kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mindre antipodparakit

Mindre antipodparakit (Cyanoramphus hochstetteri) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Mindre antipodparakit är en medelstor smaragdgrön parakit med svagt gulaktig ton. Hjässan är tydligt röd och små röda fläckar syns även bakom ögonen. Hanen är större än honan. Rödpannad parakit förekommer inte i Antipodöarna och har dessutom mindre inslag av gröngult i dräkten. Större antipodparakit är större och helgrön. Lätet är ett tydligt parakittjattrande.

Utbredning och systematik 

Fågeln enbart förekommer på Antipodöarna utanför Nya Zeeland. Vissa behandlar den som underart till rödpannad parakit (Cyanoramphus novaezelandiae) alternativt orangepannad parakit (Cyanoramphus malherbi).

Status 
IUCN behandlar den numera inte som god art och placerar den därmed inte i någon hotkategori.

Levnadssätt 
Mindre antipodparakit är vanligast i områden med låg vegetation och öppna områden utmed kusten. Höst och vinter formar den små flockar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Arthur Ferdinand Heinrich Ritter von Hochstetter (1863-1936), österrikisk läkare och pionjär inom radiologi tillika son till geologen Ferdinand Ritter von Hochstetter.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i australiska regionen
Hjertetyven

Hjertetyven, även kallad Hjærtetyven, är en dansk svartvit stumfilm från 1919. Filmen regisserades av Lau Lauritzen efter ett manus av Poul Gregaard. Den producerades av Nordisk Films Kompagni och fotades av Hugo J. Fischer. Den hade premiär den 31 januari 1919 på Biograf-Theatret.

Rollista 
 Frederik Buch
 Carl Schenstrøm
 Gerhard Jessen
 Erna Schøyen
 Peter Jørgensen

Referenser

Externa länkar 

Danska stumfilmer
Danska filmer 1919
Svartvita filmer
Danska kortfilmer
Kortfilmer 1919
Södermanlands runinskrifter 204

Sö 204 är en vikingatida runsten av gnejs i väggen på Överselö kyrka, Överselö socken och Strängnäs kommun i Södermanland. Stenen är 150 cm lång och 85 cm bred. Runhöjden är 6–8 cm. 
Stenen finns avbildas i Bautil, men var sedan försvunnen till 1936 då ristningen kom i dagern i kyrkans yttervägg, nära marken. Stenen är mycket skör, och det var inte möjligt att ta fram den, utan istället skapades en nisch, så att ristningsytan i sin helhet blev synlig. En del av den avflagnade stenytan förvaras (förvarades) på Statens historiska museum för konservering.

Inskriften 

Stenen inleds på samma sätt som Sö 206 av samma mästare.

Källor 

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Strängnäs kommun
Gerhard Jessen

Gerhard Jessen, född 21 april 1885 i Slagelse, död 3 maj 1939, var en dansk skådespelare och regissör.

Jessen var son till vägassistent Andreas Bjørn Rothe Jessen. Sonen debuterade 1904 på Stavanger teater i operetten På alperne. Han stannade vid teatern i ett år och uppträdde därefter i Danmark med Oddgeir Stephensen. År 1910 blev han och hustrun Jacoba Jessen engagerade vid Fredriksberg teater och Gerhard Jessen medverkade där i en rad operetter mot Amélie Kierkegaard. Under en kort period därefter var han vid Odense teater innan han engagerades vid Det Ny Teater 1911–1931. Där verkade han även som teaterregissör. År 1931 var han vid Apolloteatern och 1932 vid Fønixteatern. År 1934 var han utan större framgångar teaterdirektör med en sommarrevy på Riddersalen. Från 1934 var han också innehavare och direktör för Færgekroen på Tivoli, vilket han förblev till sin död.

Vid sidan av teatern var han filmskådespelare. Han debuterade hos Nordisk Film 1911 och medverkade i 25 filmer 1911–1934. Han regisserade också filmerna  Sommerspøg og rævestreger (1923) och Byens Don Juan (1924) för Palladium.

Han var från 1908 gift med skådespelaren  Jacoba Jessen (1888–1978) och var far till provinsteaterdirektören Peter Jessen (1908–1996). Gerhard Jessen ligger begravd på Ordrups kyrkogård i Köpenhamn.

Filmografi (urval)

Referenser 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska teaterregissörer
Födda 1885
Avlidna 1939
Män
Personer från Slagelse
Annevi

Annevi är ett nybildat kvinnonamn sammansatt av Anne (den franska formen av det hebreiska namnet Anna) samt den fornnordiska namnleden 'vi' som betyder vigd, helgad.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 53 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Annevi, varav 34 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas (1986-1992: 21 april)

Källor

Kvinnonamn
Kvalet till VM i snooker 2015

Kvalet till VM i snooker 2015 spelades i tre omgångar mellan 8 och 15 april 2015 i Ponds Forge International Sports Centre, Sheffield, England. I första omgången mötte spelarna rankade 17–80 de som rankades 81 och lägre (a=amatör i sammanställningen). De 16 kvalvinnarna gick in i huvudturneringen och motståndarna bestämdes genom lottning.

Alla matcher spelades i bäst av 19 frames

Källor
snooker.org

2015
2015 i Storbritannien
Sportevenemang i Sheffield
Sportåret 2015
Ellevios teknikhus

Ellevios teknikhus är en nätstation på Storängstorget i Norra Djurgårdsstaden som uppfördes år 2014 på initiativ av dåvarande Fortum Distribution, idag  Ellevio. Byggnaden nominerades till Stålbyggnadspriset och Årets Stockholmsbyggnad 2015.

Beskrivning

I nätstationen på Storängstorget omformas den elektriska spänningen från 10 000 volt till 400 volt för att sedan matas ut till Norra Djurgårdsstadens hushåll. Teknikhuset har även en pumpkällare som försörjer den intilliggande vattenkonsten med vatten.

Byggnaden uppfördes på initiativ av Ellevio (tidigare Fortum) efter ritningar från arkitekterna Helena Glantz, Anders Ohlin, Karin Ask, Erik Jarlöv, Alexander Stålhandske och Meri Serra på Urban Design. Leverantör var Mavab som har specialiserat sig på nyckelfärdiga teknik- och modulbyggnader. Ytterväggarna och tak består av cortenstål med undantag av fasaden mot torget som fungerar som ventilationsgaller och utformades som en stor sittbänk i orangemålade träribbor. På motsatta sidan finns tre betande rådjur som framträder som djuprelief i den roströda cortenväggen. Intill visar en interaktiv skala från 200 till 2 000 kW hur mycket el som förbrukas aktuellt i bostäderna runt torget. En i väggen utskuren text informerar: ”Denna nätstation är ett av dessa steg på vägen, det sista steget innan elen kommer ut ur ditt uttag. Här omvandlas spänningen från 10 000 V till 400 V så att den blir användbar för dig.”

Den lilla nätstationen nominerades dels till Stålbyggnadspriset, dels som ett av tio projekt i arkitekturtävlingen Årets Stockholmsbyggnad. I juryn för Årets Stockholmsbyggnad sitter bland andra Stockholms stadsarkitekt Karolina Keyzer som menar: ”Äntligen visar Stockholms kommunaltekniska anläggningar hur god arkitektur kan tillföra humor skönhet och vänlig användbarhet. Teknikhuset tar inte utan ger plats vid torget. Vackert, en favorit!”

Bilder

Källor
  Årets Stockholmsbyggnad: Årets finalister.
 My newsdesk: Fortums rostiga nätstation kan bli ”Årets Stockholmsbyggnad”.

Externa länkar

Norra Djurgården
Elkraftteknik
Tekniska försörjningssystem i Stockholm
Södermanlands runinskrifter 205

Sö 205 är ett fragment av en vikingatida runsten av granit vid Överselö kyrka, Överselö socken och Strängnäs kommun i Södermanland. 
Återstående delen är mittpartiet av den ursprungliga stenen. Det är 90 cm högt, 100 cm brett och 35 cm tjockt, med rundad framsida. Runhöjden är 6–7 cm. Runstenen hittades 1844 under tröskeln i kyrkans sydvästra ingång, där den troligen legat sedan vapenhuset byggdes vid medeltidens slut. Stenen var då bruten i tre delar. Nu finns endast mittstycket kvar, medan de andra lades in i grundmuren när kyrkan byggdes till 1881-1882. Alla delar ritades dock av, varför hela texten ändå är känd.

Inskriften

Källor 

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Strängnäs kommun
Arja

Arja är en finsk form av det grekiska kvinnonamnet Georgina, som betyder jordbrukare.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 1 076 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Arja, varav 837 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas (1986-1992: 3 september)

Personer med namnet Arja
Arja Hannus, svensk orienterare
Arja Kajermo, finsk illustratör och serietecknare
Arja Koriseva, finsk sångerska
Arja Saijonmaa, finsk sångerska
Arja Uusitalo, sverigefinsk författare

Källor

Kvinnonamn
Arvida

Arvida är ett fornnordiskt kvinnonamn som, liksom den maskulina formen Arvid, härstammar från namnet Arnvidh. Arnvidh är sammansatt av ord som betyder örn ('arn') och träd, skog ('vidher').

Den 31 december 2014 fanns det totalt 183 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Arvida, varav 13 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas (1986-1992: 31 augusti)

Källor

Kvinnonamn
Poul Gregaard

Poul Gregaard, född Gregersen 14 maj 1885 i Köpenhamn, död 8 april 1950, var en dansk skådespelare, regissör,  manusförfattare och teaterdirektör.

Biografi 
Poul Haakon Gregaard var adoptivson till postbudet Hans Peter Gregersen och Johanne Marie Høffner. Gregaard utbildades till skådespelare vid Jens Walthers teatersällskap och debuterade 1905 hos Albert Helsengreen som länsmannen i Elverhøj. År 1905 engagerades han vid Odense teater där han debuterade i rollen som Leopold i Min egen dreng. Från 1910 var han som skådespelare och regissör vid Folketeatret för att därefter vara direktör för en turnéteater. År 1915 blev han direktör för Odense friluftsteater, 1921–1927 för Odense teater och 1927–1935 för Folketeatret, fram till 1928 tillsammans med Viggo Friderichsen. Från 1920 drev han Nykøbing Falsters sommerteater.

Vid sidan av teatern verkade han som filmskådespelare och manusförfattare. Han debuterade som skådespelare 1908 och medverkade i sammanlagt sju filmer 1908–1909. År 1917 skrev han manus till filmerna Hjertetyven och Dydsdragonen. År 1913 regisserade han filmen Det store derbyløb.

Gregaard var gift två gånger. Första gången med Helga Betty Maria Nielsen och andra gången från 1924 med skådespelaren Eva Heramb. Han var far till teaterdirektören Peer Gregaard (1913–1998) och balettdansaren Mette Gregaard. Poul Gregaard ligger begravd Vestre Kirkegård i Köpenhamn.

Filmografi

Skådespelare

Manusförfattare

Regissör

Referenser 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska manusförfattare
Danska teaterregissörer
Danska teaterchefer
Födda 1885
Avlidna 1950
Skådespelare från Köpenhamn
Män
Audrey (namn)

Audrey är en form av det fornengelska kvinnonamnet Æðelþryð (Ethelred) som är sammansatt av ord som betyder ädel och råd.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 167 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Audrey, varav 108 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Personer med namnet Audrey
Audrey Fleurot, fransk skådespelerska
Audrey Hepburn, brittisk skådespelerska
Audrey Landers, amerikansk skådespelerska och sångerska
Audrey Munson, amerikansk modell och skådespelerska
Audrey Niffenegger, amerikansk författare
Audrey Tautou, fransk skådespelerska
Audrey Totter, amerikansk skådespelerska

Källor

Kvinnonamn
Livets gøglespil

Livets gøglespil är en dansk svartvit stumfilm från 1917. Filmen regisserades av Holger-Madsen efter ett manus av Irma Strakosch. Den producerades av Nordisk Films Kompagni och distribuerades av Fotorama. Den fotades av Marius Clausen och hade premiär den 12 februari 1917 på Metropolteatret.

Rollista 
 Gunnar Tolnæs – Erik Berndt, arkitekt
 Philip Bech – Baron Walden
 Erna Schøyen – Lydia, baron Waldens dotter
 Robert Schmidt – greve Herbert Rhena

Referenser 

Danska stumfilmer
Danska filmer 1917
Svartvita filmer
Fanden i nøtten

Fanden i nøtten är en norsk animerad stumfilm från 1917 i regi av Ola Cornelius. Filmen fotades av Hans Berge och animerades av Cornelius, Eyvin Ovrum och Marie Walle. Filmens engelska titel är The Devil in the Nut.

Referenser 

Norska animerade filmer
Norska kortfilmer
Norska filmer 1917
Norska stumfilmer
Animerade filmer 1917
Kortfilmer 1917
Svartvita filmer
Copia

Copia [ˈkoː.pɪ.a] är en retorisk term som innefattar en persons totala vokabulär, stil och kunskap som verkar för att främja en persons variation och uppfinningsrikedom i tal och skrift. Copia skulle kunna kallas för en persons retoriska repertoar men inom retoriken används främst denna term. Denna repertoar utgörs ofta och byggs upp av att en person ser, hör eller lär sig av någon annan person vare sig det är ifrån en skrift eller ett tal och därefter lägger till detta i sin repertoar eller copia.

Etymologi 
Lat. Copia kan översättas till både förråd, överflöd och variation. En variant är cornucopia som betyder ymnighetshorn.
Termen populariserades inom retoriken till följd av Erasmus användande av denna i sin bok De Utraque Verborum ac Rerum Copia. På svenska är det klassat som ett latinskt lånord.

Exempel 

1512 beskrev den holländske humanisten Desiderius Erasmus i sin bok De Utraque Verborum ac Rerum Copia nyttan med att främja sitt copia genom att ta meningen “Tuae literae me magnopere delectarunt” - Sv.“Ditt brev har glatt mig mycket” som exempel. Genom att variera sitt ordval med synonymer och förändring av ordföljden. Till exempel så har Erasmus bytt ut “Ditt brev” till bland annat: 
 “Dina ord” - som ger intrycket av ett personligt och konfidentiellt meddelande
 “Ditt meddelande” - ett brev med värdefull information eller insikt

På detta sätt skapade han 150 variationer av denna enkla mening som var och en passar in i ett eget sammanhang och situation.

Liknelse 

En talares copia kan liknas vid ett ymnighetshorn (lat. Cornucopia) som är fyllt med sädesslag, grönsaker och frukter som skall mätta ett samhälle efter skörden.
Det är bra att ha i åtanke att det inte bara är mängden som mättar utan också variationen av innehållet.

Källor 

Retorik
Lotsens dotter

Lotsens dotter eller Lodsens datter kan syfta på:

 Lotsens dotter (barnbok) – en barnbok av Josef C. Blomgren från 1868
 Lodsens datter (1907) – en dansk stumfilm från 1907
 Lodsens datter (1918) – en norsk stumfilm från 1918

Se även 
 Lots
Lodsens datter (1918)

Lodsens datter är en norsk svartvit stumfilm (drama) från 1918. Filmen regisserades av Peter Lykke-Seest som också skrev manus. Den producerades av bolaget Christiania Film Co. och distribuerades av Internationalt Films-Kompani AS. Fotograf var Ottar Gladvedt. Filmen hade premiär den 6 februari 1918 i Norge.

Handling 
Målaren Albert Barre träffar lotsens dotter Anna. Han tar med henne till byn och de lever en lycklig tid tillsammans. Albert träffar dock en rik dam som han gifter sig med och Anna reser olycklig hem igen.

Rollista 
 Gotfred Johansen – Albert Barre, målare
 Lila Lykke-Seest – Anna, lotsens dotter
 Helene Due – lotsens fru
 Hans Hedemark – lotsen
 Clarita Husebye – den rika damen
 Sigurd Johansen – lotspojken som älskar Anna
 Hildur Øverland

Referenser 

Norska stumfilmer
Norska filmer 1918
Svartvita filmer
Norska dramafilmer
Norska kortfilmer
Kortfilmer 1918
Lise Höstrup

Lise Roel Höstrup, född 3 juli 1928 i Randers, död 12 maj 2017 (utvandrad), var en dansk-svensk arkitekt.

Lise Höstrup var dotter till grosshandlaren Sofus Roel Johansen och Ulla Hansen. Hon gifte sig 1954 med Hugo Höstrup och arbetade som arkitekt i ett team med honom. 

Lise Höstrup tog arkitektexamen 1954 på Konstakademin i Köpenhamn. Efter praktik i Rom tillsammans med sin make, samt en tids delägarskap i en arkitektfirma i Halmstad från 1957, etablerade de 1960 ett eget kontor i Halmstad. Detta var verksamt fram till 1981, då paret flyttade till södra Frankrike. 

Paret Höstrup ritade i första hand offentliga byggnader som skolor, kyrkor, polishus och servicehus. De vann ett tjugotal arkitekttävlingar. Deras verk har utställts på Charlottenborg och Louisiana i Danmark samt på Arkitekturmuseet i Stockholm. Paret Höstrup arbetade med, och var nära vänner med, möbeldesign- och arkitektparet Poul (1929–1980) och Hanne Kjærholm (1930–2009).



Verk i urval
Polishuset i Halmstad, 1960
Posthuset i Halmstad, 1960
Malcus kontorshus, Halmstad, 1961
Polishuset i Norrköping, 1965
Polishuset i Borås, 1965
Hallandia hotel, Halmstad, 1968
Sannarpsgymnasiet, Halmstad, 1969
Vallås kyrka, Halmstad, 1974
Polishuset i Kalmar, 1965
Kommunhus i Båstad, 1979
Kattegatts yrkesgymnasium, Halmstad, 1981

Källor
Webbplats om arkitekterna Höstrup
Vem är vem i Skåne?, 1966

Noter

Externa länkar 
 Webbplats om arkitekterna Höstrup

Danska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1928
Avlidna 2017
Kvinnor
Personer från Randers
FAK

FAK kan avse: 

 FAK – en afrikandisk kulturell organisation, se Federasie van Afrikaanse Kultuurvereniginge
 FAK – ett protein Focal Adhesion Kinase som hos människor kodas av PTK2-genen, se PTK2
FK Austria Wien – en fotbollsklubb från Wien
 FAK – en frivillig försvarsorganisation, se Frivilliga automobilkårernas riksförbund

Personer
Jakov Fak (1987–), en kroatisk skidskytt
Streets of Simcity

Streets of Simcity är ett racingspel utgivet 1997. Spelet utspelar sig på gatorna runtom i 53 olika städer. Man kan även ladda hem städer från Simcity 2000 i spelet, och köra omkring på deras gator.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Datorspel 1997
Racingspel
Windows-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Hugo Höstrup

Hugo Höstrup, född 30 maj 1928 i Randers, död 30 oktober 2004, var en dansk-svensk arkitekt.

Hugo Höstrup var son till köpmannen Johannes Höstrup och Ellen Møller. Han gifte sig 1954 med Lise Roel och arbetade som arkitekt i ett team som paret Höstrup med henne. 

Hugo Höstrup tog arkitektexamen 1954 på Konstakademin i Köpenhamn. Efter praktik i Rom tillsammans med sin maka, samt en tids delägarskap tillsammans med Gösta Fredblad i Halmstad från 1957, etablerade de 1960 ett eget kontor i Halmstad. Detta var verksamt fram till 1981, då paret flyttade till södra Frankrike. 

Hugo och Lise Höstrup ritade i första hand offentliga byggnader som skolor, kyrkor, polishus och servicehus. De vann ett tjugotal arkitekttävlingar. Deras verk har utställts på Charlottenborg och Louisiana i Danmark samt på Arkitekturmuseet i Stockholm. Paret Höstrup arbetade med, och var nära vänner med, möbeldesign- och arkitektparet Poul (1929–1980) och Hanne Kjærholm (1930–2009).

Verk i urval
Polishuset i Halmstad, 1960
Posthuset i Halmstad, 1960
Malcus kontorshus, Halmstad, 1961
Polishuset i Norrköping, 1965
Polishuset i Borås, 1965
Hallandia hotel, Halmstad, 1968
Sannarpsgymnasiet, Halmstad, 1969
Vallås kyrka, Halmstad, 1974
Polishuset i Kalmar, 1965
Kommunhus i Båstad, 1979
Kattegatts yrkesgymnasium, Halmstad, 1981

Källor
Webbplats om arkitekterna Höstrup
Vem är vem i Skåne?, 1966
 Dödsannons i Svenska Dagbladet, 19 november 2004, sid. 29

Externa länkar 
 Webbplats om arkitekterna Höstrup

Danska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1928
Avlidna 2004
Män
Personer från Randers
Revolutionens datter

Revolutionens datter – folkekomedie i 4 akter är en norsk svartvit stumfilm (drama) från 1918. Filmen regisserades av Ottar Gladvedt och är hans andra och sista filmregi. Han skrev också filmens manus. Filmen premiärvisades den 14 oktober 1918 i Norge.

Handling 
På Wulkanvarvet har arbetarna lagt fram ett krav på löneförhöjning men nekats detta av den gamle konservative direktören Staalhammer. En av arbetarna är Albert Fjeld som varit arbetarnas talesman men som nu förälskat sig i direktörens dotter Claire. Arbetarna söker upp direktören i hans bostad och under ett handgemäng avlider han. Claire håller också på att stryka med, men Albert räddar och de flyr tillsammans. De går ombord på en båt och flyr till havs. De anländer till grannlandet och där söker de upp en av direktörens gamla vänner, godsägare Dalton. Han tar på sig fadersrollen för Claire, men har lite till övers för Albert. Godsägarens son försöker utan framgång imponera på Claire med sportsliga prestationer. En dag kommer ett brev som upplyser om att ordningen hemma är återställd och att Claire ärvt nästan en miljon kroner från dödsboet. Godsägaren uppmärksammar sin son på detta och framhåller det viktiga i att gifta sig för pengar. Claire känner att hon inte kan avböja godsägarsonens giftermålsförfrågan rakt av eftersom godsägaren visat så stor gästfrihet. Hon föreslår i stället en boxningsmatch mellan Albert och godsägarsonen, där vinnaren ska få henne till hustru. Albert vinner i fjärde ronden och fem år senare lever de lyckliga i hemlandet.

Rollista 
 Solveig Gladtvedt – Claire Staalhammer, direktörens dotter
 Fredrik Andersen – Staalhammer, Wulkanvarvets direktör
 Waldemar Holberg – Albert Fjeld, plåtslagare
 Joh. Price – Dalton, godsägare
 Fred Boston – Jack Dalton, godsägarens son
 Thomas Boston – Tommy Fjeld, Alberts och Claires son

Referenser

Externa länkar 
 Filmen på Natsjonalbiblioteket

Norska stumfilmer
Norska filmer 1918
Svartvita filmer
Norska dramafilmer
Einar Reventlow

Einar Carl Ditlev Reventlow, född den 6 januari 1788 i Köpenhamn, död den 4 maj 1867 på Pederstrup herrgård, var en dansk lantbrukare och jurist. Han var son till den danske statsministern Christian Ditlev Frederik Reventlow (1748–1827) av danska grevliga ätten Reventlow och dennes hustru Frederikke Charlotte, född von Beulwitz (1747–1822); han var således sonsons son till general Christian Ditlev Reventlow.

Biografi
Reventlow blev tillsammans med bröderna Ernst och Fritz elev på det Schouboeske Institut 1802 och blev juris kandidat 1810. Snart därefter utnämndes han till auskultant i Højesteret och följde året därpå med sin far på dennes omskrivna resa till Norge. 

1813 fick Reventlow avbryta sitt arbete i Højesteret på grund av en depression. Efter en kort tid som konvalescent på familjegodset Pederstrup på nordvästra Lolland flyttade han till sin faster Louise Stolberg och hennes make Christian zu Stolberg-Stolberg på godset Vindeby i norra Schleswig-Holstein. Där blev han upplärd i lant- och jordbruk från 1814 till 1815. Vid återkomsten till Lolland sysselsatte han sig med att bygga upp ett mindre jordbruk från grunden. Det visade sig bli ett framgångsrikt projekt och från 1820 arrenderade samt brukade han gården Aalstrup, som låg under faderns grevskap Christianssæde.

Reventlows renommé som lantbrukare gjorde att han sedermera användes som administratör, bland annat för de omfattande grevskapen Hardenberg (i dag Krenkerup) och Knuthenborg. 1845 flyttade han till Sverige, där han köpte ett antal gårdar; bland dessa var Frugården och Vänersnäs i Västergötland, Ilnestorp i Västra Vrams socken samt Ugerup i Köpinge socken. Reventlow konstruerade även huvudbyggnaderna på Pugerup och Vännberga gård, i Gudmuntorps respektive Östra Strö socken. 

Vidare författade han skrifter inom fält som lantbruk och nationalekonomi. Reventlow blev naturaliserad svensk adelsman av kung Karl XV den 4 maj 1860, jämlikt 37 § 1809 års regeringsform, vilket innebär att släktens huvudman är den ende som har svensk adlig värdighet och titel. Släkten introducerades på Riddarhuset den 31 december 1861, som nr. 2335.  

Reventlow gifte sig den 24 juni 1829 med brorsdottern Hildeborg Sophie Reventlow (1804–1868) och fick ett antal barn. Hans medlemskap i Det Kongelige Nordiske Oldskriftselskab skvallrar om ett intresse i fornhistoria och arkeologi, vilket gick i arv till sönerna Christian Detlev och Fritz Reventlow; dessa bröder gjorde i egenskap av amatörarkeologer betydande fornfynd vid Ringsjöns torrläggande kring sekelskiftet 1900. Utöver ovan nämnda söner märkes dottern, konstnären Hilda Reventlow.

Källor

 Claus Bjørn, Den gode sag. En biografi om Christian Ditlev Frederik Reventlow, København: Gyldendal 1992. .
 "Einert Carl Detlef Reventlow", Databas över släkten Reventlow, http://www.reventlow.dk/tng/getperson.php?personID=I12017&tree=reventlow
 Svenskt biografiskt lexikon
 "Reventlow", Riddarhusets ätte- och vapendatabas, https://www.riddarhuset.se/att/reventlow/

Danska grevar
Födda 1788
Avlidna 1867
Män
Personer från Köpenhamn
Van Wilder: Freshman Year

National Lampoon's Van Wilder: Freshman Year är den tredje filmen i Van Wilder-serien, efter Van Wilder och Van Wilder: The Rise of Taj. Freshman Year är en prequel till den första filmen. Filmen släpptes direkt på DVD under 2009. Filmen regisserades av Harvey Glazer och har Jonathan Bennett, Kristin Cavallari, Jerry Shea och Steve Talley i rolerna.

Skådespelare
Jonathan Bennett
Linden Ashby
Kurt Fuller
Steve Talley
Nick Nicotera
Meredith Giangrande
Kristin Cavallari

Referenser

Externa länkar

Filmer 2009
Amerikanska komedifilmer