kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Casa Buonarroti

Casa Buonarroti är ett museum i Florens, grundat 1858 som stadens egendom enligt testamente av den siste medlemmen av Michelangelos släkt.

Museet rymmer salar med bildverk, skisser och original av konstnären, särskilt från hans tidigare år, bland annat Madonnan vid trappan, jämte familjearkivet.

Källor

Externa länkar

Museer i Florens
Museer invigda 1858
Michelangelo
Konstmuseer och konsthallar i Italien
Konstnärsmuseer
Joey Soloway

Joey Soloway, född 26 september 1965 i Chicago som Jill Soloway, är en amerikansk regissör, manusförfattare och producent.

Biografi
Soloway föddes i Chicago, som barn till Elaine Soloway och Dr. Harry Soloway. Runt 2011 kom Dr. Soloway ut som transperson vilket inspirerade Joey att skapa TV-serien Transparent. Soloways äldre syster, Faith Soloway, är en Boston-baserad musiker.

Soloway arbetade under flera år med dramaserien Six Feet Under. 2013 hade hens långfilm Afternoon Delight premiär. Den vann pris för bästa regi vid Sundance Film Festival. Soloway är kanske mest känd för att ha skapat den prisbelönta dramakomedin Transparent. Vid Golden Globe-galan 2015 vann Transparent pris som Bästa komediserie och huvudrollsinnehavaren Jeffrey Tambor prisades som bästa manliga huvudroll i en komediserie. Soloway vann en Emmy Award 2015 i kategorin Bästa regi av en komediserie för Transparent.

2015 utsåg tidskriften Time Soloway till en av de 100 mest inflytelserika personerna i världen det året.

Soloway identifierar sig som icke-binär och "gender non-conforming", och använder könsneutralt pronomen.

Filmografi i urval
 (producent, manusförfattare)
 (producent)
 (producent, manusförfattare)
 (producent, manusförfattare)
 (producent, manusförfattare)
 (manusförfattare, regissör)
 (producent, manusförfattare, regissör)

Källor

Noter

Externa länkar

Levande personer
Födda 1965
Personer från Chicago
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska TV-regissörer
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska TV-producenter
Personer med alternativ könsidentitet
147P/Kushida–Muramatsu

147P/Kushida–Muramatsu är en kvasi-Hilda-komet som upptäcktes år 1993 av de japanska astronomerna Yoshio Kushida och Osamu Muramatsu.

Enligt beräkningar som gjordes av Katsuhiko Ohtsuka i Tokyo Meteor Network och David Asher vid Armaghobservatoriet, var 147P/Kushida–Muramatsu tillfälligt uppfångad av Jupiter som en oregelbunden måne mellan den 14 maj 1949 och 15 juli 1962 ( år). Det är det femte största objektet som är känt för att ha uppfångats.

Man tror att kvasi-Hilda-kometer kan vara Hilda-asteroider som brutit sig loss. Kometen Shoemaker–Levy 9, som kolliderade med Jupiter 1994, är ett mer känt exempel på en kvasi-Hilda-komet.

Källor

Externa länkar 
 Orbitalsimulation från JPL (Java) / Horisontefemerid 
 147P/Kushida–Muramatsu – Seiichi Yoshida @ aerith.net 
 147P/Kushida–Muramatsu 

Typ Encke-kometer
Hilda-asteroider
Jupiter
Astronomiska upptäckter av Yoshio Kushida
Astronomiska upptäckter av O Muramatsu
Astronomiska upptäckter 1993
Prinsessan Charlotte av Wales

Prinsessan Charlotte Elizabeth Diana, född 2 maj 2015 på St Mary's Hospital i London, är dotter till hertigparet av Cambridge, prins William och Catherine. Hon är nummer tre i samväldesrikenas tronföljd. Hon är yngre syster till prins George av Wales och äldre syster till prins Louis av Wales.

Tillkännagivande och födsel 
Den 8 september 2014 tillkännagav Clarence House att prins William och Catherine väntade sitt andra barn. Tillkännagivandet kom efter att Catherine fått ställa in ett åtagande på grund av allvarligt graviditetsillamående, hyperemesis gravidarum, som förklaring till hennes frånvaro.

Prinsessan Charlotte föddes den 2 maj 2015 08:34 på St Mary's Hospital, London. Hennes far närvarade vid födseln och hon vägde 3,71 kilo. Efter födseln åkte familjen till sitt gemensamma hem Kensington Palace. 

Hon är den tredje i tronföljden efter sin far prins William och sin äldre bror prins George. Hennes titel är "Hennes kungliga höghet prinsessan Charlotte av Wales". 

Den 5 juli 2015 döptes Charlotte av ärkebiskopen av Canterbury, Justin Welby, i St. Mary Magdalene Church i Sandringham. I samband med dopet tillkännagavs att prinsessans gudföräldrar är Laura Fellowes, som är prins Williams kusin på sin mors sida, Adam Middleton, som är Catherines kusin på sin fars sida samt familjevännerna Thomas van Straubenzee, James Meade och Sophie Carter.

Namnet Charlotte har förekommit tidigare inom den brittiska kungafamiljen; Charlotte av Mecklenburg-Strelitz var kung Georg III:s drottning, och hennes sondotter, prinsessan Charlotte Augusta av Wales, Georg IV:s enda barn, skulle ha blivit regerande drottning av Storbritannien om hon inte hade dött i unga år.

Uppväxt 
Charlotte går i förskolan på Willcocks Nursery School i London.

Anfäder

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 2015
Levande personer
Charlotte
Huset Windsor
Huset Glücksburg
Personer i Storbritannien under 2000-talet
39382 Opportunity

39382 Opportunity (2696 P-L) är en asteroid som upptäcktes den 24 september 1960 av Ingrid van Houten-Groeneveld, Cornelis Johannes van Houten och Tom Gehrels genom att undersöka fotografiska plåtar tagna av teleskop vid Palomarobservatoriet.

Tisserands parameter på Jupiter är 3,02.

39382 Opportunity är en del av en liten grupp av asteroider som utgör Hilda-gruppen som ligger mellan Mars och Jupiter. Asteroiderna har banresonans 3:2 med Jupiter, vilket innebär att för två varv Jupiter kretsar runt solen, kommer asteroiderna ha kretsat tre varv runt solen. Den har en diameter på cirka 3–7 km och har en omloppstid på cirka 7,9 år. Asteroidens bana korsar inte någon annan planets och kommer därför inte att dras ut ur omloppsbanan av Jupiters gravitationsfält. Som ett resultat av detta är det troligt att asteroiden kommer att förbli i en stabil bana i tusentals år.

Den 11 oktober 2004, efter ett förslag från van Houten-Groeneveld år 2002, uppkallades den efter Mars Exploration Rover Opportunity †.

Källor

Se även 
 37452 Spirit

Externa länkar 
 

Huvudbältesasteroider
Hilda-asteroider
Småplaneter namngivna efter farkoster
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter 1960
37452 Spirit

37452 Spirit (4282 P-L) är en asteroid som upptäcktes den 24 september 1960 av Ingrid van Houten-Groeneveld, Cornelis Johannes van Houten och Tom Gehrels. Asteroiden upptäcktes genom att undersöka fotografiska plåtar av bilder tagna av teleskop vid Palomarobservatoriet. 37452 Spirit är en del av en liten grupp av asteroider som utgör Hilda-gruppen, som ligger mellan Mars och Jupiter. Asteroiden har banresonans 3:2 med Jupiter, vilket innebär att för två varv Jupiter kretsar runt solen, kommer asteroiderna ha kretsat tre varv runt solen. Den har en diameter på cirka 4–9 km och en omloppstid på cirka 7,9 år. Asteroidens bana korsar inte någon annan planets och kommer därför inte att dras ut ur omloppsbanan av Jupiters gravitationsfält. Som ett resultat av detta är det troligt att asteroiden kommer att förbli i en stabil bana i tusentals år.

Den 11 oktober 2004, efter ett förslag från van Houten-Groeneveld år 2002, uppkallades den efter Mars Exploration Rover Spirit.

Referenser

Se även 
 39382 Opportunity

Externa länkar 
 

Huvudbältesasteroider
Hilda-asteroider
Småplaneter namngivna efter farkoster
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter 1960
Staffan Stenström

Staffan Stenström, född 17 september 1943 i Uppsala, död 24 juni 2013 i Enskede-Årsta församling, var en svensk sångare och basist.

Stenström var från 1963 medlem i bandet The Adventures och därefter i The Quints, som 1967 medverkade på samlingsalbumet Zingotoppen med låten Distant Love, skriven av Stenström och Jan Bandel. Efter att The Quints samma år ombildats till Atlantic Ocean var Stenström medlem i detta band, med vilket han medverkade i Roy Anderssons långfilm En kärlekshistoria (1970). 

Stenström lämnade därefter under en tid musiken för att avsluta sin juristutbildning, men deltog senare i Greg FitzPatricks musikprojekt Tillsammans (1973) och var under en period medlem i Jan Rohdes band Rohdes Rockers, med vilket han medverkade på musikalbumet "Live" On The Road (Polydor, 1973). Han var också medlem i danspopbandet Björnligan, som senare förvärvade rättigheterna till namnet Humlor och bin. Han hade också en mindre roll i Jan Halldoffs film Klippet (1982).

Källor
Hans Olofsson – Sture Hallberg: Stora popboken: svensk rock & pop 1954–1969 Stockholm , Premium 1995, , sid. 44f. 
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 30, 178.

Noter

Externa länkar

Staffan Stenström på Hitta graven i Stockholm.

Svenska popsångare
Svenska basister
Svenska rocksångare
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska sångare under 2000-talet
Musiker från Uppsala
Födda 1943
Avlidna 2013
Män
Heteroskedasticitet

Inom statistiken är en sekvens eller vektor av slumpmässiga variabler heteroskedastisk om den innehåller subpopulationer mellan vilka variabiliteten skiljer sig. Variabiliteten kan här kvantifieras av variansen eller något annat mått på statistisk spridning. Heteroskedasticitet är således avsaknaden av homoskedasticitet.

Heteroskedasticitet är ett problem vid regressionsanalys och variansanalys då det kan invalidera hypotesprövningen som utgår ifrån att modelleringsfel är okorrelerade och normaldistribuerade, samt att variansen inte varierar med effekterna som modelleras.

Referenser 

Statistik
Homoskedasticitet

Inom statistiken är en samling slumpmässiga variabler homoskedastisk då alla observationer från respektive variabler har samma inbördes varians. Motsatsen till homoskedasticitet är heteroskedasticitet.

Antagandet om homoskedasticitet förenklar matematiska beräkningar. Om antagandet är felaktigt och sekvensen i själva verket är heteroskedastisk kan det resultera i en överskattning av Chitvåfördelningen.

Referenser 

Statistik
Göteborgs Stads författarstipendium

Göteborgs Stads författarstipendium, av kommunen benämnt Arbetsstipendium för författare, delas ut årligen till författare eller översättare från annat språk till svenska av skönlitterära verk för barn, ungdom eller vuxna. Som skönlitterärt verk räknas romaner, noveller, dramatik, lyrik och serier. Mottagaren ska ha gett ut eller översatt minst ett sådant verk under de senaste fem åren. Ett villkor är även att den som söker ska vara folkbokförd och konstnärligt verksam i Göteborg.

Mottagare 
1999 – Lina Ekdahl, Marie Hermanson, Robert Kangas, Kennet Klemets och Fredrik Nyberg 
2000 – Pamela Jaskoviak, Jörgen Lind, Margareta Lindholm, Per Planhammar och Ragnar Strömberg
2001 – Erik Andersson, Åke Edwardson, Pär Hansson, Ann-Marie Ljungberg och Marie Norin
2002 – Karin Bellman, Sten Björnulfsson, Helena Eriksson, Anna Mattsson och Johan Werkmäster
2003 – Lotta Lotass, Ulf Karl Olov Nilsson och Marie Oskarsson
2004 – Johan Bergström, Jonas Magnusson och Annika Ruth Persson
2005 – Christine Falkenland och Mats Kolmisoppi
2006 – Eva F. Dahlgren, Inger Lindahl och Peter Törnqvist
2007 – Johannes Anyuru och Deniz Hallberg
2012 – Sara Hallström och Per Planhammar
2013 – Stig Hansén och Ola Nilsson
2014 – Eija Hetekivi Olsson och Aleksander Motturi
2015 – Anna Fock och Christin Ljungqvist
2016 – Martin Engberg och Jessica Schiefauer
2017 – Elin Boardy och Pär Thörn
2018 – Lina Ekdahl, Ulf Karl Olov Nilsson och Linda Spåman
2019 – Karin Brygger, Marie Hermanson och Jörgen Lind
2020 – Christine Falkenland, Jenny Högström och Klara Persson
2021 – Aleksander Motturi, Aino Trosell och Helena Westroth Hansson
2022 – Olivia Bergdahl, Fredrik Nyberg och Göran Parkrud

Referenser 
 Göteborgs Stads författarstipendium
 Göteborgs kommun: Kulturstipendiater 1999-2020 ()

Noter 

Stipendier
Svenska litteraturpriser
Morderen uten ansikt

Morderen uten ansikt är en norsk kriminalfilm från 1936 i regi av Leif Sinding.

Handling 
Godsägare, överste Holgers dotter Irene är förlovad med ryttmästare Rye. En serie tragiska händelser inträffar på överstens gård. Först blir ryttmästaren till sin stora förvåning nekad tillgång till överstens hus och kort därefter följer ett mord. Ryttmästare Rye tillkallar sin vän Asbjørn Krag som uppdagar att översten är utsatt för ett utpressningsförsök. Utpressaren blir dock mördad en natt och misstankarna faller på ryttmästaren. Krag lyckas emellertid bevisa att vännen är oskyldig och att mördaren i själva verket är en cirkushäst som tillhör ryttmästaren. Hästen har tidigare uppträtt i manegen med ett nummer där den dresserats till att sparka en man i gul rock.

Rollista 
 Bias Bernhoft – Asbjørn Krag
 Else Heiberg – Irene Holger
 Steinar Jøranndstad – Rye, ryttmästare
 David Knudsen – Holfer, överste och godsägare
 Johs. Jensen – Bomann, advokat
 Leif Norder – Lund, sorenskrivare
 Arne Kleve – länsmannen
 Sophus Dahl – Brenne, detektiv
 Eugen Skjønberg – Andresen, förvaltare
 Carl Struve	– Berge, lanthandlare
 Leif Juster – butiksassistent
 Finn Bernhoft – Hansen, förvaltare
 Hauk Aabel

Om filmen 
Morderen uten ansikt bygger på Sven Elvestads roman Morderen uten ansigt från 1913. Filmen producerades av Merkur Film med Arne Nørholm som produktionsledare. Den fotades av Ernst Westerberg och klipptes av Leif Sinding. Musiken komponerades av Willie Vieth. Premiären ägde rum den 26 december 1936 i Norge.

Referenser 

Norska kriminalfilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1936
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Leif Sinding
Norska 1930-talsfilmer
Ungt blod

Ungt blod kan syfta på:

 Ungt blod (roman) – en roman av Anna Baadsgaard från 1912
 Ungt blod (1929) – en tysk film från 1929
 Ungt blod (1937) – en norsk film från 1937
 Ungt blod (1943) – en svensk film från 1943
 Ungt blod (pjäs) – en pjäs av Peter Asmussen
Cain's Offering

Cain's Offering är ett finskt power metalband grundat 2009.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
 Jani Hurula – trummor (2009–)
 Jani Liimatainen – gitarr, bakgrundssång, keyboard (2009–)
 Timo Kotipelto – sång (2009–)
 Jens Johansson – keyboard, piano (2014–)
 Jonas Kuhlberg – basgitarr (2014–)

Tidigare medlemmar
 Mikko Härkin – keyboard, piano (2009–2014)
 Jukka Koskinen – basgitarr (2009–2014)

Diskografi
Studioalbum
Gather the Faithful (2009)
Stormcrow (2015)

Externa länkar
Cain's Offering på Facebook 

Finländska power metal-grupper
Finländska symphonic metal-grupper
Guntis Galviņš

Guntis Galviņš, född 25 januari 1986 i Talsi, är en lettisk professionell ishockeyspelare som spelar för den lettiska klubben, Dinamo Riga i KHL.

Galviņš har representerat Lettlands landslag i ett OS, 2010, och i åtta VM: 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 och 2014.

Klubbar 
  HK Prizma Riga Moderklubb–2004
  HK Riga 2000 2004–2006, 2007
  VHK Vsetín 2006–2007
  Alba Volán Székesfehérvár 2007–2008
  Dinamo Riga 2008–2013, 2015–
  HK Jugra Chanty-Mansijsk 2013
  AIK Ishockey 2014
  HC Bolzano 2014–2015

Externa länkar 

Lettiska ishockeyspelare
Spelare i VHK Vsetín
Spelare i Dinamo Riga
Spelare i HK Jugra Chanty-Mansijsk
Spelare i AIK Ishockey
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Lettland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Lettiska idrottare under 2000-talet
Personer från Talsi
Födda 1986
Levande personer
Män
Spelare i HC Bolzano
Orvar Karlbeck

Orvar Karlbeck, ursprungligen Carlsson, född 21 december 1879 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 20 september 1967 i Lidingö församling i Stockholms län, var en svensk ingenjör verksam i Kina samt skriftställare.

Efter studentexamen gick han på Tekniska högskolan i Stockholm där han avlade civilingenjörsexamen 1904 och anställdes som järnvägsingenjör i Kina 1908. Han utgav den självbiografiska skildringen Tsin Pu Tieh Lu (1938), kataloger över kinesisk konst för Hallwylska museet (1938 och 1950) samt Skattsökare i Kina (1955).

Orvar Karlbeck var son till fyringenjören Emil Fritiof Adalbert Carlsson och Gerda Maria Fredrika, ogift Flobeck. Han gifte sig 1915 i Shanghai med Sigrid Wengberg (1883–1957), dotter till tullförvaltaren Bror Robert Wengberg och Emma Catharina Constantia Henschen. En dotter till makarna Karlbeck var skådespelaren Marianne Karlbeck (1923–2014).

Orvar Karlbeck är begravd på Solna kyrkogård.

Bibliografi i urval

Källor

Externa länkar
Orvar Karlbeck på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenskar i Kina
Författare från Stockholm
Ingenjörer från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1879
Avlidna 1967
Män
Skolkommissionen

Skolkommissionen kan avse:
 2015 års skolkommission – en kommission för skolväsendet i Sverige utseed av regeringen
 1946 års skolkommission – skolkommission tillsattes 1945 av regeringen i Sverige
 1918 års skolkommission
Hans Jacob Tengwall

Hans Jacob Tengwall, född 28 juni 1787 i Malmö Sankt Petri församling, Malmö död där 8 maj 1863 var en svensk valthornist, organist och klockare.

Tengwall studerade musik för Pehr Frigel i Stockholm och senare för Christoph Ernst Friedrich Weyse och Friedrich Kuhlau i Köpenhamn. Åren 1815-1816 var han medlem av Kungliga Hovkapellet. Han tjänstgjorde även som lärare i sång och musik vid läroverket i Malmö samt var organist och klockare i S:t Petri församling. Tengwall var musikdirektör vid Södra skånska infanteriregementet 1830-1851. 
1832 fick han fullmakt att vara kunglig musikdirektör. Tengwall gav ut sångskolor samt komponerade sånger, en hornkonsert, Södra skånska infanteriregementets marsch samt den komiska tersetten Skolmästaren och hans disciplar "A, b, c, d". Han invaldes som ledamot nummer 262 i Kungliga Musikaliska Akademien den 1 december 1830.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995.

Externa länkar 
 SE/MSA/00954/1 Tengvallska notsamlingen

Noter 

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska hornister
Svenska musiker under 1800-talet
Musiker från Malmö
Födda 1787
Avlidna 1863
Män
Józef Maria Bocheński

Józef Maria Bocheński, född 30 augusti 1902, död 8 februari 1995, var en polsk filosof och medlem av Dominikanerorden.

Under andra världskriget tjänstgjorde Bocheński som kaplan inom polska krigsmakten. Han blev krigsfånge men lyckades fly tyskarna och ta sig till Rom. Där gick han på nytt in i polska armén och tjänstgjorde som kaplan i Frankrike och England. 1944 slogs han som soldat i Italien.

1945 tillträdde Bocheński professuren i 1900-talets filosofihistoria vid Fribourguniversitetet. Han grundade där ett institut för östeuropeiska studier och gav ut tidskriften Studies in Soviet Thought samt en skriftserie om marxistisk filosofi, Sovietica. Han var också rådgivare åt regeringarna i många länder: Västtyskland, Sydafrika, USA, Argentina och Schweiz. Inga av hans böcker publicerades öppet i Polen före 1989.

Bocheński är kanske den mest kända representanten för Krakówkretsen, vilken har kallats "det mest signifikanta uttrycket för katolskt tänkande mellan de två världskrigen". Kretsen bildades av en grupp filosofer och teologer som, till skillnad från traditionell nythomism, omhuldade modern formallogik och tillämpade den på traditionell thomistisk filosofi och teologi.

Verk (urval)
 Elementa logicae graecae, 1937
 Manuale di filosofia bolscevica, 1946
 Précis de logique mathématique, 1948
 Der sowjetrussische Dialektische Materialismus, 1950
 Ancient formal logic, 1951
 Formale Logik, 1956
 The Logic of Religion, 1965
 Philosophy, an introduction, 1972
 Marxismus-Leninismus. Wissenschaft oder Glaube?, 1973
 Logic and Ontology, 1974

Källor

 

Polska filosofer under 1900-talet
Alumner från Angelicum
Alumner från Jagellonska universitetet
Födda 1902
Avlidna 1995
Män
Bernard Lievegoed

Bernard Lievegoed, född 2 september 1905 i Medan på Sumatra, död 12 december 1992 i Zeist, var en antroposofiskt orienterad läkare, pedagog och managementkonsult i Nederländerna.

Biografi 
Bernard Lievegoed föddes i Indonesien (då Nederländska Ostindien). Efter skolgång på Java och i Holland började han studera medicin i Groningen 1924. Samma år lärde han känna den antroposofiska läkepedagogiken. Han avlade läkarexamen 1930 och grundade 1931 Het Zonnehuis (Solhuset), ett hem för psykiskt utvecklingsstörda barn, i en by nära Zeist. 1939 blev han medicine doktor på en avhandling om musikterapi. 1946 publicerade han den första i en rad böcker, Ontwikkelingsfasen van het kind (Barnets utvecklingsfaser) som översattes till åtta språk.

Efter andra världskriget var Lievegoed verksam som rådgivare vid utbildningen av ungdomar och arbetade även som managementkonsult åt näringslivet. 1954 grundade han NPI Institut för organisationsutveckling, som han sedan ledde i 17 år. 1955 blev han utnämnd till extraordinär professor i socialpedagogik vid nuvarande Erasmus universitet i Rotterdam, varefter han 1963 blev professor i socialekonomi vid Twente universitet. 

Mellan 1968 och 1973 var Bernard Lievegoed ordförande för en regeringskommission med uppdrag att reformera det holländska utbildningssystemet. Under denna tid utgav han verk om bland annat organisationsutveckling och läkepedagogik. 1973 blev han rektor vid Vrije Hogeschool (idag Bernard Lievegoed College) i Zeist, som han tidigare hade grundat.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
Sociala gestaltningar inom arbetslivet (Telleby bokförlag, 1978)
Att utvecklas som vuxen : lagbundenheter och val i livet (Telleby, 1980)
Människan vid tröskeln till den andliga världen : den inre utvecklingens möjligheter och problem (Telleby, 1988)
Mänsklighetens andliga utveckling : gamla och nya mysterier  (Telleby, 1993)
Genom nålsögat : ett liv med antroposofin (Telleby, 1994).
Konsten att samarbeta : antroposofiska erfarenheter  (Telleby, 1997)

Källor
Motsvarande artiklar i engelsk-, holländsk- och tyskspråkiga Wikipedia

Litteratur
Christine Pflug, Wolfgang Weirauch: På jakt efter den röda tråden. Intervju med Bernard Lievegoed. i Biografiarbete (Nova, 1995), sid. 12–54.

Externa länkar
Socialekologiskt forum
Bernard Lievegoed vid Forschungsstelle Kulturimpuls
NPI Institut

Nederländska läkare under 1900-talet
nederländska pedagoger
Alumner från Groningens universitet
Födda 1905
Avlidna 1992
Män
Fribourguniversitetet

Fribourguniversitetet (franska: Université de Fribourg, tyska: Universität Freiburg; ej att förväxla med Freiburgs universitet) är ett universitet i staden Fribourg i Schweiz.

Universitetet skapades 1889, men dess rötter kan spåras tillbaka till 1580 då jesuiten Petrus Canisius grundade Collège Saint-Michel där. Det är Schweiz enda tvåspråkiga universitet och har ca 10 000 studenter.

Källor

Universitet och högskolor i Fribourg (kanton)
Utbildningsinstitutioner bildade 1889
Fribourg
Trellech

Trellech är en by i Monmouthshire i sydöstra Wales. Trots dess ringa storlek numera var Trellech på 1200-talet en av Wales större städer.

Källor

Orter i Monmouthshire