kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Östersunds distrikt

Östersunds distrikt är ett distrikt i Östersunds kommun och Jämtlands län. Distriktet ligger i och omkring Östersund i mellersta Jämtland och är landskapets såväl som länets befolkningsmässigt största distrikt.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av det området som Östersunds stad omfattade före 1971.

Området motsvarar den omfattning Östersunds församling hade 1999/2000 och fick 1954.

Tätorter och småorter
I Östersunds distrikt finns en tätort men inga småorter.

Tätorter
Östersund (del av)

Referenser

Noter

Indelningar i Östersunds kommun
distrikt i Jämtlands län
Geldungur

Geldungur är en liten ö i ögruppen Västmannaöarna, som är 0,02 km². Ön är obebodd.

Referenser

Noter 
 

Islands öar
Gråstrupig solfågel

Gråstrupig solfågel<ref name="SOF">Sveriges ornitologiska förening (2015) Officiella listan över svenska namn på världens fågelarter. Del 2 , version 1, 11 februari 2015, <www.sofnet.org >, läst 2015-02-14</ref> (Anthreptes griseigularis) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar. 

 Utseende och läte 
Gråstrupig solfågel är en liten tätting med rätt lång och nedåtböjd, kraftig näbb och gul undersida. Hanen har ljusgrå strupe, en mörkröd fläck på kinden och på vingen, purpurblått på pannan och skuldran samt flaskgrönt på strupsidor, nacken och hjässan. Honan är rätt färglös, med gråbrunt huvud och olivgrönt på rygg och övergump. Den liknar honor av flera andra solfågelarter, men är större och har bredare näbb. Lätet är dåligt känt, men avger troligen ett ljudligt "whip!" liknande brunstrupig solfågel.

 Utbredning och systematik 
Gråstrupig solfågel förekommer i Filippinerna. Den delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Anthreptes griseigularis birgitae – norra Filippinerna
 Anthreptes griseigularis griseigularis – sydöstra och södra Filippinerna

Fågeln betraktas ibland som en underart till brunstrupig solfågel (A. malacensis'').

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Roslags-Kulla och Ljusterö distrikt

Roslags-Kulla och Ljusterö distrikt är ett distrikt i Österåkers kommun och Stockholms län. 

Distriktet ligger nordost om Åkersberga.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknarna Roslags-Kulla och Ljusterö i Österåkers kommun.

Området motsvarar den omfattning Ljusterö-Kulla församling hade vid årsskiftet 1999/2000 och som den fick 1998 när socknarnas församlingar gick samman.

Referenser

Noter

Indelningar i Österåkers kommun
distrikt i Stockholms län
Österåker-Östra Ryds distrikt

Österåker-Östra Ryds distrikt är ett distrikt i Österåkers kommun och Stockholms län. 

Distriktet ligger omkring Åkersberga.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknarna Östra Ryd (utom Bogesundslandet) och Österåker i Österåkers kommun.

Området motsvarar den omfattning Österåker-Östra Ryds församling hade vid årsskiftet 1999/2000 och som den fick 1992 när socknarnas församlingar gick samman.

Referenser

Noter

Indelningar i Österåkers kommun
distrikt i Stockholms län
Aleksandar Ranković

Aleksandar Ranković, född 28 november 1909 i Drazevac, Serbien, död 20 augusti 1983 i Dubrovnik, Kroatien, var en jugoslavisk kommunist av serbiskt ursprung, som anses ha varit den tredje mäktigaste mannen i Jugoslavien efter Josip Broz Tito och Edvard Kardelj.

Biografi
Ranković föddes i byn Draževac nära Obrenovac i Serbien i en fattig familj. Han förlorade sin far vid en ung ålder men gick i gymnasiet i sin hemstad. Han flyttade till Belgrad för att arbeta och anslöt sig där till arbetarrörelsen. Han påverkades också av sina kollegor som då det kommunistiska partiet förbjöds, gav ut kommunistiska tidningar och litteratur vilka lästes av Ranković.

År 1928 gick han med i kommunistpartiet i Jugoslavien. Snart utsågs han till generalsekreterare i kommunisters förbund av ungdoms Jugoslavien(SKOJ) i Belgrad. Som ledare för den regionala kommittén för SKOJ publicerade han ett flygblad som delades ut i Belgrad och Zemun. Under tiden som flygbladet gavs ut, var en av hans medarbetare gripen och snart även Ranković i Belgrad i en olaglig lägenhet. Han dömdes till 6 års fängelse och avtjänade sitt straff i fängelser i Sremska Mitrovica och Lepoglava. 

Ranković släpptes 1935 och efter frigivningen tog han värvning i armén. Efter militärtjänsten arbetade han för arbetarrörelsen i Belgrad. Genom fackföreningarna återupptog han aktiviteten i det kommunistiska partiet. År 1936 blev han medlem i den regionala kommittén för Serbien och 1937 medlem av politbyrån i centralkommittén i kommunistpartiet.

Ranković deltog sedan i Titos gerilla under andra världskriget och spelade därefter en ledande roll vid kommunistregimens etablering. I maj 1944 skapade han OZNA, Partisanernas säkerhetsbyrå. Efter kriget blev han inrikesminister och chef för den militära underrättelsetjänsten UDBA, som hade ersatt OZNA. 

Allmänt ansedd som Titos efterträdare avskedades han dock 1966 från alla poster anklagad för maktmissbruk. Han tillbringade sina återstående år i politisk exil i Dubrovnik fram till sin död 1983.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1979

Jugoslaviens vicepresidenter
Jugoslaviens inrikesministrar
Födda 1909
Avlidna 1983
Män
Ungerns socialistiska arbetarparti

Ungerns socialistiska arbetarparti (ungerska: Magyar Szocialista Munkáspárt, MSZMP) var ett ungerskt kommunistiskt politiskt parti och det statsbärande partiet i Folkrepubliken Ungern 1956–1989. Partiet bildades efter Ungernrevolten 1956 som ersättare till det upplösta Ungerska arbetarpartiet. 

Mellan 1956 och 1988 var János Kádár partiets generalsekreterare tillika landets ledare. Partiet upplöstes den 7 oktober 1989 och ombildades som Ungerns socialistiska parti som ett led i Ungerns övergång till demokrati. Ungerns socialistiska parti har innehaft regeringsmakten i landet under åren 1994–1998 samt 2002–2010.

Källor 
 

Historiska kommunistiska partier
Historiska politiska partier i Ungern
Politiska partier bildade 1956
Politiska partier upplösta 1989
Sydöstra Europa

Sydöstra Europa är en geografisk och politisk region i Europa som till största del omfattas av Balkanhalvön. Vilka länder som inkluderas i termen varierar. Sydöstra Europa är ibland synonymt med termen Balkan men vanligtvis inkluderas ett större geografiskt område där länder som ibland räknas till anda regioner inkluderas. Vanligtvis räknas följande länder till sydöstra Europa:

 
  Bosnien och Hercegovina
 
 
 
 
 
 
 
  
  (enbart östra Thrakien)

I en vidare definition av området inräknas ibland Moldavien, Slovenien och Ungern.

Referenser 

Regioner i Europa
Anne-Li

"Anne-Li" är en poplåt från 1975 skriven av Lalla Hansson. Den utgavs först som singel 1975 på EMI (4E 006-35208) och medtogs därefter på Hanssons tredje studioalbum Fångat i flykten (1976).

"Anne-Li" spelades in i EMI:s studio i Stockholm och producerades av Bengt Palmers. På låten medverkar Hansson med sång, Roger Palm på trummor, Yannick Monot på munspel och gitarr, Kjell Öhman på piano samt Palmers på elgitarr och elbas. Som B-sida valdes låten "Jag undrar vad hon gör", även den från Fångat i flykten.

Låten har spelats in av Zickos på albumet Det roar väl en del (1976), av Tommy Bergs på albumet Det sägs att du är lycklig (1976) och av Mats Bladhs på albumet Det var så länge se'n (1977). Den finns även medtagen på Hanssons samlingsalbum Första halvlek (1977), Lalla Hanssons bästa (1989) och Fabulous Forty (2006).

Låtlista 
 Sida A
 "Anne-Li" – 3:38 (Lalla Hansson)
 Sida B
 "Jag undrar vad hon gör" – 3:44 (Hansson, Ulf Arvidsson)

Medverkande 
 "Anne-Li"
 Lalla Hansson – sång
 Yannick Monot – munspel, gitarr
 Roger Palm – trummor
 Bengt Palmers – elgitarr, elbas
 Kjell Öhman – piano

 "Jag undrar vad hon gör"
 Lalla Hansson – sång
 Hasse Johnsson – elbas
 Jan Lindgren – gitarr
 Yannick Monot – gitarr
 Roger Palm – trummor
 Bengt Palmers – gitarr
 Kjell Öhman – vibrafon

Referenser 

Svenska poplåtar
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1975
Musiksinglar 1975
Singlar utgivna på EMI
Shama, Ghana

Shama är en ort i sydvästra Ghana, belägen vid kusten, ett par mil nordost om Sekondi-Takoradi. Den är huvudort för distriktet Shama och hade 11 031 invånare vid folkräkningen 2010. Det finns ett fort, San Sebastian, vid Shama.

Källor

Orter i Västra regionen (region i Ghana)
Mildred Natwick

Mildred Natwick, född 19 juni 1905 i Baltimore, Maryland, död 25 oktober 1994 i New York, var en amerikansk skådespelare. Efter att ha spelat teater i hemstaden Baltimore på 1920-talet debuterade hon på Broadway 1932, och filmdebuterade 1940. Natwick medverkade bland annat i prominenta biroller i några av John Fords filmer, och hade en större roll i Alfred Hitchcocks Ugglor i mossen. 1967 nominerades hon till en Oscar för bästa kvinnliga biroll i filmen Barfota i parken.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

Födda 1905
Avlidna 1994
Kvinnor
Skådespelare från Baltimore
Dadieso

Dadieso är en ort i sydvästra Ghana, nära gränsen till Elfenbenskusten. Den är huvudort för distriktet Suaman, och folkmängden uppgick till 7 987 invånare vid folkräkningen 2010.

Källor

Orter i Västra regionen (region i Ghana)
Madagaskarbuskskvätta

Madagaskarbuskskvätta (Saxicola sibilla) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Madagaskarbuskskvätta delas upp i tre underarter med följande utbredning: 
 S. s. sibilla – Madagaskar utom norra och centrala delen
 S. s. tsaratananae – norra Madagaskar
 S. s. ankaratrae – centrala Madagaskar

De två sista underarterna inkluderas ofta i nominatformen. Arten behandlas ofta som en underart till afrikansk buskskvätta (S. torquatus).

Status 
IUCN erkänner den inte som art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Hesselman

Hesselman är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Bengt Hesselman (1875–1952)
 Henrik Hesselman (1874–1943)
 Jonas Hesselman (1877–1957)
 Georg Hesselman (1880–1964)

Efternamn
Den hemlighetsfulle patienten

Den hemlighetsfulle patienten (engelska: The Adventure of the Resident Patient) är en av Sir Arthur Conan Doyles 56 noveller om detektiven Sherlock Holmes. Novellen publicerades första gången 1893. Doyle själv rankade novellen som den artonde bästa av hans favoritnoveller om Holmes. Den hemlighetsfulle patienten ingår i novellsamlingen The Memoirs of Sherlock Holmes.

Handling 
Doktor Percy Trevelyan söker upp Holmes och berättar en udda historia. Han var en ung lovande, men fattig, doktor som för några år sedan söktes upp av en mister Blessington. Denna Blessington föreslog ett samarbete. Blessington skulle stå för allt som hör en bra läkarpraktik till, hus med mottagningsrum och väntrum, servicepersonal, medicin och utrustning, och i utbyte skulle han få tre fjärdedelar av doktor Trevelyans intäkter. Trevelyan accepterade erbjudandet och Blessington lät anordna allt. Mister Blessington hade även planerat att bo i det nya huset och på så sätt få doktor Trevelyan som husläkare på nära avstånd. 

Några år passerade med goda affärer och lugna rutiner, men plötsligt började Blessington att uppträda mycket nervöst. Han stannar inomhus och tar inga risker. En dag söker en rysk man doktor Trevelyans hjälp. Han har katalepsi och vill få Trevelyans råd. Den ryske mannen har med sig sin son som väntar i väntrummet, medan Trevelyan undersöker fadern. Mitt i undersökningen får mannen en kataleptisk attack och Trevelyan hastar ut för att hämta medicin. Väl tillbaka med denna visar det sig att såväl fadern som sonen är helt borta. 

Trevelyan hinner inte tänka så mycket på det, för mister Blessington är upprörd. Någon har varit i hans rum. Blessington ber Trevelyan att uppsöka Holmes, och be om dennes hjälp. Holmes och doktor Watson följer med Trevelyan, men Holmes är övertygad om att Blessington döljer något. Han anar att det är det ryska paret som varit inne i Blessingtons rum och att Blessington vet vilka dessa är, men Blessington säger sig intet veta. 

Morgonen därpå är Blessington död. Han hittas hängd och polisen misstänker självmord. Holmes lyckas däremot bevisa att det är mord och kan även presentera namnet på mördarna och ett motiv.

Filmatisering 
Novellen filmatiserades 1985 med Jeremy Brett i huvudrollen.

Externa länkar

Källor 

Noveller om Sherlock Holmes
Skönlitteratur 1893
England i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Nils Engquist

Nils Edvin Engquist, född 21 oktober 1905 i Norra Sandby församling i Kristianstads län, död 5 oktober 1991 i Röke församling i samma län, var en svensk konstnär.

Nils Engquist var son till Per Engquist och Cecilia Östergren. Han var helt autodidakt och kom från mycket enkla förhållanden. Nils växte upp i en familj med många syskon i en lantlig skogsmiljö. Bland Nils  favoritkonstnärer märks Bruno Liljefors. Nils Engquist målade i olja och vanliga motiv var arbetshästar i skogsbruk, räv i vinterlandskap, måsar vid havet, domherrar på vinterkvist och bondmarknader i nordskånska byar. Nils målningar var under krigsåren så efterfrågade att det gjordes piratkopior med hans fejkade signatur. Motiven i Nils målningar knöt an till människors vardag i naturen. Motiven var typiska och blev populära. Än idag finns Nils målningar att finna på auktioner. Nils finns upptagen i Allhems Svenskt konstnärslexikon.

Engquist var från 1930 gift med Margareta Olsson (1903–1947) och från 1954 till sin död med Inga-Britt Engquist (född 1927). Han fick två söner i första äktenskapet: konstnären och kulturskribenten Benkt Engquist (1930–2022) och direktören Ulf Engquist (född 1938), gift med Gunilla Pontén.

Källor

Externa länkar
Nils Edvin Engquist på Konstnärslexikonett Amanda

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Norra Sandby socken
Födda 1905
Avlidna 1991
Män
Gräddbukig mes

Gräddbukig mes (Melaniparus pallidiventris) är en afrikansk fågel i familjen mesar inom ordningen tättingar med omdiskuterad artstatus.

Utseende 
Gräddbukig mes är liksom nära släktingen rostbukig mes en stor (14–15 cm) mes med svart huvud. Vingarna är svarta med vita kanter på vingpennorna och även stjärten är svart, medan ovansidan i övrigt är grå. Undersidan är beigefärgad, med mörkgrått bröst, och ögonen är bruna. Rostbukig mes har istället rostfärgad undersida, svart bröst och gula ögon på adult fågel (bruna hos ungfåglarna).

Lätena beskrivs som identiska med rostbukig mes.

Utbredning och systematik 
Gräddbukig mes delas in i två underarter med följande utbredning:
 Melaniparus pallidiventris pallidiventris – Tanzania, södra Malawi och norra Moçambique
 Melaniparus pallidiventris stenotopicus – östra Zimbabwe och västcentrala Moçambique

Den betraktas ofta som samma art som rostbukig mes (M. rufiventris).

Släktestillhörighet 
Gräddbukig mes placerades tidigare liksom övriga mesar i Afrika i släktet Parus, men har lyfts ut till det egna släktet Melaniparus efter genetiska studier från 2013 som visade att de utgör en distinkt utvecklingslinje.

Levnadssätt 
Gräddbukig mes hittas i skogslandskap med Brachystegia och Uapaca, ofta med spridda törnbuskar. Den påträffas på mellan 490 och 670 meters höjd i Tanzania, 760–1525 meter över havet i Malawi, 500–1600 meter i östra högländerna i Zimbabwe samt 275–840 meter i Moçambique (dock upp till 1400 meters höjd på Mt Namuli). Födan är dåligt känd, men omfattar små ryggradslösa djur och larver, frön och frukt. Den ses vanligen i par eller i grupper om tre till fyra individer, men kan även slå följe med artblandade kringvandrande flockar. I miombo ses den ofta nära miombomes. Fågeln födosöker mestadels i trädens övre skikt.

Häckning 
Gräddbukig mes häckar mellan september och december. Den bygger en liten plattform eller skål av gräs, barkstrimmor och växtfibrer som placeras i ett trädhål eller i en stubbe. Däri lägger den fyra ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Mesar
Fåglar i etiopiska regionen
Hallormsstaðaskógur

Hallormsstaðaskógur är en skog i republiken Island.   Den ligger i regionen Austurland, i den östra delen av landet,  km öster om huvudstaden Reykjavik. 

Tundraklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är mars, med  °C. 

Hallormsstaðaskógur är Islands största skog med en yta på 740 hektar. Den befinner sig 27 km från Egilsstaðir. Skogen har många rekreationsområden.

Området skyddades år 1905. I samband med hundraårsjubileet publicerades boken Hallormsstaður í Skógum: Náttúra og saga höfuðbóls og þjóðskógar.

Bilder

Referenser

Webbkällor
Skógrækt Ríkisins
Hallormsstaðaskógur på GeoNames

Skogar i Austurland
Naturskydd på Island
Sevärdheter i Island
Vitstrupig sångare

Vitstrupig sångare (Schistolais leucopogon) är en fågel i familjen cistikolor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitstrupig sångare är en udda, bredstjärtad prinialik tätting med vit strupe. Noterbart är även svart på kinden och vitt på yttre stjärtpennorna. Den liknar vissa apaliser, men skiljs på grå undersida och den tydligt avgränsade vita strupen. Bland lätena hörs ljusa "tew" och "tsik" som vanligen upprepas snabbt i kör av en hel flock.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig sångare delas upp i två underarter med följande utbredning:
 S. l. leucopogon – östra Nigeria till mellersta Ubangifloden och västra sidan av Tanganyikasjön
 S. l. reichenowi – Demokratiska republiken Kongo till Uganda, Rwanda, Burundi, Kenya och Tanzania

Familjetillhörighet 
Cistikolorna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Cisticolidae.

Levnadssätt 
Vitstrupig sångare hittas i tät undervegetation i skog, igenvägt jordbruksbygd och skogsbryn. Den ses vanligen i små och aktiva grupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig till ovanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Cistikolor
Fåglar i etiopiska regionen
Raymond Walburn

Raymond Walburn, född 9 september 1887 i Plymouth, Indiana, död 26 juli 1969 i New York, var en amerikansk skådespelare. Walburn var en flitig birollsaktör i komedifilmer från Hollywood under främst 1930-talet och 1940-talet. Frank Capra och Preston Sturges använde honom i flera av sina filmer. Ofta spelade han snobbiga personer i komedier. Walburn gjorde även teaterroller på Broadway 1914-1965.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Indiana
Personer från Marshall County, Indiana
Födda 1887
Avlidna 1969
Män
Benkt Engquist

Benkt Engquist, folkbokförd Bengt Olof Rinaldo Engquist, född 30 juli 1930 i Höörs församling i dåvarande Malmöhus län, död 9 november 2022, var en svensk konstnär och kulturskribent.

Benkt Engquist var son till konstnären Nils Engquist och hans första hustru Margareta, ogift Olsson, samt genom brodern Nils svåger till Gunilla Pontén. Han företog studieresor i Tyskland 1947–1950. Efter studentexamen i Helsingborg 1950 var han elev vid Hochschule für bildende Künste i Berlin 1950–1951, varpå han verkade i nämnda stad. I olja och gouache har han utfört verk med motiven landskap och figurer. Han finns representerad i Galeri Bremers samlingar i Berlin. Benkt Engquist finns upptagen i Allhems Svenskt konstnärslexikon.

Han har också verkat som kulturskribent i såväl tysk som svensk press. Han var förbundsordförande i den humanistiska organisationen Tanke och Känsla (TOK) samt redaktör för dess tidskrift.

Han gifte sig 1952 med Ulla Engquist (1930–2021). Makarna Engquist är begravda på Pålsjö kyrkogård.

Källor

Externa länkar
Benkt Engquist på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska målare under 1900-talet
Svenska kulturjournalister
Personer från Höörs socken
Gravsatta på Pålsjö kyrkogård
Födda 1930
Avlidna 2022
Män
Enstaka spår!

Enstaka spår! är den svenske artisten Lalla Hanssons fjärde studioalbum, utgivet den 30 juni 1978 på EMI (7C 062-35555).

Albumet spelades in i EMI:s studio i Stockholm. Hansson var producent, till skillnad från tidigare album som producerades av Bengt Palmers. Björn Boström var ljudtekniker och mixade också albumet tillsammans med Hansson och Björn Håkanson. Calle Bengtsson var fotograf och Christoffer von Platen designer.

Av skivans tio låtar är sex komponerade av Hansson och Björn Håkanson, däribland albumets enda singel "Allas våran älskling" (1978). Övriga fem spår är covers på engelskspråkiga låtar av bland andra JJ Cale, Rodney Crowell och Eric Clapton. De svenska texterna till dessa skrevs företrädesvis av Hansson själv.

Albumet spelades in med grundsättningen Hansson på sång och gitarr, Kjell Öhman på piano, clavinett och dragspel, Mats Ronander på elgitarr, gitarr och munspel, Janne Lindgren på gitarr, Roger Palm på trummor och Mike Watson på bas. Ytterligare musiker medverkade, däribland Ola Brunkert och Hasse Breitholtz.

Låtlista 
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Lalla Hansson och Björn Håkanson.
 Sida A
 "Enstaka spår" – 4:01
 "Veckotidningsboogie" ("Everlovin' Woman", JJ Cale, svensk text: Bosse Blombergh) – 3:28
 "Möte i norr" ("Out of the Snow", Russel Smith, svensk text: Hansson, Håkansson) – 4:04
 "Allas våran älskling"	– 2:49
 "Dansa min docka"	 – 4:19

 Sida B
 "Inget nytt under solen" ("Leaving Louisiana", Donivan Cowart, Rodney Crowell), svensk text: Hansson) – 4:19
 "Bäst att du springer" ("Next Time You See Her", Eric Clapton, svensk text: Hansson) – 4:11
 "Det är helt OK" – 3:59
 "Morgonvind"	 – 3:45
 "På väg igen"	– 4:33

Medverkande

Musiker 
 Lena Andersson – sång
 Ulf Andersson – saxofon
 Juan C. Barrito – piano
 Totte Bergström – dobro
 Björn Boström – mungiga
 Hasse Breitholtz – piano, elpiano, dragspel
 Ola Brunkert – trummor
 Rolf Färdigh – elgitarr
 Thomas Haglund – fiol
 Lalla Hansson – sång, gitarr
 Hasse Johnsson – bas
 Janne Lindgren – gitarr
 Roger Palm – trummor
 Mats Ronander – elgitarr, gitarr, munspel
 Tomas Rydberg – trummor
 Mike Watson – bas
 Peter Winblad – banjo
 Kjell Öhman – piano, clavinett, dragspel

Övriga 
 Calle Bengtsson – foto
 Björn Boström – ljudtekniker, mixning
 Lalla Hansson – producent, mixning
 Björn Håkansson – mixning
 Christoffer von Platen – design

Referenser 

Svenska rockalbum
Svenska popalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1978
Album utgivna på EMI
Album av Lalla Hansson
Campylorhynchus

Campylorhynchus är ett fågelsläkte i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar med 13 till 15 arter som förekommer från västra USA till Peru och norra Argentina, med tonvikt på Mexiko:
 Vithuvad gärdsmyg (C. albobrunneus)
 Bandryggig gärdsmyg (C. zonatus)
 Gråbandad gärdsmyg (C. megalopterus)
 Gulögd gärdsmyg (C. nuchalis)
 Zebragärdsmyg (C. fasciatus)
 Jättegärdsmyg (C. chiapensis)
 Tvåfärgad gärdsmyg (C. griseus)
 Veracruzgärdsmyg (C. rufinucha)
 Sclatergärdsmyg (C. humilis) – behandlas av vissa som underart till rufinucha
 Kastanjeryggig gärdsmyg (C. capistratus) – behandlas av vissa som underart till rufinucha
 Fläckgärdsmyg (C. gularis)
 Balsasgärdsmyg (C. jocosus)
 Yucatángärdsmyg (C. yucatanicus)
 Kaktusgärdsmyg (C. brunneicapillus)
 Trastgärdsmyg (C. turdinus)

Referenser

Externa länkar

Gärdsmygar
Fågelsläkten