vattenfall på 20 meter räckte längre som kraftkälla och verksamheten vid Erstaviks kvarn lades ner på 1890-talet. 

Av den tidigare omfattande bebyggelsen återstår idag rester av dammarnas mäktiga grunder i sluttningen mot Erstaviken samt kvarngrunden med vattenrännan vid stranden. Kvarnlämningen mäter cirka 12 x 19 meter. Vattenrännan står öster om kvarngrunden. Den består av två parallella, upp till fem meter höga gråstensmurar som bildade postament för kvarnhjulet. 

Mjölnarbostaden är bevarad och tjäna numera som privatbostad. Kvarngrunden står på privat mark och är inte tillgänglig för allmänheten. Dagens Kvarnstugevägen och Erstaviks kvarnväg i villaområdet Solsidan påminner om den tidigare verksamheten.

Bilder

Källor
 Nacka kommun: Erstaviks kvarn.
 Informatrioinstavla på platsen.
 Stockholms läns museum: Erstavik.
  RAÄ-nummer Nacka 223.

Externa länkar

Ej längre existerande svenska kvarnar
Fornminnen i Nacka kommun
Erstavik
Erstaviks kvarn
Yuoga

Yuoga är en gränsstad i Burkina Faso, nära Ghanas gräns.

Källor
VRA/NEDCo board inaugurated thechronicle.com.gh

Orter i Centre-Est