kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Clematis peii

Clematis peii är en ranunkelväxtart som beskrevs av L.Xie, W.J.Yang och L.Q.Li. Clematis peii ingår i släktet klematisar, och familjen ranunkelväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Klematisar
peii
Clematis peruviana

Clematis peruviana är en ranunkelväxtart som beskrevs av Dc.. Clematis peruviana ingår i släktet klematisar, och familjen ranunkelväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Klematisar
peruviana
Malaspinaglaciären

Malaspinaglaciären i sydöstra Alaska är den största piedmontglaciären i världen. Belägen i spetsen av Alaskahalvön, är den ca 65 km bred och 45 km lång, med en yta på cirka 3900 km 2. Den är uppkallad efter Alessandro Malaspina, en italiensk forskningsresande i tjänst hos den spanska marinen, som besökte regionen 1791. År 1874 gav William Healey Dall, inom det som nu är nationella geodetiska granskningen USA, området namnet "Malaspinaplatån", utan att då känna till dess verkliga geologiska karaktär.

Glaciären börjar där flera dalglaciärer, främst Sewardglaciären och Agassizglaciären, rinner ut från Saint Elias-bergen på den kustnära slätten mot Alaskagolfen mellan Icy Bay och Yakutat Bay. Även om den fyller slätten, når den ingenstans fram till havsvattnet och räknas därför inte som en tidvattenglaciär.

Malaspinaglaciären är på sina ställen upp till 600 meter tjock räknat från nivån av dess botten, som bedöms vara så mycket som 300 meter under havsytan. Det finns två sjöar vid dess utkanter: Oily Lake i nordväst, vid foten av Samovar Hills mellan Agassiz- och Sewardglaciärerna, och Malaspinasjön i sydost, intill Yakutat Bay.
Radardata och flygbilder som går tillbaka till 1972 visar att Malaspina-Seward glaciärsystemet förlorat omkring 20 m av sin tjocklek mellan 1980 och 2000.
  
Nästan hela glaciären omges av den sydöstra grenen av Wrangell-St. Elias National Park and Preserve  och i oktober 1969, blev glaciären nationellt naturreservat.

Referenser

Bra Böckers lexikon, 1976

Externa länkar
http://gsabulletin.gsapubs.org/content/69/6/617.short

Glaciärer
Nationalparker i Alaska
Fedde le Grand

Fedde le Grand, född 7 september 1977 i Utrecht, är en nederländsk DJ och producent. Han är mest känd för sin låt "Put Your Hands Up 4 Detroit" ifrån 2006.

Män
Födda 1977
Levande personer
Nederländska musiker
Sander van Doorn

Sander Ketelaars, mer känd som Sander van Doorn, Filterfunk, Larsson, Purple Haze, Sam Sharp och Sandler, född 28 februari 1979 i Eindhoven, Noord-Brabant, är en nederländsk musikproducent (inom elektronisk dansmusik) och DJ. DJ Mag har genom åren listat honom bland de hundra bästa discjockeyerna. 2006 var han rankad nummer 32, 2008, nummer 13, 2009, nummer 10, 2010, nummer 12 och 2012, nummer 18.

Album

Referenser 

Män
Nederländska musikproducenter
Födda 1979
Levande personer
Personer från Eindhoven
Dresden (album)

Dresden från 2009 är ett livealbum med Jan Garbarek Group. Albumet spelades in under en konsert på Alter Schlachthof i Dresden.

Låtlista
Låtarna är skrivna av Jan Garbarek om inget annat anges.
Cd 1
Paper Nut (Lakshminarayana Shankar) – 7:56
The Tall Tear Trees – 5:14
Heitor – 9:17
Twelve Moons – 10:44
Rondo Amoroso (Harald Sæverud) – 7:00
Tao (Yuri Daniel) – 4:46
Milagre dos peixes (Milton Nascimento/Fernando Brant) – 12:54
Cd 2
There Were Swallows – 7:19
The Reluctant Saxophonist – 8:20
Transformations (Rainer Brüninghaus) – 7:19
Once I Dreamt a Tree Upside Down – 7:18
Fugl – 6:01
Maracuja – 7:45
Grooving Out! (Manu Katché) – 3:26
Nu Bein – 5:52
Voy Cantando – 11:15

Medverkande
Jan Garbarek – sopran- och tenorsax, sälgflöjt
Rainer Brüninghaus – piano, keyboards
Yuri Daniel – elbas
Manu Katché – trummor

Mottagande
Skivan fick ett blandat mottagande när den kom ut med ett snitt på 3,6/5 baserat på tre recensioner.

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 2009
Album av Jan Garbarek
Assisterad befruktning

Assisterad befruktning, eller assisterad reproduktion, kallas de befruktningsmetoder som utförs delvis utanför kroppen. Dessa metoder kan användas för att hjälpa vid ofrivillig barnlöshet.

Det finns olika typer av assisterad befruktning:
 Insemination
 In vitro-fertilisering (IVF), även kallad provrörsbefruktning
 Hormonbehandling

Framtida eller hypotetiska varianter innefattar kloning, omvandling av kroppsceller till könsceller, användning av artificiell livmoder och manlig graviditet.

Olika länder utgår från olika definitioner av ofrivillig barnslöshet med avseende på assisterad befruktning. Dessa definitioner kan innefatta hetero- och homosexuella par, som inte kan bli gravida på naturlig väg, transgenderpersoner samt ensamstående kvinnor. Lagstiftningen för dessa grupper skiljer sig avsevärt mellan olika länder. Ofrivillig barnlöshet hos heterosexuella par kan bero på äggledarproblem, äggreserv, livmoderproblem, hormonsjukdomar och problem med äggkvalitet hos kvinnan eller på problem med spermiekvalitet eller aspermi hos mannen. Den kan också bero på sexuella problem, såsom problem att genomföra samlag eller asexualitet. Assisterad befruktning kan också förekomma när föräldrar har vissa sjukdomar, exempelvis AIDS eller ärftliga sjukdomar, eller för att välja kön på barnet.

Beroende på personliga förutsättningar kan assisterad befruktning ske genom insemination av partners eller donators spermier, eller med IVF. IVF kan likaså utföras med antingen partners eller donators spermier, eller med donerat ägg, eller med en kombination av både ock. Andra varianter innefattar surrogatmoderskap.

Den tekniska möjligheten till assisterad befruktning har ökat avsevärt de sista åren av 1900-talet, varvid flera etiska frågeställningar aktualiserats. I fall med donatorer finns frågeställningar om barns rätt att känna till sitt genetiska ursprung, frågor om donatorernas ålder, frågor om att välja barnets kön, förfoganderätten till oanvända könsceller och befruktade ägg, samt frågor om möjligheten att använda könsceller från avlidna donatorer.

Referenser
 SOU 2014:29
 Smer 2013:1

Fortplantningsterapier
Värmevallning

Värmevallning eller blodvallning är tillfälliga och ofta återkommande besvär före och efter menopaus, med plötsliga värmevågor i kroppen, ofta tillsammans med rodnad och svettning. En klassisk värmevallning förknippas allmänt med klimakteriet. Tillstånd som liknar eller är identiska med värmevallningar kan ingå i symtombilden vid panikångest, giftstruma, diabetes, carcinoider, carcinom, berusning, med mera. Om en kvinna i fertil ålder tar läkemedel som sänker östrogennivåerna, kan hon också drabbas.

Tillståndet kan förväxlas med feber, men kroppstemperaturen höjs inte, dock höjs hudens temperatur. Kroppstemperaturen under en värmevallning brukar understiga 37C. Precis innan en värmevallning kan kroppstemperaturen stiga, men detta sker så hastigt att det inte hinner uppmätas med muntermometer eller rektal termometer, och örontermometer kan ge falska värden tillföljd av hettande ansikte.

En klimaktierisk värmevallning börjar uppe i huvudet och sprider sig ner i fötterna, eller är begränsad till överkroppen och går upp mot ansiktet och halsen. Samtidigt med värmen börjar vanligen ansiktet rodna och kroppen svettas, och somliga får hjärtrusningar (med palpitationer). Tillståndet varar som regel någon minut, men enskilda kan ha mycket kortare (några sekunder) eller mycket längre (flera minuter) värmevallningar. Värmevallningen åtföljs ofta av frossa. Somliga får framför allt nattliga svettattacker. Värmevallningarna kan vara återkommande i flera månader, men några få kvinnor har återkommande värmevallningar under flera år runt menopaus. De kan återkomma en gång i timmen, någon gång i veckan, eller några enstaka gånger under hela klimakteriet.

Vad som orsakar tillståndet är inte helt klarlagt, men det tycks endokrint sett bero på de förändrade nivåerna av östrogen (östrogenbrist) under klimaktieret, samt på förändrad aktivitet på serotonin och noradrenalin. Neurologiskt har värmevallningarna att göra med förändringar i termoregleringen via hypotalamus. Att huden hettar och rodnar beror på vasodilation, och de neurologiska betingelserna kan uppstå i reaktion på detta, ett missförstånd att kroppstemperaturen skulle vara förhöjd när det i själva verket är blodgenomströmningen i huden som ökar. Risken att drabbas av värmevallningar ökar av rökning, fetma, undervikt, stillasittande, tidigt och hastigt klimaktierium, och att ha haft bröstcancer.

Den som drabbas av värmevallningar har ofta koncentrationsproblem, minnesproblem, och ibland depressioner. Nattliga svettningar ger ofta sömnproblem.

Källor 

 http://www.medscape.com/viewarticle/540531_11
 http://www.patient.co.uk/doctor/Hot-Flushes.htm
 http://www.healthline.com/health/menopause/hot-flash-causes#1
 https://web.archive.org/web/20140606043232/http://menopausecentre.com.au/Symptoms-Hotflushes-menopause
 https://web.archive.org/web/20140903130206/http://www.whria.com.au/page.aspx?docid=115

Klimakteriet
Sjukdomar i svettkörtlarna
Medicinska symtom
Kroppstemperaturförändringar
Navelörter

Navelörtväxter (Umbilicus) är ett släkte bland fetbladsväxterna som beskrevs år 1801 av den schweiziska botanikern Augustin Pyrame de Candolle. Släktet omfattar tretton arter.

Källor

Externa länkar 

Navelörter
Officium (musikalbum)

Officium från 1994 är ett musikalbum med den norske saxofonisten Jan Garbarek och The Hilliard Ensemble. Skivan blev en stor försäljningsframgång och har sålt i över 1,5 miljoner exemplar.

Låtlista
Upphovsmännen är okända om inget annat anges.
Parce mihi domine (Cristóbal de Morales) – 6:43
Primo tempore – 8:04
Sanctus – 4:45
Regnantem sempiterna – 5:36
O salutaris hostia (Pierre de La Rue) – 4:35
Procedentem sponsum – 2:50
Pulcherrima rosa – 6:56
Parce mihi domine (Cristóbal de Morales) – 5:36
Beata viscera (Perotinus) – 6:34
De spineto nata rosa – 2:31
Credo – 2:07
Ave maris stella (Guillaume Dufay) – 4:14
Virgo flagellatur – 5:20
Oratio Ieremiae – 5:01
Parce mihi domine (Cristóbal de Morales) – 6:53

Medverkande
Jan Garbarek – sopran- och tenorsax
The Hilliard Ensemble (spår 1–13, 15)
David James – countertenor
Rogers Covey-Crump – tenor
John Potter – tenor
Gordon Jones – baryton

Listplaceringar i Norden

Källor

Musikalbum 1994
Album av Jan Garbarek
Annette Carlström

Annette Lillian Carlström, född 1957, är en svensk botaniker.

Beskrivna arter (urval) 
 Aethionema glaucinum Greuter, Burdet, Andersson, Carlström, Franzén, Karlén & Nybom
 Aethionema lycium Andersson, Carlström, Franzén, Karlén & Nybom
 Aethionema saxatile (Linné) W.T.Aiton subsp. creticum (Boiss. & Heldr.) I.A.Andersson, Carlström, Franzén, Karlén & Nybom
 Aethionema saxatile (L.) W.T.Aiton subsp. oreophilum Andersson, Carlström, Franzén, Karlén & Nybom
 Aethionema saxatile (L.) W.T.Aiton subsp. scopulorum (Ronniger) Andersson, Carlström, Franzén, Karlén & Nybom
 Alyssum pogonocarpum Carlström, 1984
 Consolida arenaria Carlström, 1984
 Origanum symes Carlström, 1984
 Umbilicus albido-opacus Carlström, 1984
 Sedum caricum Carlström, 1985
 Sedum delicum Carlström, 1985
 Arenaria cariensis Carlström, 1986
 Centaurium serpentinicola Carlström, 1986
 Campanula veneris Carlström, 1986
 Campanula kastellorizana Carlström, 1986
 Campanula simulans Carlström, 1986
 Thlaspi cariense Carlström, 1986
 Centaurium serpentinicola Carlström, 1986

Publikationer (urval) 
 Andersson, A., Carlström, A. Franzén, R., Karlén, Th. & Nybom, H. 1983: A revision of the Aethionema saxatile complex (Brassicaceae). Willdenowia 13: 3–42.
 Carlström, A. 1984: New species of Alyssum, Consolida, Origanum and Umbilicus from the SE Aegean Sea. In: Willdenowia, 14(1): 15–26 
 Carlström, A., 1984: A revision of Cleome series Ornithopodioides Tzvelev (Capparaceae). In: Willdenowia, 14(1): 119–130 
 Carlström, A., 1981: Blad- och busklavar inom Friseboda naturreservat, Länsstyrelsen i Kristianstads län
 Carlström, A., 1985: Two new species of Sedum L. (Crassulaceae) from S Greece and SW Turkey. In: Willdenowia 15: 107–113. 
 Carlström, A., 1986: A revision of Arenaria sect. Orientales ser. Orientales incl. ser. Deflexae (Caryophyllaceae) in the Aegean and SW Turkey. In: Willdenowia 15: 359–374. 
 Carlström, A., 1986: New taxa and notes from the SE Aegean area and SW Turkey. In: Willdenowia, 16(1): 73–78 
 Carlström, A., 1987: A survey of the flora and phytogeography of Rhodos, Simi, Tilos and Marmaris peninsula (SE Greece, SW Turkey), Institutionen för systematisk botanik, Lunds universitet
 Carlström, A., 1991: Miljöföroreningars inverkan på den genetiska strukturen i växtpopulationer: en kunskapsöversikt med förslag till åtgärds- och forskningsprogram, Naturvårdsverket
 Carlström, A., 1996: Endemic and threatened plants of the granitic Seychelles. Government Printer. Seychelles. 177p. 
 Carlström, A., 1996: Areas of conservation value in the granitic Seychelles. Government Printer. Seychelles. 108p. 
 Carlström, A., 1997: Urticaceae & Cannabinaceae. In Strid, A. & Kit Tan (red.) Flora Hellenica. Koeltz Scientific Books, Königstein. 
 Carlström, A., 1986: The phytogeographical position of Rodhos. Proceedings of the Royal Society of Edinburgh, 89B.

Svenska botaniker under 2000-talet
Födda 1957
Levande personer
Kvinnor
Fritz Sendel

Fritz Sendel, född 19 december 1885 i Würzburg, död 31 oktober 1963 i München, var en tysk militär. Under andra världskriget var han generalmajor i Ordnungspolizei. Från den 8 till den 23 augusti 1944 var Sendel befälhavare för Ordnungspolizei (Befehlshaber der Ordnungspolizei, BdO) i Generalguvernementet.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1885
Avlidna 1963
Män
Personer från Würzburg
Tyska generaler
Ordnungspolizei
Generalguvernementet
Hordenin

Hordenin, eller N,N-dimetyltyramin, är en alkaloid av typen fenethylamin. Den förekommer naturligt i flera växtarter och har fått sitt namn från en av de vanligaste, råg i släktet med det vetenskapliga namnet Hordeum. Kemiskt sett är hordenin ett N,N-dimetyl-derivat av den välkända biologiska aminen tyramin, som utgör den viktigaste byggstenen när växterna tillverkar hordenin och som har likartade farmakologiska egenskaper. 

Alkaloider
Libanon i olympiska vinterspelen 1948

Libanon deltog med två deltagare vid de olympiska vinterspelen 1948 i Sankt Moritz. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1948 i Libanon
Nationer i olympiska vinterspelen 1948
1948
Officium novum

Officium novum från 2010 är det tredje musikalbumet med den norske saxofonisten Jan Garbarek och The Hilliard Ensemble.

Låtlista
Ov zamranali (Komitas) – 4:11
Svjete tihij (trad) – 4:15
Allting finns (Jan Garbarek/Pär Lagerkvist) – 4:19
Litany (Nikolai Kedrov/trad) – 13:07
Surb, surb (Komitas) – 6:41
Most Holy Mother of God (Arvo Pärt) – 4:35
Tres morillas m'enamoran (anon) – 3:32
Sirt im sasani (Komitas) – 4:06
Hays hark nviranats ukhti (Komitas) – 6:26
Alleluia. Nativitas (Perotinus) – 5:20
We Are the Stars (Jan Garbarek) – 4:19
Nur ein Weniges noch (Giorgos Seferis) – 0:20

Medverkande
Jan Garbarek – sopran- och tenorsax (spår 1–11)
The Hilliard Ensemble (spår 1–11)
David James – countertenor
Rogers Covey-Crump – tenor
Steven Harrold – tenor
Gordon Jones – baryton
Bruno Ganz – uppläsning (spår 12)

Listplaceringar i Norden

Källor

Musikalbum 2010
Album av Jan Garbarek
Libanon i olympiska vinterspelen 1952

Libanon deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 1952 i Oslo. Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Källor 
 

1952 i Libanon
Nationer i olympiska vinterspelen 1952
1952
Libanon i olympiska vinterspelen 1972

Libanon deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 1972 i Sapporo. Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Källor 
 

1972 i Libanon
Nationer i olympiska vinterspelen 1972
1972
Libanon i olympiska vinterspelen 1976

Libanon deltog med en deltagare vid de olympiska vinterspelen 1976 i Innsbruck. Landets deltagare erövrade ingen medalj.

Källor 
 

1976 i Libanon
Nationer i olympiska vinterspelen 1976
1976
Cecil Kellaway

Cecil Kellaway, född 22 augusti 1890 i Kapstaden i Sydafrika, död 28 februari 1973 i West Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en sydafrikansk skådespelare. 

Kellaway var bland annat verksam i Australien innan han mot slutet av 1930-talet kom till Hollywood och spelade med i ett stort antal filmer. Han nominerades till en Oscar för bästa manliga biroll i filmerna Det började med Nora 1948 och Gissa vem som kommer på middag 1967.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar
 
 

Sydafrikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1890
Avlidna 1973
Män
Audra McDonald

Audra Ann McDonald, född 3 juli 1970 i Berlin, Tyskland, är en amerikansk skådespelare och sångerska. Hon har haft roller i såväl TV-serier och filmer som musikaler och dramapjäser på teaterscen.

McDonald har vunnit sex Tony Awards, vilket är fler än någon annan gjort. Hon är även ensam om att ha vunnit Tonys i alla fyra skådespelarkategorierna. Hon vann den första 1994, när hon var 24 år, i musikalen "Carousel". Den sjätte vann hon 2014 för att ha porträtterat Billie Holiday i uppsättningen av "Lady Day at Emerson's Bar & Grill".

Hon spelade karaktären Liz Lawrence i säsong 4 av The Good Wife, en roll som hon spelade igen i spinoff-serien The Good Fight.

På TV är McDonald bland annat känd för att ha spelat rollen som Naomi Bennett i Private Practice.

Audra McDonald är utbildad vid Juilliard School.

Privatliv
Mellan 2000 och 2009 var hon gift med Peter Donovan och tillsammans fick de en dotter. Sedan 2012 är hon gift med skådespelaren Will Swenson och tillsammans har den en dotter.

Källor

Externa länkar

Audra McDonalds webbplats

Levande personer
Födda 1970
Kvinnor
Amerikanska musikalartister
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska sångare
Virginia Grey

Virginia Grey, född 22 mars 1917 i Los Angeles, Kalifornien, död 31 juli 2004 i Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Hon filmdebuterade som tioåring i 1927 års filmversion av Onkel Toms stuga. Hon medverkade sedan i flera filmer på 1930-talet och 1940-talet, och på 1950-talet mest i TV-produktioner.

Filmografi

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Födda 1917
Avlidna 2004
Kvinnor
Kinapuff

Kinapuff kan avse:
  Kinapuff - en tidigare fyrverkeripjäs i Sverige, se Smällare
  Kinapuffar – ett godis, se Kina (godis)
 Kinapuff! - ett album av Åtta Bier Ti Min Far
Djupadalen i Karleby

Djupadalen i Karleby är ett naturreservat i Falköpings kommun i Västergötland.

Reservatet avsattes som naturreservat 1953 och är 2 hektar stort.
Området ligger sydost om Falköping där Djupadalsbäcken skurit en djup dalgång genom alunskiffer och sandstenen. Ravinen är orienterad i väst-östlig riktning och är ca 475 m lång. Områdets övre del är bevuxen med björk och andra lövträd. 

På kalkrika torrängar växer enbuskar, nypon, spåtistel, småfingerört, brudbröd, harmynta, jordtistel och backtimjan. Inom området kan man få se fåglar som göktyta och forsärla. 

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Geologen Gustaf Linnarsson undersökte Djupadalen på 1860-talet och använde studier av dalen i sin zonindelning av Västergötlands kambriska lager 1869.

Galleri

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Djupadalen i Karleby

Naturreservat i Falköpings kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1953
Gäckande skuggan kommer tillbaka

Gäckande skuggan kommer tillbaka är en amerikansk film från 1939 i regi av W.S. Van Dyke. Detta var den tredje "Gäckande skuggan"-filmen efter Dashiell Hammetts romanfigurer.

Handling
Nick och Nora bjuds in av en gammal överste till hans hus på Long Island. Översten har mottagit hot från en viss Phil Church och ber Nick om hjälp. När översten mördas pekar allt på Church, men Nick har andra tankar. Översten hade fler fiender betydligt närmare honom.

Rollista
William Powell – Nick
Myrna Loy – Nora
Virginia Grey – Lois
Otto Kruger – Van Slack
C. Aubrey Smith – överste MacFay
Ruth Hussey – Dorothy Waters
Nat Pendleton – löjtnant Guild
Patric Knowles – Dudley Horn
Tom Neal – Freddie
Phyllis Gordon – Mrs. Isabella Bellam
Sheldon Leonard – Phil Church
 Skippy – Asta

Referenser

Externa länkar

Amerikanska filmer 1939
Amerikanska kriminaldramafilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer baserade på verk av Dashiell Hammett
Filmer i regi av W.S. Van Dyke
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Margaretha Odelberg

Margareta Odelberg, född Frölich 3 mars 1899 i Skövde stadsförsamling, död 29 augusti 1984, var en svensk översättare.

Mellan 1924 och 1973 översatte Odelberg runt 100 böcker från engelska. Bland de författare hon översatt märks tre nobelpristagare i litteratur, William Butler Yeats, som fick priset 1923, Sinclair Lewis, som fick priset 1930, och Winston Churchill, som fick priset 1953, men också deckarförfattare som Rex Stout och Peter Cheyney. Hennes "meste" författare blev dock Eric Linklater av vilken hon översatte 13 titlar mellan 1946 och 1973.

Margareta Odelberg var dotter till generallöjtnant Fredrik Frölich och friherrinnan Elisabeth D'Albedyhll. Hon gifte sig 1924 med läkaren Axel Odelberg.

Översättningar i urval 
 William Butler Yeats: Röde Hanrahan (Norstedt, 1924)
 Sinclair Lewis: Babbitt: historien om en man, hans familj och hans enda stora vänskap (Norstedt, 1924)
 Theodore Dreiser: En amerikansk tragedi (Norstedt, 1927)
 Ludwig Lewisohn: Stephen Escott (Norstedt, 1933)
 Alexander Laing: Sjörået: en berättelse om kapten Roger Murrays och andra personers upplevelser ombord på ett amerikanskt klipperskepp under åren 1846 till 1856 (Norstedt, 1935)
 Rex Stout: Det röda skrinet (Norstedt, 1939)
 John P. Marquand: Fint folk (Norstedt, 1940)
 Quentin Reynolds: De sårade klaga ej (översatt tillsammans med Chrissy Sterzel) (Norstedt, 1941)
 Winston Churchill: Lord Randolph Churchill (Norstedts, 1941)
 Helen MacInnes: Uppdrag i Bretagne (översatt tillsammans med Arne Hägglund) (Ljus, 1942)
 Duff Cooper: Kung David (Norstedt, 1943)
 Peter Cheyney: Giftblomman (Ljus, 1943)
 Evelyn Waugh: En förlorad värld (Ljus, 1946)
 Eric Linklater: Soldat Angelo (Norstedt, 1946)
 Richard P. Dobson: Resor i Kina (översatt tillsammans med Einar Thermænius) (Ljus, 1946)
 Margot Bennett: Tid att byta hatt (Ljus, 1946)
 Christopher Sykes: Trofasthet: fyra studier (översatt tillsammans med Göran Salander) (Norstedt, 1947)
 Joan Grant: Åter till Elysium (Norstedt, 1949)
 Frank G. Slaughter: Tillbaka till livet (Ljus, 1951)
 Edison Marshall: Karavan till Xanadu (Ljus, 1954)
 Han Suyin: Bergen äro unga (översatt tillsammans med Aida Törnell) (Norstedt, 1958)
 Joseph Conrad: Mörkrets hjärta (Biblioteksförlaget, 1960)
 Elizabeth Jane Howard: Förtrollande hav (Norstedt, 1961)
 Iris Murdoch: Ett avhugget huvud (Norstedt, 1962)
 Nicholas Blake: Snögubben (Norstedt, 1965)
 Norman Collins: Guvernörens hustru (Norstedt, 1969)
 Eric Linklater: Fanfar för en plåthatt (Norstedt, 1973)

Priser 
 Sveriges Författarfonds premium till personer för belöning av litterär förtjänst 1963

Referenser

Noter

Övriga källor 
 
 
 Stockholms stadsbibliotek

Svenska översättare
Översättare från engelska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1899
Avlidna 1984
Kvinnor
Personer från Skövde