kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Världsmästerskapet i utomhushandboll för herrar 1952

Världsmästerskapet i utomhushandboll för herrar 1952 spelades  i Schweiz mellan 8 juni och 15 juni 1952. Ett alltyskt lag blev världsmästare turneringen före Sverige och Schweiz.

Det tredje världsmästerskapet i utomhushandboll organiserades av Internationella handbollsförbundet (IHF).Femton europeiska nationer hade anmält sig till turneringen: Österrike, Belgien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Italien, Jugoslavien, Luxemburg, Nederländerna, Norge, Portugal, Saarland, Sverige, Schweiz och Spanien. 

Finalisterna från VM 1948, Sverige och Danmark samt värdlandet Schweiz, var seedade till slutomgången, de återstående tolv lagen i mästerskapet skulle avgöra via kvalmatcher. Eftersom Portugal (i Spanien) och Italien (i Österrike) inte infann sig till match, fick deras respektive motståndare komma till turneringen utan match. 

Den egentliga slutturneringen spelades i preliminära grupper och mellangrupper där alla mötte alla. Detta följdes av tre slutspelsmatcher för att avgöra platser 1 till 6. 

Skyttekungar blev  Svend Aage Madsen (Danmark) och Bernhard Kempa (Tyskland) med 27 mål vardera, före Walter Schädlich (Tyskland) och Klöti (Schweiz) med 26 mål vardera.

Resultat

Inledande runda

Grupp A 
8 juni i Basel: BRD-Danmark 23- 10

9 juni i Lüzern: BRD -Saarland 19-2

10 juni Zürich: Danmark - Saarland 14-13

Grupp B 
8 juni: Sverige–Österrike 19–10

9 juni: Österrike–Spanien 20–10	

10 juni: Sverige–Spanien 9–2

Grupp C
8 juni: Nederländerna–Frankrike 14–8

9 juni: Schweiz–Nederländerna 13–5

10 juni: Schweiz–Frankrike 14–7

Mellanrundan 
Grupp 1

11 juni 1952 Bundesrepublik Tyskland - Nederländerna 29 - 6 Spelplats Winterthur

12 juni 1952 Österrike - Nederländerna  21 -1

13 juni 1952 BRD - Österrike 19-4    Spelplats Bern

11 juni 1952  Sverige - Danmark  11-9  Spelplats Thun

12 juni 1952 Danmark - Schweiz  7 -12  Spelplats Aarau

13 juni 1952 Sverige - Schweix  12-7 Spelplats Basel

Finalomgång 
Match om femtepris . 15 juni 1952  Danmark - Nederländerna  20-8   Spelplats Biel

Bronsmatch                15 juni 1952  Schweiz - Österrike  12-10  Spelplats Zürich    

Final                           15  juni 1952   Bundesrepublik Tyskland - Sverige 19-8  Spelplats Zürich

Deltagande spelare 
Nedan listas de svenska spelare som deltog:

Referenser

1952 i Schweiz
Internationella handbollstävlingar i Schweiz
Sportevenemang i Zürich
1952
Zürich under 1900-talet
Mora gymnasium

Mora gymnasium (före 2015 S:t Mikaelsskolan) är en gymnasieskola i Mora kommun. Skolan har 11 nationella program, introduktionsprogram, särskola och kultur- eller idrottsprofil med intag inom skidåkning, skidorientering, friskvård ishockey, innebandy och fotboll. Inför läsåret 2015/2016 bytte skolan namn till Mora Gymnasium. 

Högskoleförberedande program: 
 International Baccalaureate Diploma Programme , IB
 Ekonomiprogrammet, EK
 Estetiska programmet, ES
 Naturvetenskapsprogrammet, NA
 Samhällsvetenskapsprogrammet, SA
 Teknikprogrammet, TE
Yrkesförberedande program:
 Bygg- och anläggningsprogrammet, BA
 Barn- och fritidsprogrammet, BF
 El- och energiprogrammet, EE
 Fordons- och transportprogrammet, FT
 Restaurang- och livsmedelsprogrammet, RL
 Vård- och omsorgsprogrammet, VO

Mora skidgymnasium
Mora skidgymnasium är ett skidgymnasium inom Mora gymnasium och ett riksidrottsgymnasium under Svenska skidförbundet. De idrotter som bedrivs med riksintag är längdåkning och skidorientering. Utöver dessa finns även ett antal regionala/lokala platser för längdåkning, skidorientering och skidskytte. Mora skidgymnasium är Sveriges enda skidorienteringsgymnasium med riksintag.

Undervisning 
Undervisningen som ges är utbildning vid vanliga gymnasieprogram vid Mora gymnasium i Mora, dock med "Specialidrott skidor" som individuellt val. Skidgymnasiets elever kan ansöka om att få den treåriga tiden för gymnasiestudier förlängd för att få tillräcklig tid för studier samtidigt som man utövar sin idrott på elitnivå.

Meriter 
Mora Skidgymnasium har genom åren fostrat flera åkare med meriter från stora mästerskap och världscuper, såväl i längd och skidorientering som traditionell fotorientering. Skidgymnasiet har även utbildat flera Vasaloppssegrare.

Referenser

Externa länkar 
Mora skidgymnasiums webbplats

Gymnasieskolor i Dalarnas län
Utbildning i Mora
Los Angeles City Hall

Los Angeles City Hall är stadshuset i Los Angeles, Kalifornien. Byggnaden är en 27 våningar, 138 meter hög skyskrapa. Byggnaden används som kontor för stadens borgmästare, fullmäktigeförsamlingen och för stadens förvaltningar.. Den är byggd in en Art déco stil, och stod färdig 1928.

Referenser

Noter 

Skyskrapor i Los Angeles
Politik i Kalifornien
Belägringen av Malta under andra världskriget

Belägringen av Malta utspelades från den 11 juni 1940 till den 20 november 1942 under Andra världskriget. Det var kampen för kontrollen av den strategiskt viktiga ön Malta mellan Italiens och Tysklands flygvapen och flottor mot Storbritanniens Royal Air Force och Royal Navy.

Öppnandet av en ny front i Nordafrika under mitten av 1940 ökade Maltas redan betydande värde. Britternas flyg- och havsstyrkor stationerade på ön kunde anfalla Axelmakternas fartyg som transporterade viktiga förnödenheter och förstärkningar från Europa. General Erwin Rommel, de facto överbefälhavare för axelmakternas styrkor i Nordafrika, erkände dess betydelse snabbt. I maj 1941 varnade han att "Utan Malta kommer Axelmakterna att gå under när man förlorar kontrollen över Nordafrika". 

Axelmakterna beslöt att bomba eller svälta Malta till underkastelse, genom att anfalla dess hamnar, byar, städer och allierade fartyg som levererade förnödenheter till ön. Malta var ett av de mest intensivt bombade områdena under kriget. Luftwaffe (Tysklands flygvapen) och Regia Aeronautica (Italiens flygvapen) flög sammanlagt 3 000 bombräder under en period av två år i ett försök att förstöra RAF:s försvarsverk och hamnar. En framgång skulle ha möjliggjorts med en kombinerad tysk-italiensk landstigning på ön (Operation Herkules) med stöd av tyska fallskärmsjägare. Operationen genomfördes aldrig. Samtidigt lyckades allierade konvojer leverera förnödenheter och förstärka Malta, medan RAF försvarade dess luftrum, men till ett högt pris i material och liv.

I november 1942 hade axelmakterna förlorat andra slaget vid El Alamein och de allierade hade landstigit styrkor i Vichyfranska Marocko och Algeriet i Operation Torch. Axelmakterna avledde sina styrkor till slaget om Tunisien, och anfallen mot Malta minskades snabbt. Belägringen avslutades under november 1942. 

I december 1942 gick Maltas flyg och havsstyrkor över till offensiven. I maj 1943 hade de sänkt 230 axelmaktsfartyg under loppet av 164 dagar. Den allierade segern spelade en viktig roll i den slutgiltiga allierade framgången i Nordafrika.

Referenser

Noter

Litteratur 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  and Orion books, isbn=978-0-3043-6654-5

Externa länkar 
 Malta Command 1930 - 1945 at www.BritishMilitaryHistory.co.uk
 Combat History of the Supermarine Spitfire – The Defence of Malta (1942)
 The Air Battle of Malta, 1940–1942 (HMSO 1944)
 World War II: Malta--The Right Island

Andra världskriget
Luftangrepp under andra världskriget
Malta
Brittiska slag
Australiska slag
Kanadensiska slag
Nyzeeländska slag
Italienska slag
Tyska slag
Krigsåret 1940
Krigsåret 1941
Krigsåret 1942
Malta under 1940-talet
Qujiang, Shaoguan

Qujiang, även romaniserat Kükong, är ett stadsdistrikt i Shaoguan i Guangdong-provinsen i sydligaste Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
228 Agathe

228 Agathe är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 augusti 1882 av den österrikiske astronomen Johann Palisa. Den fick senare namnet Agathe efter dottern till den österrikiske astronomen Theodor von Oppolzer.

Agathes senaste periheliepassage skedde den 14 februari 2023. Dess rotationstid har beräknats till 6,48 timmar. Asteroiden har uppmätts till diametern 9,30 km.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av J Palisa
Astronomiska upptäckter 1882
Qujiang

Qujiang kan syfta på:

Kina
Qujiang, Quzhou – ett stadsdistrikt i Quzhou i Zhejiang-provinsen
Qujiang, Shaoguan – ett stadsdistrikt i Shaoguan i Guangdong-provinsen
Qujiang (socken i Kina)
Qujiang (köpinghuvudort i Kina, Jiangxi Sheng, lat 28,25, long 115,79)

WP:Projekt Kina
Wilhelm Widmark

Harald Wilhelm Widmark, född 29 april 1839 i Ljusdals socken, Gävleborgs län, död 23 juni 1904 i Stockholm, var en svensk ingenjör. Han var son till Per Henrik Widmark samt far till Lawrence E., Gustav och Erik Widmark.

Efter studier vid läroverket i Hudiksvall blev Widmark elev vid Teknologiska institutet 1855 och avlade avgångsexamen 1858. Han var ritare vid Lindahl & Runers Mekaniska Verkstad i Gävle 1858–1862, vid Avonside Engine Company i Bristol 1862–1865 och förste konstruktör vid sistnämnda bolag, huvudsakligen i lokomotivbranschen, 1865–1878. 

År 1879 återvände Widmark till Sverige, där han blev och intill sin död kvarstod som disponent för Helsingborgs Mekaniska Verkstad (Helsingborgs Jern- och Lerkärlsfabriks AB), vars produktion under hans ledning även kom att omfatta lokomotiv. Han innehade patent på egna uppfinningar av centrifugalregulator för ångmaskiner samt radiell axelbox och slidrörelse för lokomotiv. Han var ledamot av Helsingborgs stadsfullmäktige, kyrkoråd och fattigvårdsstyrelse 1888–1904 samt ledamot av flera bolagsstyrelser.Widmark är begravd på Nya kyrkogården i Helsingborg.

Källor
G.W. Widmark: Släkten Widmark från Lövånger (1930), sid. 26 f.

 Widmark, H. Wilhelm på SvenskaGravar.se

Svenska maskiningenjörer
Svenska kommunalpolitiker
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Ljusdals socken
Personer i Helsingborgs historia
Gravsatta på Nya kyrkogården i Helsingborg
Födda 1839
Avlidna 1904
Män
Tayeb Salih

Tayeb Salih (), född 12 juli 1929 i Karmakol nära El Debba i Sudan, död 18 februari 2009, var en sudanesisk författare. Han utbildade sig vid Gordon Memorial College i huvudstaden Khartoum och flyttade 1952 till London. Han kom att tillbringa en stor del av sitt liv utomlands och arbetade bland annat för BBC:s arabiska sektion, qatariska informationsministeriet och Unesco i Paris innan han slutligen slog sig ner i London.

Salih räknas till de mest framstående sudanesiska författarna och hans verk är populära i hela den arabiska världen. Han blev mest känd för romanen Utvandringens tid (1966) som tar upp kolonialistiska teman och som har översatts till över 30 språk. Den Arabiska litterära akademien utsåg den till 1900-talets mest betydande arabiska bok.

Bibliografi (utgivet på svenska)

Källor

Noter

Sudanesiska författare
Arabiskspråkiga författare
Alumner från University of London
Födda 1929
Avlidna 2009
Män
Hammarsbron

Hammarsbron kan avse:
 Hammarsbroarna – broar i Vätterns norra skärgård i Askersunds kommun
 Hammarsbron, Nyland – en bro över Ångermanälven i Kramfors kommun
Sitting Down Here

"Sitting Down Here" är en låt skriven och framförd av den norska singer-songwritern Lene Marlin. Den gavs ut som den andra singeln från hennes debutalbum Playing My Game den 27 september 1999. Låten producerades av Hans G och Jorn Dahl vid Disclab, Oslo och bygger på akustisk gitarr. I Europa blev singeln en stor hit där den tog sig in på topp-10 i fem länder, däribland femte plats i Storbritannien och andra plats i Norge. Den nådde även fjärde plats i Nya Zeeland.

Musikvideon regisserades av Jamie Morgan och hade premiär i mars 2000.

Den kinesiska artisten Sandy Lam spelade in en cover på mandarin med namnet "我坐在這裡" till sitt album 林憶蓮's (2000).

Låtlista 
CD-singel
"Sitting Down Here" – 3:55
"The Way We Are" (Live Acoustic Version) – 4:50

Maxisingel
"Sitting Down Here" – 3:55
"Playing My Game" (Acoustic Version) – 3:27
"I Know" – 2:23

Listplaceringar

Referenser 

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1999
Singlar utgivna på Virgin Records
Faraday-medaljen

Faraday-medaljen är en medalj som utdelas av Institution of Electrical Engineers (numera Institution of Engineering and Technology).

Bronsmedaljen tilldelas utan restriktioner avseende nationalitet, vilket land mottagaren bor i eller medlemskap i institutet. Priset delas ut högst en gång årligen antingen för beaktansvärda vetenskapliga eller industriella prestationer inom ingenjörskonst eller för framstående bidrag till fromma för vetenskap, ingenjörskonst och teknologi. Det etablerades år 1922 som ett minne till 50-årsjubileet av Society of Telegraph Engineers' första ordinarie möte och har fått sitt namn efter Michael Faraday.

Lista över mottagare 

1922 Oliver Heaviside
1923 Charles Algernon Parsons
1924 Sebastian Ziani de Ferranti
1925 Joseph John Thomson
1926 Rookes Evelyn Bell Crompton
1927 Elihu Thomson
1928 Ambrose Fleming
1929 Guido Semenza
1930 Ernest Rutherford
1931 Charles Hesterman Merz
1932 Oliver Lodge
1933 Ingen utdelning
1934 Frank Edward Smith
1935 Frank Baldwin Jewett
1936 William Henry Bragg
1937 André Blondel
1938 John Francis Cleverton Snell
1939 William David Coolidge
1940 Alexander Russell
1941 Arthur Percy Morris Fleming
1942 Pyotr Kapitsa
1943 Archibald Page
1944 Irving Langmuir
1945 Clifford Copland Paterson
1946 Edward Victor Appleton
1947 Leonard Pearce
1948 Mark Oliphant
1949 Charles Samuel Franklin
1950 James Chadwick
1951 Thomas Eckersley
1952 Ernest Lawrence
1953 Arthur Stanley Angwin
1954 Isaac Shoenberg
1955 John Cockcroft
1956 George William Osborn Howe
1957 Waldemar Borgquist
1958 Gordon Radley
1959 Luigi Emanueli
1960 George Paget Thomson
1961 Julius Adams Stratton
1962 Basil Schonland
1963 Pierre Marie Jean Ailleret
1964 Joseph Ronald Mortlock
1965 Vladimir Zworykin
1966 John Ashworth Ratcliffe
1967 Harold Everard Monteagle Barlow
1968 Leslie Herbert Bedford
1969 Philip Sporn
1970 Charles William Oatley
1971 Martin Ryle
1972 Frederic Calland Williams
1973 Nevill Mott
1974 George Millington
1975 John Millar Meek
1976 Thomas Otten Paine
1977 John Bertram Adams
1978 Erich Friedlander
1979 Robert Noyce
1980 Eric Ash
1981 Maurice Wilkes
1982 Brian D. Josephson
1983 William Alexander Gambling
1984 Alexander Lamb Cullen
1985 Charles Antony Richard Hoare
1986 Edwin Douglas Ramsay Shearman
1987 David Davies
1988 Cyril Hilsum
1989 Charles Kuen Kao
1990 Peter Lawrenson
1991 Alan Rudge
1992 Laszlo Solymar
1993 Alistair MacFarlane
1994 John Parnaby
1995 David Rhodes
1996 Stewart Crichton Miller
1997 John Midwinter
1998 Roger Needham
1999 Patrick Arthur McKeown
2000 John Michael Brady
2001 Chris J. Harris
2002 Robin Saxby
2003 Richard Friend
2004 Peter Mitchell Grant
2005 Azim Premji
2006 John McCanny
2007 Steve Furber
2008 Josef Kittler
2009 Martin Nicholas Sweeting
2010 Donal Bradley
2011 Donald Knuth
2012 Leonardo Chiariglione
2013 Michael Pepper
2014 Christofer Toumazou
2015 Kees Schouhamer Immink
2016 Andy Harter
2017 Bjarne Stroustrup
2018 ingen utdelning
2019 Peter L. Knight

Externa länkar 
IET Archives

Brittiska vetenskapsmedaljer
Priser och utmärkelser instiftade 1922
Vetenskapsåret 1922
Börje Dickert

Sven Börje Dickert, född 2 februari 1913 i Hässleholms församling i dåvarande Kristianstads län, död 6 januari 1978 i Lidingö församling i Stockholms län, var en svensk ekonom och direktör.

Börje Dickert var son till distriktsveterinären Knut Dickert och Mia Andersson. Efter studentexamen i Kristianstad 1932 studerade han vid Handelshögskolan i Stockholm, där han blev civilekonom då han diplomerades (DHS) 1937, men bedrev senare också affärsstudier vid University of California i USA 1948–1949. Han var anställd vid Stockholms enskilda bank och Jordbrukarbanken 1937–1941, blev kamrer vid försvarets fabriksverks ammunitionsfabrik i Marieberg 1943, ekonomichef vid Comp Mexicana AGA Mexico 1945, reserevisor hos AGA i Lidingö 1948, ekonomichef vid Tudor AB 1951 samt ekonomidirektör 1960. Han avlade reservofficersexamen 1934.

Han gifte sig 1938 med skådespelaren Inga-Bodil Vetterlund (1914–1980) och 1952 med Eyvor Möller, född Gustâv (1919–2016), dotter till byrådirektören Olaf Gustâv och Margaretha Pettersson. Dickert är begravd på Lidingö kyrkogård.

Referenser

Civilekonomer
Svenska direktörer
Personer från Hässleholm
Födda 1913
Avlidna 1978
Män
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Zheng Zhi

Zheng Zhi  (förenklad kinesiska: 郑智; traditionell kinesiska: 鄭智; pinyin: Zhèng Zhì; född den 20 augusti 1980 i Shenyang, Liaoning) är en kinesisk professionell fotbollsspelare. Sedan 2010 spelar han för den kinesiska klubben Guangzhou Evergrande i Chinese Super League.

Meriter

Inom klubblag 
Shenzhen Jianlibao
Chinese Super League: 2004
Shandong Luneng
Chinese Super League: 2006
Chinese FA Cup: 2006
Guangzhou Evergrande
AFC Champions League: 2013
Chinese Super League: 2011, 2012, 2013, 2014
Chinese FA Cup: 2012
Chinese FA Super Cup: 2012
Chinese League One: 2010

Källor 
 Zheng Zhi spelarprofil på celticfc.net
 Zheng Zhi spelarprofil på cafc.co.uk
 

WP:Projekt Kina
Födda 1980
Levande personer
Män
Spelare i Shandong Luneng Taishan FC
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Celtic FC
Spelare i Guangzhou Evergrande FC
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2004
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2007
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2015
Personer från Shenyang
Kinesiska landslagsspelare i fotboll
Lawrence E. Widmark

Lawrence Emil Wilhelmsson Widmark, född 30 juli 1884 i Helsingborg, död 1945 i Newark New Jersey, var en svensk-amerikansk ingenjör. Han var son till Wilhelm Widmark.

Widmark blev student i Helsingborg 1903, utexaminerades från Chalmerska institutet i Göteborg 1910, var anställd vid Asea i Västerås 1910–1915 och flyttade därefter till USA, där han 1916 blev chefsingenjör vid Star Electric Motor Company i Newark, New Jersey. Han var medlem av American Mathematical Society och American Institute of Electrical Engineers. Han författade bland annat An Inquiry Into the Functioning of an Industrial Autarchy (1934). Widmark avled på sjukhus 1945 efter att ha blivit överkörd av ett tåg.

Källor 
G.W. Widmark: Släkten Widmark från Lövånger (1930), sid. 27.

Noter 

Svenska elektroingenjörer
Amerikanska elektroingenjörer
Svenskar utflyttade till USA
Ingenjörer från Helsingborg
Födda 1884
Avlidna 1945
Män
Union Station, Los Angeles

Los Angeles Union Station, eller LAUS, är centralstationen i Los Angeles, Kalifornien som är belägen i stadsdelen Downtown. Det är den största järnvägsstationen för passagerartrafik i västra USA och en viktig knutpunkt för södra Kalifornien. 

Stationen öppnade i maj 1939 och hette då Los Angeles Union Passenger Terminal.

Dagligen passerar cirka 60 000 resenärer. Både Amtraks fjärrtåg och sex linjer med pendeltåg/regionala tåg från Metrolink, och countyts tunnelbane- och snabbspårvägssystem trafikerar området.

Los Angeles Union Station blev känd som den sista stora järnvägsstationen ("Last of the Great Railway Stations") som byggdes i USA. 1980 valdes LAUS in i National Register of Historic Places.

Referenser

Externa länkar 
 Los Angeles Union Station - Amtrak (engelska)

Järnvägsstationer i USA
Järnvägsstationer invigda 1939
Los Angeles historia
Landmärken i Los Angeles
Byggnader och anläggningar i Los Angeles
Pensionsgruppen

Pensionsgruppen är en parlamentarisk arbetsgrupp i Sverige bestående av representanter för de partier som stod bakom 1994 års pensionsöverenskommelse, alltså Socialdemokraterna, Moderaterna, Centerpartiet, Folkpartiet och Kristdemokraterna. Gruppen har till uppgift att vårda och utveckla pensionsöverenskommelsen. Beslut tas i regel i enighet.

En föregångare till pensionsgruppen samlades för första gången den 13 december 1991 för att utarbeta förslag till ett nytt pensionssystem. När systemet sjösattes under 1994 tog den nya genomförandegruppen bestående av de fem partierna bakom överenskommelsen över. Denna grupp hade sitt sista möte i december 2006 och ersattes av en ny pensionsgrupp som ska förvalta reformen.

Gruppen leds av den minister som har ansvar för pensionsfrågorna, vilket brukar vara socialförsäkringsministern. Dessutom ingår två ledamöter från Socialdemokraterna och en vardera från de fyra borgerliga partierna. Vid ett möte som hölls den 27 november 2014 medverkade även en representant för Miljöpartiet efter inbjudan från socialförsäkringsministern. De borgerliga ledamöterna samtyckte inte till Miljöpartiets medverkan och valde att lämna mötet efter en stund.

Källhänvisningar

Externa länkar
Pensionsgruppens arbete, Regeringskansliet
Detta är pensionsöverenskommelsen, Regeringskansliet, 26 oktober 2009

Bildanden 1991
Politiska organisationer i Sverige
Sverige under 2000-talet (decennium)
Sverige under 2010-talet
Sverige under 1990-talet
229 Adelinda

229 Adelinda eller 1946 UK är en stor asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 augusti 1882 av den österrikiske astronomen Johann Palisa. Den fick senare namnet Adelinda efter hustrun till den österrikiske astronomen Edmund Weiss.

Den tillhör asteroidgruppen Cybele.

Adelindas senaste periheliepassage skedde den 3 juli 2021. Dess rotationstid har beräknats till 6,60 timmar. Asteroiden har uppmätts till diametern 93,20 kilometer.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Cybele-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av J Palisa
Astronomiska upptäckter 1882
Palazzo Doria-Pamphili

Palazzo Doria Pamphili är ett palats i Rom beläget mellan Via del Corso, Piazza del Collegio Romano, Via della Gatta och Via del Plebiscito. Palatset hyser bland annat Galleria Doria-Pamphili, en av Roms främsta konstsamlingar.

Palatsets äldsta kärna härstammar från 1435. Till denna tillkom en gård och en kolonnad i två våningar. I början av 1600-talet gav kardinalen Pietro Aldobrandini i uppdrag åt Carlo Maderno att utvidga palatset. Fasadlängan mot Piazza del Collegio Romano uppfördes 1659–1663 av Antonio del Grande. Portalen öppnar upp mot en monumentaltrappa som leder upp till piano nobile.

Östfasaden 
Ättlingar till påven Innocentius X (Giovanni Battista Pamphili) uppdrog i början av 1730-talet åt Gabriele Valvassori att rita en ny flygel åt öster, mot Via del Corso. Denna imposanta tillbyggnad skulle bland annat inrymma ett tavelgalleri på piano nobile. Valvassori, som hade studerat under Carlo Fontana vid Accademia di San Luca, gjorde få hänvisningar till sin läromästares strama akademism. Fasaden, som är av betydande längd, har sjutton axlar. Trots detta bryter Valvassori monotonin genom olika fasaddekorationer och murartikuleringar. Han kombinerade i fasadens vertikala och horisontella rörelser på ett sinnrikt sätt. En vertikal strävan åstadkoms genom att placera de övre våningarnas fönster på samma linje ovanför varandra. Fönstrens täta placering förlänar även fasaden en horisontell kontinuitet.

Valvassori har vid utformningen av fönsterpedimenten i piano nobile tagit intryck av motsvarande detalj i Francesco Borrominis Palazzo di Propaganda Fide, fullbordat 1667. Han har även inspirerats av Borrominis snedställda kolonner och smyckade kapitäl. I östfasaden förenar Valvassori rokokoidiomets formspråk med barockens monumentalitet.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Palats i Rom
Rione Pigna
Petzit

Petzit är en tellurit av silver och guld med kemisk beteckning Ag3AuTe2. Mineralet är metallglänsande, stålgrått till järnsvart med specifik vikt på 6-9.4. Petzit är ett av de vanligaste guldmineralen och förekommer i Ungern (Nagyág), Kalifornien, Colorado (bland annat i Cripple Creek-distriktet) och Western Australia (vid Kaalgorie).

Källor 
 

Mineral