kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Holger Christian Reedtz

Holger Christian Reedtz, född den 14 februari 1800 i Odense, död den 6 februari 1857 på Palsgård, var en dansk statsman. Han var ättling till Peder Reedtz.

Reedtz blev 1823 juris kandidat och ägnade sig tidigt åt historiska studier.År 1826 utgav han på franska en översikt av Danmarks traktater från Knut den stores tid till 1800 och var 1831-1842 sekreterare i utrikesdepartementet, där han åter inträdde i april 1848. Han deltog i avslutandet av vapenstillestånden i Malmö 1848 och Berlin 1849 samt freden i Berlin 1850. Därpå blev Reedtz själv utrikesminister och avslutade som sådan Warszawaprotokollen, varigenom tronföljden ordnades till prins Kristians av Glücksborg förmån, men avgick redan i oktober 1851. Han ansågs vara en slug diplomat, men visade stor självrådighet i sina förhandlingar och var som utpräglad helstatsman likgiltig för tillvaratagandet av vad andra såg som Danmarks nationella krav. Åren 1850-1851 var Reedtz landstingsman och 1854-1856 av kungen utsedd ledamot av riksrådet samt blev 1852 geheimeråd. Reedtz änka Asta, född 1826 som grevinna Krag-Juel-Vind-Frijs, död 1890, gifte sig 1858 med N.F.S. Grundtvig.

Källor 

  

Danmarks utrikesministrar
Danska diplomater under 1800-talet
Danska politiker under 1800-talet
Personer från Odense
Födda 1800
Avlidna 1857
Män
Ugglan
Storfolk og småfolk

Storfolk og småfolk är en norsk svartvit komedifilm från 1951 i regi av Tancred Ibsen. I huvudrollen som storbonden Per Oppigar'n ses Gisle Straume. Filmen bygger på fem berättelser av Hans Aanrud som Ibsen omvandlade till filmmanus. Fotografer var Ragnar Sørensen och Verner Jensen. Musiken komponerades av Sverre Bergh. Filmen hade premiär den 29 oktober 1951.

Rollista 
 Eva Strøm Aastorp – piga 
 Grete Anthonsen – Astrid, dottern på Evenstad) 
 Haakon Arnold – Lars Kampesveen
 Snefrid Aukland – kvinna 
 Bjarne Bø – Per Høgåsen/berättare
 Edvard Drabløs – farfar 
 Leif Enger – tjänare
 Johan Fillinger – pigans kavaljer 
 Berit Fossum – Opsals fru
 Maria Hald – tjänsteflickan
 Ragnhild Hald – Anders Evenstads fru
 Harald Heide-Steen Jr. – Ola 
 Thor Hjorth-Jenssen – dräng 
 Joachim Holst-Jensen – en kringstrykare 
 Øivind Johnssen – dräng
 Bjørn Jonson – dräng
 Emma Juel – äldre kvinna 
 Ada Kramm – husfrun
 Tryggve Larssen – en kringstrykare
 Paul Magnussen – man
 Sigurd Magnussøn – domare
 Ole Oppheim – en dräng
 Lydia Opøien – Mari Smehaugen 
 Halvor Schjelderup – Vesle-Jon
 Einar Sissener – Simen
 Astrid Sommer – Ane, tjänsteflicka
 Harald Heide Steen – Opsal
 Guri Stormoen – en tjänsteflicka 
 Gisle Straume – Per Oppigar'n
 Einar Vaage – Anders Evenstad

Referenser 

Norska komedifilmer
Filmer 1951
Norskspråkiga filmer
Filmer i regi av Tancred Ibsen
Svartvita filmer
Filmer från Norsk Film
Norska 1950-talsfilmer
Teresa Indebetou Band

Teresa Indebetou band är en svensk jazztrio från Göteborg. Bandet har släppt fyra skivor på skivbolaget Imogena Records.

Trion har under 2015 varit på turné via projektet "Pulsslag" genom Svensk Jazz.

Diskografi

Källor   

Svenska jazzgrupper
Svenska triogrupper
Carl von Schéele (konstnär)

Carl Axel Adam von Schéele, född den 12 april 1797 på Prinsnäs, Norra Sandsjö socken, Jönköpings län, död den 29 augusti 1873 i Stockholm, var en svensk litograf. 

von Schéele blev 1818 fänrik vid Upplands regemente, erhöll 1826 avsked som löjtnant och snart därpå ur armén. Han hade blivit intresserad av stentryckskonsten och utförde 1825 det litograferade titelbladet til ett planschverk över svenska arméns uniformer.

För att lära sig mer om litograf begav han till Tyskland 1826 för att studera reproduktionstekniken med den uppblomstrande stentryckskonsten under ledning av dess uppfinnare Alois Senefelder i München.  Han återvände till Sverige 1828 och öppnade 1829 ett eget tryckeri där han utförde alla slags arbeten i tävlan med de förut befintliga tryckerierna. 

Han ritade teckningarna på den sten som användes som förlaga till C.C. Ekströms Beskrivning öfver Mörkö socken 1828 vilka medföljde som tryckta litografier i boken, och han gav ut flera större planschverk, bland annat det av honom själv litograferade Minnen ur Napoleons lefnad (1830-1839). 
Dessutom litograferade han porträtt av kända personer bland annat ett litografi på Karl XIV Johan.

År 1840 började han intressera sig för den politiska karikatyren och gav ut bladen Den underbara Kabinetts Kattan från S:t Barthelemy, Soiréen i den stora Riks-bi(sp)Kuban och Skott taflan.

Han gav även undervisning till nybörjare och startade en litografisk ritskola bland eleverna fanns Adolf Hård och Johan Henric Strömmer. Trots framgångarna med tryckeriet och skolverksmheten var von Schéeles ekonomi ständigt dålig och 1842 flydde han till Sankt Petersburg, Ryssland för att undkomma sina fordringsägare. Kvar ensam att försöka driva tryckeriet blev hustrun Hedvig Maria. Även under tiden i Ryssland arbetade han med litografikonsten och tryckte där en ryttarbild av Karl XIV Johan. Han återvände till Sverige 1870 och ansökte om att få undervisa i typografi och fotografering vid Slöjdskolan i Stockholm men han blev inte anställd. Han slutade sitt liv som  anställd vid en färgfabrik i Stockholm. von Schéele finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm och Uppsala universitetsbibliotek och Kalmar konstmuseum.

Carl von Schéele var son till kammarjunkaren Adolf Fredrik von Schéele och Henrika Christina von Knorring, och bror till Frans Adolf von Schéele samt farbror till konstnären Charlotte von Schéele och Augusta Ekman. Han gifte sig 1832 med Hedvig Maria Zelander.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 56 Allhems Förlag Malmö.

Noter 

Svenska officerare
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenska litografer under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Norra Sandsjö socken
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Representerade vid Nationalmuseum
Carl
Födda 1797
Avlidna 1873
Män
Ugglan
Ludvig Nicolaus von Scheele

Ludvig Nicolaus von Scheele, före 1855 von Scheel, född den 14 oktober 1796 i Itzehoe, död den 1 januari 1874, 
var en dansk statsman. 

von Scheele avlade 1821 juridisk examen i Glückstadt, blev 1827 amtman i Sydslesvig och 1846 president i slesvig-holsteinska regeringen på Gottorp samt var samma år kunglig kommissarie vid slesvigska ständerförsamlingen. Hans uppträdande där och ivriga strävan att kuva upprorsandan i hertigdömena gjorde honom ytterligt hatad bland de tysksinnade slesvig-holsteinarna, som också i mars 1848 bland annat fordrade, att von Scheele skulle avskedas. Denne hade dessförinnan eftertryckligt, men förgäves varnat regeringen för det hotande upproret. Vid dettas utbrott måste han fly till Köpenhamn och utnämndes där till geheimeråd. Han författade samma år ett svar på tyska till Christian Karl Josias von Bunsens "Memoir" om hertigdömenas statsrättsliga förhållanden och riktade 1850–1851 i Fragmente skarpa angrepp mot Frederik Ferdinand Tillischs diktatoriska regemente i Slesvig och särskilt mot ordnandet av språkförhållandena, i det att han, som alldeles misskände nationalitetsidén, krävde full likställighet för bägge språken och ivrigt fasthöll planen på en konstitutionell helstat. År 1852 blev von Scheele "landdrost" (ungefär detsamma som landshövding) i Pinneberg och var 1853 kunglig kommissarie vid holsteinska ständerförsamlingen. Genom sitt personliga inflytande på Fredrik VII hade von Scheele väsentlig del i ministären Ørsteds avgång i december 1854 samt blev sedan minister för Holstein och utrikesminister. Han var med om att genomföra helstatsförfattningen 1855 och valdes själv i Holstein till ledamot av riksrådet, kom dock 
snart i strid med ständerförsamlingen (särskilt med ridderskapet, vars privilegier han ville avskaffa) och blev anklagad av den, men frikänd av överappellationsrätten i Kiel 1856. I februari 1857 utsände von Scheele utan samråd med sina danska kolleger till de främmande regeringarna en rundskrivelse, vari han avvisade den nordiska enhetstanken som en "poetisk idé", praktiskt outförbar; och som avgjord helstatsman försmådde han det försvarsförbund, som Oskar I kort därpå erbjöd Fredrik VII, på grund av att det inte omfattade Holstein. Denna självrådighet bragte von Scheele i strid med de andra ministrarna, och i april 1857 måste han avgå. Han blev ånyo landdrost i Pinneberg och 1861 därjämte överpresident i Altona, men avsattes i december 1863 av de tyska förbundskommissarierna och bosatte sig i Köpenhamn.

Källor 

  

Danmarks utrikesministrar
Amtmän
Danska ämbetsmän under 1800-talet
Danska politiker under 1800-talet
Personer från Itzehoe
Födda 1796
Avlidna 1874
Män
Ugglan
Lac des Bois

Lac de Bois kan syfta på:

 Lac des Bois (sjö i Kanada, Northwest Territories)
 Lake of the Woods, sjö i Ontario och Manitoba (Kanada) samt Minnesota (USA)
Antoine du Verdier

Antoine du Verdier, sieur de Vauprivas, född 1544 i Montbrison, död 1600 i Duerne (nära 
Lyon), var en fransk skriftställare.

du Verdier var "conseiller du roi" (kungligt råd) och kammarherre. Man äger av honom bland annat en ännu användbar förteckning över Frankrikes äldre litteratur: Bibliothèque d'Antoine Duverdier, contenant le catalogue de tous les auteurs qui ont écrit ou traduit en français (1586).

Källor 

 

Födda 1544
Avlidna 1600
Franska författare under 1500-talet
Män
Ugglan
Personer från Montbrison
Pax (godis)

Pax är ett godis (halstablett) lanserat av Fazer efter kriget (1947).

Tillverkning av Pax upphörde 1991, men den återupptogs till 90-årsjubileet av det självständiga Finland 2007, med originalreceptet. Den med en duva dekorerade tabletten kallas även "fredspastillen". Smaken kommer av en bestämd örtblandning och av lakritsextrakt.  En i Finland välbekant reklamdänga från 1960-talet var "Ota Pax, ota Pax, ota Fazerin Paxia kaks'."

Referenser

Godis
Lac des Îles

Lac des Îles kan syfta på följande platser:

 Lac des Îles, Beauce-Sartigan, sjö i Québec, 
 Lac des Îles, Grandes-Piles, sjö i Québec,
Jaber al-Mubarak al-Hamad al-Sabah

Jaber Al-Mubarak Al-Hamad Al-Sabah (arabiska: جابر المبارك الحمد الصباح), född 5 januari 1942, är en kuwaitisk politiker som mellan 2011 och 2019 var Kuwaits premiärminister. Han efterträddes på posten av Sabah Al-Khalid Al-Sabah.

Referenser

Noter 

Födda 1942
Kuwaitiska politiker
Levande personer
Män
Huset Sabah
Personer från staden Kuwait
Kunsthal Charlottenborg

Kunsthal Charlottenborg är en dansk konsthall för samtidskonst i  Köpenhamn, som är Det Kongelige Danske Kunstakademis utställningslokal.

Kunsthal Charlottenborg är inrymd i en tillbyggnad av det 1672–83 uppförda slottet Charlottenborg. Änkedrottning Charlotte Amalie köpte slottet 1700 och det har därefter varit förknippat med hennes namn. Huvudbyggnaden byggdes om med fasad mot Kongens Nytorv 1827 efter ritningar av Christian Frederik Hansen.

Slottsparken användes från 1778 som Botanisk Have fram till 1874, då den botaniska trädgården fick sin nuvarande placering nära Nørreport. Därefter uppfördes i parken en utställningbyggnad, vilken ritades av Albert Jensen och Ferdinand Meldahl och invigdes 1883. Byggnaden renoverades 2007–08 och döptes om till Kunsthal Charlottenborg.

Kunsthal Charlottenborg ingår sedan september 2012 som en del av Det Kongelige Danske Kunstakademis Billedkunstskoler. Konsthallen är med sina 1.200 kvadratmeter utställningssalar en av Nordens största utställningslokaler.

Kunsthal Charlottenborg har blivit känd för sin öppna vårutställning, som började som Den Frie Udstilling 1891. Konsthallen har utställningar med både inhemska och utländska utställare.

Källor

Noter

Externa länkar
Kunsthal Charlottenborgs webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Köpenhamnsregionen
Indre By
Lac du Caribou

Lac du Caribou kan syfta på följande platser:

Kanada 

 Lac du Caribou, Shawinigan, sjö i Mauricie, Québec, 
 Lac du Caribou, Trois-Rives, sjö i Mauricie, Québec,
William Lawrence

Sir William Lawrence, född den 16 juli 1783 i Cirencester, död den 5 juli 1867 i London, var en engelsk anatom och kirurg. 

Lawrence var ordförande i Royal College of Surgeons of England och ledamot av Royal Society. Han undervisade i fysiologi och zoologi. Lawrence uttryckte idéer som liknar Charles Darwins evolutionsteori. Han  utvecklade en teori om människoraser.

Källor 
 Encyklopedia PWN, Tom 2, Warszawa 1991, s. 284.

Brittiska anatomer
Brittiska biologer
Engelska läkare
Engelska biologer
Brittiska kirurger
Ledamöter av Royal Society
Evolutionsbiologer
Brittiska läkare under 1800-talet
Födda 1783
Avlidna 1867
Män
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Sperrylit

Sperrylit, PtAs2, är ett tungt, vitaktigt mineral som består av platina och arsenik och ofta finns som inblandning i svavelkis.

Egenskaper 
Sperrylit är ett platinaarsenidmineral, som är ogenomskinligt, metalliskt tennvitt och som kristalliserar i det kubiska systemet med pyritgruppstruktur. Det bildar kubiska, kuboktaedriska eller pyritohedrala kristaller utöver massivt och njurlikt habitus. Det har otydlig spaltning efter {001}, har mussligt brott, är sprött och har en Mohs-hårdhet av 6–7 och en mycket hög specifik vikt av 10,6.

Förekomst 
Sperrylit beskrevs först av H. H. Wells 1889 från material som samlas in vid Vermiliongruvan i det som nu är Sudburydistriktet, Ontario, Kanada. Han namngav det efter Francis L. Sperry, chefskemist med det kanadensiska Copper Company i Sudbury, som samlade det ursprungliga materialet 1887. Det påträffades i vittrat material med färglös, transparent kassiterit [SnO2] som tros ha kommit från oxidation av  stannit [Cu2 (Fe, Zn) SnS4].

Sperrylit hittades först som små kristaller som finns med rhodolitgranat och korund vid alluvial sökning efter pärlor i vattendrag som avvattnar Mason Mountain, Macon County, North Carolina. Sperrylit har identifierats i Finland i sulfidavlagringar och förknippas i allmänhet med skiktade mafiska-ultramafiska komplex.

De viktigaste förekomsterna av sperrylit är i nickelmalm vid Sudbury Basin i Ontario, Kanada. Det förekommer också i skiktade vulkaniska komplex av Bushveldregionen Sydafrika och Oktyabr'skoye koppar-nickeldeposition i östra sibiriska regionen av Ryssland. I Sverige har sperrylit hittats mikroskopiskt i Kuså gruva.

Källor 

Bra Böckers lexikon, 1979

Externa länkar 
http://www.mindat.org/min-3723.html

Platinaföreningar
Arsenikföreningar
The Rockin' Vickers

Rockin 'Vickers var ett engelskt rock'n'roll band från Blackpool verksamma på 1960-talet. De kallades ursprungligen Rev Black and The Rockin' Vicars. Senare förkortades namnet till The Rockin' Vicars, men för att ha en chans att få fler spelningar och ett skivkontrakt, ändrade de sitt namn till "Rockin 'Vickers". Bandet är mest känt för att Lemmy, som gick under namnet Ian Willis vid den tiden, var gitarrist i bandet. Deras sista singel, "Dandy", en cover på The Kinks låt, producerades av Shel Talmy.

Historia
Rockin 'Vickers bildades 1963 och byggde upp sitt rykte, som många andra merseybeat-grupper, genom att spela R & B och Beat standarder. De blev snart kända för sina ovanligt intensiva livespelningar och besynnerliga scenkostymer. Deras scenkläder bestod av en kombination av samiska plagg och prästkläder. De turnerade huvudsakligen runt Blackpool men spelade även ute i Europa, bland annat i forna Jugoslavien sommaren 1965, och var därmed ett av de första banden som spelade i ett socialistiskt land i Östeuropa. De var särskilt populära i Finland och spelade där in en singel, en version av Zing! Went the Strings of My Heart. De släppte fyra singlar. Bandet splittrades 1967.

År 1967 bildade musikern Dave Rossall (fd Bruce & The Spiders), en ny australisk version av bandet som hette Rev Black and Rockin' Vicars (1967–1969). Detta australiska bandet fortsatte med att släppa fyra singlar.

Discografi
Singlar
"I Go Ape" b/w "Someone Like You", Decca F 11993, 1964, UK
"Stella" b/w "Zing! Went the Strings of My Heart",  Decca SD5662, 1965, Finland
"Stella" b/w "Zing! Went the Strings of My Heart", 1966, Irland
"It's Alright (Townshend)" b/w "Stay By Me", CBS 202051, Mars 1966, UK
"Dandy (Davies)" b/w "I Don't Need Your Kind", CBS 202241, October 1966, UK
"Dandy (Davies)" b/w "I Don't Need Your Kind", Columbia 4-43818 1966, USA

Samlingsalbum
Its Alright: The Complete Rockin' Vickers, RPM CD196 1995, UK
"I Go Ape" / "Someone Like Me" / "Zing Went The Strings Of My Heart" / "Stella" / "It's Alright" / "Stay By Me" / "Dandy" / "I Don't Need Your Kind Of Love" / "Baby Never Say Goodbye" / "I Just Stand There" / "Say Mama" / "Shake Rattle & Roll" / "What The Matter Jane" / "Little Rosy" (Ray Davies) (+ rehearsal extract)

Referenser

Externa länkar
Diskografi på Discogs

Engelska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1963
Gartnerfonden

Gartnerfonden instiftades år 1897 i Stockholm som Trädgårdsmännens allmänna understödskassa. Grunden för fonden utgjorde ett flertal donationer. Begreppet ”gartner” (tyska Gärtner, engelska gardener) är en äldre beteckning för dagens trädgårdsmästare.

Historik
Initiativtagare till  Gartnerfonden var trädgårdsodlaren och trädgårdsförfattaren Knut Bovin. Från att ursprungligen varit en understödsfond ändrades 1979 målinriktningen och stadgarna som medger att en belöning utdelas ”till en därav förtjänt trädgårdsman eller -kvinna”. 
I Gartnerfonden ingick 2007 sju medlemsorganisationer. Av dessa är Stockholms Gartnersällskap Sveriges äldsta trädgårdsförening som instiftades i juni 1848.

 Trädgårdsnäringens Riksförbund TRF
 Nordöstra Skånes distrikt av TRF
 Gefleborg Trädgårdsodlingssällskap
 Västra Sveriges Trädgårdsmannasällskap
 Tungelsta Trädgårdsodlareförening
 Stockholms Gartnersällskap
 Västra Sörmlands Gartnersällskap

Gartnerfondens belöning
Gartnerfondens belöningen är en penningsumma som skall ses dels som en uppmuntran och dels som ekonomisk hjälp för studieresor eller liknande. Belöningen har sedan år 2003 utdelats till tretton personer (avser perioden fram till 2019), bland dem finns trädgårdsmästare Victoria Skoglund 2015 och författaren Lena Israelsson 2016.

Referenser

Externa länkar
 Stockholms Gartnersällskap.

Organisationer bildade 1897
Murray Craven

Murray Dean Craven, född 20 juli 1964, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som tillbringade 18 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för ishockeyorganisationerna Detroit Red Wings, Philadelphia Flyers, Hartford Whalers, Vancouver Canucks, Chicago Blackhawks och San Jose Sharks. Han producerade 759 poäng (266 mål och 493 assists) samt drog på sig 524 utvisningsminuter på 1 071 grundspelsmatcher. Craven spelade även på lägre nivå för Medicine Hat Tigers i Western Hockey League (WHL).

Craven draftades i första rundan i 1982 års draft av Detroit Red Wings som 17:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Murray Craven – Stats – NHL.com
Murray Craven NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Murray Craven hockey statistics and profile at hockeydb.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Hartford Whalers
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Medicine Hat Tigers
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Alberta
Personer från Medicine Hat
Levande personer
Födda 1964
Män
Befattningshavare i Vegas Golden Knights
Spelare valda i NHL Entry Draft 1982
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
A Certain Ratio

A Certain Ratio är en brittisk postpunk-grupp bildad 1977 i Manchester av Simon Topping (sång), Martha Tilson (sång), Jeremy Kerr (basgitarr), Peter Terrell (gitarr) och Martin Moscrop (gitarr, trumpet). Senare utökades den med Donald Johnson (trummor).

Gruppen fick skivkontrakt med Factory Records och gav 1979 ut debutsingeln All Night Party / The Thin Boys samt spelade in albumet The Graveyard and the Ballroom som året därpå utgavs som kassettband. Gruppens tidiga punk- och industrirock-stil utvecklades till ett mer dansorienterat och funk-inspirerat sound vilket karakteriserades av den andra singeln Schack Up. Gruppens egentliga debutalbum To Each... producerat av gruppen och Martin Hannett utkom 1981. Det följdes av Sextet och I'd Like To See You Again (båda 1982) som utvecklade gruppens sound vidare med influenser från latinmusik och jazz. Tilson lämnade gruppen 1982 och Topping året därpå och Kerr och Johnson tog över som sångare. Andy Connell (keyboards) hade ersatt Terrell 1982, men lämnade gruppen tre år senare för att bilda Swing Out Sister.

Frustrerade över utebliven kommersiell framgång lämnade gruppen Factory Records efter albumet Force (1986) och fick senare skivkontrakt med A&M Records. Men båda albumen Good Together (1989) eller ACR:MCR (1990) sålde dåligt och gruppen gick i stället till Rob's Records, ägd av New Orders manager Rob Gretton, som gav ut Up In Downsville (1992) och Change the Station (1996). Creation Records tog senare över gruppens utgivning och återutgav deras album samt remixalbumet Looking for A Certain Ratio. Under 2000-talet har mycket av gruppens produktion återutgivits igen och 2008 återkom ACR med sitt tionde studioalbum Mind Made Up.

Diskografi
Studioalbum
 The Graveyard and the Ballroom (December 1979) – Factory Records FACT 16 [Kassett]  
 To Each... (1981) – FACT 35 
 Sextet (1982) – FACT 55 
 I'd Like To See You Again (1982) – FACT 65
 Force (1986) – FACT 166 
 Good Together (1989) – A&M Records ACR 550
 acr:mcr (1990) – A&M 397 057-2
 Up In Downsville (1992) – ROB20 
 Change The Station (1997) – ROB50
 Mind Made Up (2008)
Live och samlingsalbum
 A Certain Ratio Live in America (Live Album, 1985)
 The Old and the New (Singelsamling, 1986) – FACT 135
 Looking for A Certain Ratio (Remixes, 1994) – CRE159B
 Early (2002) 
 Live in Groningen (2005)

Källa
A Certain Ratio Allmusic.com

Brittiska postpunkgrupper
Brittiska new wave-grupper
Nivågård

Nivågård är ett gods på 143 hektar i Karlebo socken i Fredensborgs kommun, Danmark, som grundades 1767 av Adam von Lüttichau under namnet Nivaa Havnegaard. 

Gården hängde  från början samman med ett projekt att bygga en galärhamn vid Nivå, ett projekt som föranletts av att Sverige 1744 hade byggt en galärhamn i Landskrona. Ritningar hade upprättats av Samuel Christoph Gedde och Jean Baptiste Descarriéres de Longueville, och hade godkänts 1753 av Fredrik V. Hamnprojektet påbörjades, men avbröts redan 1757 på grund av svagt intresse inom Admiralitetskollegiet och finansieringssvårigheter. Byggandet av galärer hade heller inte kommit igång. Grunder för hamnen är synliga söder om det tidigare Nivaagaard Teglværk och öster om Nivågård, numera en bit från strandlinjen. 

Namnet Nivaagaard är från 1793. Huvudbyggnaden uppfördes, efter en brand hösten 1879 i den tidigare manbyggnaden, åren 1880–81 efter ritningar av  Ferdinand Vilhelm Jensen. Från 1862 ägdes gården inom släkten Hage, varefter anlades ett tegelbruk, kvarn och park. Nivaagaards Teglværk tillverkade runt sekelskiftet 1800/1900 uppemot åtta miljoner tegelstenar per år. Parken anlades omkring 1901–02 efter ritningar av Edvard Glæsel. En ny stor rhododendronpark invigdes 2007. 

Invid huvudbyggnaden uppfördes 1903 en konsthallsbyggnad, som ritades av Johan Schrøder (1836–1914) för att inrymma den omfattande konstsamling, som Johannes Hage byggt upp genom inköp på auktioner runt om i Europa. Den öppnades senare för allmänheten under namnet Nivaagaards Malerisamling.

Ägare

 (1753–1793) (Kronogods)
 (1793–1797) Adam Mogens Holger von Lüttichau
 (1797) Georg Christopher Hauch
 (1797–1802) Johan Jørgen Løwe
 (1802–1808) assessor Kræfting
 (1808–1810) Haagen Christian Astrup
 (1810–1812) Brinck-Seidelin
 (1812–1813) Johan Frederik Bardenfleth 
 (1813–1831) R.A.L. von Qualen
 (1831–1834) Frederik Burmeister
 (1834–1847) P.M. Hagen
 (1847–1857) V. Engelsted
 (1857–1862) Synnestvedt
 (1862–1872) Alfred Hage
 (1872–1923) Johannes Hage
 (1923–) Den Hageske Stiftelse

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Nivågård på danskspråkiga Wikipedia, vilken hänvisar till Jens Peter Trap: Danmark, 5.udgave, Kraks Landbrug, som källa.

Herrgårdar i Danmark
Fredensborgs kommun