kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Textsammanfattning

Textsammanfattning eller textsummering (engelska Text summarisation) är namnet på de tekniker och metoder som används för att automatiskt eller halvautomatiskt producera en kort och läsbar beskrivning av innehållet i en lång text eller en samling texter. Textsammanfattning har varit ett språkteknologiskt forskningsområde redan sedan 1950-talet

Sammanfattning av texter har varit ett praktiskt problem som informationsvetenskaperna arbetat med länge, långt innan automatiserade tekniker har funnits att tillgå. Manuellt producerade sammanfattningar har studerats i flera omgångar i hopp om att där finna ledtrådar hur ett automatiskt system skulle kunna gå till väga - men det är tydligt att människor bearbetar text på ett sätt som inte är lätt att efterlikna med dagens system och att mänskliga sammanfattare inte är konsekventa i sitt arbete. 

Högkvalitativ och helautomatisk sammanfattning förutsätter verklig textförståelse och kan ännu inte åstadkommas. Det går dock ganska enkelt att använda ordförekomster tillsammans med ett lexikon som ledtrådar till att välja ut en delmängd av källtexternas meningar så att en sammanfattare kan använda dem som grund för sammanfattning. Forskningen gör framsteg varje gång en ny innehållsanalysteknik för text utvecklas: idag används i huvudsak statistiska och informationsteoretiska mått för att välja ut avsnitt ur källtexterna till en sammanfattning. 

De huvudsakliga utmaningarna för textsammanfattning är alltså att välja ut representativa avsnitt så att alla eller de flesta av de viktigare innehållselementen kommer med i sammanfattningen, att foga ihop dem igen till en text som är läslig (så att inte de urklippta delarna refererar till innehåll som inte tagits med i sammanfattningen) och att undvika att flera urklippta delar från olika texter refererar till samma sak så att sammanfattningen blir onödigt lång. Det går givetvis att ställa ytterligare krav på sammanfattningar, så att bibehåller samma tonläge och stilsort som originaltexterna och att innehållet inte motsäger sig själv om avsnitt valts ur texter med olika perspektiv på samma sak. 

Textreduktion är termen för ytterst kompakta sammanfattningar där en text sammanfattas med blott ett par ord. Textreduktion baseras på tekniker för nyckelordsurval och indexering, och tekniken är främst användbar där inte skärmstorlek eller andra fysiska begränsningar tillåter hela texter visas. 

Tekniker som informationsextraktion och namnigenkänning är besläktade med textsammanfattning och går att använda som delkomponenter i ett mer sofistikerat sammanfattningssystem.

Källor

 
Språkteknologi
Nanook (musikgrupp)

Nanook är ett grönländskt band från Nuuk. 

Då Christian K. Elsner var liten i Nanortalik i södra Grönland påträffade han en hund som hette Nanook på grund av sin vita päls. När bröderna Elsner i vuxen ålder startade ett band fick det heta Nanook - den största björnen. De valde också namnet eftersom de förtjusades av isbjörnen, som överlever extrema förhållanden, men som också är utrotningshotad. Genom att kalla sig Nanook har bandet hoppats kunna upplysa isbjörnarnas kritiska situation.

När bandet år 2009 släppte sitt debutalbum "Seqinitta Qinngorpaatit" ("Vårsolen skiner på dig"), blev de snabbt ett av de mest kända banden i Grönland, och inräknat deras album "Ai Ai" ("Lyckoljudet") från 2011, har bandet snart sålt 10 000 album, trots att låttexterna är på grönländska, som bara drygt 50 000 människor talar.

Källor 
https://web.archive.org/web/20150102163032/http://www.nanook.gl/bio.html
https://www.facebook.com/NanookOfficialFanclub/info?tab=page_info
Grönländska musikgrupper
Amerikansk småtärna

Amerikansk småtärna (Sternula antillarum) är en huvudsakligen nordamerikansk fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar. Endast ett exemplar har med säkerhet setts i Europa. Den minskar i antal, men beståndet anses ändå livskraftigt. Tidigare behandlades den som underart till småtärnan.

Utseende och läten 
Amerikansk småtärna är mycket lik den europeiska småtärnan och har tidigare behandlats som en underart till denna. Likt småtärnan är den mycket liten, endast 22–24 centimeter lång, med svart hätta, vit undersida, grå ovansida, vit panna och gul näbb med svart spets. De smala vingarna är grå med de två yttersta vingpennorna mörka. Den skiljer sig från småtärnan genom att ha grå stjärt och övergump istället för vit och sitt lite gnissligare läte.

Utbredning och systematik 
Amerikansk småtärna återfinns i Nordamerika och norra Sydamerika. Arten delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Sternula antillarum antillarum – förekommer från östra USA, till Honduras, Karibien och Guyana
 Sternula antillarum athalassos – norra Great Plains till Louisiana och Texas
 Sternula antillarum browni – södra Kalifornien till Baja California och västra Mexiko

Amerikansk småtärna betraktades tidigare som en underart till småtärna. De skiljer sig dock något i utseende och läte, liksom genetiskt, där amerikansk småtärna snarare är systerart till den morfologiskt avvikande amazontärna (S. superciliaris).

Endast två exemplar av amerikansk småtärna har setts i Europa. En och samma hane besökte återkommande Rye Harbour i östra Sussex, Storbritannien, mellan 1983 och 1992. En hane noterades också i en småtärnekoloni vid irländska Portraine juni–augusti 2019, under några dagar i slutet av juli även vid Baltray i grevskapet Louth.

Släktestillhörighet 
Tärnorna i Sternula fördes tidigare till Sterna men DNA-studier visar att de är avlägset släkt, varför de numera urskiljs i ett eget släkte.

Ekologi 
Amerikansk småtärna återfinns vid sjöar, floder och flodmynningar. Den livnär sig huvudsakligen av fiskyngel, räkor, havslevande maskar samt ibland flygmyror och andra insekter. Den födosöker främst genom att ryttla och sedan dyka från upp till tio meters höjd. Häckningssäsongen inleds från april till mitten av juni. Den häckar på öde sandstränder, men också på platser som parkeringar och tak, i kolonier från fem till 200 par.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population som dock minskar, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Amerikanska småtärnans vetenskapliga artnamn antillarum syftar på ögruppen Antillerna i Västindien. På svenska har den även kallats dvärgtärna.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Fageråsen (naturreservat)

Fageråsen är ett  naturreservat  i Timrå och Sundsvalls kommuner och ett natura 2000område i Västernorrlands län. 

Reservatet består till del av näringsfattiga myrar där vitmossa, tranbär, och dvärgbjörk frodas. Området skapades 1985 och utvidgades 2006.

Källor

Naturreservat i Sundsvalls kommun
Naturreservat i Timrå kommun
Naturskyddsområden bildade 1985
Natura 2000-områden i Västernorrlands län
Tomi Sallinen

Tomi Sallinen, född 11 februari 1989 i Esbo, Nyland, är en finsk ishockeyspelare som spelar i Brynäs IF. Innan har han spelat sju säsonger i det finska laget Esbo Blues i FM-ligan och en säsong i Leksand. Efter laget blev nedflyttad till Hockeyallsvenskan i april 2015 blev det klart att han tillsammans med lagkamraten Linus Hultström lämnade för Djurgården. Han gjorde även en kort sejour i Färjestad BK innan han på grund av skador och för lite istid lämnade för Brynäs. Tomi är landslagsmeriterad och har med det finska landslaget vunnit VM-silver, 2014. Han är äldre bror till ishockeyspelaren Jere Sallinen.

Referenser 
Tomi Sallinen på eliteprospects.com

Finländska ishockeyspelare
Födda 1989
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Esbo Blues
Idrottare från Esbo
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i EHC Kloten
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Spelare i HC Kometa Brno
Spelare i Neftechimik Nizjnekamsk
Ishockeyspelare i Luleå HF
Dean Prentice

Dean Sutherland Prentice, född 5 oktober 1932 i Schumacher i Timmins i Ontario, död 2 november 2019 i Cambridge i Ontario, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare som tillbringade 22 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för New York Rangers, Boston Bruins, Detroit Red Wings, Pittsburgh Penguins och Minnesota North Stars. Han producerade 860 poäng (391 mål och 469 assists) samt drog på sig 484 utvisningsminuter på 1 378 grundspelsmatcher. Han spelade också för Guelph Biltmores i Ontario Hockey Association (OHA).

Statistik

Referenser

Externa länkar
Dean Prentice NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Dean Prentice hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1932
Personer från Timmins
Idrottare från Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Guelph Biltmore Mad Hatters
Spelare i New York Rangers
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Minnesota North Stars
Avlidna 2019
Toni Kähkönen

Toni Kähkönen, född 29 september 1986 i Vasa, Österbotten, är en finsk ishockeyspelare som spelar forward i Karlskrona HK. Toni har tidigare spelat för de finska klubbarna Esbo Blues och Oulun Kärpät samt svenska Leksands IF i SHL. Två gånger har han tillsammans med Blues tagit silver i FM-ligan, 2007/2008 och 2010/2011,  och vann mästerskapet tillsammans med Kärpät 2013/2014.

Referenser 

Finländska ishockeyspelare
Födda 1986
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Karlskrona HK
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Esbo Blues
Spelare i Oulun Kärpät
Idrottare från Esbo
Oscar för bästa regiassistent

Nedan följer en lista över vinnare och nominerade av en Oscar för Bästa regiassistent, (Academy Award for Best Assistant Director). Det är ett utgånget pris som bara delades ut mellan åren 1933 och 1937. Det första året som priset delades ut var det inte för någon specifik film som regissören hade jobbat med. Vinnare presenteras överst i fetstil och gul färg, och de övriga nominerade för samma år följer under.

1930-talet

Källor

Se även
Oscar
Oscar för bästa regi
Oscar för bästa koreografi

Regiassistent
Analogue: A Hate Story

Analogue: A Hate Story ("Analog: En hat-historia"), på koreanska känt som Anallogeu (), är ett visuell roman-äventyrsspel som utvecklades av Christine Love, och som gavs ut på engelska och koreanska till Linux, Microsoft Windows och OS X den 1 februari 2012. En japanskspråkig lokalisering gavs ut den 4 december 2014.

Spelet är en uppföljare till Loves tidigare spel Digital: A Love Story; i likhet med Digital tar det upp ämnen såsom interaktion mellan människor och datorer, sociala relationer och HBTQ-frågor, men handlar också om transhumanism, traditionella äktenskap och ensamhet.

Musik 
Spelets musik komponerades av Isaac Schankler.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbsida 
 Officiell webbsida 
 Officiell webbsida 
 Analogue: A Hate Story på The Visual Novel Database 

Datorspel 2012
HBTQ-relaterade datorspel
Linuxspel
Macintosh-spel
Science fiction-datorspel
Visuella romaner
Windows-spel
Äventyrsspel
Gösta Coyet

Gustaf (Gösta) Johan Coyet, född 5 augusti 1853 i Ekeby socken, Örebro län, död 1924, var en svensk godsägare och hovmarskalk. Han var son till kapten Gustaf August Coyet och friherrinnan Hedvig Lovisa Augusta Djurklou samt från 1884 gift med Henriette Coyet.

Biografi
Coyet, som avlade agronomexamen på Ultuna 1876, var ägare av Torups slott i Skåne. Han blev tjänstgörande kammarjunkare 1881, kammarherre 1885 och hovmarskalk 1916. Han var ordförande i lokalförvaltningen för Staffanstorps och Klågerups sockerfabriker, vice ordförande i Malmö–Genarps Järnvägs AB och ordförande i Bara landskommuns kommunalstämma från 1879.

Utmärkelser
  Kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden, 18 december 1918.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1897.
  Kommendör av andra klassen av Vasaorden, 6 juni 1910.

Källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 69f.

Noter

Skånska godsägare under 1800-talet
Svenska agronomer
Svenska hovmarskalkar
Svenska kammarherrar
Svenska kammarjunkare
Svenska kommunalpolitiker
Födda 1853
Avlidna 1924
Män
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Nordstjärneorden
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Personer från Ekeby socken, Närke
Gösta
David Åslin

David Åslin, född 26 juli 1989 i Mora, Dalarna, är en svensk ishockeyspelare som spelar forward i HC Vita Hästen. Han är son till ishockeymålvakten Peter Åslin.

Referenser 

Svenska ishockeyspelare
Födda 1989
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Rögle BK
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Växjö Lakers
Spelare i IF Troja-Ljungby
Idrottare från Mora
J. Alfred Prufrocks kärlekssång

J. Alfred Prufrocks kärlekssång (), även känd som bara Prufrock, är en dikt från 1915 av den amerikanske författaren T.S. Eliot. Den består av en inre monolog hos en socialt, intellektuellt och andligt frustrerad man i London, med lösa ögonblicksbilder från försök till umgänge och många anspelningar på äldre litteratur. Dikten citerar och anspelar bland annat på Dante Alighieris Inferno, Bibeln, verk av William Shakespeare och de franska symbolisterna.

Ezra Pound, som nyligen hade lärt känna Eliot, läste dikten och ordnade så att den blev tryckt i tidskriften Poetry i juni 1915. Den ingick sedan i diktsamlingen Prufrock and other observations från 1917. Dikten har många gånger pekats ut som en vändpunkt i amerikansk poesi och ett definitivt genombrott för den amerikanska modernismen.

Dikten är tolkad till svenska av Gunnar Ekelöf som J. Alfred Prufrocks kärlekssång.

Mottagande
Författarna till Modern American poetry, 1865-1950, utgiven 1989, skrev om dikten: "'J. Alfred Prufrocks kärlekssång' har förblivit en kraftfull dikt för samtida läsare för att den fångar den oro, obeslutsamhet och sociala falskhet som Eliot kände var kännetecknande för 1900-talslivet. Det är en själslig resa genom ett kollektivt manligt medvetande som ser den moderna världen berövad på mening, desperat efter mänskliga sammanhang."

Övrigt
Citatet "force the moment to its crisis" förekommer i ITV's tv-filmatisering av Agatha Christies The Blue Geranium.

Källor

Externa länkar
 
 J. Alfred Prufrocks kärlekssång i Gunnar Ekelöfs tolkning
 T.S Eliot, The Love Song of J. Alfred Prufrock i Poetry Magazine juni 1915.

Engelskspråkig skönlitteratur
London i skönlitteratur
Skönlitteratur 1915
Verk av T.S. Eliot
Brittiska dikter
Amerikanska dikter
Kimitoöns Musikfestspel

Kimitoöns Musikfestspel är en kammarmusikfestival, som arrangeras årligen i medlet av juli i Finlands sydvästra skärgård. Festivalen grundades av pianisten Martti Rautio och violinisten Katinka Korkeala år 1999. Katinka är fortfarande konstnärlig ledare tillsammans med sin tvillingsyster, violinisten Sonja Korkeala, sedan år 2008. Från år 2009 är Jukka Mäkelä festivalens verksamhetsledare.

Kimitoöns Musikfestspel beställer varje år ett nytt verk av någon finländsk kompositör. Hittills har man uruppfört verk av bl.a. Kalevi Aho, Jouni Kaipainen, Einojuhani Rautavaara och Aulis Sallinen.

Konserterna hålls i kyrkor, herrgårdar och lokala restauranger. Värdplatser är anrika Sandö gård i Kimito, och mecenaten Amos Andersons Söderlångvik gård i Dragsfjärd samt Westers Trädgård och Labbnäs Semesterhem.

De medeltida kyrkorna i Kimito och Sagu samt skärgårdskyrkorna i Dragsfjärd, Hitis, Karuna och kyrkorna - både gamla och nya - i Västanfjärd är utmärkta konsertmiljöer liksom även konstmuseet Salon Veturitalli i Salo.

Kimitoöns Musikfestspel ingår som medlem i Finland Festivals.

Källorna

Externa länkar
Kimitoöns Musikfestspels webbplats
Kimitoön
Musikfestivaler i Finland
NGC 2022

NGC 2022 är en planetarisk nebulosa belägen i stjärnbilden Orion på ett avstånd av ca 8 200 ljusår från jorden. 

Den upptäcktes av William Herschel den 28 december 1785, som beskrev den som:”betydligt ljus, nästan rund, som en stjärna med stor diameter, som en illa definierad planetariska nebulosa”. I medelstora amatörteleskop ser den ut som små gråaktiga fläckar av ljus.

Egenskaper
NGC 2022 är inte särskilt ljus men är ändå lätt att upptäcka med ett teleskop. Objektet har formen av en rotationsellipsoid med ett förhållande mellan stor- och lillaxel på 1,2, en skenbar storlek på 28 bågsekunder och en halo som sträcker sig ut till 40 bågsekunder. 

NGC 2022 är en planetariska nebulosa med dubbla skal med ett vindkomprimerat inre skal och ett mer nebulöst yttre skal. Den linjära radien av det inre skalet beräknas på 0,326 ± 0,039 ljusår. Den expanderar med en hastighet på 56 ± 3 km/s. Massan av joniserade beståndsdelar i den planetariska nebulosan är 0,19 solmassa. En svag yttre halo består av resterna av material som matas ut under centralstjärnans stadium på den asymtomatiska jättegrenen. 

NGC 2022-nebulosan ligger 11° från det galaktiska planet, vilket tyder på att den bildades av en stjärna med låg massa. Överskotten av element liknar dem i solen, även om kol är ca 50 procent högre och svavel är en faktor två lägre. Den centrala stjärnan i nebulosan har en magnitud på 15,92, en temperatur på 122 000 K, och utstrålar 852 gånger solens ljusstyrka från en fotosfär med en radie som bara är 6,55 procent av solens radie.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

NGC 2022
NGC 2022
2022
056
NGC 2022
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Lindebergska skolan

Lindebergska skolan är en skolbyggnad på Kråkelyckan i Lund, som uppfördes 1914–16 efter ritningar av Hagström & Ekman i Stockholm.

Historik

Skolan uppfördes ursprungligen för Lunds fullständiga läroverk för flickor, vilket också fick namnet Lindebergska skolan efter skolans rektor, eller föreståndarinna, från 1905, Elisabet Lindeberg.

Den stora tomten i sydvästra hörnet av det stora kvarteret Kråkelyckan, vid hörnet Sankt Laurentiigatan/Karl XI:s gata, donerades av paret Lilly och August Quennerstedt. Dessa bodde i Quennerstedtska villan i den nordöstra delen av det av dem till största delen ägda kvarteret. Ungefär samtidigt donerade de en stor granntomt för uppförande av Ribbingska sjukhemmet, och Lilly Quennerstedt skulle senare också donera granntomten mot Sankt Laurentiigatan till Lunds universitet för uppförande av Lunds studentskegård.

Byggherre var Läroverksföreningen i Lund. Initiativet till detta Lunds andra högre elementarläroverk för flickor togs 1880 av Martin Weibull. Skolan hade etablerats genom att överta Eggerska flickskolan vid Mårtenstorget och från 1882 varit förlagd till en av staden ägd fastighet vid Sankt Petri Kyrkogata. Emma Hultman blev dess första föreståndare, från 1886 avlöst av Selma Lindström. Den fick statsanslag 1884, normalskolekompetens 1909, gymnasium med dimissionsrätt 1912.  

I samband med en skolreform 1927 avseende kommunalisering av flickskolorna, slogs Lindebergska skolan 1933 samman med det andra flickläroverket i Lund, den 1871 grundade Rönströmska skolan (Högre Elementarskolan i Lund för flickor), till Lunds kommunala flickskola. Samma år övertogs också skolbyggnaden av Lunds kommun. Successivt från 1947 ombildades flickskolan till Lunds samrealskola som upphörde 1962. Byggnaden utnyttjas numera av bland Kulturskolan i Lund och Lars-Erik Larsson-gymnasiet.

Byggnaden är uppförd med en fasad i rött tegel från Kaniks tegelbruk i Flädie. Högt uppe på fasaden har Olle Hjortzberg målat porträtt al fresco av Heliga Birgitta, Kristina Gyllenstierna, Hedvig Eleonora och Fredrika Bremer i fyra nischer.

Fotogalleri

Referenser

Noter

Övriga källor 
Om Lindebergska skolan på Bevaringsprogram Lund
Om Lindebergska skolan på Kulturportal Lund

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Lund
Utbildning i Lund
Kråkelyckan
Byggnader ritade av Hagström & Ekman
Läroverk och realskolor i Sverige
Jättevedbockar

Jättevedbockar (Prioninae) är skalbaggar i en underfamilj av långhorningar (Cerambycidae). De blir relativt stora (25–70 mm) och är vanligtvis bruna eller svarta. Hanarna hos några släkten bär stora mundelar – så kallade mandibler, liknande dem hos ekoxbaggar – som används i strider med andra hanar. Jättevedbockar är vanligen nattaktiva och lockas till ljus. Majoriteten av de kända arterna är vedborrar, vars larver lever på ruttnande trä eller rötter.

Källor 

Långhorningar
Farvel

Farvel är en svensk-norsk musikgrupp bildad 2010 av Isabel Sörling. Bandets musik kan beskrivas som gränsöverskridande improvisationsmusik med influenser från pop, konstmusik, filmmusik, fri improvisationsmusik och jazz.
2010 vann de tävlingen Young Nordic Jazz Comets, 2012 fick de Jazzkatten som 'Årets Nykomlingar' av Sveriges Radio och 2016 blev dom nominerade till Jazzkatten som 'Årets Grupp'.

Bandet hette tidigare Isabel Sörling Farvel.

Medlemmar 
Isabel Sörling – sång, elektronik 
Otis Sandsjö – tenorsaxofon 
Kim Aksnes – trumpet, elektroakustik, synth
Henrik Magnusson – piano, synthar
Alfred Lorinius – kontrabas
Carl-Johan Groth – trummor

Diskografi 
2012 – Isabel Sörling Farvel (Unit Records)
2015 – Rök (Jazzland Recordings)
2017 - Östtomta (Jazzland Recordings)

Referenser 
Jazzkatten 2012

Noter

Webbkällor
http://www.orkesterjournalen.com/recensioner/pa-skiva-alfabetisk-lista/2305-isabel-soerling-farvel-isabet-soerling-farvel>
http://www.allaboutjazz.com/2012-umea-jazz-festival-umea-sweden-october-24-28-2012-by-john-kelman.php?&pg=3
http://kritiker.se/skivor/isabel-sorling-farvel/isabel-sorling-farvel/
http://www.folkbladet.nu/305795/skivrecensioner-v-20

Externa länkar 

Officiell hemsida 
Jazzland Recordings
Svenska musikgrupper
Christina Ullenius

Christina Karin Ingrid Wennerström Ullenius, född 10 mars 1943, är en svensk kemist och akademisk ledare.

Ullenius avlade civilingenjörsexamen i kemiteknik vid Kungliga Tekniska högskolan 1967 och disputerade i organisk kemi vid Chalmers tekniska högskola 1973. Hon var prorektor vid Chalmers 1989–1994 och rektor vid Högskolan i Karlstad 1995–2006 (från 1999 Karlstads universitet). Ullenius utnämndes 2005 till styrelseordförande i Totalförsvarets forskningsinstitut.

Hon tilldelades Chalmersmedaljen 2002.

Referenser 

Svenska kemiingenjörer
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Personer verksamma vid Karlstads universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Erik Larsson (arkitekt, 1928–2011)

Erik Abraham Larsson, född 29 december 1928 i Skogs församling, Gävleborgs län, död 15 februari 2011 i Gävle Staffans församling, var en svensk arkitekt.

Efter studentexamen i Söderhamn 1948 utexaminerades Larsson från Kungliga Tekniska högskolan 1952. Han var anställd på privata arkitektkontor 1952–1954, på länsarkitektkontoret i Falun från 1954, på Gävleborgskommunernas arkitektkontor i Gävle från 1956, blev stadsplanearkitekt i Gävle stad från 1960 samt var stadsarkitekt där 1966–1989. Han bedrev även egen arkitektverksamhet från 1955. 

Larsson upprättade stads- och generalplan för Gävle. Han ritade bland annat punkthus i Herrgårdshagen, Gävle, ålderdomshem i Ljusne och Edsbyn, ett större hyreshusområde och ungdomsgård i Morgårdshammar samt affärs- och flerfamiljshus i Edsbyn. På stadsarkitektposten efterträddes han av Gunnar Lidfeldt. Larsson är begravd på Skogskyrkogården i Gävle.

Källor 

 Larsson, Erik Abraham på SvenskaGravar.se

Noter

Gävles stadsarkitekter
Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Skogs socken, Hälsingland
Gravsatta på Skogskyrkogården i Gävle
Födda 1928
Avlidna 2011
Män