kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joop Rohner

Johannes Jacobus "Joop" Rohner, född 6 juli 1927 i Amsterdam, död 25 januari 2005 i Hobart i Tasmanien, var en nederländsk vattenpolomålvakt. Han representerade Nederländerna vid olympiska sommarspelen 1948 i London.

Rohner tog OS-brons i den olympiska vattenpoloturneringen 1948.

Referenser

Nederländska vattenpolospelare
Nederländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Nederländerna
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1948
Nederländska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Amsterdam
Födda 1927
Avlidna 2005
Män
Fort Carillon

Fort Carillon var en fransk skans belägen i södra delen av Lake Champlain. Den började byggas 1755 och övergavs och förstördes av sin garnison 1759 när en överlägsen brittisk styrka avancerade mot den. Slaget vid Fort Carillon utkämpades utanför skansens vallar 1758.

Strategisk placering

Fortet anlades där det kontrollerade kommunikationsleden längs Lake George-Lake Champlainkorridoren. Lake Champlain är smalast och Lake Georges utlopp mynnar där.  Det är höjdskillnad mellan Lake George och Lake Champlain så utloppet var inte segelbart, eftersom det bestod av en tre kilometer lång sträcka med många forsar. Men det fanns en mårka som gick på västra sidan av Lake Georges utlopp ned till Carillon. Inga större trupprörelser kunde ske annat än på vattenvägarna, då de omgivande skogarna och bergen saknade vägar.

Anläggning och omgivningar

Fortet började byggas efter slaget vid Lake George på hösten 1755. Det bestod av en skans med två meter höga och fyra meter tjocka vallar. Den var omgiven av en glacis och en torr vallgrav. Fortet var omgivet av vatten på tre sidor och mer än hälften av den fjärde sidan bestod av ett träsk. Den mot land öppna delen var kraftigt befäst med höga förskansningar och utanför dessa blockerades anmarschvägarna mot fortet av förhuggningar. Utanför fortet anlades fyra bastioner med fem meter höga vallar, två på landsidan och två mot sjösidan. Förutom själva skansen med vallar och bastioner bestod Fort Carillon av en övre bosättning med två lasarett, magasin, krogar och kaserner för soldaterna. I den nedre bosättningen fanns krogar med vinkällare, bagerier och nio ugnar. Det fanns även en Jardin du Roi (kronoträdgård) vilken var en köksträdgård som skulle förse garnisonen med färska grönsaker.

Övergivande
Fortet övergavs 1759 inför en överlägsen brittisk styrka. De retirerande franska trupperna satte eld på alla träbyggnader och sprängde skansen.

Referenser
 

Militära anläggningar i USA
USA:s militärhistoria
Storbritanniens militärhistoria
New York under 1700-talet
Fransk-indianska krigen
Sjuårskriget
Purpurskäggig hjälmkolibri

Purpurskäggig hjälmkolibri (Oxypogon stuebelii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i centrala Anderna i Colombia (Quindío och Tolima). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. De fyra arterna i släktet Oxypogon betraktades fram tills nyligen utgöra en och samma art, hjälmkolibri (O. guerinii).

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Dr Moritz Alphons Stübel (1835-1904), tysk geolog, arkeolog, utforskare och samlare av specimen i tropiska Amerika.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Ugglebo

Ugglebo kan avse:
Ugglebo socken, se Ockelbo socken#Administrativ historik
Ugglebo, Norrköpings kommun, en småort norr om Norsholm
Vitskäggig hjälmkolibri

Vitskäggig hjälmkolibri (Oxypogon lindenii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Arten återfinns i nordvästra Venezuela. De fyra arterna i släktet Oxypogon betraktades fram tills nyligen utgöra en och samma art, O. guerinii, då med det svenska trivialnamnet hjälmkolibri, och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Venezuela
Masku

Masku (tidigare skrevs namnet på svenska Masko) är en kommun i landskapet Egentliga Finland, 20 km norr om Åbo. Masku har cirka  invånare och en yta på  km².

Den 1 januari 2009 slogs Villnäs och Lemo ihop med Masku kommun. Masku hade före sammanslagningen cirka 5 930 invånare och en yta på 92,93 km².

Masku är enspråkigt finskt.

Sevärd i Masku är Masku kyrka. I kyrkbyn ligger också Masku museum och intill det ett rosarium. Historiskt betydande gårdar är Kankas (Kankainen) och Stenberga (Linnavuori).

Politik

Mandatfördelning i Masku kommun, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Källor

Externa länkar

 Masku kommun

 
Finlands kommuner
Frits Ruimschotel

Albert Frits Ruimschotel, född 22 februari 1922 i Pangkal Pinang, död 28 maj 1987 i Utrecht, var en nederländsk vattenpolospelare. Han representerade Nederländerna vid olympiska sommarspelen 1948 i London.

Ruimschotel spelade sju matcher och gjorde åtta mål i den olympiska vattenpoloturneringen 1948.

Referenser

Nederländska vattenpolospelare
Nederländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Nederländerna
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1948
Nederländska idrottare under 1900-talet
Födda 1922
Avlidna 1987
Män
Södermanlands runinskrifter 118

Sö 118 är ett vikingatida runblock i form av ett jordfast stenblock av granit i Ostra, Sundby socken och Eskilstuna kommun i Södermanland. 
Flyttblocket är två och en halv gånger två meter och 1,4 meter högt och av rödaktig granit, med ristning på den släta sidan mot söder. Runslingan är 217 cm hög och 220 cm bred. Runornas höjd är 11-20 cm, vanligen 16-18 cm. Nedre delen av stenen har spruckit. Inskriften är grund och delvis mycket svårläst.

Inskriften 

in avser  troligen konjunktionen œn, med betydelsen "och".

Källor 

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Eskilstuna kommun
Blåskäggig hjälmkolibri

Blåskäggig hjälmkolibri (Oxypogon cyanolaemus) är en akut utrotningshotad fågel i familjen kolibrier. Den förekommer endast i bergsområdet Sierra Nevada de Santa Marta i nordöstra Colombia.

Utseende 
Blåskäggig hjälmkolibri är en medelstor (11,2–12,7 cm) kolibri med tydlig tofs och förlängda strupfjädrar som formar som ett skägg. Tofsen är mestadels vit. Från huvudets baksida och vidare runt örontäckarna och ner till bröstsidorna syns ett tydligt vitt streck som ramar in ansiktet. I "skäggets" mitt syns metalliskt purpurblå fjädrar. På stjärten syns ett beigevitt område på yttre stjärtpennorna. Flyktlätet ska likna grön öronkolibri men inspelningar saknas.

Utbredning och systematik 
Den återfinns i Sierra Nevada de Santa Marta i nordöstra Colombia. De fyra arterna i släktet Oxypogon betraktades fram tills nyligen utgöra en och samma art, O. guerinii (då med det svenska trivialnamnet hjälmkolibri) och vissa gör det fortfarande.

Status 
Blåskäggig hjälmkolibri är mycket fåtalig med ett uppskattat bestånd av endast 50–249 individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust, orsakat av överbetning, avskogning och bränder. Redan i början av 1900-talet beskrevs den som sällsynt. Efter 1946 sågs den inte till trots omfattande eftersökningar förrän i mars 2015 när tre individer återfanns. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som akut hotad.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Oswald Westerberg

Oswald Gavin Westerberg, född den 11 augusti 1868 i Alingsås landsförsamling, död 11 november 1934 i Göteborg, var en svensk arkitekt och tecknare.
 
Han var son till Johan August Westerberg och Jemina Marshall Andersson och gift första gången 1902–1913 med Christina Mathilda Staël von Holstein och från 1915 med Amanda Regina Karlsson. Westerberg studerade vid Chalmers tekniska institut i Göteborg 1883–1887 och vid Kungliga tekniska högskolan 1887–1889 samt vid Konstakademien 1889–1892. Han hade därefter anställning i London och var från 1896 bosatt i Göteborg, där firman Hollander & Westerberg företrädesvis ägnade sig åt villabyggnader. Som tecknare utförde han förutom arkitekturteckningar fritt gestaltande bilder med bland annat tennisspelare på Särö.

Verk i urval 
Götabergsgatan 24-30, Göteborg (1898-1900)
Engelbrektsgatan 24, Göteborg (1899)
Engelbrektsgatan 26-28, Göteborg (1901)
Lorensberg 58:12, Kristinelundsgatan 5, Göteborg (1902)
Lorensberg 58:1, Kristinelundsgatan 7, Göteborg (1902)
Villa vid Parkgatan 4, Göteborg (1906)
Bottenvåning, entré och portgång till Dicksons handelshus, Södra Hamngatan 5, Göteborg (1917)
Villor i Särö, Kungsbacka:
Solliden (1905)
Villan Särö 1:377 (1905)
Stallarhöjden, Särö 1:269 (1908)
Åsen, Särö 1:447 (1908)
Tillbyggnad av våning på Skogshyddan (1912)
Furuhöjd, Särö 1:504 (1917)
Munkekullen II, Särö 1:477 (1918)
Dambadhuset (1927, rivet 1961)

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 639, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1800-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Göteborg
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Män
Födda 1868
Avlidna 1934
Ugglan
Personer från Alingsås
Genarps distrikt

Genarps distrikt är ett distrikt i Lunds kommun och Skåne län.

Distriktet ligger sydost om Lund.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknarna Genarp, Lyngby och Gödelöv i Lunds kommun

Området motsvarar den omfattning Genarps församling fick 1995 när socknarnas församlingar gick samman.

Referenser

Noter

Indelningar i Lunds kommun
Distrikt i Skåne län
Torns distrikt

Torns distrikt är ett distrikt i Lunds kommun och Skåne län. 

Distriktet ligger norr om Lund.

Tidigare administrativ tillhörighet
Distriktet inrättades 2016 och omfattar en del av området Lunds stad omfattade till 1971, delen som före 1967 utgjordes av   socknarna Vallkärra, Stångby, Västra Hoby, Håstad, Igelösa och Odarslöv.

Området motsvarar den omfattning Torns församling fick 1992 när socknarnas församlingar gick samman.

Referenser

Noter

Indelningar i Lunds kommun
distrikt i Skåne län
Sexcrime (Nineteen Eighty-Four)

Sexcrime (Nineteen Eighty-Four) är den brittiska duon Eurythmics  tionde singel och den första från soundtrackalbumet 1984 (For the Love of Big Brother) med musik från och inspirerad av filmen 1984, baserad på romanen med samma namn av George Orwell. Singeln, som släpptes den 22 oktober 1984, nådde fjärde plats på brittiska singellistan och tredje plats på Sverigetopplistan.

"Sexcrime" är ett ord i det nyspråk som George Orwell lanserar i romanen 1984 från 1949. Videon till låten är inspirerad av romanen och filmen, den har en mörk ton och Annie Lennox och Dave Stewart har på sig overaller av samma slag som alla har i filmen.

Låtförteckning och utgåvor

Vinylsingel (7") 
A: "Sexcrime (Nineteen Eighty-Four)" (LP Version) – 3:57
B: "I Did It Just The Same" (LP Version) – 3:32

Maxisingel (12") 
A: "Sexcrime (Nineteen Eighty-Four)" (Extended Mix) – 8:01
B1: "Sexcrime (Nineteen Eighty-Four)" (LP Version) – 3:57
B2: "I Did It Just the Same" (LP Version) – 3:32

Maxisingel (12" bildskiva) 
A: "Sexcrime (Nineteen Eighty-Four)" (Extended Mix) (7:53)
B1: "Sexcrime (Nineteen Eighty-Four)" (3:59)
B2: "I Did It Just The Same" (3:20)

CD-singel (3") 
A: "Sexcrime (1984)" (Extended Mix) – 7:53
B1: "Julia" (Extended Version) – 6:37
B2: "I Did It Just the Same" – 3:21

Referenser 

Musiksinglar 1984
Sånger av Eurythmics
Parallellklanger

Parallellklanger kallas i den musikaliska funktionsläran två klanger som är besläktade med varandra på samma sätt som parallelltonarter. 

De ligger med avstånd av en liten ters från varandra, t. ex. C-dur och A-moll. I förra fallet består treklangen av tonerna c-e-g, i det senare a-c-e, och två toner är alltså gemensamma.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978

Musik
Julia (Eurythmics)

Julia är den brittiska duon Eurythmics elfte singel och den andra från soundtrackalbumet 1984 (For the Love of Big Brother). Singeln, som släpptes i januari 1985, nådde fyrtiofjärde plats på brittiska singellistan.

"Julia" handlar om hjältinnan i George Orwells roman 1984 från 1949. 

En av textens verser lyder:

Singelskivans omslag visar en stillbild på Suzanna Hamilton, som spelar Julia i filmen 1984.

Låtförteckning och utgåvor

Vinylsingel (7") 
A: "Julia" – 4:05
B: "Ministry of Love" – 3:43

Maxisingel (12") 
A: "Julia" (Extended Version) – 6:37
B: "Ministry of Love" (Extended Version) – 5:11

Vinylsingel (7" bildskiva) 
A: "Julia" (4:05)
B: "Ministry of Love" (3:43)

Denna singel består av en bildskiva och ett utfällbart omslag med en scen ur filmen 1984.

Referenser 

Musiksinglar 1984
Sånger av Eurythmics
Dantesymfonin

Dantesymfonin (En symfoni till Dantes Divina Commedia) är ett orkesterverk med slutkör av Franz Liszt. Komponerad 1856 och framförd första gången 7 november 1857 i Dresden. Premiären var en katastrof på grund av otillräckliga repetitioner och Liszt som dirigerade blev offentligt förnedrad. Symfonin är tillägnad Liszts vän och kommande svärson Richard Wagner. Verket bygger på Dantes epos Den gudomliga komedin (Divina Commedia) som är uppdelad i tre delar: Helvetet, Skärselden och Paradiset. Liszts verk behandlar i två satser, Inferno och Purgatorio, de båda första delarna. Den paradisiska tillvaron endast antyds mot slutet. Wagner hade nämligen fått Liszt med på sin uppfattning att inte någon människa har förmåga att ge uttryck för paradisets glädje i sin musik. Verket avslutas därför med ett Magnificat för kör.

I inledningen till första satsen, Inferno, följer musiken på sätt och vis bokstavligen Dantes text i det att varje ton motsvarar en stavelse i den ruskiga inskriptionen över helvetets port. Efter den effektfulla och målande skildringen av helvetets kval och eviga hopplöshet söker Liszt att i verkets andra hälft, Purgatorio, framställa den själsliga reningsprocessen. Denna sats slutar i ett Magnificat, där en dam- eller gosskör sjunger de frälsta själarnas jubelsång.

Källor 
 

Symfonier med namn
Verk 1856
Verk av Franz Liszt
Dante-bearbetningar
Jönssonligan (ishockeykedja)

Jönssonligan var en ishockeykedja i Färjestad BK bestående av spelarna Pelle Prestberg, Jörgen Jönsson och Peter Nordström Jönssonligan var på sin tid Färjestads ledande kedja och var mycket framstående även i boxplay, då med endast Peter Nordström och Jörgen Jönsson.

Namnet är taget från den fiktiva trion Jönssonligan.

Referenser

Ishockey i Sverige
Färjestad BK
Venera 11

Venera 11 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 9 september 1978, med en Proton raket. Farkosten bestod av två delar, en satellit och en landare. I samband med att farkosten passerade Venus, separerade landaren från moderfarkosten. Landaren nådde planetens yta den 25 december 1978. Landaren sände data från yta i minst 95 minuter

Moderfarkosten fortsatte förbi Venus och gick in i en omloppsana runt solen. Farkosten bar flera instrument för att studera Solen.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1978 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1978
Venera 12

Venera 12 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 14 september 1978, med en Proton raket. Farkosten bestod av två delar, en satellit och en landare. I samband med att farkosten passerade Venus, separerade landaren från moderfarkosten. Landaren nådde planetens yta den 21 december 1978. Landaren sände data från yta i minst 110 minuter

Moderfarkosten fortsatte förbi Venus och gick in i en omloppsana runt solen. Farkosten bar flera instrument för att studera Solen.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1978 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1978
Salomon Levysohn

Salomon Frederik Levysohn, född 14 oktober 1858 i Köpenhamn, död där 25 februari 1926, var en dansk musiker.

Levysohn blev student 1876 och bedrev under några år tekniska studier. Han övergick dock till musiken och blev lärjunge till Otto Malling och Victor Bendix. Han blev tidigt medlem i Studenter-Sangforeningen, var dess dirigent 1884–96 och 1903–17 samt inlade som sådan stor förtjänst av denna förenings konstnärliga utveckling. Han var och musikanmälare på Morgenbladet 1885–91.

År 1891 anställdes Levysohn vid Det Kongelige Teater som operarepetitör, var från 1899 tillika musikarkivarie där, och tidvis också dirigent i Det Kongelige Kapel. Han reviderade eller översatte en stor del av de under hans tid uppförda operatexterna ur den gamla repertoaren. Han var ordförande för Studentersamfundets arbetarkonserter. Han skrev en essä över C.F.E. Horneman (i "Tilskueren", 1922).

Källor

Danska dirigenter
Danska musikkritiker
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Danska musiker under 1800-talet
Danska musiker under 1900-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1858
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Salmonsens
Parallellrörelse

Parallellrörelse sker när två stämmor rör sig i samma riktning med oförändrat avstånd till varandra. Andra typer av merstämmig rörelse är medrörelse, motrörelse och sidorörelse.

Historik
I den tidiga renässansens kontrapunktlära undvek man att parallellföra oktaver och kvinter då dessa parallellrörelser ansågs störa stämmornas självständighet. Denna regel lever kvar långt in på 1800-talet och först under impressionismen bortser man från ”förbudet” mot oktav- och kvintparalleller. 

I sträng sats brukar även s.k. förtäckta paralleller, d.v.s. medrörelse som resulterar i kvint- eller oktavklang, undvikas; åtminstone när det rör sig om en sats ytterstämmor (bas och sopran).

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978
http://musiksok.se/MUSTERM/u_parallellrorelse.htm

Externa länkar
http://torolphi.se/onewebmedia/Fyrsta%CC%88mmigt.pdf

Musik
Venera 13

Venera 13 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 30 oktober 1981,  med en protonraket. Farkosten bestod av två delar; en satellit och en landare. I samband med att farkosten passerade Venus separerade landaren från moderfarkosten. Landaren sände data från ytan i minst 127 minuter.

Moderfarkosten fortsatte förbi Venus och inledde en omloppsana runt solen. Farkosten bar flera instrument för att studera Solen.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1981 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1981
Robbie Earl

Robert Wayne Earl, född 2 juni 1985, är en amerikansk professionell ishockeyspelare. Han spelar för närvarande för EHC Biel i NLA. Han är center till positionen.

Spelarkarriär
Earl föddes i Chicago, Illinois men växte upp i Los Angeles, Kalifornien. Earl sågs som en talangfull spelare som junior. Han valdes i sjätte rundan som nummer 186 i NHL Entry Draft 2004 av Toronto Maple Leafs. Han har spelat nio matcher för Torono samt 38 matcher för Minnesota Wild i NHL och svarat för sex mål och en assist. Han har totalt spelat 313 matcher i American Hockey League (AHL) och noterats för 169 poäng med klubbarna Toronto Marlies och Houston Aeros.

Inför säsongen 2011/2012 flyttade Earl till Europa för spel i den österrikiska högstaligan med klubben EC Salzburg. Påföljande säsong värvades han till Rapperswil i schweiziska ligan NLA. Han svarade för 45 poäng under sin första säsong i Rapperswil. Han spelade dock endast 15 matcher under sin andra säsong med klubben då han blev värvad av konkurrenten EV Zug. Säsongen 2014/2015 svarade han för 45 poäng (varav 19 mål) med Zug. Sammanlagt har han gjort 128 poäng på 142 spelade matcher i NLA.

Den 27 mars 2015 skrev han på ett 1-årskontrakt med Färjestad BK i SHL. Han valde att bryta sitt kontrakt med Färjestad i förtid i januari 2016 för att istället återvända till den schweiziska ligan.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Minnesota Wild
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Chicago
Födda 1985
Levande personer
Män
Spelare i Toronto Marlies
Spelare i Houston Aeros (1994–2013)
Spelare i EC Red Bull Salzburg
Spelare i Rapperswil-Jona Lakers
Spelare i EV Zug
Ishockeyspelare i Wisconsin Badgers (herrar)
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Toronto Maple Leafs i NHL Entry Draft
Venera 14

Venera 14 () var en sovjetisk rymdsond i Veneraprogrammet. Rymdsonden sköts upp den 4 november 1981, med en Proton raket. Farkosten bestod av två delar, en satellit och en landare. I samband med att farkosten passerade Venus, separerade landaren från moderfarkosten. Landaren sände data från ytan i minst 57 minuter

Moderfarkosten fortsatte förbi Venus och gick in i en omloppsana runt solen. Farkosten bar flera instrument för att studera Solen.

Källor

Fotnoter

Veneraprogrammet
Utforskningen av Venus
1981 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1981
Christian Julius Hansen

Christian Julius Hansen, född 6 maj 1814 i Köpenhamn, död där 15 mars 1875, var en dansk musiker.
 
Hansen studerade vid Giuseppe Sibonis musikkonservatorium, främst under Johan Peter Emilius Hartmann. År 1840 konkurrerade han tillsammans med Niels W. Gade och Edvard Helsted till den av Musikforeningen utställda prisuppgiften (en ouvertyr) och erhöll hedersomnämnande av de två domarna (Louis Spohr och Friedrich Schneider). Snart fick han dock olika praktiska tjänster, som hämmade hans verksamhet som tonsättare, 1845 blev han organist vid Garnisonskirken och 1851 klockare vid samma kyrka. 

Störst betydelse hade Hansen som dirigent i Studenter-Sangforeningen (från 1848). Under denna tid tillkom hans operettparodier Leonora di Massa Carrara, Kong Rosmer (med menuetten "Ullen dullen dof"), La massacrata och Vandmøllen i Apenninerne, samt musik till olika komedier av Jens Christian Hostrup och en rad kvartettsånger, av vilka främst två utmärker sig, Dejlige Øresund och Lille Karen. Hans gode vän, Fredrik VII, utnämnde honom 1852 till kunglig kammarmusiker. Av hans övriga kompositioner kan nämnas ett par kantater (Sørgekantate over Frederik VII samt Ved Frimurerlogens Indvielse) och körstycket En Vårdag.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Danska dirigenter
Danska musiker under 1800-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1814
Avlidna 1875
Män
Salmonsens
Maria Radner

Maria Friderike Radner, född 7 maj 1981 i Düsseldorf i dåvarande Västtyskland, död 24 mars 2015 i Prads-Haute-Bléone, var en tysk kontraalt och internationellt känd operasångare.

Radner omkom den 24 mars 2015 tillsammans med sin make Sascha Schenk och deras 2-årige son Felix samt kollegan Oleg Bryjak i Germanwings Flight 9525-kraschen, som inträffade nära Prads-Haute-Bléone i Alpes-de-Haute-Provence i Frankrike. Hon och Bryjak var på väg tillbaka från föreställningar av Richard Wagners Siegfried på Gran Teatre del Liceu i Barcelona.

Diskografi 
 Richard Wagner, Götterdämmerung (opera), Metropolitan Opera, Fabio Luisi, Deutsche Grammophon (DVD)

Referenser 

Tyska operasångare under 2000-talet
Personer som omkommit i flygincidenter
Musiker från Düsseldorf
Födda 1981
Avlidna 2015
Kvinnor
Dennis Olofsson

Dennis Erik Olofsson, född 21 maj 1996, är en svensk fotbollsspelare (vänsterback) som spelar för Lunds BK. Han har tidigare spelat för Landskrona BoIS.

Klubbkarriär
Olofssons moderklubb är Häljarps IF. Han gick till Landskrona BoIS 2005. Olofsson debuterade för a-laget i Superettan den 5 augusti 2013 i en 2–0-bortaförlust mot Degerfors IF, där han byttes in i halvlek mot Mathias Andersson.

I december 2019 förlängde Olofsson sitt kontrakt i Landskrona BoIS med två år. Efter säsongen 2021 lämnade han klubben. I mars 2022 skrev Olofsson på för Lunds BK.

Landslagskarriär
Olofsson har spelat en landskamp för Sveriges U19-landslag.

Källor

Dennis Olofsson på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Lunds BK
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Svenska idrottare under 2000-talet
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från Landskrona kommun