kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maoritärna

Maoritärna (Chlidonias albostriatus) är en starkt hotad nyzeeländsk fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Utseende och läten 
Maoritärnan är med sina 29 centimeter en relativt liten tärna. Den är genomgående grå med svart hätta och vit undersida. I flykten syns den kontrastrerande vita övergumpen. Ben och näbb är starkt orange och stjärten är relativt kort och grunt kluven. Den liknar skäggtärna, men denna har grå övergump. Lätet är ett upprepat "kitt".

Utbredning och levnadssätt 
Fågeln häckar endast på Sydön i Nya Zeeland utmed östra flodbäddar från Marlborough till Southland samt i övre delen av floderna Motueka och Buller i södra Nelson. Vintertid rör den sig ut mot kusten, mestadels från Stewart Island till södra Nordön, där den födosöker inom tio kilometer från strand.

Maoritärnan lägger två ägg och ungarna är flygga efter cirka 30 dagar. Fågeln lever av sötvattensinverterbrater och småfisk. Ibland tar den även maskar och andra smådjur i flodernas omgivningar, vilket gett den det nyzeeländska smeknamnet "plogpojke".

Systematik 
Maoritärnorna tillhör släktet träsktärnor, Chlidonias. Den har tidvis betraktats som en underart till skäggtärna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Världspopulationen uppskattas till endast mellan 1000 och 5000 vuxna individer. Den tros minska kraftigt till följd av predation av invasiva men också inhemska arter (katter, mårddjur, brun råtta, igelkott, pungräv, hundar och flöjtkråka) samt påverkan från utbyggnad av vattenkraft. På grund av detta kategoriserar internationella naturvårdsunionen arten sedan 2000 som starkt hotad.

Namn 
På svenska har fågeln även kallats nyzeeländsk flodtärna, nyzeeländsk skäggtärna och Nya Zeelandskäggtärna.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sydön, Nya Zeeland
Bliss n Eso

Bliss N Eso är ett australienskt hiphopband. Från början hette bandet Bliss N Esoterikizm, men eftersom det ledde till problem med uttal har man ändrat namnet. Till gruppens medlemmar räknas MC Bliss (Johnathan Notley), Eso (Max MacKinnon) och DJ Izm (Tarik Ejjamai). Johnathan och Max träffades på gymnasiet i Sydney på 1990-talet och började tillsammans ägna sig åt hiphopmusiken. 

Gruppen gav ut EP The Arrival år 2000.  År 2004 kom de överens med Obese Records och gav ut deras första album Flowers in the Pavement. År 2006 bytte de skivbolag till Illusive Sounds, en del av Mushroom och gav ut Day Of The Dog. Sedan år 2008 har de givit ut tre skivor: Flying Colours (2008), Running on Air (2010) och Circus in the Sky (2013).

Diskografi

Referenser

Australiska hiphopgrupper
Söderhavstärna

Söderhavstärna (Onychoprion lunatus) är en fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar som förekommer i Stilla havet.

Kännetecken

Utseende 
Söderhavstärna är en medelstor (38 cm) tärna med mörkgrå ovansida. Adult fågel har svart hjässa med tydligt avgränsad vit panna och vitt ögonbrynsstreck som sträcker sig bakom ögat. Undersidan är vit, medan ovansidan är grå, något ljusare på manteln. Även stjärten är grå med vita yttre stjärtpennor. I sliten dräkt kan ovansidan verka brun, framför allt vingarna. 

Utanför häckningstid har den tunna vita streck på främre delen av hjässan. Ungfågeln är vitstreckat på hela hjässan samt har breda vita fjäderspetsar på ovansidan, framför allt tertialer och stjärt. Lätet liknar sottärnans, men är ljusare. Arten är lik tygeltärnan, men är grå och inte svart ovan, har mindre vitt på stjärten, är renare vit under och har tunnare näbb. Från sottärnan skiljer den sig genom svartare hjässa än ovansida, att den vita pannan sträcker sig förbi ögat samt kortare vingar.

Läten 
Söderhavstärnans läten påminner om sottärnans, men är ljusare. På häckplats är den mycket ljudlig, med ett gnissligt "bee-doo-bee-doo" som det vanligaste lätet.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar på öar i tropiska Stilla havet, från Nordmarianerna österut genom Wake Island och norra Marshallöarna till Hawaiiöarna och söderut genom Phoenixöarna och Lineöarna till Fiji, därifrån vidare österut till Tuamotuöarna och Australöarna. Tidigare förekom den möjligen även på Påskön, möjligen också i Samoa och Sällskapsöarna. Den vandrar tillfälligt västerut till norra Moluckerna i Indonesien och har observerats tillfälligt i Japan.

Släktskap 
Tidigare placerades sottärnan i släktet Sterna, men genetiska studier visar att det är parafyletiskt i förhållande till tärnorna i Chlidonias. Dess närmaste släktingar är sottärna, tygeltärna och beringtärna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Söderhavstärnan häckar på låga havsklippor, sandstränder och på marken på korall- eller klippöar. Häckningsperioden är mycket utdragen och har noterats häcka året runt på vissa platser. Den livnär sig främst av småfisk som sillfiskar och flygfiskar, men även bläckfisk och tillfälligtvis också ödlor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 100.000 och en miljon individer. Arten hotas av bopredation från brunråtta på Midway, Kure och andra öar.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i oceaniska regionen
Tvåbandad ökenlöpare

Tvåbandad ökenlöpare (Smutsornis africanus) är en afrikansk vadarfågel i familjen vadarsvalor.

Utseende och läte 
Tvåbandad ökenlöpare är en distinkt, 24 cm lång ökenlöpare med kraftigt mörkfjällig ovansida och två tydliga, svarta bröstband. I flykten syns ett rostfärgad band tvärs över armpennorna och de inre handpennorna. Lätet är en snabb och gäll drill som stiger och faller, inte olikt vattentjockfot, och fortsätter sedan med parvisa "keek-eek".

Utbredning och systematik 
Tvåbandad ökenlöpare placeras antingen som ensam art i släktet Smutsornis eller med andra arter i Rhinoptilus. Den delas upp i åtta underarter med följande utbredning:
Smutsornis africanus raffertyi – Eritrea till Etiopien och Djibouti
Smutsornis africanus hartingi – sydöstra Etiopien och Somalia
Smutsornis africanus gracilis – Kenya och Tanzania
Smutsornis africanus bisignatus – sydvästra Angola
Smutsornis africanus erlangeri – nordvästra Namibia (Etosha-regionen)
Smutsornis africanus traylori – nordvästra Botswana (Makgadikgadi) och västra Zimbabwe 
Smutsornis africanus africanus – Namibia (förutom i nordväst), västra och södra Botswana samt nordvästraSydafrika (norra delen av Norra Kapprovinsen
Smutsornis africanus granti – västra Kapprovinsen och karoo i Sydafrika

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

Fåglar i etiopiska regionen
Vadarsvalor
Bjursund

Bjursund kan syfta på:

 Bjursund (sund) –  ett sund i Västerviks kommun
 Bjursunds säteri –  ett säteri i Loftahammars socken, Västerviks kommun
Gintaras Staučė

Gintaras Mindaugovich Staučė, född 24 december 1969 i Alytus, är en litauisk fotbollstränare och före detta målvakt. Under sin aktiva karriär spelade han för bland annat Spartak Moskva, Galatasaray och MSV Duisburg. För Litauens landslag gjorde han 61 landskamper.

Sedan 2014 är Staučė målvaktstränare i Dynamo Moskva.

Meriter
Spartak Moskva
Ryska ligan: 1992, 1993, 1994
Ryska cupen: 1994

Referenser

Externa länkar
Gintaras Staučė på National-Football-Teams.com
Gintaras Staučė på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1969
Personer från Alytus
Män
Litauiska fotbollsspelare
Litauiska fotbollstränare
Spelare i FK Spartak Moskva
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i MSV Duisburg
Spelare i Akratitos
Spelare i Kallithea FC
Bjursunds säteri

Bjursunds säteri är en herrgård i Loftahammars socken, Västerviks kommun.

Säteriet omfattade tidigare 2 7/8 mantal. Det ägdes på 1300-talet av Bo Jonsson (Grip), på 1600-talet släkterna Oxenstierna och Natt och Dag, drogs 1691 i samband med reduktionen in till kronan, men kom sedan åter i privat ägo, och köptes 1918 av godsägare Erik Beckman.

Källor

Externa länkar
 Bjursund i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Bjursund i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Västerviks kommun
Vanellus novaehollandiae

Vanellus novaehollandiae, "svartskuldrad vipa" är en vadarfågel i familjen pipare, vanligen behandlad som underart till maskvipa men nyligen urskild som egen art.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i östra och sydöstra Australien, på Tasmanien och Nya Zeeland. Den betraktas oftast som underart till maskvipa (Vanellus miles), men urskiljs sedan 2014 av IUCN och Birdlife International som egen art.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Pipare
Fåglar i australiska regionen
Gunnar Beskow

Gunnar Beskow är namnet på flera personer:
 Gunnar Beskow (geolog) (1901–1991), geolog och författare
 Gunnar Beskow (hovrättsråd) (1879–1936), jurist
Gudmund Björck

Rudolf Gudmund Björck, född 1 augusti 1905 i Ytterhogdal, död  1 juni 1955 i Uppsala, var en svensk språkforskare. Han var son till Erland Björck och filosofie licentiat  Maj Lagerheim samt bror till Staffan Björck. 

Gudmund Björck promoverades till filosofie doktor i Uppsala 1934. Han var docent i grekiska språket 1933–1945 och därefter professor i samma ämne. Han utgav bland annat Zum Corpus hippiatricurum graecorum (1932), Die periphrastischen Konstruktionen im Griechischen (1940), Apsyrtus (1944) samt smärre undersökningar rörande grekisk litteratur och religionshistoria. Björck invaldes som ledamot av Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala 1944 och av Vitterhetsakademien 1952. Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi

En bibliografi över Gudmund Björcks tryckta skrifter, upprättad av Bertil Wærn, är publicerad i Björcks postumt utgivna bok Ord och tanke i hellensk dikt, 1956, sid. 210–231.

Källor 

Jan Fredrik Kindstrand, Gudmund Björck 1905-1955. Professor i grekiska språket och litteraturen. En biografi. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 113.) Uppsala 2019, 337 sidor. .
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Noter 

Svenska professorer i grekiska
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala
Svenska filologer under 1900-talet
Personer från Ytterhogdals socken
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1905
Avlidna 1955
Män
Svensk uppslagsbok
Jõhvi

Jõhvi (, ) är en stad i Ida-Virumaa i nordöstra Estland. Staden är centralort i Ida-Virumaa och Jõhvi kommun. Jõhvi hade 10 482 invånare vid folkräkningen år 2021, på en yta av 7,56 km². Cirka 55 procent av stadens invånare är ryssar.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Ida-Virumaa
Städer i Estland
Historiska kommuner i Ida-Virumaa
Bernt Wrange

Bernt Louis Wrange, född 31 mars 1919 i Danderyd, död 12 februari 2012, var en svensk arkitekt. Han var son till möbelarkitekten Gunnar Wrange.

Wrange utexaminerades från Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1943 och anställdes året därpå vid Flygförvaltningen. Därefter följde anställningar hos Folke Löfström i Stockholm 1944–1945, vid stadsarkitektkontoret i Göteborg 1945–1946, hos Brolid & Wallinder i Göteborg 1947–1948 och vid generalplanekontoret i Göteborg 1948–1949.

Han tjänstgjorde som stadsarkitekt i Lidköping 1949–1952, i Lindesberg, Nora, Hällefors, Kopparberg, Frövi, Fellingsbro, Linde, Ljusnarsberg, Näsby och Ramsberg (norra Örebro län) 1952–1956, i Lindesberg, Linde, Ljusnarsberg, Kopparberg, Fellingsbro och Ramsberg 1956–1965 och i Filipstads stad 1967–1969. Mellan 1969 och 1984 var han distriktsarkitekt i Örebro.

Wrange var även verksam som assistent i bostadsbyggnad vid Chalmers Tekniska Högskola i Göteborg 1946–1948 och som lärare vid Tekniska gymnasiet i Örebro 1965–1967.

År 1946 gifte han sig med Lizzie William-Olsson (1924–2015), dotter till arkitekten Tage William-Olsson och Aase Halvorsen. De fick fyra barn. Wrange är begravd på Danderyds kyrkogård.

Källor

Svenska arkitekter under 1900-talet
Lidköpings stadsarkitekter
Lindesbergs stadsarkitekter
Noras stadsarkitekter
Filipstads stadsarkitekter
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Danderyds socken
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1919
Avlidna 2012
Män
Sternula

Sternula är ett släkte tärnor i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.. Länge ingick de i släktet Sterna, men efter genetiska studier förs de oftast numera till ett eget släkte.

Släktet omfattar sju arter av de allra minsta tärnarterna i världen, med utbredning på alla kontinenter utom Antarktis.
 Småtärna (Sternula albifrons)
 Amerikansk småtärna (Sternula antillarum)
 Amazontärna (Sternula superciliaris)
 Australisk småtärna (Sternula nereis)
 Perutärna (Sternula lorata)
 Saunders småtärna (Sternula saundersi)
 Damaratärna (Sternula balaenarum)

Både amerikansk småtärna och Saunders småtärna har tidigare betraktats som underarter till småtärna.

Referenser

Tärnor
Fågelsläkten
Noddytärnor

Anous är ett släkte i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar. Släktet omfattar traditionellt endast tre arter, men efter DNA-studier inkluderas numera även de två arterna i Procelsterna i Anous. Släktet/De två släktena benämns på svenska som noddytärnor.

Arter i släktet 
 Brun noddy (Anous stolidus)
 Svart noddy (Anous minutus)
 Mindre noddy (Anous tenuirostris)
 Grå noddy (Anous cerulea) – tidigare i Procelsterna
 Blek noddy (Anous albivitta) – tidigare i Procelsterna

Referenser

Tärnor
Fågelsläkten
Marie Tonkin

Marie Tonkin, född 21 september 1983, är en svensk-brittisk poet. Hon debuterade som trettonåring i Bonniers litterära magasin och har sedan dess givit ut diktsamlingar och översättningar av poesi.

Karriär 
Marie Tonkin har gett ut diktsamlingar och har även översatt poesi. Hon skriver artiklar bland annat för den ekumeniska tidskriften Pilgrim. Hon kan också läsas här: kulturtidningen och bloggen Nollpunkt.

Bibliografi 
2020: Silver och eld, Silentium skrifter
2021: Maria av Egypten, Black Island Books
2021: Korsfararen, Pamphilus
2022: Den dyrbaraste färgen eller Vad Hendrickje sa till Rembrandt, Black Island Books

Småskrifter
2012: Pyramider i paradiset
2019: Via dolorosa, en samling korsvägsmeditationer

Översättningar

2021: Tolkningar, Pamphilus
2022: Pärlor ur min krona. Dikter av Else Lasker-Schüler i översättning, Lejd

Priser och utmärkelser 
2000: Lilla Augustpriset
2021: Tyresö kommuns kulturstipendium

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Svenska författare
Kreenholm

Kreenholm () är en ö i floden Narva i Narva, Estland. Dess yta är 13 ha (750 m lång och 250 m bred). Ön delar Narvavattenfallen i östra och västra grenen. Den estnisk-ryska gränsen går längs med den östra grenen.

Redan på 1300-talet var ett sågverk i bruk i Kreenholm. År 1538 byggde Livländska orden en vattenkvarn vid floden. År 1823 öppnades en klädfabrik driven av en lokal köpman, Paul Momma, vid högra stranden av floden. År 1856 köpte Ludwig Knoop hela ön och grundade textilfabriken Kreenholmi Manufaktuur.

Källor

  

Estlands öar
Narva
Powiat myśliborski

Powiat myśliborski är ett distrikt (polska: powiat) i Västpommerns vojvodskap i Polen, med omkring  67 000 invånare (2009). Huvudort är staden Myślibórz.

Administrativ indelning 
Distriktet indelas i tre stads- och landskommuner och två landskommuner.

Stads- och landskommuner 
 Barlinek
 Dębno
 Myślibórz (huvudort)

Landskommuner 
 Boleszkowice
 Nowogródek Pomorski

Externa länkar 
 Officiell webbplats: www.powiatmysliborski.pl

mysliborski, powiat
Edvard Björkenheim (godsägare)

Adolf Edvard Björkenheim, född den 29 januari 1856 i Åbo, död den 10 juni 1934 i Helsingfors, var en finländsk lantbrukare. Han var farbror till Gösta Björkenheim.

Björkenheim blev agronom vid Ultuna 1874 och lantbruksråd 1891. Han erhöll efter sin far, storgodsägaren Lars Magnus Björkenheim (1793-1869, ursprungligen Björkman) egendomen Orisberg, som han gjorde till ett berömt mönstergods. Björkenheims insats inom finländska lantbruksorganisationerna var betydande. Han var en uppskattad talare som förespråkare av andliga och kulturella värden.

Edvard Björkenheims första år som ägare av Orisberg behandlas i sommarteatern 2022-2023 Grand Old Orisberg.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Övriga källor 

Finländska godsägare
Finländska agronomer
Finländska innehavare av lantbruksråds titel
Personer i Finland under 1800-talet
Personer i Finland under 1900-talet
Godsägare under 1800-talet
Godsägare under 1900-talet
Födda 1856
Avlidna 1934
Män
Svensk uppslagsbok
Võroinstitutet

Võroinstitutet (võro: Võro Instituut; ) är ett estniskt forsknings- och utvecklingsinstitut, vars syfte är att studera võro och främja i de võrotalande delarna av Estland förekommande kulturyttringar.

Estlands stat grundade institutet år 1995 i den sydestniska staden Võru. Institutet har letts av Enn Kasak, Kaido Kama och Külli Eichenbaum. I dag leds det av Rainer Kuuba.

Institutet är verksamt på många fronter gällande võro: utbildningsprogram, språkforskning och språkvård, ortnamnsforskning, publicering av läromaterial, vetenskapliga skrifter och skönlitteratur på võro samt organisering av den årliga konferensen för små östersjöfinska språk. Verksamhetens huvudsyfte är att uppmuntra võrotalande att använda sitt eget språk och bevara sin traditionella livsstil.

Källor

Externa länkar
Võroinstitutets hemsidor (på võro, estniska och engelska) 

Vetenskap i Estland
Võru
Forskningsinstitut
Gösta Björkenheim

Gustaf "Gösta" Adolf Alfons Björkenheim, född 26 juli 1866 i Tusby, död 28 april 1918 i Koria, var en finländsk industriman. Han var brorson till Adolf Edvard Björkenheim och bror till Hia Björkenheim.

Björkenheim blev efter studieår hos handelshuset Hackman & Co i Viborg samt utomlands 1893 direktör i Kaukasbolaget, ordförande i styrelsen för Kymmene Ab, ett av Finlands största industribolag, 1908 och 1912 företagets VD. 1907 erhöll han kommerseråds titel. Björkeheim var en av de främsta inom Finlands trävaruindustri. Inom Kaukasbolaget lyckades han efter konjunkturnedgångar få bolaget på fötter, innan han under finska inbördeskriget sköts av röda trupper.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Födda 1866
Avlidna 1918
Män
Personer i finska inbördeskriget
Svensk uppslagsbok
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Personer från Tusby
Herbert Hall Turner

Herbert Hall Turner, född den 13 augusti 1861 i Leeds, död den 20 augusti 1930 i Stockholm, var en engelsk astronom. 

Turner blev 1893 Pritchards efterträdare som professor i astronomi vid Oxfords universitet och chef för dess observatorium, där han fullbordade kartläggningen av den del av himlen, som för kartläggning tilldelats Oxfords observatorium vid de 18 observatoriernas kongress i Paris 1887. Han bearbetade även vatikanobservatoriets anpart i observationerna och erhöll därför guldmedalj av påven. Turner ägnade sig under senare år även åt seismologiska undersökningar och påvisade förekomsten av perioder i den underjordiska oron genom studier av jordskalv från äldsta tider till sin egen samtid. Han tilldelades Bruce-medaljen 1927.

Källor

Noter

Engelska astronomer
Seismologer
Engelska professorer
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Mottagare av Brucemedaljen
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer från Leeds
Födda 1861
Avlidna 1930
Män
Professorer i astronomi
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Trinity College, Cambridge
Alumner från University of London
Maija Könkkölä

Eeva Maija Könkkölä, född Elomaa den 4 augusti 1947 i Vasa, död 26 mars 2012 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt.

Maija Könkkölä utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1975 trots att hon under studietiden förlorade synen till följd av diabetes. Hon arbetade främst med tillgänglighet och anpassning av byggda miljöer för människor med funktionsnedsättningar, ett område på vilket hon blev erkänd såväl i Finland som utomlands. År 1981 utsågs hon av Finlands yrkeskvinnors förbund till Årets kvinna.

Från 1976 var hon gift med riksdagsledamoten Kalle Könkkölä.

Publikationer i urval
Asunto vammaiselle, 1988
svensk utgåva: Bostäder för handikappade, 1989
Esteetön asuinrakennus, 2003

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Tekniska högskolan i Helsingfors
Personer från Vasa
Födda 1947
Avlidna 2012
Kvinnor
NGC 290

NGC 290 är en öppen stjärnhop i Lilla magellanska molnet i stjärnbilden Tukanen. Den upptäcktes den 11 april 1834 av John Herschel.

Källor

NGC 0290
NGC 0290
0290
29-SC19
NGC 0290
NGC 0290
Recz

Recz, tyska: Reetz, är en småstad i nordvästra Polen, belägen i distriktet Powiat choszczeński i Västpommerns vojvodskap, vid floden Ina omkring 75 km öster om Szczecin. Tätorten har 2 973 invånare (år 2014) och är centralort i en stads- och landskommun med sammanlagt 5 680 invånare.

Kända personer 
 Daniel Cramer (1568-1637), luthersk teolog och författare.
 Marie Schlei (1919-1983), tysk socialdemokratisk politiker tillhörande SPD, Västtysklands biståndsminister 1976-1978.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Västpommerns vojvodskap
Kommuner i Västpommerns vojvodskap
Richard Ringmar

Richard Ringmar kan syfta på:

* Richard Ringmar (1881–1935), svensk kontraktsprost
 Richard Ringmar (1929–2003), svensk bankman och studentsångare
NGC 288

NGC 288 är en klotformig stjärnhop i stjärnbild Bildhuggaren. Den ligger ca 1,8° sydost om galaxen NGC 253, 37 bågminuter nord-nordost om södra galaktiska polen, 15 bågminuter syd-sydost om en stjärna av 9:e magnituden, och omfattas av en halvcirkelformad kedja av stjärnor öppnad på dess sydvästra sida. Hopen upptäcktes i 27 oktober 1785 av William Herschel. Dess visuella utseende beskrevs av John Dreyer 1888.

Egenskaper
NGC 288 är inte särskilt koncentrerad och har en väl upplöst, 3 bågminuter stor, tät kärna som är omgiven av en mycket mer diffus och oregelbunden diameterring på 9 bågminuter. Perifera stjärnor i hopen sprider mer och mer utåt mot söder och speciellt sydväst.

Se även
 NGC

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Bildhuggaren
288
Astronomiska upptäckter 1785
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Reetz

För staden i nuvarande Polen, se Recz.
Reetz kan syfta på:

Platser

Polen 

 Reetz – det historiska tyska namnet  en småstad i nordvästra Polen, se Recz
 Reetz – det historiska tyska namnet på byn Groß Reetz, Kreis Rummelsburg i Pommern, idag i Polanóws kommun, Västpommerns vojvodskap, se Rzeczyca Wielka

Tyskland 
 Reetz, Wiesenburg/Mark – en ort och kommundel i kommunen Wiesenburg/Mark, Landkreis Potsdam-Mittelmark, Brandenburg
 Reetz, Neuenkirchen – en ort och kommundel i kommunen Neuenkirchen, Landkreis Vorpommern-Rügen, Mecklenburg-Vorpommern
 Reetz, Gülitz-Reetz – en ort och kommundel i kommunen Gülitz-Reetz, Landkreis Prignitz, Brandenburg
 Reetz, Blankenheim – en ort och kommundel i kommunen Blankenheim, Kreis Euskirchen, Nordrhein-Westfalen

Personer  
Reetz är ett tyskt efternamn som bland annat burits av:
 Tobias Henry Reetz (1680–1765), fransk barockarkitekt.
 Wilhelm Reetz (1887–1946), tysk konstnär och journalist, inte att förväxlas med:
 Willy Reetz (1892–1963), tysk konstnär.