kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andrakammarvalet i Sverige 1881

Andrakammarvalet i Sverige 1881 hölls under år 1881.

Valsystem
Valsättet var en blandning av indirekta- och direkta val. I 78 av landsbygdens 142 valkretsar tillämpades direkta val och detsamma gällde de 40 stadsvalkretsarna för första gången. Resterande 64 landsbygdsvalkretsar tillämpade alltså indirekta val, vilka utfördes av elektorer. Stadsvalkretsarna valde totalt 64 ledamöter. Dessa var i regel enmansvalkretsar med undantag för de största städerna som fick fler mandat, dessa var; Stockholm (16 mandat), Göteborg (7 mandat), Malmö (3 mandat) och Norrköping (2 mandat). Alla landsbygdsvalkretsar hade ett mandat var.

Rösträtt till andra kammaren hade män som var över 21 år och hade inkomst på minst 800 kronor per år eller ägde en fastighet taxerad till minst 1 000 kronor, eller arrenderade en fastighet taxerad till minst 6 000 kronor. För att vara valbar skulle man ha fyllt 25 år och bo i valkretsen. Av folkmängden den 31 december 1880, 4 565 668, hade 281 163 (6,3 %) rösträtt.

Valresultat
Sifforna avser de sammanlagda röstetalen för riksdagsledamöter som tillhörde respektive parti under riksdagen 1882 och baseras, liksom antalet mandat, på uppgifter om riksdagsledamöters partitillhörighet från bokserien Tvåkammarriksdagen 1867–1970. Röstetalen på valkretsnivå är hämtade från SCB. I stadsvalkretsar med flera mandat har röstetalen skattats . Det ska också påpekas att partigrupperingarna var relativt diffusa och att partibyten inte var ovanliga.

Valdeltagande

Antal

Andel

Fotnoter

Källor
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1879-1881 (Läst 14 oktober 2014)
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 från Almqvist & Wiksell International.

1881 i Sverige
Sverige
1881
Andrakammarvalet i Sverige 1878

Andrakammarvalet i Sverige 1878 hölls under år 1878.

Valsystem
Valsättet var en blandning av indirekta- och direkta val. I 73 av landsbygdens 140 valkretsar tillämpades direkta val och detsamma gällde 37 av de 40 stadsvalkretsarna. Resterande 67 landsbygdsvalkretsar och 3 stadsvalkretsar tillämpade alltså indirekta val, vilka utfördes av elektorer. Stadsvalkretsarna valde totalt 64 ledamöter. Dessa var i regel enmansvalkretsar med undantag för de största städerna som fick fler mandat, dessa var; Stockholm (16 mandat), Göteborg (7 mandat), Malmö (3 mandat) och Norrköping (2 mandat). Alla landsbygdsvalkretsar hade ett mandat var.

Rösträtt till andra kammaren hade män som var över 21 år och hade inkomst på minst 800 kronor per år eller ägde en fastighet taxerad till minst 1 000 kronor, eller arrenderade en fastighet taxerad till minst 6 000 kronor. För att vara valbar skulle man ha fyllt 25 år och bo i valkretsen. Av folkmängden den 31 december 1877, 4 484 542, var 270 337 (6,0 %) valberättigade.

Valresultat
Sifforna avser de sammanlagda röstetalen för riksdagsledamöter som tillhörde respektive parti under riksdagen 1879 och baseras, liksom antalet mandat, på uppgifter om riksdagsledamöters partitillhörighet från bokserien Tvåkammarriksdagen 1867–1970. Röstetalen på valkretsnivå är hämtade från SCB. I stadsvalkretsar med flera mandat har röstetalen skattats . Det ska också påpekas att partigrupperingarna var relativt diffusa och att partibyten inte var ovanliga.

Valdeltagande

Antal

Andel

Fotnoter

Källor
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1876-1878 
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 från Almqvist & Wiksell International.

1878 i Sverige
Sverige
1878
Politik i Sverige under 1870-talet
Andrakammarvalet i Sverige 1875

Andrakammarvalet i Sverige 1875 hölls under år 1875.

Valsystem
Valsättet var en blandning av indirekta- och direkta val. I 67 av landsbygdens 138 valkretsar tillämpades direkta val och detsamma gällde 37 av de 38 stadsvalkretsarna. Resterande 71 landsbygdsvalkretsar och Kristinehamns, Askersunds, Nora och Lindesbergs valkrets tillämpade alltså indirekta val, vilka utfördes av elektorer. Stadsvalkretsarna valde totalt 60 ledamöter. Dessa var i regel enmansvalkretsar med undantag för de största städerna som fick fler mandat, dessa var; Stockholm (15 mandat), Göteborg (6 mandat), Malmö (3 mandat) och Norrköping (2 mandat). Alla landsbygdsvalkretsar hade ett mandat var.

Rösträtt till andra kammaren hade män som var över 21 år och hade inkomst på minst 800 kronor per år eller ägde en fastighet taxerad till minst 1 000 kronor, eller arrenderade en fastighet taxerad till minst 6 000 kronor. För att vara valbar skulle man ha fyllt 25 år och bo i valkretsen. Av folkmängden den 31 december 1874, 4 341 559, var 255 552 (5,9 %) valberättigade.

Valresultat
Sifforna avser de sammanlagda röstetalen för riksdagsledamöter som tillhörde respektive parti under riksdagen 1876 och baseras, liksom antalet mandat, på uppgifter om riksdagsledamöters partitillhörighet från bokserien Tvåkammarriksdagen 1867–1970. Röstetalen på valkretsnivå är hämtade från SCB. I stadsvalkretsar med flera mandat har röstetalen skattats . Det ska också påpekas att partigrupperingarna var relativt diffusa och att partibyten inte var ovanliga.

Valdeltagande

Antal

Andel

Fotnoter

Källor
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1875
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 från Almqvist & Wiksell International.

1875 i Sverige
Sverige
1875
Politik i Sverige under 1870-talet
Andrakammarvalet i Sverige 1872

Andrakammarvalet i Sverige 1872 hölls under år 1872.

Valsystem
Valsättet var en blandning av indirekta- och direkta val. I 60 av landsbygdens 138 valkretsar tillämpades direkta val och detsamma gällde 36 av de 38 stadsvalkretsarna. Resterande 78 landsbygdsvalkretsar och 2 stadsvalkretsar tillämpade alltså indirekta val, vilka utfördes av elektorer. Stadsvalkretsarna valde totalt 56 ledamöter. Dessa var i regel enmansvalkretsar med undantag för de största städerna som fick fler mandat, dessa var; Stockholm (13 mandat), Göteborg (5 mandat), Malmö (2 mandat) och Norrköping (2 mandat). Alla landsbygdsvalkretsar hade ett mandat var.

Rösträtt till andra kammaren hade män som var över 21 år och hade inkomst på minst 800 riksdaler per år eller ägde en fastighet taxerad till minst 1 000 riksdaler, eller arrenderade en fastighet taxerad till minst 6 000 riksdaler. För att vara valbar skulle man ha fyllt 25 år och bo i valkretsen. Av folkmängden den 31 december 1871, 4 204 177, var 236 120 (5,6 %) valberättigade.

Valresultat
Sifforna avser de sammanlagda röstetalen för riksdagsledamöter som tillhörde respektive parti under riksdagen 1873 och baseras, liksom antalet mandat, på uppgifter om riksdagsledamöters partitillhörighet från bokserien Tvåkammarriksdagen 1867–1970. Röstetalen på valkretsnivå är hämtade från SCB. I stadsvalkretsar med flera mandat har röstetalen skattats . Det ska också påpekas att partigrupperingarna var relativt diffusa och att partibyten inte var ovanliga.

Valdeltagande

Antal

Andel

Fotnoter

Källor
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1872
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 från Almqvist & Wiksell International.

1872 i Sverige
Sverige
1872
Politik i Sverige under 1870-talet
Andrakammarvalet i Sverige 1869

Andrakammarvalet i Sverige 1869 hölls under år 1869.

Valsystem 
Sverige var i valet uppdelat på 174 valkretsar, 136 på landsbygden och 38 i städerna. Samtliga landsbygdsvalkretsar och de flesta stadsvalkretsarna hade ett mandat var. De större städerna hade dock flera mandat, dessa var: Stockholm (13 mandat), Göteborg (5 mandat), Malmö (2 mandat) och Norrköping (2 mandat). Totalt valde alltså städerna 56 riksdagsledamöter av andra kammarens sammanlagt 192 ledamöter.

Valsättet var en blandning av indirekta- och direkta val. Indirekta val, som utfördes av elektorer, var vanligast på landsbygden medan direkta val var vanligast i städerna.

Rösträtt till andra kammaren hade män som var över 21 år och hade inkomst på minst 800 riksdaler per år eller ägde en fastighet taxerad till minst 1 000 riksdaler, eller arrenderade en fastighet taxerad till minst 6 000 riksdaler. För att vara valbar skulle man ha fyllt 25 år och bo i valkretsen.

Valresultat
SCB förde ingen rikstäckande statistik över valet. Tabellen avser istället riksdagen 1870 och baseras på bokserien Tvåkammarriksdagen 1867–1970 som ger uppgifter kring riksdagsledamöters partitillhörighet. Det ska påpekas att partigrupperingarna var relativt diffusa och att partibyten inte var ovanliga.

Mandat

Fotnoter

Politik i Sverige 1869
Sverige
1869
Joseph Hillebrand

Heinrich Joseph Hillebrand, född den 24 augusti  1788 nära Hildesheim, död den 25 januari 1871 i Soden, var en tysk litteraturhistoriker och filosof.

Hillebrand blev professor i filosofi 1818 i Heidelberg och 1822 i Giessen samt var 1848 president i hessiska andra kammaren. Till följd av sin opposition blev han 1850 försatt ur tjänstgöring. Hans främsta arbete är Die deutsche Nationalliteratur seit dem Anfang des 18. Jahrhunderts (1845–46; 3:e upplagan utgiven av hans son Karl Hillebrand 1875). Mindre betydande är hans filosofiska skrifter, av vilka Philosophie des Geistes (1835) går ut på att förmedla Hegels och Leibniz åsikter.

Källor 

 

Tyska litteraturvetare
Tyska professorer i filosofi
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Födda 1788
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Till sista blodsdroppen

Till sista blodsdroppen är en isländsk dramafilm från 1981, regisserad och skriven av Ágúst Guðmundsson. Huvudrollen spelas av Arnar Jónsson. Den isländska titeln är Útlaginn, som betyder "den fredlöse". Handlingen utspelar sig på 900-talet och skildrar hur en isländsk man genom en blodig släktfejd blir fredlös och måste hålla sig undan sina fiender. Filmen bygger på Gisle Surssons saga.

Rollista (i urval) 
 Arnar Jónsson – Gisli
 Ragnheiður Steindórsdóttir – Aud
 Tinna Gunnlaugsdóttir – Thordis
 Bjarni Steingrímsson – Bork
 Helgi Skúlason – Eyjolf
 Þráinn Karlsson - Þorkell
 Bjarni Steingrímsson - Spejar-Helgi

Mottagande 
Lasse Hallgren vid Aftonbladet skrev: "Av det här har den isländske regissören Ágúst Guðmundsson gjort en stark och mäktig film. Lika knapp i färger som de isländska hjältesagorna eller det isländska landskapet. Människornas handlingar, inte deras ord, avslöjar dem." Hallgren fortsatte: "Det finns kanske många som reagerar på våldsscenerna i den här filmen. Men en film från vikingatiden utan våld blir menlös och meningslös. Det finns två bra skäl att gå och se den här filmen. Ett är att du lär känna dina rötter, ett annat att det är en förbaskat bra film." I Svenska Dagbladet skrev Elisabeth Sörenson: "Svårigheterna har regissören i början av filmen och det har delvis med sagans konstruktion att göra: det är helt enkelt svårt att hålla reda på släktförhållandena och hämndmotiven så länge som handlingen försiggår i och kring de olika gårdarnas fållbänkar och det är litet halvmörkt. Guðmundsson kunde ha gjort det litet lättare för publiken bara genom att inte låta aktörerna vara till förväxling lika varandra. Men så snart han kommer ut ur interiörerna och kan arbeta i och med det isländska landskapet vidgas perspektiven i alla bemärkelser."

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1981
Isländskspråkiga filmer
Isländska dramafilmer
Island på film
Filmer i regi av Ágúst Guðmundsson
Vikingatiden på film
900-talet på film
DNA-streckkodning

DNA-streckkodning är en taxonomisk metod som använder en utvald genetisk markör i organismens DNA för att identifiera den som tillhör en särskild art. 

Det huvudsakliga målet för DNA-streckkodning är att identifiera ett okänt prov med hjälp av en redan existerande klassificering. Målet med andra genomiska analyser är ofta att undersöka släktskap mellan organismer genom att hitta mönster av likartade genetiska avsnitt i arvsmassan, och dennes förändringar (molekylär fylogeni).

Olika DNA-fragment har föreslagits för streckkodningsmetoden. För många organismer är en delmängd av mitokondrie-DNA (mtDNA) lämplig som streckkod – den innehåller oftast inga introner (förutom i svamp) och är bara i mycket liten utsträckning föremål för rekombination. Av de proteinkodande generna i mtDNA använder man som standard för streckkod en omkring 600 baspar (förkortat bp) lång region av genen för subenheten I av cytokrom c oxidas (COI eller COX1), eftersom denna gen har fler skillnader mellan arter än andra mitokondriella gener.

För att skapa en godkänd och giltig streckkod för en art ställs följande kriterier: flera säkert bestämda individer ska användas för sekvensering, alla individer ska fotograferas, insamlingslokal och datum ska anges, och streckkodssekvensen ska vara framtagen. När detta är uppfyllt görs informationen tillgänglig i databasen BOLD (Barcode of Life Database) som enbart ägnar sig åt
DNA som verktyg för artbestämning. Inom BOLD finns möjlighet att ha nationella referenssystem för varje land eller region vilket är mycket värdefullt, eftersom arter kan variera mycket eller lite beroende på hur populationer avgränsas och på arters utbredningsområden.

En översikt över DNA-streckkodning och hur det går till i praktiken ges av forskare vid Naturhistoriska Riksmuseet   och Sveriges Lantbruksuniversitet (SLU) . Metoden börjar testas i miljöövervakning, för att identifiera och övervaka organismer, alltifrån bakterier till älgar, enstaka individer till hela mångfalden, och deras aktivitet i naturen  . Metoden utvecklas med målet att få fram en kostnadseffektiv, snabb, exakt, och objektiv miljöövervakning. Dessutom är DNA-streckkodning ibland den enda möjligheten att övervaka vissa organismer eller aktiviteter, t.ex. klövdjursbetning. Provtagningen påverkar vanligtvis miljön mindre eller inte alls jämför med traditionell provtagning av t.ex. fisk och organismer kan även spåras när de inte finns på platsen.

Referenser

Taxonomi
DNA
Genomik
Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll 2016 (grupp A)

Matcherna i Grupp A i kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll 2016 spelades från 9 september 2014 till 13 oktober 2015. Totalt deltog sex landslag som tävlar om 2 direktplatser och en playoff-plats till Europamästerskapet i fotboll 2016.

Tabell

Matcher

Källor
 Uefa.com - Officiell webbplats för grupp A

A
Andrew McDonald

Andrew McDonald kan syfta på:

 Andrew McDonald (amerikansk fotboll) (född 1988), amerikansk utövare av amerikansk fotboll
 Andrew McDonald (vattenpolospelare) (född 1955), kanadensiskfödd amerikansk vattenpolospelare
  (1895–1965) – brittisk brottare
  (född 1959) – brittisk boxare

Referenser
Andrew McDonald (vattenpolospelare)

Andrew John "Drew" McDonald, född 19 oktober 1955 i Vancouver i British Columbia, är en kanadensiskfödd amerikansk vattenpolospelare. Han deltog i den olympiska vattenpoloturneringen i Los Angeles där USA tog silver. McDonald gjorde fyra mål i turneringen, varav två mot Nederländerna. Han har varit gift med simmaren Kim Peyton.

McDonald studerade vid Stanford University. Han var tilltänkt för det amerikanska landslaget redan vid olympiska sommarspelen 1980 men USA beslutade att bojkotta OS den gången.

Referenser 

Amerikanska vattenpolospelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från USA
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1984
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Vancouver
Födda 1955
Levande personer
Män
Idrottare i Stanford Cardinal
Alumner från Stanford University
Fredrik Stang

Fredrik Stang kan syfta på:

 Frederik Stang (1808–1884), norsk jurist och politiker
 Fredrik Stang  den yngre (1867–1941), norsk jurist och politiker
Jurgen von Zweigbergk

Ulf Jurgen Tönnes von Zweigbergk, född 31 december 1928 i Växjö i Kronobergs län, död 19 september 2008 i Visby domkyrkoförsamling i Gotlands län, var en svensk chefredaktör och författare.

Biografi
Jurgen von Zweigbergk var son till majoren Carl-Axel von Zweigbergk och Ingrid, ogift Frykman. Han tog studentexamen 1948 i Västerås och blev fil. kand. i Uppsala 1953. von Zweigbergk arbetade som journalist på Gotlands Allehanda 1953–1955 där han kåserade under signaturen "Domino" varefter han var anställd och på Svenska Dagbladet 1956–1957. von Zweigbergk var redaktör och ansvarig utgivare av Ung Höger 1957–1960, medarbetare på Sydsvenska Dagbladet 1961–1979 och chefredaktör och ansvarig utgivare av Gotlands Allehanda 1980–1985. Han var ansvarig för ledarsidan på Gotlands Allehanda som politisk redaktör 1986–1993. Han var därefter verksam som frilans. I Visby var von Zweigbergk även kyrkopolitiskt verksam. Han avled 2008 efter en kort tids sjukdom; han tillbringade sina sista veckor på Iliansgården i Hemse. von Zweigbergk är begravd på Södra kyrkogården i Visby.

Familj 
I sitt första äktenskap var von Zweigbergk gift 1958–1963 med småskolläraren Maud Rundgren (född 1929), 1974 omgift Hallberg, dotter till direktör Sven Rundgren och Ruth Enander samt syster till fil. mag. Vanja Rundgren som var gift med utrikesminister Lennart Bodström. Andra gången gifte sig von Zweigbergk 1965 med redaktören Madeleine Axelsson (född 1938), dotter till redaktör George Axelsson och Eva Rudenschöld. Han gifte sig tredje gången 1999 med Christine Alyhr (1943–2005), änka efter konstnären Stig Alyhr och dotter till direktör Hans Späth och Marie Klupp. von Zweigbergk hade fem döttrar, bland andra Helena von Zweigbergk, Charlotta von Zweigbergk och Amelie von Zweigbergk.

Bibliografi

Källor

Män
Födda 1928
Avlidna 2008
Svenska chefredaktörer
Svenskspråkiga författare
Svensk ointroducerad adel
Författare från Växjö
Alumner från Uppsala universitet
Gravsatta på Södra kyrkogården i Visby
Jurgen
Jules Bonnet

Jules Bonnet, född den 30 juni 1820 i Nîmes, död där den 23 mars 1892, var en fransk kyrkohistoriker. 

Bonnet, som var filosofie doktor och ledamot av Académie des sciences morales et politiques, ägnade sig uteslutande åt forskningar över reformationen och renässansen samt var från 1865 till sin död sekreterare i Société d'histoire du protestantisme français, i vars "Bulletin" han offentliggjorde värdefulla, förut outgivna dokument. Bland hans arbeten märks Olympia Morata, épisode de la renaissance en Italie (1850; 4:e upplagan 1865), Calvin au val d'Aoste (1861), Aonio Paleario, étude sur la reforme en Italie (1862) samt livsbilderna Récits du XVI:e siècle (1864; nya serier 1869, 1875 och 1885). Han utgav även Calvins brev (2 bd, 1854). Bonnets egen brevväxling, "Lettres de Jules Bonnet", utgavs 1898 av Eugène de Budé.

Källor 
 

Franska kyrkohistoriker
Alumner från École normale supérieure
Ledamöter av Académie des sciences morales et politiques
Historiker under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Nîmes
Födda 1820
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Trivialgrupp

Inom matematiken är en trivialgrupp en grupp som bara består av ett element. Alla sådana grupper är isomorfa, så man talar ofta om den triviala gruppen. Elementet i gruppen, som betecknas e, 1 eller 0 är det neutrala elementet. Gruppens operation är e • e = e, där • betecknar gruppoperatorn.

Trivialgruppen är abelsk och cyklisk; dessa egenskaper är triviala, därav gruppens namn. Trivialgruppen betecknas ofta Z1 eller bara 0, 1 eller e.

Om en undergrupp av en grupp G endast består av det neutrala elementet kallas den för den triviala undergruppen till G. Den är naturligtvis trivial.

Trivialgruppen får inte förväxlas med den tomma mängden, som inte innehåller några element och därför inte kan vara en grupp (eftersom den saknar ett trivialt element). Den triviala gruppen fungerar som nollobjekt i kategorin av grupper, vilket innebär att den är såväl initialobjekt som terminalobjekt. (Omvänt har kategorin av mängder inga nollobjekt - den tomma mängden fungerar som initialobjekt, medan varje  singletonmängd (mängd med ett och endast ett element) fungerar som terminalobjekt.)

Se även
Nollmodul eller trivial modul

Noter

Gruppteori
Lillasyster produktion

Lillasyster Produktion AB, grundat 2005, var ett Stockholmsbaserat produktionsbolag inom film, TV och reklam.

Bolaget ägdes delvis av regissören och skådespelaren  Gustaf Åkerblom. Bolaget gjorde till en början mycket vinjetter till tv-program men  producerade och medproducerade de sista åren en rad tv-program, dokumentärer och filmer.

Bolaget försattes i konkurs 2022 och likviderades 2023.

Urval av produktioner  
Förvaret - Postproduktion
 Sune i fjällen. (SF) Trailer och grafikproducent.
 Gruppen och herrarna. (SVT) Producent
#dinröst (Valet 2014) i SVT - Grafik och vinjettproducent
  Världsarvet Laponia. (20 dokumentära filmer om Unescos världsarv) Producent
  All we have is now. (Bio) Postproduktion
 Muttern (Kortfilm med stöd av SFI) Producent
 Katinkas Kalas (BIO, SF & SVT) förtexter & animation
 Viasat loves sport (Reklamfilm)
 Carlsberg Xide

Referenser

Externa länkar

Svenska TV-produktionsbolag
Företag bildade 2005
Andrew McDonald (amerikansk fotboll)

Andrew McDonald, född 8 september 1988 i Indianapolis, är en amerikansk utövare av amerikansk fotboll (offensiv tackle). Han spelar för Seattle Seahawks i NFL sedan 2014.

McDonald opererades 2014 för testikelcancer.

Referenser 

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Indianapolis
Födda 1988
Levande personer
Män
Belägringen av Kexholm

Belägringen av Kexholm är en del av det Stora nordiska kriget och ingick i den ryska ockupationen av Finland under åren 1710–1721.

Före sommaren 1710 berörde Stora nordiska kriget Kexholm endast indirekt. Den 8 juli detta år ankom ryska trupper till platsen och slog en belägringsring runt stad och fästning. Kommendant i Kexholm var då översten Johan Stiernschantz. I fästningen fanns 560 man varav 501 infanterister och 57 artillerister, av dem var dock 70 sjuka. De ryska trupperna leddes av generalmajoren Roman Bruce. De bestod av kavalleri, infanteri och en två dagar senare anländ flotta. Eftersom de ryska trupperna som enheter var starkt försvagade av sjukdom hade de order om att inte försöka sig på en stormning utan endast använda artilleribeskjutning med lätta mörsare. Stiernschantz bad förgäves befälhavaren över armén i Finland generalmajoren Georg Lybecker om hjälp. Ryssarna sände den 16 juli ett bud till fästningen och krävde dess kapitulation men svaret blev nekande. Den 20 juli utökades belägrarnas skara med en infanteribataljon från Olonets och ytterligare förstärkning fick man vid månadsskiftet då en flotta lastad med tungt artilleri anlände från Nöteborg. Den tunga artilleribeskjutningen pågick från 7 augusti till 2 september. Till slut sände kommendant Stiernschantz en budbärare till den ryske befälhavaren och förhandlingar om kapitulation inleddes. Stadens befolkning och den svenska garnisonen tilläts lämna fästningen den 8 september 1710.

Se även

Kexholms fästning

Referenser

Noter

Litteratur 
Hartwich-Ludwig-Christian Bacmeister: Beyträge zur Geschichte Peters des Großen, Band 1, Riga (1774)
Benjamin Fürchtegott Balthasar von Bergmann: Peter der Große als Mensch und Regent, Band 3, Riga (1826)
Knut Lundblad, Georg Friedrich Jenssen-Tusch: Geschichte Karl des Zwölften, Königs von Schweden, Band 2, Hamburg (1835)
Kuujo, E. et al: Käkisalmen historia. Käkisalmen kaupungin ja maalaiskunnan vaiheita (Kexholms historia. Skeden i Kexholms stads och landskommuns historia), Käki-Säätiö 1958, s. 210–215

Kexholm
Kexholm
Krigsåret 1710
1710 i Europa
Kexholm