kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Akademio de Esperanto

Akademio de Esperanto () är ett organ som övervakar språket esperanto. Akademin består av 45 medlemmar och det finns en president, vicepresident och en sekreterare. Organet finansieras genom bidrag från World Esperanto Association och donationer.

Historia 

Akademin grundades 1905 på den första esperantistiska världskongressen – La Unua Universala Kongreso de Esperanto – i Boulogne-sur-Mer, Frankrike.

Medlemmar 
Marc Bavant
Vilmos Benczik
Gerrit Berveling
Marek Blahuš
Marjorie Boulton
Cyril Brosch
Renato Corsetti (Sekreterare)
Marcos Cramer
Probal Dasgupta (President)
Edmund Grimley-Evans
Paul Gubbins
Nikolao Gudskov
Boris Kolker
Katalin Kováts
Erich-Dieter Krause
Harri Laine
Jouko Lindstedt
Haitao Liu
François Lo Jacomo
Anna Löwenstein
Ma Young-tae
Carmel Mallia
Stano Marček
Alexander Melnikov
Carlo Minnaja
Paŭlo Moĵajev
Brian Moon (Vice President)
Nguyễn Xuân Thu
Barbara Pietrzak
Sergej Pokrovskij
Otto Prytz (Vice President)
Baldur Ragnarsson
Giridhar Rao
Orlando Raola
Tsvi Sadan
Saka Tadasi
Alexander Shlafer
Humphrey R. Tonkin
Usui Hiroyuki
Amri Wandel
John C. Wells
Bertilo Wennergren
Yamasaki Seikô
Tidigare medlemmar inkluderar Gaston Waringhien, Rüdiger Eichholz, Jorge Camacho, Victor Sadler, Michel Duc-Goninaz, and William Auld (president av akademin 1979–1983).

Referenser

Externa länkar 
 

Esperanto
José Manuel Rodrigues

José M. Rodrigues, född den 4 maj 1951 i Lissabon som José Manuel dos Santos Rodrigues, är en portugisisk-nederländsk fotograf och konstnär. Han bor och arbetar sedan 1993 i Évora, Portugal, efter mer än tjugo år i Nederländerna.

Arbete 

Lista över utställningar (artikel på engelska Wikipedia)
Lista över publikationer (artikel på engelska Wikipedia)
Filmografi (artikel på engelska Wikipedia)
Bibliografi (artikel på engelska Wikipedia)
Lista länk med arbete konstnären (artikel på engelska Wikipedia)

Pris 
 Vrije Creatieve Opdracht Prijs (Fritt Kreativt Uppdrag Pris) utfärdat av Amsterdams Fonds voor de Kunst (rådet för konst, Amsterdam) (1982)
 Pessoa Prize (artikel på engelska Wikipedia) (Pessoa Priset) utfärdas av tidningen Expresso (Portugal) och Unisys, tillsammans med poeten Manuel Alegre (artikel på portugisisk Wikipedia) (1999)

Referenser 

Födda 1951
Män
Levande personer
Portugisiska fotografer
Lund & Valentin arkitekter

Lund & Valentin arkitekter var en svensk arkitektfirma grundad 1952 i Göteborg. 2011 förvärvades man av Tengbom arkitekter.

Historik
Firman grundades 1952 efter att arkitekterna Rune Lund (1921–2019) och Alf Valentin (1922–1996) vunnit ett antal tävlingar ihop. 
Rune Lund hade tagit arkitektexamen vid Chalmers Tekniska högskola 1947 och varit anställd på arkitektfirman Brolid & Wallinder 1947-1951. Alf Valentin tog studentexamen 1943 och arkitektexamen vid Chalmers 1949. Bolaget växte snabbt och antalet anställda uppgick i början av 1970-talet till 45. 

2011 köptes firman upp av Tengbom arkitekter.

Verk i urval

Butikscentrum vid Stabbetorget 1956
Kortedalakyrkan, 1960
Storebrand og Iduns administrationsbyggnad i Vika, Oslo, 1963
Göteborgs hamns konstorsbyggnad, Norra hamngatan 8, 1963 
Majornas bibliotek, 1962
Emilsborg, 1963
Stadsbiblioteket Göteborg, 1965
"Ovala huset" i kvarteret Otterhällan, 1964-1969, 1978
Lamellhus i Olivedal, 1970
Volvohallen, 1975
Lamellhus vid Nilssonsberg, 1977
Göteborgsoperan, 1994
Louis De Geer (konserthus), Norrköping, 1994
Gävle konserthus, 1998 (ark. Bo Karlberg)

Bilder

Källor
Vem är Vem? / Götaland utom Skåne, Halland, Blekinge 1965
Vem är Vem? / Götaland utom Skåne, Halland, Blekinge 1965
Sveriges handelskalender / Årgång nittioett. 1971. Alfabetiskt firmaregister 
Tengbom: Tengbom förvärvar Lund & Valentin (2011-06-28)

Externa länkar

Svenska arkitektfirmor
Efternamnspar
HD 142527

HD 142527 är en ung dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vargen. Den har en kombinerad skenbar magnitud av ca 8,34 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 6,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 519 ljusår (ca 160 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -3 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 142527 A är en gul till vit jättestjärna av spektralklass F6 III och tillhör klassen Herbig Ae/Be-stjärnor. Den har en massa som är ca 2,5 solmassor, en radie som är ca 4,5 solradier och har en effektiv temperatur av ca 6 600 K.

Följeslagaren HD 142527 B, som upptäcktes 2012, är en röd dvärgstjärna med en projicerad separation på mindre än 0,1 bågsekund från primärstjärnan. Konstellationen är anmärkningsvärd för dess omgivande protoplanetära fragmentskiva och dess upptäckt har hjälpt till att förfina modeller av planetbildning.

Protoplanetär skiva
HD 142527 är en extremt ung dubbelstjärna, ca 1 miljon år gammal, varför den har kvar dess protoplanetära skiva, som har en massa av ca 15 procent av solen och en diameter på 980 AE.

Studier har visat att virvlar och virvelstrukturer bildas i skivan under påverkan av två stora exoplaneter.  Systemet är viktigt eftersom det gör det möjligt för astronomer att observera ackreteringsprocessen vid planetbildning.

I början av 2013 publicerades en artikel av astronomer som arbetade med ALMA-teleskopet i Chile, som beskriver upptäckten av två massiva flöden av materia i systemet. Stoft och gas överförs från periferin till mitten genom gravitationsinteraktion med två jätteplaneter som har en massa som är flera gånger större än Jupiters massa. Således fungerar flödena som "pumpar", som överför material från kanten av skivan och "matar" stjärnan. Planeterna i sig själv har hittills inte upptäckts på grund av en tät gasskymning. Astronomer har dock föreslagit modeller som beskriver deras existens. Japanska astronomer har upptäckt ispartiklar  i skivan.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/78092/hd142527.

 

		
Stjärnbilden Vargen
HD-objekt
Gul-vita jättar
Röda dvärgar
Dubbelstjärnor
Olof Ljungström (jurist)

Gustaf Olof Ljungström, född 5 februari 1910 i Sankt Johannes församling i Stockholm, död 4 september 1972 i Lidingö församling i Stockholms län, var en svensk jurist och ämbetsman.

Olof Ljungström var son till sekreterare Anders Ljungström och Maria Fernström. Efter studentexamen 1928 läste han juridik, blev juris kandidat 1933 och gjorde sin tingsmeritering vid Södra Roslags domsaga 1934–1937. Han tjänstgjorde sedan från 1937 vid länsstyrelsen i Stockholms län, där han blev andre länsnotarie 1944, förste länsnotarie 1953, länsassessor 1957 och förste länsassessor 1971.

Han var ordförande i hyresnämnden i Lidingö, Botkyrka och Danderyd, sekreterare i Stiftelsen Stockholms skärgård och ledamot av Stockholms skärgårds trafikråd.

Olof Ljungström gifte sig 1936 med Elsa "Essie" Bonell (1911–2002), dotter till advokaten Franz Bonell och Thyra Wahlquist. De fick fyra barn: Ulla (född 1939), Anders (född 1941), Brita "Bisse" (född 1944) och Gunnel (född 1949). Genom sonen Anders Ljungström blev han farfar till artisten Olle Ljungström.

Han är tillsammans med hustrun begravd på gamla delen av Lidingö kyrkogård.

Källor

Svenska jurister
Svenska assessorer
Jurister från Stockholm
Födda 1910
Avlidna 1972
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Ämbetsmän från Stockholm
Olof Ljungström

Olof Ljungström kan avse någon av följande:

*Olof Ljungström (jurist) (1910–1972), svensk jurist och ämbetsman
Olle Ljungström (ingenjör) (1918–2013), verksam bland annat inom flyget 
Olle Ljungström (1961–2016), svensk låtskrivare och sångare
Olof Ljungström (idéhistoriker) (född 1969), svensk medicinhistoriker
CMT

CMT, California mastitis test, är ett prov för att göra en enkel celltalsbestämning av mjölk.
Metoden mäter hur mycket DNA som finns i mjölken. Ju mer DNA desto högre blir viskositeten. Testen graderas 1-5.

Genomförande av provet

Lika mängd mjölk och natriumhydroxid blandas, cirka 2-3 ml av vardera. Varje juverdel mäts för sig, ofta på en så kallad paddel som innehåller fyra brunnar, en för varje juverdel. Paddeln roteras försiktigt och resultatet läses av efter fem sekunder.

Tolkning av proven
CMT 1, motsvarar ett celltal på < 200 000 celler - mjölken förblir i lösning
CMT 2, motsvarar ett celltal på 150 000 - 500 000 celler - antydan till gelbildning
CMT 3, motsvarar ett celltal på 400 000 - 1 500 000 celler - tydlig gelbildning, det bilas en gelklump när man roterar paddeln men den flyter ut i lösningen när man slutar rotera
CMT 4, motsvarar ett celltal på 800 000 - 5 000 000 celler - blandningen tjocknar, det bildas en tydlig gelklump som till viss del finns kvar när man slutar rotera
CMT 5, motsvarar ett celltal på > 5 000 000 celler - kraftig gelbildning, det bildas en ordentlig gelklump som blir kvar även när paddeln inte roteras

Referenser
http://spjuverbloggen.sva.se/instruktionsfilm-cmt-california-mastitis-test/

Noter

mjölk
Nötkreatur
The Colourfield

The Colourfield var en brittisk musikgrupp bildad 1983. Sångaren Terry Hall hade precis lagt ned sin förra grupp Fun Boy Three när de stod på toppen av sin popularitet och bildade istället The Colourfield tillsammans med Toby Lyons och Karl Shale för att göra en fylligare och mer melodisk musik än Fun Boy Three.

Gruppen gav ut sin första singel "The Colour Field" i januari 1984 vilken blev en mindre framgång på brittiska singellistan. Året därpå fick de sin första hitlåt med "Thinking of You" som nådde 12:e plats på singellistan. Övriga singlar blev dock inga framgångar och debutalbumet Virgins and Philistines lyckades heller inte ge gruppen någon stor publik. Efter ett andra album, Deception (1987), upplöstes gruppen som då enbart bestod av Hall.

Medlemmar
Terry Hall – sång, gitarr (1984–1987)
Toby Lyons – gitarr, orgel (1984–1987)
Karl Shale – basgitarr (1984–1986)
Gary Dwyer – trummor (1986)

Diskografi
Album
Virgins and Philistines (1985)
Deception (1987)
Singlar
"The Colour Field" (1984)
"Take" (1984)
"Thinking of You" (1985)
"Castles In the Air" (1985)
"Things Could Be Beautiful" (1986)
"Running Away" (1987)
"She" (1987)

Källor
The Colourfield Biography Allmusic.com

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1983
Musikgrupper upplösta 1987
The Lightning Seeds

The Lightning Seeds är en brittisk musikgrupp bildad 1989 av sångaren, musikern och musikproducenten Ian Broudie. Gruppen, som i huvudsak är synonym med Broudies solokarriär, har haft hitlåtar som ”Lucky you”, "Pure", "Ready or Not" och englandsettan "Three Lions".

Bandmedlemmar
Nuvarande medlemmar
Ian Broudie – sologitarr, sång, keyboard (1989–2000, 2006–)
Martyn Campbell – basgitarr, bakgrundssång (1994–2000, 2009–)
Riley Broudie – rytmgitarr (2009–)
Abi Harding – saxofon, keyboard, bakgrundssång (2016–)
Jim Sharrock – trummor, bakgrundssång (2016–)

Tidigare medlemmar
Ali Kane – keyboard (1994–1996)
Angie Pollock – keyboard, bakgrundssång (1996–2000, 2009)
Chris Sharrock – trummor (1994–1997)
James Bagshaw – keyboard (2010)
Keith York – trummor (1997–1998)
Mathew Priest – trummor (1997–1997)
Paolo Ruiu – basgitarr (2006)
Paul Hemmings – gitarr (1994–1998)
Raife Burchell – trummor (2010)
Rob Allum – trummor (2009–2010)
Sean Payne – trummor (2011–2012)
Simon Rogers – gitarr, basgitarr, keyboard (1992–2000)
Zak Starkey – trummor (1998–2000)

Diskografi
Studioalbum

Samlingsalbum

Singlar (topp 20 på UK Singles Chart)
"Pure" (1989) (#16)
"Change" (1995) (#13)
"Perfect" (1995) (#18)
"Lucky You" (1995) (#15)
"Ready or Not" (1996) (#20)
"Three Lions" (med David Baddiel och Frank Skinner) (1996) (#1)
"What If..." (1996) (#14)
"Sugar Coated Iceberg" (1997) (#12)
"You Showed Me" (1997) (#8)
"Three Lions '98" (med David Baddiel och Frank Skinner) (1998) (#1)

Källor

The Lightning Seeds biografi på Allmusic.com

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1989
Oryx beisa callotis

Oryx beisa callotis (Oryx beisa callotis) är en underart till den östafrikanska oryxen. Den beskrevs först av Oldfield Thomas 1892 som en enskild art,  men har sedan dess omvärderats som en underart till den östafrikanska oryxen. Den återfinns i Kenya och Tanzania. Klassas som sårbar.

Referenser

Noter 

Slidhornsdjur
Däggdjur i etiopiska regionen
Svend Wad

Svend Wad, född 3 februari 1928 i Bov, död 4 december 2004 i Haderslev, var en dansk boxare.

Wad blev olympisk bronsmedaljör i lättvikt i boxning vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Danska boxare
Danska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Danmark
Födda 1928
Avlidna 2004
Män
Alton, Missouri

Alton är administrativ huvudort i Oregon County i Missouri. Orten fick sitt namn efter Alton i Illinois.

Källor 

Orter i Missouri
Oregon County
Linn, Missouri

Linn är administrativ huvudort i Osage County i Missouri. Orten fick sitt namn efter Lewis F. Linn.

Källor 

Orter i Missouri
Osage County, Missouri
Microporus (insekt)

Microporus är ett släkte av halvvingar. Microporus ingår i familjen tornbenskinnbaggar, Cydnidae. 

I släktet finns i Sverige bara arten Svart sandtaggbening Microporus nigrita. I världen finns ytterligare arter varav några listas nedan.

Övriga arter i släktet 
 Microporus gestroi
 Microporus obliquus
 Microporus ovatulus
 Microporus shiromai
 Microporus testudinatus
 Microporus thoreyi
...

Källor 

Tornbenskinnbaggar
Microporus
Microporus (Cydnidae)
Laura Margolis

Laura Margolis, född 1903 i Konstantinopel, död 1997 i Brookline, Massachusetts, var en amerikansk hjälparbetare, känd för sitt hjälparbete för flyktingar från Nazityskland.

I mars 1944 skickade den amerikanska hjälporganisationen American Jewish Joint Distribution Committee (JDC) Margolis till Lissabon. Hennes första uppdrag i Europa var att organisera ett barnhem för barn som hade smugglats över gränsen mellan Frankrike och Spanien i Pyrenéerna. Hon etablerade ett hem i en villa utanför Barcelona dit hon förde barnen från gränsposteringar i bergen. Då barnhemmet var etablerat återvände hon till Lissabon varifrån hon flög till England och vidare till Sverige.

Från hösten 1944 till mars 1945 befann hon sig på JDC:s uppdrag  i Stockholm för att organisera hjälpsändningar till internerade judiska fångar i tyska koncentrationsläger, däribland Theresienstadt och Bergen-Belsen. JDC i New York anslog 75,000 dollar för vilka livsmedelspaket sändes från Sverige. Mosaiska församlingen i Stockholm svarade för distributionen av paketen för vilkas räkning man erhållit exportlicenser till 75,000 kilo livsmedel. Enligt vittnesmål från överlevare bidrog dessa matpaket till att många överlevde fångenskapen.

Källor

Kvinnor
Födda 1903
Avlidna 1997
Lebanon, Missouri

Lebanon är administrativ huvudort i Laclede County i Missouri. Orten fick sitt namn efter Lebanon i Tennessee.

Kända personer från Lebanon 
 Phil M. Donnelly, politiker

Källor 

Orter i Missouri
Laclede County
Microporus

Microporus kan syfta på:
 Microporus (svamp) – ett släkte svampar
 Microporus (insekt) – ett släkte insekter

Se även
 Mikroporus – ett släkte dubbelfotingar
Lexington, Missouri

Lexington är administrativ huvudort i Lafayette County i Missouri. Orten fick sitt namn efter Lexington i Kentucky.

Kända personer från Lexington 
 Josh Hawley, politiker
 Ike Skelton, politiker
 Hugh Campbell Wallace, diplomat

Källor

Externa länkar 
 Lexington Schools

Orter i Missouri
Lafayette County, Missouri
Sigvard Beck-Friis (1855–1937)

Sigvard Olof Beck-Friis, född 24 april 1855 i Jäders församling, Södermanlands län, död 22 juni 1937, var en svensk friherre, militär och kabinettskammarherre.

Biografi
Beck-Friis blev underlöjtnant vid Skånska dragonregementet 1876, ryttmästare i regementet 1896 och major i armén 1905. 1893 blev han ordonnansofficer hos kronprins Gustaf och adjutant 1896. 1905 blev Beck-Friis kammarherre, och 1908 blev han kabinettskammarherre.

Han var son till Corfitz Beck-Friis.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser
  Konung Oscar II:s och Drottning Sofias guldbröllopsminnestecken, 1907.
  Konung Oscar II:s jubileumsminnestecken, 1897.
  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen, 1928.
  Kronprins Gustafs och Kronprinsessan Victorias silverbröllopsmedalj, 1906.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1918.
  Kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden, 5 juni 1915.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1909.
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1898.

Utländska utmärkelser
  Riddare av första klassen av Ryska Sankt Stanislausorden, senast 1915.
  Kommendör av första klassen av Badiska Zähringer Löwenorden, senast 1915.
  Kommendör av första graden av Danska Dannebrogorden, senast 1915.
  Kommendör av första klassen av Finlands Vita Ros’ orden, tidigast 1918 och senast 1921.
  Riddare av andra klassen med kraschan av Preussiska Röda örns orden, senast 1915.
  Officer av Italienska kronorden, senast 1915.
  Riddare av tredje klassen av Preussiska Kronorden, senast 1915.
  Riddare av andra klassen av Sachsen-Weimarska Vita falkens orden, senast 1915.

Källor

Noter

Svenska friherrar
Födda 1855
Avlidna 1937
Män
Kabinettskammarherrar
Svenska kammarherrar
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Mottagare av Konung Oscar II:s och Drottning Sofias guldbröllopsminnestecken
Mottagare av Konung Oscar II:s jubileumsminnestecken
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen
Mottagare av Kronprins Gustafs och Kronprinsessan Victorias silverbröllopsmedalj
Riddare av Svärdsorden
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Nordstjärneorden
Mottagare av Ryska Sankt Stanislausordens första klass
Kommendörer av första klassen av Zähringer Löwenorden
Kommendörer av första graden av Dannebrogorden
Kommendörer av första klassen av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Röda örns ordens andra klass
Officerare av Italienska kronorden
Mottagare av Preussiska Kronordens tredje klass
Mottagare av Vita falkens orden
Personer från Jäders socken
Sigvard
Nils-Johan Höglund

Nils-Johan Höglund, född 10 maj 1927 i Högsjö församling, Västernorrlands län, död 25 juni 2023 i Uppsala domkyrkodistrikt, var en svensk läkare.

Verksamhet
Efter studentexamen vid Härnösands högre allmänna läroverk 1946 blev Höglund medicine kandidat vid Uppsala universitet 1949 och medicine licentiat 1956. Han var e.o. amanuens, tredje amanuens och förste amanuens på farmakologiska institutionen vid universitetet 1949–1951. Han var 
extra läkare vid Ulleråkers sjukhus en månad 1951, t.f. provinsialläkare i Pajala distrikt och t.f. stadsläkare i Ulricehamn tre månader 1953 och 1954, t.f. underläkare vid Falu lasaretts barnavdelning två månader 1955 samt vid medicinska avdelningen där 1955 och 1956. Han blev t.f. underläkare vid medicinska kliniken på Akademiska sjukhuset 1956, förste underläkare där 1957. Han var sekreterare i Uppsala studentkår 1950–1951, förste kurator vid Norrlands nation 1952–1953, ledamot av studentkårens sociala utskott 1952–1954 samt valdes till styrelseledamot i Sveriges Yngre Läkares Förening (SYLF) och Sveriges läkarförbund 1963. 

Höglund var intendent och överläkare vid Sätra brunn och badanstalt 1962–1991.

Utmärkelser
 1979 – Hedersledamot vid Norrlands nation.
 1987 – Hedersdoktor vid Medicinska fakulteten vid Uppsala universitet.

Bibliografi
Sätra hälsobrunn: från rituell vattenläkekonst till modern rehabilitering (1971)
Sätra brunn 300 år (red., 2001)
Prästen i Stenhagen: kyrkopolitik i Uppsala 1996–2006 (2006)

Källor

Noter 

Män
födda 1927
Avlidna 2023
Svenska läkare under 1900-talet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Intendenter vid Sätra hälsobrunn
Personer från Högsjö socken
Tidigare kuratorer vid Norrlands nation
Clint Eastwoods filmografi

Clint Eastwoods filmografi listar de filmer där Clint Eastwood medverkar.

Efter att ha börjat sin skådespelarkarriär uteslutande med små okrediterade filmroller och TV-framträdanden har hans karriär sträckt sig  över mer än 50 år. Eastwood har medverkat i flera TV-serier, framför allt Rawhide, som han medverkade i under åtta säsonger. Serien ledde till att han fick huvudrollen i För en handfull dollar, För några få dollar mer och Den gode, den onde, den fule. Eastwood har medverkat i över 50 filmer varav 42 i huvudrollen, inklusive Häng dom högt, Dirty Harry, Flykten från Alcatraz, Broarna i Madison County och Gran Torino. Han regisserade sin första film 1971 och debuterade officiellt som producent 1982 med filmen Firefox, men han hade i praktiken varit medproducent sedan filmen Häng dom högt 1968, dock utan att omnämnas i sluttexterna. Eastwood har även bidragit med filmmusik, som artist, kompositör och textförfattare. De flesta produktioner Eastwood har medverkat i tillhör genrerna western, action och drama.

Eastwood har varit en primär karaktär i två filmserier; som Mannen utan namn i dollartrilogin och som Harry Callahan i Dirty Harry-serien. Andra noterbara roller inkluderar Josey Wales i Mannen utanför lagen, Främlingen i Mannen med oxpiskan, Philo Beddoe i Den vilda fighten och dess uppföljare Nu fightas vi igen, Predikanten i Pale Rider, William Munny i De skoningslösa, Frankie Dunn i Million Dollar Baby och Walt Kowalski i Gran Torino.

Eastwood har fått flera utmärkelser och nomineringar för sitt arbete, bl.a. för filmerna De skoningslösa, Mystic River, och Million Dollar Baby. Bland utmärkelserna märks Academy Award, Directors Guild of America Awards, Golden Globe Award och People's Choice Awards. Enligt webbplatsen Box Office Mojo har Eastwoods filmer inbringat 1,68 miljarder amerikanska dollar enbart i USA. Detta ger att snitt på 37 miljoner per film. Filmen American Sniper som hade premiär i USA den 16 januari 2015 drog in hela 89 269 066 dollar under premiärhelgen i USA. Detta är rekord för en Eastwood-film.

Filmografi

TV-program
Eastwood gjorde flera små roller i olika TV-serier under den tidiga delen av sin karriär. Rollistan nedan innefattar endast skådespelarroller och utesluter andra framträdanden som pratshower, intervjuer, ceremonier och annan relaterad media.

Referenser

Noter 

Filmografier
Marie-Anne Fragonard

Marie-Anne Fragonard, född Gérard 1745 i Grasse, död 1823 i Paris, var en fransk miniatyrmålare.

Marie-Anne Fragonard gifte sig 1769 med målaren och tecknaren Jean-Honoré Fragonard (1732–1806). Hon har målat miniatyrer, som länge attribuerats till hennes make, men som konsthistorikern Pierre Rosenberg senare bevisat var hennes verk. Hennes stil var snabb och ledig, och liknade hennes mans. Hennes yngsta syster Marguerite Gérard (1761–1837), var också konstnär och bodde tillsammans med paret Fragonard.

Galleri

Bibliografi
Pierre Rosenberg, Claudine Lebrun et Claire Stoullig, Les Fragonard de Besançon, Musée des beaux-arts et d'archéologie de Besançon, 2006, éd. 5 continents, 2006, .

Källor

Externa länkar
Marie Anne Gerard Fragonard på Artcyclopedia

kvinnor
Avlidna 1823
Födda 1745
Franska målare under 1700-talet