kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Embla (namn)

Embla är ett fornnordiskt kvinnonamn som betyder liten alm. 
Embla var den första kvinnan enligt de nordiska mytologin. Det äldsta belägget i Sverige är från år 1882.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 1 375 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Embla, varav 891 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas (1986-1992: 26 september)

Personer med namnet Embla
Embla Hjulström, svensk skådespelare

Källor

Kvinnonamn
Hans-Gabriel Trolle-Wachtmeister

Hans-Gabriel Trolle-Wachtmeister, född 9 januari 1923 i Trolle-Ljungby, Kristianstads län, är en svensk greve och godsägare.

Biografi 
Hans-Gabriel Trolle-Wachtmeister är son till förste hovjägmästaren, greve Carl-Axel Trolle-Wachtmeister (1893–1956) och Hilla-Brita Trolle (1894–1943) samt bror till Knut Wachtmeister och Ann Marie Ramel. Efter studentexamen i Sigtuna 1940 gick Trolle-Wachtmeister på Önnestads lantbruksskola 1941–1942 samt avlade reservofficersexamen 1944 och examen från Påhlmans handelsinstitut 1946. Han är innehavare av Trolle Ljungby fideikommiss och verkställande direktör för Trolle Ljungby AB (godsförvaltning) sedan 1956.

Trolle-Wachtmeister blev ledamot i styrelsen för Sveriges stärkelseproducenters förening 1957 och dess ordförande 1978. Han var styrelseledamot i Hasselfors Bruks AB 1951–1993 (ordförande från 1969), styrelseledamot i Export Invest 1971–1993 (ordförande från 1980), styrelseledamot i Kema Nobel 1973–1984, styrelseledamot i Stora Papyrus 1973–1993 (vice ordförande från 1989), styrelseledamot i Stora Nymölla från 1960 (vice ordförande från 1987) och styrelseledamot i SEB Kristianstad från 1957 (ordförande från 1982). Han har även varit styrelseledamot i AB Sågverksintressenter.

Trolle-Wachtmeister blev ryttmästare i kavalleriets reserv 1958.

Trolle-Wachtmeister gifte sig 1949 med Alice Tornérhjelm, dotter till godsägaren Erik Tornérhjelm och Ellen, född Valentiner-Branth. Trolle-Wachtmeister är bosatt på Trolle Ljungby slott i Skåne.

År 2013 uppmärksammade dokumentärfilmaren Per Anders Rudelius i Greven och frälsebönderna att Trolle-Wachtmeister ville höja arrendena med 42 procent för de bönder som brukat marken vid Trolle-Ljungby i flera generationer och bidragit med mark- och husförbättringar. Slutligen begränsade hovrätten höjningen till 10 procent. Trolle-Wachtmeister överklagade till Högsta domstolen, som den 17 september 2013 avslog hans begäran om prövningstillstånd.

År 2021 överlät han bolaget som förvaltar Trolle-Ljungby gods.

Hans-Gabriel Trolle-Wachtmeister är farbror till Claës Wachtmeister.

Utmärkelser 

  Riddare första klassen av Kungliga Vasaorden, 1971.
  H.M. Konungens medalj i 12:e storleken i serafimerordens band, 1992.
 Kungliga Patriotiska Sällskapets medalj (förtjänstmedalj/näringslivsmedalj).

Källor

Noter

Externa länkar
Artikel på Kristianstadsbladet.se
Dokumentären Greven och frälsebönderna hos SVT Play

Svenska fideikommissarier
Svenska reservofficerare
Svenska ryttmästare
Riddare av Vasaorden
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Svenska hundraåringar
Svenska grevar under 1900-talet
Svenska grevar under 2000-talet
Skånska godsägare under 1900-talet
Skånska godsägare under 2000-talet
Personer från Trolle-Ljungby socken
Hans-Gabriel
Födda 1923
Levande personer
Män
Hamsterboll

En hamsterboll är ett ihåligt klot av plast där hamstrar, gerbiler, deguer och andra smågnagare placeras för att kunna springa utanför sin bur med minimerad rymningsrisk. Syftet med hamsterbollen är att ge gnagaren motion. Bollarna ger också ifrån sig ett hörbart mullrande på många ytor, vilket gör det lättare att spåra djuret. De flesta hamsterbollar är gjorda av hållbar genomskinlig plast med lufthål och en liten dörr eller ett lock.

Trots att hamsterbollar är utformade för att skydda smågnagare, finns det faror såsom trappor och andra höga höjder som djuret kan ramla ifrån. Trots att hamsterbollar har lufthål, bör djuret tillåtas att ta pauser och komma ut från hamsterbollen då och då, eftersom bristen på vatten kan leda till värmeslag eller utmattning.

Tillverkare av hamsterbollar rekommenderar att endast använda dem till hamstrar, gerbiler, möss, deguer och små råttor; de bör inte användas till tamkaniner, chinchillor eller marsvin, eftersom deras storlek och kroppsstruktur skiljer sig från smågnagarnas.

Se även 
Ekorrhjul
Zorb

Referenser 

Sällskapsdjur
Bollar
Bogserbåten Örnen

Bogserbåten Örnen är en svensk ångdriven bogserbåt, som byggdes 1903 på Lundby mekaniska verkstad i Göteborg.

Örnen byggdes för Seffle Kanalbolag. Hon bogserade senare 1920–42 pråmar i Byälven och på Vänern för Säffle Sågverks AB. Vätö Rederi AB köpte henne 1942. Under andra världskriget var hon rekvirerad av marinen 1942–43 och användes därefter för bogsering av sandpråmar på Mälaren. 

Efter flera ägarbyten, varvid bland annat namnet ändrades till Örnen ettan, köptes hon av Swecox International i Västerås 1984 och renoverades till nyskick. Hon återfick namnet Örnen 2007. Hon överläts 2011 till Skandinavien Intermarket AB i Västerås. Hon är k-märkt.

Bildgalleri

Källor

Om Örnen på www.tugboatlars.se

Noter

Svenska ångfartyg
Svenska bogserbåtar
K-märkta fartyg
Fartyg byggda i Göteborg
Fartyg sjösatta 1903
Sjöfart i Västerås
Ringens varv

Ringens varv är ett reparationsvarv och tidigare nybyggnadsvarv i Marstrand.

Ringens varv grundades av skeppsbyggmästare August Anderson 1887. Från början av 1900-talet byggdes varvet däckade fiskefartyg. Sonen Patrik Andersson (död 1949) tog över varvet efter faderns död 1924 och i slutet av 1930-talet sysselsattes 12-15 man. I samband med en större isländsk order på fiskebåtar byggdes en skrovhall 1944.

År 1950 köptes Ringens varv av Jean Dahlström och Ingvar Andersson. Fiskebåtar byggdes fram till 1965, varefter företaget fortsatte som reparationsvarv. Det köptes 1973 av Volvo Penta och blev reparationsvarv för fritidsbåtar. Nuvarande ägare köpte företaget 2001 och varvet sysslar numera främst med underhåll av fritidsbåtar och Volvo Penta-motorer. Ringens Varv har idag närmare 20 anställda och är auktoriserade för Volvo Penta och Yamaha. Företaget arbetar med renovering, reparationer och renoveringar samt erbjuder vinterförvaring och rekonditionering. År 2008 byggdes en första varmhall på Eriksberg i Marstrand. År 2011 investerades i ny el-hydraulisk pelarkran från Roodberg. År 2013 byggdes varmhall nummer två på Eriksberg i Marstrand.

Byggda båtar i urval
1916 Asta av Smögen, trätrålare
1932 Heimdal, lotsbåt
1940-talet Ett antal stora träfiskefartyg till Island, del av köp av båtar från flera svenska varv

Källor
Historik på Ringens varvs webbplats
http://fiskebatar.zaramis.se/varv/ringens-varv/

Noter

Externa länkar
Ringens varvs webbplats

Svenska skeppsvarv
Marstrand
Rumpelösa kyrka

Rumpelösa kyrka är en stenkammargrav i Veddige i Varbergs kommun i Hallands län. Fornlämningen är en stenåldersgrav av typen gånggrift som uppfördes någon gång mellan 3300 f.kr och 3000 f. Kr.

Gånggriften omges av en jord- och stenhög som är 10 meter i diameter och 0,7 meter hög. Gravkammaren är närmast rektangulär med innermåtten 2,85x1,80 meter och orienterad i nordostlig-sydvästlig riktning.

Läs mera 
 Lars Blomqvist, Megalitgravarna i Sverige: typ, tid, rum och social miljö, Akademitryck  (1989)

Se även 
 Stenkammargrav
 Gånggrift
 Dös

Referenser

Externa länkar 

Fornminnen i Halland
Megalitgravar i Sverige
Varbergs kommuns historia
Kina i olympiska vinterspelen 1994

Kina deltog med 24 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer. Totalt vann de en silvermedalj och två bronsmedaljer.

Medaljer

Silver
 Zhanmei Yang - Short track, 500 m.

Brons
 Chen Lu - Konståkning.
 Ye Qiaobo - Skridskor, 1 000 meter.

Källor 
 

1994 i Kina
Nationer i olympiska vinterspelen 1994
1994
Gryfów Śląski

Gryfów Śląski , tyska: Greiffenberg, är en stad i sydvästra Polen, belägen i distriktet Powiat lwówecki i Nedre Schlesiens vojvodskap, vid floden Kwisa. Tätorten hade 6 879 invånare i juni 2014 och är centralort i en stads- och landskommun med totalt 10 030 invånare samma år. Staden är medlem av det tysk-polsk-tjeckiska regionala samarbetsorganet Euroregion Neisse.

Administrativ indelning 
Till kommunen hör förutom staden Gryfów Śląski även följande kommundelar (sołectwo):
 Krzewie Wielkie (tyska: Groß Stöckigt)
 Młyńsko (Mühlseiffen)
 Proszówka (Gräflich Neundorf)
 Rząsiny (Welkersdorf)
 Ubocze (Schosdorf)
 Wieża (Wiesa)
 Wolbromów (Klein-Neundorf)

Historia 
Orten grundades troligen under hertigen Bolko I av Schweidnitz under slutet av 1200-talet. Staden fick stadsrättigheter 1354 enligt förebild från Löwenberg. Under slutet av medeltiden lydde området under kungariket Böhmen och blev därmed del av Habsburgmonarkin i början av 1500-talet. Genom Österrikiska tronföljdskriget blev staden del av Preussen 1742, från 1815 som del av provinsen Schlesien.

Greiffenberg var under 1800-talet en viktig textilindustristad, och Greiffverken sysselsatte totalt omkring 7 000 personer i textilindustrin. 1865 fick staden en järnvägsstation på linjen Görlitz – Hirschberg. 1927 öppnade även Siemens AG en fabrik i staden.

1945 tillföll staden Polen genom Potsdamöverenskommelsen, och de kvarvarande tyska invånarna tvångsförflyttades västerut. Staden döptes av de polska myndigheterna officiellt om till den polska namnformen Gryfów Śląski. Under decennierna efter kriget återbefolkades staden av polska bosättare och flyktingar från områdena öster om Curzonlinjen.

Sevärdheter 
 Slottet Gryf (Greiffenstein), borgruin i närheten av Proszówka utanför staden.
 Rådhuset
 S:a Hedvigskyrkan

Kända invånare 
Författaren Arno Schmidt bodde i sin ungdom i staden och arbetade vid Greiffverken.

Bland kända personer födda i staden märks:
 Joachim Nerger (omkr. 1626–1682), jurist.
 Hermann Steudner (1832–1863), botaniker och Afrikaforskare.
 Johannes Maximilian Avenarius (1887–1954), konstnär.
 Andrzej Chyra (född 1964), skådespelare.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kommuner i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kina i olympiska vinterspelen 1992

Kina deltog med 32 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1992 i Albertville. Totalt vann de tre silvermedaljer.

Medaljer

Silver
 Li Yan  - Short track, 500 m.
 Ye Qiaobo - Skridskor, 500 meter.
 Ye Qiaobo - Skridskor, 1 000 meter.

Källor 
 

1992 i Kina
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
1992
Greiffenberg

Greiffenberg kan syfta på:

 Greiffenberg in Schlesien – det tyska namnet på en stad i Powiat lwówecki, Nedre Schlesiens vojvodskap, Polen, se Gryfów Śląski
 Greiffenberg (Uckermark) – en tidigare stad i Brandenburg som idag är en stadsdel i Angermünde, Landkreis Uckermark, Brandenburg, Tyskland.

Personer
 Hans von Greiffenberg (1893-1951), tysk infanterigeneral i Wehrmacht under andra världskriget.

Se även
Greifenberg
Mahmud Afshar

Mahmud Afshar Yazdi (persiska: محمود افشار یزدی), född 1893 i Yazd i Persien, död 1983 i Teheran i Iran, iransk politiker, nationalist, iranist och pionjär inom paniranismen.

Biografi 
Mahmud Afshar var utbildad i Iran och Schweiz och tog sin doktorsexamen i statsvetenskap 1919 vid Lausannes universitet. Två år senare återvände han till Iran där han blev en pionjär inom den paniranistiska rörelsen. Han hade som ung varit aktiv inom "Unga Irans sällskap" (Anjoman-e Iran-e Javan) som bestod av en grupp nationalistiska iranier, varav flertalet var utbildade vid europeiska universitet. En av gruppens inflytelserika medlemmar var Reza Pahlavi som 1925 blev Irans kejsare. 

Mahmud Afshar var en stark anhängare av Pahlavis moderna reformer och sekularisering. 1925 grundade han kulturtidskriften Ayande (Framtid). Han grundade flera vetenskapliga och kulturella institutioner i landet, däribland Handelshögskolan (Madrese-ye Tejarat) i Teheran. Han tjänstgjorde även vid Irans Kulturministerium och Justitieministerium.

Mahmud Afshar var gift med Nosrat Barazande och far till den berömde iranisten Iraj Afshar.

Se även 
 Paniranism

Referenser

Iranister
Persiskspråkiga författare
Iranska politiker under 1900-talet
Iranska forskare under 1900-talet
Personer från Yazd
Födda 1893
Avlidna 1983
Män
Żarów

Żarów , tyska: Saarau, är en stad i sydvästra Polen, belägen i distriktet Powiat świdnicki i Nedre Schlesiens vojvodskap, 12 kilometer norr om distriktets huvudort Świdnica. Tätorten hade 6 874 invånare i juni 2014 och är centralort i en stads- och landskommun med totalt 12 619 invånare.

Historia 
Byn omnämns första gången i skriftliga källor år 1290 och var en by tillhörande hertigdömet Świdnica. 1368-1742 tillhörde orten kungariket Böhmen, från början av 1500-talet därmed även Habsburgmonarkin. Genom Österrikiska tronföljdskriget blev orten 1742 del av kungadömet Preussen, från 1815 som del av provinsen Schlesien. Under den tyska epoken var orten främst känd under sitt tyska namn, Saarau. Fram till mitten av 1800-talet var orten en lantlig by, med endast ett par hundra invånare.

1843 drogs järnvägen mellan Breslau och Freiburg in Schlesien genom trakten. I samband med byggnadsarbetena upptäcktes kolfyndigheter, och 1847 öppnades ett brunkolsbrott. I den närbelägna orten Laasan (nuv. Łażany) anlades 1850 ett industriområde med metall-, kemi- och maskinindustrier, samt brytning av blå- och vitlera och brunkol. 1939 slogs Laasan administrativt ihop med Saarau.

Efter andra världskriget kom orten 1945 att bli del av Polen genom Potsdamöverenskommelsen, och den tyska befolkningen tvångsförflyttades västerut. Staden döptes av de polska myndigheterna officiellt om till Żarów, och under decennierna efter kriget återbefolkades staden av polska bosättare och flyktingar från de tidigare polska områdena öster om Curzonlinjen. År 1954 erhöll Żarów stadsrättigheter.

Kommunikationer 
Żarów har en järnvägsstation på linjen mellan Wrocław och Wałbrzych, som trafikeras av regionaltåg.

Vänorter
Żarów har följande vänorter:
 Nymburk, Tjeckien
 Újfehértó, Ungern
 Lohmar, Tyskland

Kända invånare 
 Klaus von Beyme (född 1934), statsvetare.
 Zbigniew Chlebowski (född 1964), politiker för Medborgarplattformen, borgmästare i Żarów 1990-2001.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kommuner i Nedre Schlesiens vojvodskap
Twardogóra

Twardogóra , tyska: Festenberg, är en stad i sydvästra Polen, belägen i distriktet Powiat oleśnicki i Nedre Schlesiens vojvodskap, 40 kilometer nordost om Wrocław. Tätorten hade 6 773 invånare i juni 2014, och utgör centralort i en stads- och landskommun med totalt 12 973 invånare samma år.

Sevärdheter 
 Twardogóras slott, ursprungligen uppfört som en borg under 1300-talet. Den nuvarande barockbyggnaden och slottsparken tillkom under 1700-talet. I parken finns en Herkulesstaty som härstammar från slottsruinen i Goszcz.
 Vid torget finns många borgarhus från 1700-talet och 1800-talet, samt domstolsbyggnaden från 1902 som idag fungerar som rådhus.
 Trefaldighetskyrkan, den tidigare protestantiska kyrkan i nygotisk fackverksstil, står tom sedan andra världskriget.
 Den katolska Mariakyrkan, uppförd 1874 på platsen för en äldre kyrka från 1600-talet.
 Ruinen av släkten von Reichenbachs barockslott i Goszcz. Slottet förstördes i en brand 1947.

Kända invånare 
 Ludwig Laqueur (1839–1909), ögonläkare.
 Paul von Grützner (1847–1919), fysiolog, universitetsprofessor.
 Heinrich von Reichenbach (född 1928), professor i markvetenskap.
 Martin Pohl (1930–2007), skådespelare.
 Hagen Kleinert (född 1941), professor i teoretisk fysik vid Freie Universität Berlin.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Nedre Schlesiens vojvodskap
Kommuner i Nedre Schlesiens vojvodskap
Lucien-Léon Guillaume Lambert

Lucien-Léon Guillaume Lambert, född den 5 januari 1858 i Paris, död den 21 januari 1945 i Porto, Portugal, var en fransk tonsättare. Han var son till Charles-Lucien Lambert.

Lambert, som var elev till Auguste Barbereau, Théodore Dubois och Jules Massenet, komponerade åtskilliga operor, bland annat Le spahi (1896: belönad med staden Paris pris), La marseillaise (1900) och Penticosa (1908; prisbelönt vid en av förläggaren Astruc utlyst tävlan), samt orkestersaker, pianostycken och sånger.

Källor 

  

Franska kompositörer
Franska musiker under 1800-talet
Franska musiker under 1900-talet
Musiker från Paris
Födda 1858
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Camberwell

Camberwell är en stadsdel, så kallat district i södra London till största del belägen i London Borough of Southwark. En liten del i väst ingår i London Borough of Lambeth.

En stor del av bebyggelsen går i georgiansk stil. I stadsdelen finns Camberwell College of Arts och konstmuseet the South London Gallery.

Galleri

Externa länkar 

Stadsdelar i London
Gunvor Hall

Gunvor Hall, född 26 november 1908 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där 19 november 1961, var en norsk skådespelare.

Hall var engagerad vid Det Nye Teater från 1929 till 1957. Hon verkade också som filmskådespelare och debuterade 1939 i Olav Dalgards Gryr i Norden. Hon medverkade i sammanlagt fem filmer åren 1939–1958.

Hall var dotter till grosshandlare Vegard Hall (1876–1928) och Anna Homble (1882–1910). Hon var gift första gången från 1934 med skådespelaren Tore Foss och andra gången från 1942 med vissångaren, skådespelaren, teaterchefen och lyrikern Jens Gundersen.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1961
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Butes

Butes är i grekisk mytologi namnet på ett flertal personer:

 En son till Poseidon eller Pandion I som var anfader till den atenska adelssläkten Eteobutaderna, vilken ärftligt förvaltade Athena Polias och Poseidons kult i Erechtheion.
 En Argonaut, som då dessa passerade sirenerna tjusades av deras sång och kastade sig i havet, men räddades av Afrodite.
 En son till Boreas som stämplade mot styvbrodern Lykurgos men upptäcktes och gick i landsflykt. Han bortrövade flickan Koronis men straffades härför med vansinne av Dionysos, kastade sig i en brunn och omkom.

Källor 
 

Personer i grekisk mytologi
Bible Holiness Movement

Bible Holiness Movement (BHM) är ett evangelikalt trossamfund bildat 1949 som Bible Holiness Mission, av biskop Wesley H. Wakefield som fortfarande är kyrkans internationelle ledare. Kyrkans nuvarande namn antogs 1971.

Kyrkan växte fram ur det missionsarbete som Wakefields far, pastor William James Elijah Wakefield startat sedan han lämnat Frälsningsarmén, bland annat på grund av han tillämpade sakramentsförvalting.

BHM har sitt internationella högkvarter i Vancouver, Kanada. Man har också verksamhet i USA, Filippinerna, Sri Lanka, Sydkorea, Egypten, Ghana, Indien, Kenya, Liberia, Malawi, Nigeria, Tanzania, Uganda och Zambia. Man har omkring 90 000 medlemmar i världen.

BHM tillhör Christian Holiness Partnership, Evangelicals for Social Action och National Black Evangelical Association.

Källor 

Melton's Encyclopedia of American Religions

Evangeliska samfund i USA
Religiösa organisationer bildade 1949
Jacques-Joseph Corbière

Jacques-Joseph Guillaume François Pierre Corbière, född den 22 maj 1766 i Cornuz-les-Trois-Maries vid Rennes, död den 12 januari 1853 i Rennes, var en fransk statsman. 

Corbière var av bondesläkt, blev under revolutionen advokat i Rennes, 1797 medlem av de femhundrades råd och var under kejsardömet ordförande för departementsrådet. År 1815 valdes Corbière till deputeradekammaren och hörde till dess mest reaktionära medlemmar. Han understödde verksamt Villèle i kampen med ministären Decazes och riktade 1819 angrepp på Grégoire som "förbrytelsens representant". I december 1820 blev han undervisningsminister och i december 1821 inrikesminister, en post som han behöll fram till januari 1828. Han bekämpade särskilt pressfriheten och knöt 1827 sitt namn till nationalgardets upplösning och censurens återinförande; han lönades 1822 med grevetiteln och efter sin avgång med pärsvärdigheten. Denna förlorade han dock 1830, då han inte ville avlägga ed till den nye kungen.

Källor 

 

Frankrikes utbildningsministrar
Frankrikes inrikesministrar
Franska grevar
Franska politiker under 1700-talet
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Rennes
Födda 1766
Avlidna 1853
Män
Salmonsens
Anne Franks sista dagar

Anne Franks sista dagar (The Attic: The Hiding of Anne Frank) är en dramafilm från 1988, regisserad av John Erman. Filmen bygger på Miep Gies upplevelser i samband med familjen Franks tid i gömstället. Filmen har 11-årsgräns.

Medverkande
 Mary Steenburgen - Miep Gies
 Paul Scofield - Otto Frank
 Lisa Jacobs - Anne Frank
 Huub Stapel - Jan Gies
 Eleanor Bron - Edith Frank
 Frances Cuka - Petronella Van Daan
 Victor Spinetti - Herman Van Daan
 Miriam Karlin - Mrs. Samson
 Ian Sears - Peter van Daan
 Georgia Slowe - Margot Frank
 Isabelle Amyes as Elli Vossen
 Ronald Pickup - Mr. Jo Koophuis
 Gary Raymond - Mr. Victor Kraler
 Jeffrey Robert - Dr. Albert Dussel
 Edda Barends - Charlotte Kaletta (Lotte Dussel)
 Tom Wilkinson - Karl Silberbauer

Referenser

Amerikanska dramafilmer
TV-filmer 1988
Anne Frank
Gruppspelet i Uefa Champions League 1992/1993

Gruppspelet i Uefa Champions League 1992/1993 spelades från den 25 november 1992 till den 21 april 1993, totalt 8 lag tävlade i gruppspelet. Segraren ur respektive grupp fick spela i finalen av Uefa Champions League 1992/1993. Olympique Marseille vann grupp A, och AC Milan vann grupp B.

Resultat

Grupp A

Grupp B

Uefa Champions League 1992/1993
Human Brain Project

The Human Brain Project är ett omfattande vetenskapligt forskningsprogram, grundat 2013 och koordinerat av Henry Markram (École polytechnique fédérale de Lausanne). Huvudfinansiär är EU och målet är att på tio år skapa en elektronisk hjärna som fungerar enligt samma principer som den mänskliga hjärnan. Forskningsprojektet är placerat i Genève, Schweiz

Referenser 

Neurovetenskap
Butiksstängningslagen

Butiksstängningslagen var en lag som reglerade detaljhandelns öppettider.

Lagar reglerande butikers öppettider antogs 1900 i Norge och 1904 i Storbritannien, Österrike-Ungern 1908 och Danmark 1910. I Sverige försökte man länge på frivillig väg reglera butikernas öppettider, men 1904 lade riksdagsledamöterna Jakob Byström och Karl Gustaf Karlsson fram en motion om regleringar även i Sverige. De förnyades under de följande åren och 1906 beslutade regeringen att begära förslag om lagbestämmelser inom området och 1909 lades förslaget fram och antogs 6 juni 1909. Lagen kallades vanligen Butiksstängningslagen och bestämde att butikerna på vardagar inte fick öppna tidigare än klockan 7.00, och måste stängas senast 20.00. Matvarubutiker och tobaksaffärer fick dock öppna redan klockan 6.00, och tobaksaffärer fick hålla öppet ända till 21.00. Öppettiderna på söndagar reglerades tidigare om lagstiftningen om sabbatsbrott, men genom en ny lag 6 juni 1912 inkluderades även ett förbud mot öppna butiker på söndagar och helgdagar. Lokala ordningsstadgor tillät även strängare reglering av öppettiderna.

30 maj 1919 antogs en ny lag som reglerade öppettiderna än hårdare. Handelsbodarna hade tillstånd att hålla öppet 8.00-19.00, under perioden 10–23 december fick dock butikerna ha öppet till 20.00. Butiker där mejeriprodukter, ägg, margarin, konditori- eller bagerivaror såldes fick lov att öppna redan 7.00 och ha öppet en timme senare än övriga butiker. På söndagar eller helgdagar fick inga handelsbodar, rak- eller frisersalonger, eller badhus hållas öppna. Butiker för färska livsmedel som ovan eller frukt och levande blommor fick dock ha öppet på söndagarna 7.00–10.00. Specialtillstånd kunde utfärdas.

Undantagna från bestämmelsen var kaféer eller restauranger med förtäring på stället, försäljning av biljetter för järnväg och båtar, apotek och försäljning av "för motorfordons framföring nödvändiga varor".

Butiksstängningslagen av 22 juni 1939 innehöll i stort sett samma bestämmelser som 1919 års lag.

Från 1967 tilläts alla butiker ha öppet till 20.00, och 1972 fick Sverige helt fria öppettider. Men frågan om begränsning av öppettiderna har dock återkommit tid efter annan. 1975 tillsattes en affärstidskommitté i riksdagen, och ett beslut om reglering av öppettiderna stöddes då av alla riksdagspartier utom Folkpartiet och Moderaterna. Någon sådan reglering kom dock aldrig till, men frågan återkom politiskt fler gånger fram till 1991. Fram till slutet av 1990-talet drev Handelsanställdas förbund frågan om reglering av öppettiderna.

Källor 

Svensk rättshistoria