kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tuna stift

Tuna stift, även Eskilstuna stift, var ett medeltida stift inom romersk-katolska kyrkan grundat under tidigt 1100-tal, med säte i dåvarande Tuna, Södermanland. Biskop blev Eskil, som gav upphov till Eskilstunas nuvarande namn. Stiftet uppgick runt 1170 i Strängnäs stift.

Historik 
Två handelsplatser kallades under hednatiden för Tuna och Fors, och var då ett handelscentrum för Rekarnebygden, belägen där sjövägen från Mälaren upphörde och handelsvägen genom skogen till Hjälmarebygden vidtog. På 1000-talet blev handelsläget mindre förmånligt till följd av landhöjningen, som skapade nya fall vid Torsharg, idag Torshälla. 

Tuna, som omtalas i skriftliga källor första gången 1104, blev under 1100-talet centrum för kulten kring Sankt Eskil. Enligt legenden från 1300-talet hade Eskil varit en engelsk munk som dödades av asatroende hedningar i Strängnäs i slutet av 1000-talet. Både Fors och Tuna kyrkor har förknippats med Sankt Eskil, men helgonlegenden utpekar Tuna. Tuna kyrka, som 1231 övertogs av Johanniterklostret har visat sig härröra från 1100-talet, men har haft en äldre föregångare på samma plats. Under den nuvarande Tuna kyrka från 1100-talet har rester av en stenkyrka från 1000-talet påträffats. Bland fynden från undersökningarna märks särskilt Eskilstunakistan från slutet av 1000-talet. Fors kyrka som fortfarande står kvar och vars äldsta delar härrör från 1100-talet, har visat sig haft en föregångare från 1000-talet. Under denna äldre stenkyrka fanns spåren efter en ännu äldre träkyrka. Utöver dessa kyrkor fanns här ytterligare en kyrka, Ekeby kyrkoruin, uppförd på 1100-talet. 

Biskopssätet Tuna omnämns i Florenslängden, upprättad 1103. Omkring 1180 anlades Johanniterklostret som var Johanniterordens svenska huvudkloster. Det är oklart hur pass omfattande bebyggelsen runt klostret och kyrkan var, men här fanns flera hantverkare och en kvarn. Någon gång före 1266 ändras namnet från Tuna till Eskilstuna.

Se även 
 Sigtuna stift

Källor
 https://web.archive.org/web/20140709201323/http://eskilstuna.se/sv/Uppleva-och-gora/Eskilskallan---lokalhistoriskt-kallmaterial-2/Eskilstunas-historia-i-ett-notskal/Medeltiden/
 https://web.archive.org/web/20140914121621/http://eskilstunaconvention.se/om-eskilstuna/historia/
 https://web.archive.org/web/20160307091019/http://www.perm1949.se/1100-1199.htm

Fotnoter
Indicum

Indicum kan syfta på:

 Indicum (album) - ett musikalbum av den svenske pianisten Bobo Stenson
 Indicum inredningsarkitektur - en grupp inredningsarkitekter
Eberhard von Mackensen

Eberhard von Mackensen, född den 24 september 1889 i Bromberg, Tyskland, död den 19 maj 1969, Neumünster, Schleswig-Holstein, var en tysk militär och son till fältmarskalk August von Mackensen.

Biografi
Mackensen gick in i tyska armén 1908 och deltog i första världskriget som löjtnant. Efter att ha sårats 1915 överfördes han till stabsuppgifter. År 1919 gick han med i Freikorps och deltog i strider i Baltikum.

Efter vapenstilleståndet stannade han i tyska armén och hade 1934 stigit i rang till överste. Han utsågs 1935 till stabschef för 10:e armékåren och 1937 fick han befäl över en kavalleribrigad, befordrad till generalmajor 1939.

I början av andra världskriget var Mackensen stabschef i tyska 14:e armén vid invasionen i Polen i september 1939. Han blev senare stabschef i den 12:e armén vid strider i Frankrike och befordrades till generallöjtnant 1940. Två år senare fick han befälet över första pansararmén som han ledde i Tredje slaget vid Charkov i mars 1943.

År 1943 hade Mackensen befordrats till general och skickades till Italien som befälhavare över 14:e armén. Han avgick från aktiv tjänst sommaren 1944 och tilldelades då Riddarkorset av Järnkorset.

Efter den tyska kapitulationen 1945, blev Mackensen krigsfånge. År 1947 greps han anklagad som krigsförbrytare och dömdes till döden. Straffet omvandlades dock till 21 års fängelse, men han frisläpptes 1952.

Källor 

Bra Böckers lexikon, 1977

Noter

Tyska generaler
Personer i Nazityskland
Personer från Bromberg
Mottagare av Riddarkorset med eklöv
Födda 1889
Avlidna 1969
Män
Deltagare i slaget vid Dnepr
Uppsalas kyrkoprovins

Uppsalas kyrkoprovins (latin: provincia upsalense) var en katolsk kyrkoprovins under medeltiden, som omfattade dåvarande Sverige samt Jämtland och, även under perioden då landskapet var under annan överhöghet, Gotland. Den grundades 1164 genom delning av Lunds kyrkoprovins under kung Karl Sverkerssons regeringstid.

Medeltidens ecclesia suecana sammanföll geografiskt med Uppsala kyrkoprovins.

Ärkebiskopen i Lund hade dock formell överhöghet över ärkebiskopen i Uppsala fram till reformationen. Det betydde att Uppsala kyrkoprovins var en del av en större kyrkoprovins, som omfattade både Sverige och Danmark och där ärkebiskopen i Lund formellt var primas över detta område (ungefär som ärkebiskopen i Canterbury har överhöghet över ärkebiskopen i York i den Engelska kyrkan idag såsom "hela Englands primas").

Ur Uppsala kyrkoprovins, med centrum runt Uppsala ärkestift, uppstod den evangelisk-lutherska Svenska kyrkan under reformationen cirka 1527-1600.

Källor

Fotnoter

Kristendom i Uppsala
Uppsalas historia
Lunds kyrkoprovins

Lunds kyrkoprovins var en katolsk kyrkoprovins under medeltiden, grundad 1103-1104. Kyrkoprovinsen omfattade under tidig medeltid hela Norden inklusive motsvarande dagens Sverige, vars områden tidigare sorterat Hamburgs kyrkoprovins. För Sveriges del tillkom Uppsalas kyrkoprovins 1164 som varade fram till reformationen i Sverige (cirka 1527-1600).

Ärkebiskopen i Lund hade dock formell överhöghet över ärkebiskopen i Uppsala fram till reformationen. Det betydde att Uppsala kyrkoprovins var en del av en större kyrkoprovins, som omfattade både Sverige och Danmark och där ärkebiskopen i Lund formellt var primas över detta område (ungefär som ärkebiskopen i Canterbury har överhöghet över ärkebiskopen i York i den Engelska kyrkan idag såsom "hela Englands primas").

Provinsen benämndes även Dacia.

Källor

Fotnoter

Nordens historia
Lunds historia
Kviströms naturreservat

Kviström är ett naturreservat i Foss socken i Munkedals kommun i Bohuslän.

Reservatet är skyddat sedan 1991 och är 21 hektar stort. Det är beläget på östsidan av Örekilsälvens dalgång alldeles intill Munkedals samhälle vid Kviström och består av Klevabergets rasbrant mot väster. 

Berggrunden består av gnejs med inslag av kalkhaltig dioritskiffer. Tillsammans utgör de goda förutsättningarna för en rik flora. Klevabäcken störtar sig nedför bergsbranten i ett 15 meter högt vattenfall. Nedanför berget har bäcken grävt sig djupt ner och skapat ett kuperat ravinlandskap. I bäckravinen och uppför sluttningarna i området växer lövskog med framför allt alm, ask, lind, lönn, ek och hassel. Floran är rik med bl.a. blåsippa, gullpudra, vårlök, kärrfibbla, springkorn, hässleklocka, liten nunneört, rödblära, och kransrams. På klipphyller växer den i Bohuslän ovanliga murrutan. Beroende på årstid kan gärdsmyg, rödhake, ormvråk ses i området.

Området förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Kviström, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Munkedals kommun
Naturskyddsområden bildade 1991
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Gail Godwin

Gail Godwin, född 18 juni 1937 i Birmingham, Alabama, är en amerikansk författare.

Bibliografi
 The Perfectionists (1970)
 John vet bäst (översättning Else Lundgren, Trevi, 1977)
 Glass People (1972)
 The Odd Woman (1974)
 Kvinna ensam (översättning Berit Skogsberg, Trevi, 1976)
 Dream Children (noveller, 1976)
 Violet Clay (1978)
 En konstnär föds : roman om Violet Clay (översättning Berit Skogsberg, Trevi, 1979)
 A Mother and Two Daughters (1982)
 En mor och två döttrar (översättning Berit Skogsberg, Trevi, 1982)
 Mr. Bedford and the Muses (noveller, 1983)
 Inspiration (översättning Berit Skogsberg, Trevi, 1984)
 The Finishing School (1984)
 Uppbrottet (översättning Berit Skogsberg, Trevi, 1985)
 A Southern Family (1987)
 Drama i familjen (översättning Harriet Alfons, Trevi, 1988)
 Father Melancholy’s Daughter (1991)
 Under ytan (översättning Harriet Alfons, Trevi, 1992)
 The Good Husband (1994)
 Den gode maken (översättning Britt Arenander, Trevi, 1994)
 Evensong (1999)
 Aftonsång (översättning Eva Sjöstrand, Forum, 2000)
 Heart (kulturhistoria, 2001)
 Hjärtats rum : en personlig resa genom myt och verklighet (översättning Katarina Jansson, Forum, 2003)
 Evenings at Five (2003)
 Queen of the Underworld (2006)
 The Making of a Writer, Vol. 1 (dagböcker, 2006, red. Rob Neufeld)
 Unfinished Desires (2010)
 The Making of a Writer, Vol, 2 (dagböcker, 2011, red. Rob Neufeld)
 Flora (2013)

Källor
 Gail Godwin på engelska Wikipedia. Läst 14 augusti 2014
 Litteraturhandboken. 5. uppl. (Forum, 1983), s. 447-448
 Libris
 Stockholms stadsbibliotek

Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Författare från Alabama
Personer från Birmingham, Alabama
Födda 1937
Levande personer
Kvinnor
Bahrains Grand Prix 2013

Bahrains Grand Prix , officiellt 2013 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix, var en Formel 1-tävling som hölls den 21 april 2013 på Bahrain International Circuit i Bahrain. Det var den fjärde tävlingen av Formel 1-säsongen  och kördes över 57 varv. Vinnare av loppet blev Sebastian Vettel för Red Bull, tvåa blev Kimi Räikkönen för Lotus och trea blev Romain Grosjean, även han för Lotus.

Kvalet 

Noteringar:
 — Lewis Hamilton fick fem platsers nedflyttning efter ett otillåtet växellådsbyte.
 — Mark Webber fick tre platsers nedflyttning för att ha orsakat en kollision med Jean-Éric Vergne under den föregående tävlingen.
 — Esteban Gutiérrez fick tre platsers nedflyttning för att ha orsakat en kollision med Adrian Sutil under den föregående tävlingen.

Loppet

Ställning efter loppet 

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 ”2013 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix (Qualifying)” (på engelska). Formula1.com. 20 april 2013. Läst 14 augusti 2014.
 ”2013 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix (Race)” (på engelska). Formula1.com. 21 april 2013. Läst 14 augusti 2014.

Externa länkar

2013 i Bahrain
Bahrains Grand Prix
Funny About Love

Funny About Love är en amerikansk romantisk komedifilm från 1990, regisserad av Leonard Nimoy och med Gene Wilder i huvudrollen. Manuset skrevs av Norman Steinberg och David Frankel och baseras på artikeln "Convention of the Love Goddesses" i tidskriften Esquire.

Skådespelare
 Gene Wilder som Duffy Bergman
 Christine Lahti som Meg Lloyd Bergman
 Mary Stuart Masterson som Daphne
 Robert Prosky som E.T.
 Stephen Tobolowsky som Hugo
 Wendie Malick som Nancy
 Anne Jackson som Adele
 Susan Ruttan som Claire
 Freda Foh Shen som Nurse
 Regis Philbin som sig själv
 Patrick Ewing som sig själv

Externa länkar

Referenser 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1990
Bulgarisk litteratur

Den bulgariska litteraturen är den litteratur som kommer från Bulgarien eller är skriven på bulgariska. Den hör till de äldsta bland de de slaviska folken med fina exempel från 900-talet på så kallad fornkyrkoslaviska. Även på 1300-talet upplevde litteraturen en kulmen som stagnerade.

Den moderna bulgariska litteraturen i egentlig mening uppstod först efter det rysk-turkiska kriget 1877-78 även om decennierna dessförinnan en del ungerska nationalister som Petko Slavejkov, Ljuben Karavelov och Christo Botev varit verksamma som berättare och dramatiker.

Bland författarna under de tidiga åren som nation märks främst Ivan Vazov, lyriker och romanförfattare och skildrare av bulgariska folkets frihetskamp 1876 i Under oket (1889). Bland hans något yngre samtida märks Todor Vlajkov-Veselin och reflexionsdiktaren Stojan Michajlovski, som även i berättelseform utgav en politisk satir över Stambolovtiden.

En betydande personlighet var Aleko Konstantinov, en mästare i det litterära kåseriet, till en skildring av en Amerikaresa (1893). Pentjo Slavejkov, son till Petko Slavejkov, gjorde sig känd som episk-lyrisk diktare. I Sången om blodet försökte han ge sitt folk ett nationalepos och vann med det stor beundran hos många landsmän. Som novellist hämtade han motiv från berömda europeiska konstnärsöden och visade sig vara en vaken iakttagare av hemlandets by- och stadsliv. Petko Todorov skapade en rad egenartade prosadikter, delvis med motiv från bulgarisk folksägen, utgivna under titeln Idyller och utgav även sex romaner. Andra kända lyriker från början av 1900-talet var Kiril Christov och Peju Javorov.

Till en yngre generation hörde T. Trajanov, D. Debeljanov som stupade 1916 under första världskriget och efterlämnade en rad krigsdikter som efter hans död blev mycket uppskattade och N. Lilijev, som under början av 1900-talet påverkades av den västeuropeiska symbolismen. Nikolaj Rajnov berättade säregna legender från fornbulgarien. Bland realistiska folklivsskildrare, ofta med influenser från rysk litteratur var Elin Pelin, D. Nemirov och J. Jovkov. I romanen Bröder skildrade Nemirov en bulgarisk provinsstad före 1878, och Jovkov återgav i sina romaner rättframma skildringar av första världskriget.

Bland de moderna författarna kan Atanas Daltjev och Nikola Vaptsarov nämnas.

Källor

Externa länkar
Turkiet i olympiska vinterspelen 1956

Turkiet deltog med fyra deltagare vid de olympiska vinterspelen 1956 i Cortina d'Ampezzo. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1956 i Turkiet
Nationer i olympiska vinterspelen 1956
1956
Jane Oineza

Jane Oineza, född 22 juli 1996, är en filippinsk skådespelare.

Filmografi

Filmer

Externa länkar

 

Filippinska skådespelare
Kvinnor
Födda 1996
Levande personer
Nationella skolbanken

Nationella Skolbanken är Sveriges största öppna innehållsbank för att dela pedagogiska planeringar, bedömningsmatriser och underlag för utvecklingssamtal mellan lärare. Lärare publicerar löpande nytt och vidareutvecklat material i banken. Allt material som publiceras på Nationella Skolbanken får användas och vidareutvecklas av andra. Delning sker enligt licensreglerna för Creative Commons by-sa.

Materialet i Skolbanken är ej kvalitetsgranskat av någon annan än den som publicerar det. Det kan vara ofullständigt, innehålla fel, eller ha andra brister. I många fall kan materialet inte heller användas direkt av en annan lärare eller skola, eftersom materialet är skapat utefter förutsättningarna i en viss skola, med specifik pedagogisk idé, eller för elever i en viss klass.  Materialet är därför värdefullt främst som inspiration och utgångspunkt, och behöver vanligtvis anpassas innan det används i en ny situation.

Skolbanken öppnades 2007 och utvecklades i ett samarbete mellan dåvarande Myndigheten för skolutveckling, Lerums kommun, Pysslingen Förskolor och Skolor AB och Unikum - Net som idag sköter driften av tjänsten.

Statistik (Juli 2019) 
Skolbanken innehöll i juli 2019 nästan en halv miljon material som skapats av lärare i svenska förskolor och skolor. Dessa material var fördelade på
 Pedagogiska planeringar: 399 545
 Bedömningsmatriser:  83 448
 Underlag för utvecklingssamtal: 6 517

Materialen i Skolbanken skapas av lärare och pedagoger i förskolor och skolor i Sverige.
 Antal skolor som bidragit med material: 1600
 Antal lärare i bidragande skolor som skapat material: 17 000

Referenser

Externa länkar 
 Skolbanken

Svenska webbplatser
Portal: Internet i Sverige
Där vindarna möts

Där vindarna möts () är en estnisk filmessä från 2014 i regi av Martti Helde. 
Filmen visades vid Toronto International Film Festival 2014. Den handlar om Stalins Rysslands tvångsdeportation av en estnisk familj till Sibirien under junideportationerna. Filmen är baserad på en dagbok från tiden.

Handling 
Filmen följer Erna Tamm, en estnisk kvinna som skiljdes från sin man i samband med junideportationen 1941, när hon och över 40 000 andra ester, letter och litauer förflyttades till Sibirien, där hon sedan levde med sin dotter under 15 års tid.

Om filmen 
Junideportationen var den första av flera sovjetiska massdeportationer som hade syftet att försämra de baltiska nationernas möjlighet till uppror. Tamms dagbok är filmens huvudsakliga källmaterial, men även andra brev, självbiografier, intervjuer och arkivmaterial användes.

Filmen är svartvit och uppbyggd kring ett antal tableaux vivants, frysta ögonblicksbilder som ställts upp med verkliga människor, som kameran rör sig igenom. Den gick upp på bio i Estland 26 mars 2014.

Medverkande i urval 
 Laura Peterson - Erna Tamm
 Tarmo Song - Heldur
 Mirt Preegel - Eliide
 Ingrid Isotamm - Hermiine
 Einar Hillep - förman vid kolchosen

Se även
 Melānijas hronika, en lettisk film med liknande ämne
 Tvångsförflyttningar av befolkningsgrupper i Sovjetunionen

Källor

Externa länkar 
 Officiell hemsida  
 Där vindarna möts på produktionsbolagets hemsida 
 

1941 på film
Biografifilmer
Estland på film
Estländska dramafilmer
Estniskspråkiga filmer
Filmer 2014
Filmessäer
Sovjetunionen på film
Rescue Coordination Centre

Rescue Coordination Centre, RCC, kan avse:

ARCC/Cefyl – den tidigare Flygräddningscentralen i Sverige –2010
Sjöräddningscentralen  (MRCC) – den tidigare Sjöräddningscentralen i Sverige –2010
Joint Rescue Coordination Centre (JRCC) – en integrerad räddningscentral för både sjö- och flygräddning
Sjö- och flygräddningscentralen (JRCC) – en svensk statlig räddningscentral i Göteborg för sjöräddning och för flygräddning 2010–
Sjöräddningscentral (Marine Rescue Centre, MRCC) – samordnar och leder sjöräddningen inom en sjöräddningsregion
Sjöräddningscentralen (MRCC) –  en sjöräddningscentral i Göteborg 2010–
Canarsie Line

|}
|}
Canarsie Line är en av New Yorks tunnelbanas linjer som går från Eighth Avenue och österut till Canarsie i Brooklyn. På Manhattan går linjen under 14th Street. De första underjordiska stationerna som byggdes är från år 1924 och övriga stationer är invigda mellan 1928 och 1931, några utomhusstationer i Brooklyn är från 1906. Banan trafikeras av linje L. Endast fem stationer finns på Manhattan, övriga i Brooklyn.

Referenser

New Yorks tunnelbanelinjer
Järnvägslinjer öppnade 1924
Jessica Hausner

Jessica Hausner, född 6 oktober 1972 i Wien, är en österrikisk filmregissör och manusförfattare.

Hausner långfilmsdebuterade 2001 med Lovely Rita. 2009 hade hennes tredje långfilm Miraklet i Lourdes premiär vilken rönte stor framgång. Bland annat tilldelades den FIPRESCI-priset vid Filmfestivalen i Venedig och en Guldbagge i kategorin Bästa utländska film vid Guldbaggegalan 2011.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar

Levande personer
Kvinnor
Födda 1972
Personer från Wien
Österrikiska filmregissörer
Österrikiska manusförfattare
Bajuda

Bajuda är ett stäpp- och ökenområde i Sudan, i Nilbågen närmast nedanför Khartoum.

Bajudas nordöstra av kala klippryggar genomdragna och av wadier sönderskurna del ligger omkring 1.100 meter över havet. Mot söder blir området lägre. Befolkningen kababisch är nomadiserande.

Källor 
 

Sudans geografi
Sjöräddningscentralen (MRCC)

Sjöräddningscentralen (MRCC) var en sjöräddningscentral i Göteborg, som sedan 2010 är ersatt av den integrerade Sjö- och flygräddningscentralen (JRCC).

År 1999 blev den tidigare regionala sjöräddningscentralen i Göteborg, med Sjöfartsverket som huvudman, central sjöräddningscentral för hela den svenska sjöräddningsregionen. Den var lokaliserad till Kustbevakningens byggnad på Käringberget i Göteborg och samlokaliserad med Flygräddningscentralen ARCC/Cefyl, som hade Luftfartsverket som huvudman. I samma byggnad fanns också Kustbevakningens ledningscentral för region Sydväst och Sjöbevakningscentralen i Göteborg inom Försvarsmakten.

År 2010 slogs de båda svenska räddningscentralerna för sjön och  för luftrummet samman till den integrerade Sjö- och flygräddningscentralen (JRCC) med Sjöfartsverket som huvudman.

Historik i urval
 1911 Göteborg radio öppnades
 1916 Härnösand radio byggdes på Hemsön nordost om Härnösand 
 1916 Boden radio invigdes
 1947 skrevs ett avtal mellan Telegrafverket och Sjöräddningen om att använda kustradiostationerna som sjöräddningscentraler.
 1977 MRCC Stockholm övertog ansvaret från Karlskrona MRCC och Tingstäde radio, vilka blev Maritime Rescue Sub-Centre
 1993 MRCC Härnösand lades ned och dess ansvar övertogs av MRCC Stockholm 
 1999 MRCC Göteborg övertog ansvaret som MRCC för hela Sverige, varvid MRCC Stockholm ombildades till Maritime Rescue Sub-Centre
 (efter 1986) Maritime Rescue Sub-Centre Karlskrona och Maritime Rescue Sub-Centre Malmö lades ned
 2003 Maritime Rescue Sub-Centre Stockholm lades ned
 2009 Maritime Rescue Sub-Centre Gotland (tidigare Tingstäde radio) lades ned

Göteborg
Sjöräddning i Sverige
Sjösäkerhet
Aghanurmoskén

Aghanurmoskén är en historisk moské i Esfahan i Iran. Den grundades under Abbas den store och färdigställdes under Safi I. De båda regenterna omnämns i epigrafiken ovanför portalen i moskén. Moskén byggdes under ledning av Noureddin Mohammad Esfahani, som var en av de rikaste männen i Esfahan.

Se även 
 Lista över historiska byggnadsverken i provinsen Esfahan

Referenser 

Moskéer i Esfahan (provins)
Esfahan
Mark Alwin Clements

Mark Alwin Clements, född 1949, är en australisk botaniker som är specialist på orkidéer. I augusti 2008 föreslog han ett stort antal omklassificeringar i tribusen Dendrobieae.

Referenser

Noter 

Australiska botaniker
Personer i Australien under 1900-talet
Personer i Australien under 2000-talet
Alumner från Australian National University
Män
Födda 1949
Levande personer
Wilhelm Grabow

Carl Friedrich Wilhelm Grabow, född 15 april 1802 i Prenzlau, död där 15 april 1874, var en preussisk politiker.

Grabow blev 1838 överborgmästare i Prenzlau, varefter han ägnade sig nästan uteslutande åt  kommunala och politiska angelägenheter. År 1847 blev han medlem av den första "förenade lantdagen" och 1848 av nationalförsamlingen, i vilken han anslöt sig till högra centern och blev församlingens president. Efter vänsterns seger i oktober samma år avsade han sig detta uppdrag och lämnade kort därefter även kammaren. År 1849 fick han plats i deputeradekammaren och blev dess president. Då den alltför radikala kammaren upplöstes och en ny vallag utfärdades, protesterade Grabow mot regeringens egenmäktiga förfaringssätt och anslöt sig till oppositionen, vilken han allt framgent tillhörde. Åren 1859–61 var han kammarens vicepresident samt valdes 1862 och följande åren till dess president. År 1866 drog Grabow sig tillbaka från det politiska livet. År 1875 restes en minnesvård över honom i Prenzlau.

Källor

Preussiska politiker
Borgmästare i Tyskland
Tyska politiker under 1800-talet
Personer i Preussen under 1800-talet
Personer från Prenzlau
Födda 1802
Avlidna 1874
Män
Ugglan
Charles Joseph Gahan

Charles Joseph Gahan, född den 20 januari 1862 i Roscrea County, Tipperary, död  den 21 januari 1939 i Aylsham, Norfolk, var en irländsk entomolog som specialiserade sig på skalbaggar, framförallt långhorningar. Gahan anställdes vid Natural History Museum 1886. Han var ordförande för Royal Entomological Society mellan 1917 och 1918.

Bibliografi
1906 – The Fauna of British India including Ceylon and Burma

Referenser

Noter

Irländska entomologer
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer från Tipperary (grevskap)
Alumner från Imperial College London
Män
Födda 1862
Avlidna 1939
Montevideos kyrkoprovins

Montevideos kyrkoprovins är en romersk-katolsk kyrkoprovins i Uruguay. Den består i dag av 10 stift.

Stift
Montevideo ärkestift
Canelones stift
Floridas stift
Maldonado-Punta del Estes stift 
Melos stift
Mercedes stift
 Minas stift
Saltos stift
San José de Mayos stift
Tacuarembós stift

Källor

Fotnoter

Kyrkoprovinsen
Romersk-katolska kyrkan i Uruguay
Uruguay