kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paula Wilson

Eivor Paula Wilson, född 14 juni 1913 i Ölme Värmland, död 13 februari 1995 i Karlskoga, var en svensk målare.

Hon var dotter till byggmästaren Paul Andersson och Ester Jansson och från 1937 gift med Axel Folke Wilson.

Wilson studerade reklamkonst vid Kristinehamns handelsskola. I början av 1950-talet studerade hon konst för Einar Person och Oskar Person vid TBV:s målarkurser i Karlskoga. Hon har medverkat i utställningen Provinsiell konst i Karlskoga 1952, Värmlands konstförenings Höstsalong på Värmlands museum och i Karlskoga konstförenings utställningar.

Hennes konst består av blomsterstilleben och figurmotiv i olja eller akvarell.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 702 Allhems Förlag Malmö.

Noter 

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1913
Avlidna 1995
Kvinnor
Personer från Ölme socken
Lennart Ahlstrand

Lennart Ahlstrand, född 20 mars 1925 i Frösve, Skövde, död 7 mars 2019 i Karlstad, var en svensk målare, tecknare, grafiker, författare och filosofie doktor (växtembryologi).

Som konstnär arbetade han med måleri, teckning och grafik. Ahlstrand ställde ut tillsammans med Värmlands konstförening på Värmlands museum och vid ett flertal gånger i Konstrundan Karlstad med omnejd.

Bibliografi 
Så länge dagen är, Värmländska författarsällskapet 1995
Över höga berg, Värmländska författarsällskapet 1996
Utvägar, Poem 2000
Från sju till tio, Sonetter, Didelta 2006.
Medverkan i antologierna 
Skrivare i Värmland. II, Värmlands läns bildningsförbund 1989
Värmländska författarsällskapets jubileumsantologi, Värmländska författarsällskapet 1994
Myrull. Värmländska författarsällskapets 25-årsantologi, Värmländska författarsällskapet 1999

Källor 
Värmlands konstnärsförbund
Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Frösve socken
Födda 1925
Avlidna 2019
Män
Bertil Schelin

Erik Bertil Schelin, född 4 januari 1937 i Sunne, död 30 december 2017 i Tullinge, var en svensk lärare och konstmålare.

Han var son till frisör Erik Schelin och hans hustru Jenny Schelin.  

Schelin bedrev konststudier vid Konstfackskolan 1954 och utbildade sig till mellanskollärare på Lärarhögskolan i Stockholm 1962.

Vid sidan av tjänsten som lärare var han verksam som konstnär och deltog i Värmlands konstförenings Höstsalong på Värmlands Museum och på Folkets hus i Sunne, Norra Värmlands konstförening, Botkyrka Konsthall i Hallunda, Konsthallen Upplands Väsby, samt Konsthallen Sundsbergs gård i Sunne.

Hans konst består av landskap, figur och stilleben i olika tekniker.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 61 Allhems förlag Malmö.

Noter

Externa länkar
Bertil Schelin i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 29 februari 2016.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1937
Avlidna 2017
Män
Personer från Sunne
Svenska lärare under 1900-talet
Hanna Virén

Hanna Adolfina Virén, (även Johanna Adolfina Wirén), född 29 mars 1880 i Glava i Värmland, död 18 februari 1970 i Karlstad, var en svensk lärare och målare.

Vid sidan av läraryrket var Virén verksam som konstnär. Hon medverkade i Värmlands konstförenings Höstsalong på Värmlands museum. Efter uppnådd pensionsålder skrev hon boken Det var en gång.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 705, Allhems Förlag, Malmö. 
Sveriges dödbok 1901–2013.

Noter

Externa länkar
Hanna Virén i Svenskt författarlexikon 2, 1941-1950, sid 663. Åtkomst 3 mars 2016.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1880
Avlidna 1970
Kvinnor
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Glava socken
Ingrid Pettersson

Ingrid Viola Susanna Pettersson-Andersson, född 22 februari 1919 i Kils församling i Örebro län, död 6 augusti 2015 i Längbro församling i Örebro, var en svensk målare.
 
Pettersson studerade vid Hermods, Stockholms Konststudie skola och Skånska målarskolan. Separat har hon ställt ut i Örebro, Wadköping, Stockholm, och på Liljevalchs konsthall. Hennes konst består av naivistiska fantasirika landskap och interiörer.

Petersson är representerad vid Örebro läns museum, Örebro stads samlingar, Örebro läns landstingss samlingar, Stockholms sjukhusrotel och Stockholms stads samlingar.

Referenser 
 Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 420
 Konstnärer i Östergötland och Örebro län, Gunnel och Kjell Swärd, Pedagogförlaget, , sid 196

Noter

Externa länkar 
 Ingrid Pettersson i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 29 februari 2016.
 Ingrid Pettersson-Andersson i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 29 februari 2016.

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Kils socken
Födda 1919
Avlidna 2015
Kvinnor
Gustava Nisbeth

Gustava Nisbeth, född 30 januari 1816, död 28 april 1891, var en svensk skolledare. Hon grundade Nisbethska skolan (Uppsala) och var dess föreståndare 1849-1874. 

Gustava Nisbeth fick en på sin tid god utbildning i en flickpension i Stockholm, och var sedan verksam som guvernant på landet. År 1849 öppnade hon 
Gustafva Nisbeths Flickskola i Uppsala, till att börja med en mamsellskola med åtta elever i en klass. 
Hon utvecklade de följande åren skolan till den första riktiga flickskolan i Uppsala. Tidigare elever och så småningom manliga utbildade lärare anställdes eftersom skolan växte och anpassade sig till utvecklingen och reformerna av flickundervisningen, och själv undervisade hon till slut endast i de första klasserna. Hon behöll dock sin ställning som föreståndare för skolan, skötte dess yttre angelägenheter och framhålls för den sammanhållning hon skapade både bland eleverna och bland lärarekollegiet.  

Som lärare beskrivs hon som sträng men rättvis, och ska ha varit noga med att ge eleverna en personlig bedömning av karaktär och anlag för att anpassa undervisningen till denna: hon beröms också för sin känsla för jämlikhet, eftersom hon aldrig ska ha låtit vare sig elevers samhällsställning eller sin personliga relation till dem påverka hennes behandling av dem. Hon ska ha nedsatt terminsavgiften för behövande elever, och ordnade ofta anställning åt tidigare elever, båda vid sin skola och annanstans. Som kollega medgav hon att hennes egen utbildning så småningom inte räckte till för de nya krav tiden ställde, och för att gynna kvaliteten överlät hon om nödvändigt avgöranden till de av sina lärare som hade den bildning som krävdes.   
Som privatperson beskrivs hon som glättig, rättfram och förtroendeingivande, och hon ska ha haft en bred umgängeskrets. Hon utövade också viss välgörenhet. 
Hon investerade mycket pengar i skolan, och levde därför under knappa ekonomiska villkor när hon lämnade skolan 1874, men den var då en av Sveriges främsta.

Se även
Släkten Nisbeth

Källor

 Heckscher, Ebba, Några drag ur den svenska flickskolans historia: under fleres medverkan samlade, Norstedt & söner, Stockholm, 1914
 Idun, nr 21, 1891.

Kvinnor
Födda 1816
Avlidna 1891
Svenska skolledare under 1800-talet
Personer i Uppsalas historia
Huddinge försöksgymnasium

Huddinge försöksgymnasium var en kommunal gymnasieskola belägen i Huddinge i Stockholms kommun. Gymnasiet överfördes 1972 till Huddingegymnasiet.

Historik
1960 startades ett försöksgymnasium på Kvarnbergsskolan som första gymnasieskola i Huddinge. Gymnasiet överfördes 1972 till Huddingegymnasiet. Studentexamen gavs 1963–1968.

Referenser

Huddinge kommun
Läroverk och realskolor i Sverige
Ryu Jun-yeol

Ryu Jun-yeol (류준열), född 25 september 1986 i Suwon, är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi (urval) 

Sydkoreanska skådespelare
Personer i Sydkorea under 1900-talet
Personer i Sydkorea under 2000-talet
Personer från Suwon
Födda 1986
Levande personer
Män
WP:Projekt Korea
Avahi unicolor

Avahi unicolor är en primat i släktet ullmakier som lever i en mindre region på norra Madagaskar. Med en vikt upp till 1,0 kg är den minst i familjen indrier.

Arten har sandbrun päls på ovansidan och ljusgrå päls på undersidan. Svansen är täckt av något mörkare bruna hår. Kännetecknande är en ljus ansiktsmask. Avahi unicolor når en kroppslängd (huvud och bål) av 23 till 31 cm, en svanslängd av 26,5 till 30,5 cm och en vikt av 700 till 1000 g.

Denna primat vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Den lever i tropiska skogar och är aktiv på natten. Individerna klättrar främst i växtligheten. För övrigt antas vara levnadssättet lika som hos andra ullmakier.

Arten hotas av skogsavverkningar samt av svedjebruk. I utbredningsområdet pågår även gruvdrift som kan påverka beståndet. Primaten förekommer i några skyddszoner. IUCN listar Avahi unicolor som starkt hotad (endangered).

Referenser

Externa länkar 
 Foto, ursprungligen från Arkive

Ullmakier
unicolor
Däggdjur i etiopiska regionen
Dietzenbach

Dietzenbach är en stad i Landkreis Offenbach i Regierungsbezirk Darmstadt i förbundslandet Hessen i Tyskland.

Orten var länge en by som nämndes 1220 för första gången i en urkund. Utvecklingen till ett stort samhälle skedde efter andra världskriget. Året 1966 hade Dietzenbach fler än 10 000 invånare och 1970 fick orten stadsrättigheter.

Den historiska stadskärnan består av flera korsvirkeshus samt av en kyrka i barockstil. Här finns även ett hembygdsmuseum och ett brandkårsmuseum.

Staden är ansluten till Frankfurts S-tåg (S-Bahn).

Vänorter är:
 Vélizy-Villacoublay, Frankrike, sedan 1976
 Masaya, Nicaragua, sedan 1985
 Rakovník, Tjeckien, sedan 1986
 Neuhaus am Rennweg, Tyskland, sedan 1990
 Oconomowoc, USA, sedan 2008
 Kastsjukovitjy, Vitryssland, sedan 2009

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Offenbach
Norra Mellby prästgård

Norra Mellby prästgård, belägen i Norra Mellby i Hässleholms kommun, uppfördes 1929 efter ritningar av arkitekt Arnold Salomon-Sörensen  under kyrkoherde Erik Göranssons  ämbetstid.

Historik

Då skiftesreformen genomfördes på 1800-talet förändrades landsbygdens gårdsplaceringar men prästgården blev kvar i sitt ursprungliga läge.

Norra Mellby är ett tydligt exempel på  medeltida sockencentrum . Prästgården från 1929 ligger nordväst om kyrkan på samma plats som tidigare prästgårdar. Förutvarande prästgård från 1700-talet monterades ner 1928 och flyttades till Broby Hembygdspark, men förstördes av brand där.

Nuvarande prästgård i Norra Mellby är uppförd i den svenska 1920-tals klassicistiska stilen  med sexdelad planlösning. Tjugotalsklassicismen är sval, elegant och balanserad. För svenska arkitekter och designers var tjugotalet en glansperiod och utomlands kallas stilen ofta för just "Swedish Grace".

Enkla former, enhetlighet och lugn var utmärkande för stilen. Symmetri och regelbundenhet var honnörsord, fondmotiv och pilastrar uttrycksmedel. Byggnaderna var monumentala, men samtidigt graciösa och eleganta. 1700-tals herrgården efter franska förebilder blev ett ideal.  Manbyggnaden  mäter 22*10 meter och omfattar 11 rum och kök i ett och ett halvt plan om totalt 520 kvm.

Vid byggandet påträffades under utgrävning för källaren, medeltida byggnadsrester i sten och tegel samt gravar och kvarlevor från medeltiden. Riksantikvarieämbetet i Stockholm och en Dr. Hansen där,  påpekade i en skrivelse med DNR16/1929 till Kyrkoherden i Norra Mellby att bygget inte fick fortskrida innan byggnadsresterna och kvarlevorna av Riksantikvarieämbetet kunnat undersökas närmre. Dessa fynd i kombination, med Norra Mellby Kyrkas storlek och ålder,  anses tyda på att Norra Mellby sedan tidig medeltid varit en pilgrimsort och kyrklig centralpunkt i Skåne. Bodil Fredfelt (född 1942), kyrkoherde emeritus, som var den fjärde kvinnan att prästvigas i Lunds stift blev den siste kyrkoherden att bebo Norra Mellby prästgård. Prästgården såldes 2010 av svenska kyrkan till en privatperson.

Citat

Historiska bilder

Referenser
Norra Mellby Kyrby. Hammarlund/Perlestam 2001

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Hässleholms kommun
Prästgårdar i Sverige
Gårdar i Skåne
It's So Hard to Tell Who's Going to Love You the Best

It's So Hard to Tell Who's Going to Love You the Best är den amerikanska folkbluessångaren Karen Daltons debutalbum. Albumet utgavs 1969 av Capitol Records. Återutgåvor av albumet släpptes 1997 av Koch Entertainment, 1999 av Megaphone och 2009 av Light in the Attic Records.

På konvolutet till albumets 1997-utgåva skriver Peter Stampfel från The Holy Modal Rounders om Karen Dalton:

2009 års utgåva av It's So Hard to Tell Who's Going to Love You the Best är en analog vinylskiva.

Låtlista
Sida 1
"Little Bit of Rain" (Fred Neil) – 2:30
"Sweet Substitute" (Jelly Roll Morton) – 2:40
"Ribbon Bow" (Trad., Karen Dalton) – 2:55
"I Love You More Than Words Can Say" (Eddie Floyd, Booker T. Jones) – 3:30
"In the Evening (It's So Hard to Tell Who's Going to Love You the Best)" (Leroy Carr) – 4:29

Sida 2
"Blues on the Ceiling" (Neil) – 3:30
"It Hurts Me Too" (Mel London) – 3:05
"How Did the Feeling Feel to You" (Tim Hardin) – 2:52
"Right, Wrong or Ready" (Major Wiley) – 2:58
"Down on the Street (Don't You Follow Me Down)" (Leadbelly) – 2:17

Medverkande
Karen Dalton – sång, 12-strängad gitarr, banjo

Bidragande musiker
Harvey Brooks – elgitarr, basgitarr
Gary Chester – percussion
Daniel Hankin – akustisk gitarr
Kim King – elgitarr

Referenser

Externa länkar
Discogs.com

Musikalbum 1969
Diana Barrymore

Diana Blanche Barrymore Blythe, född 3 mars 1921, död 25 januari 1960, var en amerikansk skådespelerska. 

Barrymore var dotter till skådespelaren John Barrymore och hans andra hustru, poeten Blanche Oelrichs (även känd under pseudonymen Michael Strange). Efter föräldrarnas skilsmässa blev hon styvdotter till Dolores Costello. Hon var även halvsyster till John Drew Barrymore. Hon hade inte mycket kontakt med sina föräldrar utan tillbringade en stor del av sin uppväxt på internatskolor. 

Hon debuterade på Broadway vid 19 års ålder. Hon skrev sedan kontrakt med Universal Studios som försökte lansera henne som filmstjärna. Till sin fördel hade hon det berömda namnet Barrymore, men hennes problem med alkohol och droger ledde till negativ publicitet och hennes filmkarriär blev kortlivad med sex filmroller under ett par års tid. Hon arbetade sedan sporadiskt som teaterskådespelare, bland annat en tid i Australien. Hennes liv kom dock till stor del att präglas av alkoholism, tre misslyckade äktenskap och ekonomiska problem. 1957 publicerade Barrymore sin självbiografi, Too Much, Too Soon, som året efter filmatiserades (svensk titel: Spel i blindo) med Dorothy Malone i rollen som Barrymore och Errol Flynn som hennes far. 

Barrymore avled den 25 januari 1960 av en överdos alkohol och sömntabletter. Hon blev 38 år.

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 1960
Kvinnor
Amerikanska memoarskrivare
Memoarskrivare under 1900-talet
Den blodiga vägen

Den blodiga vägen (originaltitlar Blodveien och Krvavi put) är en norsk-jugoslavisk drama- och krigsfilm från 1955. Den regisserades av Kåre Bergstrøm och Rados Novakovic och handlar om jugoslaviska partisaner som tillfångatas av nazister och skickas till koncentrationsläger i Norge under andra världskriget. I de ledande rollerna ses Ola Isene, Milan Milosevic och Tom Tellefsen.

Handling 
Jugoslaviska partisaner tillfångatas av nazister och skickas till koncentrationsläger i Norge. De får hjälp av lokalbefolkningen att fly till det neutrala Sverige.

Rollista 
 Ola Isene – Ketil
 Milan Milosevic – Janko
 Tom Tellefsen – Magnar, Ketils son
 Marijan Berger – Bojan
 Andreas Bjarke – Ivar
 Lalla Carlsen – Ane
 Liv Dommersnes – Ragnhild
 Helge Essmar – Guttorm
 Thor Hjorth-Jenssen – nazist
 Ivan Jonas – Vlado
 Ivica Kadic – Vjeko
 Erik Lassen – nazist
 Arne Lie – nazist
 Antun Nalis – Scwarts
 Aca Ognjatovic – skådespelaren
 Mihajlo Paskavljevic – läkaren
 Dobrica Stefanovic – Milenko
 Rolf Søder – soldat
 Janez Vhrovec – Vuk
 Milivoj Zivanovic – Miljan

Om filmen 
Filmen är en norsk-jugoslavisk samproduktion regisserad av Kåre Bergstrøm och Rados Novakovic. I filmteamet ingick personer från båda länderna. Manus skrevs av norrmannen Sigurd Evensmo och för detta tilldelades han en hög jugoslavisk orden. Filmen fotades av Ragnar Sørensen och klipptes av Nevenka Paskuljevic. Musiken komponerades av Predrag Milosevic.

Premiären ägde rum den 14 februari 1955 i Jugoslavien under titeln Krvavi put. Tre dagar senare den 17 februari 1955 hade filmen norsk premiär under titeln Blodveien. Filmen hade därefter dansk premiär den 6 februari 1956 under titeln Håbet dør sidst, finsk premiär den 6 april 1956 under titeln Verinen tie och östtysk premiär den 6 september 1957 under titeln Flucht aus der Hölle. Den har även visats i Sverige under titeln Den blodiga vägen, i Grekland under titeln Stratopeda thanatou och i Polen under titeln Krwawa droga.

Referenser 

Norska dramafilmer
Jugoslaviska dramafilmer
Norska krigsfilmer
Jugoslaviska krigsfilmer
Norskspråkiga filmer
Serbokroatiskspråkiga filmer
Filmer 1955
Andra världskriget på film
Norska filmer baserade på verklighet
Svartvita filmer
Filmer från Norsk Film
Filmer i regi av Kåre Bergstrøm
Författningsutredningen

Författningsutredningen var en svensk statlig utredning under ledning av Rickard Sandler (S), som tillsattes 1954 för att utreda en ny regeringsform. Utredningen var i sitt slutbetänkande oenig om kammarsystem och valsystem, samt kritiserades för sina förslag om kungens roll. En ny utredning, Grundlagberedningen, tillsattes 1966.

Ledamöter

Rickard Sandler, ordförande (S)
Emil Ahlkvist (S)
Sten Wahlund (C)
Olle Dahlén (FP)
Harald Hallén (S)
Elis Håstad, till 1959 (H)
Ossian Sehlstedt (S)
Lennart Hartmann, till 1957 (FP)
Per Wrigstad, från 1957 (FP)
Henrik Munktell, 1959-1962 (H)
Jörgen Westerståhl, sekreterare, ledamot från 1958

Betänkanden
I. Kandidatnominering vid andrakammarval (SOU 1958:6)
II. Regeringsarbetet (SOU 1958:14)
III. Majoritetsval (SOU 1958:29)
IV. Opinionsbildning vid folkomröstningen 1957 (SOU 1959:10)
V. Organisationer. Beslutsteknik. Valsystem (SOU 1961:21)
VI. Sveriges statsskick (SOU 1963:16-19)

Källor

Politik i Sverige
Statsrätt
Marius Müller-Westernhagen

Marius Müller-Westernhagen, född 6 december 1948 i Düsseldorf, är en tysk rockmusiker och skådespelare. Med 11,2 miljoner sålda musikalbum (fram till 2010) är han en av de framgångsrikaste tyska musikerna i kategorin rock/pop.

Westernhagen var redan 1965 röstskådespelare i den tyska radioteaterversionen av Vicke Viking som producerades av TV-bolaget WDR. Han hade där huvudrollen som Vicke.

Westernhagen lärde sig själv gitarrspelet och började under senare 1960-talet i en musikband. Han flyttade under början av 1970-talet tillsammans med sin flickvän till Hamburg och bodde där i ett hus tillsammans med flera andra musiker och artister som Udo Lindenberg och Otto Waalkes. Huset är känt som Villa Kunterbunt (tyska för: Villa Villekulla).

1975 utkom Westernhagens första musikalbum, Das erste Mal. De första tre albumen påminde i stilen mer om chanson. Det ändrade sig 1978 med albumet Mit Pfefferminz bin ich dein Prinz som bara innehöll rocklåtar. Albumet blev redan efter 1,5 år en guldskiva med 25 000 sålda exemplar.

Westernhagen deltog i flera musikfestivaler som Rock am Ring. Samtidigt är han aktiv som skådespelare i tyska bio- och TV-filmer. Han mottog 2001 Bundesverdienstkreuz.

Referenser

Noter 

Tyska rockmusiker
Tyska skådespelare under 1900-talet
Musiker från Düsseldorf
Födda 1948
Levande personer
Män
Riddare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Skådespelare från Nordrhein-Westfalen
Thor Hjorth-Jenssen

Thor Hjorth-Jenssen, född 4 juli 1923 i Trondheim, död 3 maj 1992 i Bergen, var en norsk skådespelare. Han var son till skådespelaren Egil Hjorth-Jenssen.

Hjorth-Jenssen debuterade 1945 vid Den Nationale Scene. Åren 1947–1948 verkade han vid Rogaland Teater, 1948–1950 vid Det Gamle Teater i Oslo, 1952–1967 vid Oslo Nye Teater, 1967–1976 vid Trøndelag Teater, 1976–1982 åter vid Rogaland Teater och från 1983 åter vid Den Nationale Scene. Han spelade bland annat Osvald i Gengångare, Tesman i Hedda Gabler, Jepikodov i Körsbärsträdgården, Arvik i Når den ny vin blomstrer och Nathan i Nathan den vise. Han var känd som en karaktärskonstnär med en bred repertoar som innefattade allt från klassisk komedi till absurd teater, operetter och realistisk dramatik.

Vid sidan av teatern verkade han som filmskådespelare. Han debuterade 1951 i Tancred Ibsens Storfolk og småfolk och gjorde knappt 20 film- och TV-roller fram till 1988. Under 1960-talet verkade han vid TV-teatern.

Filmografi (urval)

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Trondheim
Födda 1923
Avlidna 1992
Män
Robert Skoog

Robert Skoog, född 7 maj 1961, är en svensk före detta ishockeymålvakt som spelade för Piteå IF, Luleå HF och Piteå HC under sin karriär. 1993 och 1997 tog han SM-silver med Luleå HF.

Källor 

Svenska ishockeymålvakter
Levande personer
Födda 1961
Män
Ishockeymålvakter i Luleå HF
Anders Månsson Biewer

Anders Månsson Biewer (eller Bieber), född i Stockholm, död 1655 i Stockholm, var en apotekare.  Han räknas till den förste svenskfödde apotekaren som fick ett apoteksprivilegium att öppna ett apotek i Sverige.

Biografi
Biewer hade fått sin utbildning huvudsakligen utomlands och vid hemkomsten anhöll han hos drottning Kristina att ”i residences staden Stockholm få giöra ett prov af sin handtering och der sammanstädes inrätta ett gott och […] wäl försedt apotek”. Den 28 juni 1649 fick han tillstånd att inrätta ett apotek med namnet Engelen i Stadsholmens södra del. Utöver läkemedel fick han även saluföra ”aromatica, kryddor, konfektyr af alla slag, aqua vitæ” samt ”rätt att öfverlåta apoteket på av Kungl. Maj:t godkänd köpare”.

Före Engelen etablerades redan två apotek i Stockholm (Lejonet och Markattan), men Biewer var den förste svenskfödde apotekaren som fick driva ett apotek. Biewer avled 1655 och själaringningen ägde rum i Tyska kyrkan den 19 december samma år. Biewer var gift med Maria Pastor född i Aachen och inflyttad till Sverige på 1640-talet.

Engelen inrättades till en början vid Järntorget och drevs efter Biewers död av apotekaren Christopher Molitor den äldste, som hade gift sig med Biewers änka. Apoteket flyttades på 1700-talet till Plomgrenska eller Plommenfeltska huset i kvarteret Deucalion vid Triewaldsgränd i hörnet mot Kornhamnstorg. Där låg den kvar fram till 1969.

Se även
 Stockholms historiska apotek

Källor

Avlidna 1655
Män
Födda okänt år
Svenska apotekare under 1600-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Kolibri (datorspel)

Kolibri är ett datorspel utvecklat av Novotrade (nu känt som Appaloosa) och utgivet av Sega i november 1995 till Sega 32X, tillägget till konsolen Sega Mega Drive/Genesis. Novotrade var också skaparna bakom spelserien Ecco the Dolphin.

Spelet handlar om en kolibri som får krafter av en kristall och måste rädda världen. Kolibri består av 19 nivåer som utspelar sig i olika miljöer. Målet i vissa nivåer är att besegra fiender, medan det i andra är att överleva.

Referenser

Noter

Externa länkar
Kolibri på Mobygames

Datorspel 1995
Sega 32X-spel
Shoot 'em up-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Yuji Naka

Yuji Naka, född 17 september 1965 i Hirakata, Japan, är en japansk speldesigner, programmerare och spelproducent. Han är en av grundarna av företaget Sonic Team och en av skaparna av spelserien Sonic the Hedgehog. Naka är i vissa spel omnämnd som "YU2", som en referens till Yu Suzuki.

1990 började Naka tillsammans med Naoto Ohshima och Hirokazu Yasuhara jobba med Sonic the Hedgehog, det första spelet i serien. Sonic Team kom att kontrollera de flesta projekt som involverade Segas maskot. I mars 2006 utannonserades det att Naka skulle lämna Sega och grunda en egen spelstudio, Prope. Han har återkommit som konsult till olika Sega-spel, inklusive titlar i Sonic-serien.

Referenser

Externa länkar
 Official Prope website 
 

Födda 1965
Levande personer
Personer från Osaka prefektur
Segapersonligheter
Datorspelsprogrammerare
Japanska datorspelsutvecklare
Män