kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joffrey Baratheon

Joffrey Baratheon är en karaktär ur bokserien Sagan om is och eld av George R. R. Martin och TV-serien Game of Thrones, som baseras på böckerna. Joffrey spelas i TV-serien av Jack Gleeson.

Han är syskonen Jaime Lannister och Cersei Lannisters äldsta biologiska son, och tekniskt sett en oäkting, men har status som prins och senare även kung, tack vare moderns äktenskap med kung Robert Baratheon. Han tillhör officiellt Baratheon-släkten men biologiskt sett Lannister-släkten, då hans biologiska far är hans morbror.
Joffrey är i tonåren, blond och anses vara stilig - men också bortskämd, tyrannisk, sadistisk, feg och allmänt otrevlig. Han blir lätt upprörd och bråkar ofta med sin morbror Tyrion, då denne verkar vara den ende som vågar utmana hans auktoritet.

Referenser 

Figurer i Sagan om is och eld
Fiktiva figurer introducerade 1996
Fiktiva diktatorer
Fiktiva kungar
Fiktiva massmördare
Fiktiva prinsar
Fritz Suhren

Fritz Suhren, född 10 juni 1908 i Varel, död 12 juni 1950 i Sandweier, var en tysk SS-Sturmbannführer och dömd krigsförbrytare. Från 1942 till 1945 var han kommendant i koncentrationslägret Ravensbrück, beläget omkring 75 kilometer norr om Berlin.

Biografi 
Suhren kommenderades i april 1941 till koncentrationslägret Sachsenhausen, där han med tiden blev förste Schutzhaftlagerführer, vilket innebar att han blev lägrets operative chef och kommendantens adjutant. I maj 1942 beordrade Suhren kapo Harry Naujoks (1901–1983) att hänga en fånge. Naujoks vägrade att göra detta men Suhren tvingade honom att stå bredvid galgen när fången hängdes.

Ravensbrück 
På order av Oswald Pohl, chef för SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt, utnämndes Suhren den 1 september 1942 till kommendant i Ravensbrück. Suhren föresatte sig att låta fångarna arbeta så hårt som möjligt och ge dem så små matransoner som möjligt. Suhren hade även i uppgift att välja ut fångar som skulle undergå medicinska experiment. Under ledning av Karl Gebhardts företogs experiment med ben-, muskel- och nervregeneration samt bentransplantation. Därtill utfördes omfattande steriliseringsexperiment på lägerfångarna i Ravensbrück.

Flykt och död 
I slutet av april 1945 flydde Suhren med bland andra SS-Oberscharführer Hans Pflaum från Ravensbrück i riktning mot Malchow. I maj greps de av de allierade och internerades i lägret Neuengamme. Innan de hann ställas inför militärdomstol, flydde Suhren och Pflaum ur lägret. Suhren gick under jorden och antog namnet "Herbert Pakusch". Av en händelse träffade Suhren i oktober 1948 en före detta sekreterare från Ravensbrück och i mars påföljande år greps han. Amerikanska myndigheter utlämnade honom och Pflaum till den franska ockupationsmakten. En militärdomstol dömde dem till döden den 10 mars 1950. Suhren och Pflaum avrättades genom arkebusering den 12 juni 1950 i ett skogsområde i närheten av Sandweier.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
  
 
 
 
 

Födda 1908
Avlidna 1950
Män
Personer från Varel
SS-Sturmbannführer
Personal i Sachsenhausen
Personal i Ravensbrück
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-officerare som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Älgens Hus

Älgens Hus ligger i Balsjö (Västernyliden) i Bjurholms kommun, Västerbottens län (Ångermanland), ungefär 70 kilometer från Umeå. Det är en älgfarm, den första i Europa med tama älgar. Den drivs av Christer Johansson, före detta stjärna i skidlandslaget, tillsammans med sin fru Ulla Johansson.

Det började i liten skala 1996 när paret köpte några älgkalvar från Kolmårdens och Junsele djurparker och startade Älgens Hus i Balsjö. Sedan dess har älgfarmen utvidgats till en turistattraktion med ungefär 25000 besökare per år. Förutom att besöka själva parken och klappa älgar eller se dem mjölkas, finns en restaurang och affär med älgost och andra älgprodukter på menyn.

Älgens Hus har ungefär 25000 besökare per år och har därmed utvecklats till ett av länets större turistföretag.

Källor

Noter

Byggnader och anläggningar i Bjurholms kommun
Älgparker
Abbey Grange

Abbey Grange (engelska: The Adventure of the Abbey Grange) är en av Sir Arthur Conan Doyles 56 noveller om detektiven Sherlock Holmes. Novellen publicerades första gången 1904 i Strand Magazine med illustrationer av Sidney Paget. Novellen utspelar sig år 1897.

Abbey Grange ingår i novellsamlingen The Return of Sherlock Holmes.

Handling 
Tidigt en vintermorgon väcker Holmes Dr. Watson och de beger sig till en mordplats - Abbey Grange. Sir Eustace Brackenstall har blivit mördad av inbrottstjuvar, vad det verkar. Polismannen Stanley Hopkins är övertygad om att det är den ökända Randall-ligan som är de skyldiga. Holmes misstänker dock att lady Brackenstall ljuger i sitt vittnesmål för att skydda den verklige mördaren.

Filmatisering 
Novellen har filmatiserats med Jeremy Brett i huvudrollen.

Externa länkar

Noter 

Noveller om Sherlock Holmes
Skönlitteratur 1904
1897 i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Tyrion Lannister

Tyrion Lannister, också känd under smeknamnet Halvman är en karaktär i bokserien Sagan om is och eld och TV-serien Game of Thrones, som baseras på böckerna. Han spelas av Peter Dinklage och är författaren George R. R. Martins favoritkaraktär. 

Tyrion är en intelligent kortväxt man i 30-årsåldern. Han älskar att dricka vin och ha sexuellt umgänge med prostituerade. Tyrion är mycket kritisk mot sin egen släkt, speciellt sin far, Tywin Lannister, som är besviken över honom och nästintill betraktar honom som en oäkting p.g.a. hans storlek och utseende. I böckerna är Tyrion groteskt ful, med förvridna ben, ett grönt och ett svart öga, samt en blandning av blont och svart hår. Efter slaget vid "Blackwater Bay" saknar han även en näsa. Tyrions mor Joanna Lannister dog när hon födde honom, och detta är en stor anledning till att hans far hatar honom. Tyrion är relativt godhjärtad och har en viss moral, speciellt när han konfronterar sin sadistiska tyrann till systerson Joffrey.

Referenser 

Figurer i Sagan om is och eld
Fiktiva figurer introducerade 1996
Fiktiva mördare
Dušan Špiner

Dušan Špiner, född 7 februari 1950 i Vydrník i norra Tjeckoslovakien, är en slovakisk-tjeckisk romersk-katolsk präst och biskop.

Špiner läste teologi 1916-1973 i Bratislava, och prästvigdes 9 juni 1973 av administratorn i Trnava stift, biskop Julius Gabris. Špiner verkade sedan som vanlig katolsk församlingspräst fram till 1976, när den kommunistiska regimens förföljelser mot kyrkan tilltagit. Från detta år arbetade han vid järnmalmsgruvan i Spišská Nová Ves men bibehöll i hemlighet kontakterna med den underjordiska tjeckoslovakiska kyrkan. Biskop Felix Maria Davídek biskopsvigde Špiner i hemlighet 6 oktober 1979.

Under de kommande åren använde Špiner sina tjänsteresor till att hålla kontakten med den världsvida katolska kyrkan, via Polen och kardinal Stefan Wyszynski via Rom och kurian. 1980 återgick han till att öppet verka som präst i ett par olika församlingar. 2001 disputerade han i filosofi, och blev småningom lektor vid pedagogiska fakulteten på Uniwersytet Palackiego i Olomouc i Tjeckien.

Dåvarande kardinal Ratzinger, blivande påven Benediktus XVI, bekräftade 1992 att biskopsvigningen var giltig. I anslutning till detta lovade Špiner att inte verka som biskop, utan bara som vanlig präst. Webbsajten The Hierarchy of the Catholic Church räknar honom sedan dess som biskop emeritus.
 
När sju kvinnor prästvigdes på en båt på Donau 29 juni 2002 hade Spiner redan i hemlighet vigt flera av kvinnorna till diakoner. Det var planerat att han skulle medverka även vid själva prästvigningen och kanske även vara den huvudsakliga vigningsbiskopen, men han uppges ha fastnat i trafiken så han inte hann fram i tid.

I april 2011 tog Špiner som en av flera representanter för den tjeckiska underjordiska kyrkan emot Herbert Haag-priset.

Källor 

Män
Födda 1950
Slovakiska romersk-katolska präster
Romersk-katolska biskopar
Levande personer
Mette Wihlborg

Mette Anna Margareta Wihlborg, född 23 juli 1952 i Bromma församling i Stockholm, är en svensk skulptör.

Mette Wihlborg utbildade sig på Konstfack i Stockholm 1974–1980.

Offentliga verk i urval
Fossil, 1998, två dammar med mönster på botten, Åbyparken i Haninge kommun 
Källan, 1995, fontän i köpcentret vid Riddarplatsen i Jakobsberg, Järfälla kommun
Mykes, sten, 2005, Nivrenaskolan i Kvissleby i Sundsvalls kommun
Trädgård, en trädgård för sinnena, vatten, frukträd och örter, skulpturer och reliefer i betong, brons och sten, Tallidens äldreboende, Helgesons väg 5 i Nacka

Bildgalleri

Källor 
 
Mette Wihlborgs webbplats

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Personer från Stockholm
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Ivar Bentsen

Ivar Bentsen, född 13 november 1876, död 21 maj 1976, var en dansk arkitekt.

Bentsen genomgick konstakademin i Köpenhamn, var 1908-1911 föreståndare för en av hans far grundad skola i Vallekilde, 1913-1920 för byggmästar-, snickar-, och målarskolan i Holbæk och 1923-1940 professor vid konstakademin. Han uppförde en mängd offentliga hus, bland dem flera för jordbruks- och affärsändamål, sjukhus som Niels Steensens Hospital i Gentofte, en del bostadsföreningshus med mera. Tillsammans med Kaare Klint ledde han ombyggnaden av det gamla Frederiks Hospital till konstindustrimuseum. Förutom hans praktiska verksamhet var hans lärar- och författarverksamhet av stor betydelse.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Danska arkitekter under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1976
Män
Personer från Odsherreds kommun
Adrián Villar Rojas

Adrián Villar Rojas, född 1980 i Rosario i Argentina, är en argentinsk skulptör, installationskonstnär och videokonstnär. 

Adrián Villar Rojas utbildade sig på Escuela de Bellas Artes de Rosario i Argentina. Han svarade för Argentinas bidrag till den 54:e Venedigbiennalen 2011 och deltog i dOCUMENTA (13) i Kassel 2012.

Offentliga verk i urval
Mi abuelo muerto, jord, betong och trä, 2010, Akademie der Künste i Berlin i Tyskland
Mi abuelo muerto, jord, betong och trä, 2009, CCA Wattis Institute for Contemporary Arts i San Francisco, USA
The Evolution of God, betongkuber, jord, växter,skjortor och begagnade sportskor, 2014, på High Line vid Rail Yards i New York

Källor
Om Adrián Villar Rojas på Moderna museets webbplats

Noter

Externa länkar
Adrian Villar Rojas: Los Teatros de Saturno i Art Review april 2013

Argentinska skulptörer
Födda 1980
Levande personer
Män
Barclay Goodrow

Barclay Goodrow, född 26 februari 1993, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för New York Rangers i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Tampa Bay Lightning och San Jose Sharks och på lägre nivåer för Brampton Battalion och North Bay Battalion i OHL.

Goodrow blev aldrig draftad av någon NHL-organisation, och har vunnit Stanley Cup två gånger med Tampa Bay Lightning.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Barclay Goodrow, Sharks – Stats – NHL.com
Barclay Goodrow NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Barclay Goodrow hockey statistics and profile at hockeydb.com
Barclay Goodrow – TSN.ca
Barclay Goodrow – Player profile at The Hockey News

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Brampton Battalion
Spelare i North Bay Battalion
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Toronto
Födda 1993
Levande personer
Män
Spelare i Tampa Bay Lightning
Stanley Cup-mästare 2020
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Stanley Cup-mästare 2021
Spelare i New York Rangers
Aage Bentzen

Aage Bentzen, född 1894, död 1953, var en dansk teolog.

Bentzen blev professor i Gamla Testamentets exegetik i Köpenhamn 1929. Bland hans rika produktion märks Jahves Gæst. Studier i Israelitisk Salmediktning (1926), Fortolkning til de gammeltestamentlige Salmer (1939), Inledning til det Gamle Testamente (2 band, 1941), Prædikerens Bog (1942), Helgen el. højforræder? Jeremias og hans folk (1943) samt Jesaja (2 band, 1943-1944).

Källor 

 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan, 1947

Danska teologer
Födda 1894
Avlidna 1953
Män
Schlagers på väg

Schlagers på väg är ett studioalbum från 2014 av Wizex.

Låtlista
I folkparkens tjänst
Alla har glömt
Så här börjar kärlek
Sol och vår
Solen lyser även på liten stuga
Swing it magistern
April, april
Jag ska sjunga för dig
Om tårar vore guld
På söndag (med Ronja Lindberg)
Jag måste ge mig av
Kvällens sista dans
Siwan-medley

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Album av Wizex
Musikalbum 2014
Svenskspråkiga musikalbum
Jan-Erik Andersson

Jan-Erik Andersson, född 4 september 1954 i Åbo i Finland, är en finländsk bild- och performancekonstnär.

Jan-Erik Andersson utbildade sig på Åbo Akademi, med examen 1973. Han blev också civilingenjör 1981 och studerade vid Åbo ritskola 1979–1982.

Han disputerade 2008 i konst vid Konstuniversitetets bildakademi i Helsingfors, vari ingick skapandet av helhetskonstverket Life on a Leaf i Hirvensalo i Åbo, en byggnad som han också är bosatt i. Byggnaden är planerad tillsammans med arkitekten Erkki Pitkäranta.

Jan-Erik Andersson är gift med grafiska formgivaren Marjo Malin. Paret har en son. Politikern Li Andersson är Jan-Erik Anderssons dotter i en tidigare relation med journalisten Siv Skogman.

Verk i urval
Den surrealistiska majstången, skulptur, 1998, vid Rastisskolan i Nordsjö 
Life on a Leaf, 2009, byggnad/allkonstverk, Hirvensalo i Åbo i Finland (tillsammans med Erkki Pitkäranta)
 Gerbera, 1998, Kiipula trädgårdsmästarskola i Finland (tillsammans med (Erkki Pitkäranta)
Kumina (Kummin), 1997, ekologisk ladugård i  Östermark i Finland (tillsammans med Erkki Pitkäranta med flera)Floden vid berget, 2000, gestaltning av interiörer i Masaby kyrka i Masaby i Finland i samarbete med byggnadens arkitekt Erkki PitkärantaKungsvägen, gestalning av interiör i kyrkan i Karakallio i Finland Jag är, gestaltning av samlingssal för församlingen i Kouvola i Finland (tillsammans med Erkki Pitkäranta)  Armfelts Svansjön, gestaltning av uppehållsrum i Meritaloskolan i Salo i Finland

Bibliografi i urvalWILD - Fantasia ja arkkitechtuuei, Maahenki 2007Elämää lehdellä, Maahenki 2012Wow - åsikter om finländsk arkitektur'', Schildts & Söderströms, Helsingfors 2014,

Se även
Organisk arkitektur

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Jan-Erik Andersson på finskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
Jan-Erik Anderssons webbplats
Bilder på konstverk av Jan-Erik Andersson på finskspråkiga Wikipedia

Finländska konstnärer
Födda 1954
Levande personer
Män
Personer från Åbo
Litania – The Music of Krzysztof Komeda

Litania – The Music of Krzysztof Komeda från 1997 är ett musikalbum med den polske trumpetaren Tomasz Stańko. På albumet medverkar för övrigt enbart nordiska musiker.

Låtlista
All musik är skriven av Krzysztof Komeda.
Svantetic  – 11:05
Sleep Safe and Warm [version 1] – 3:12
Night-Time, Daytime Requiem – 21:51
Ballada – 4:18
Litania – 6:55
Sleep Safe and Warm [version 2] – 2:47
Repetition – 3:57
Ballad for Bernt – 3:45
The Witch – 5:29
Sleep Safe and Warm [version 3] – 2:06

Svantetic är tillägnad Svante Foerster
Sleep Safe and Warm är från Roman Polańskis Rosemarys baby
Night-Time, Daytime Requiem är tillägnad John Coltrane
Ballada är från Roman Polańskis Kniven i vattnet 
Ballad for Bernt är från Roman Polańskis Kniven i vattnet och tillägnad Bernt Rosengren

Medverkande
Tomasz Stańko – trumpet
Bernt Rosengren – tenorsax
Joakim Milder – tenor- & sopransax
Terje Rypdal – elgitarr (spår 6, 9, 10)
Bobo Stenson – piano
Palle Danielsson – bas
Jon Christensen – trummor

Källor

Musikalbum 1997
Album av Tomasz Stańko
Joe Morrow

Joseph Mathew Alexander "Joe" Morrow, född 9 december 1992, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Winnipeg Jets i NHL. 

Han har tidigare spelat för Montreal Canadiens och Boston Bruins, och på lägre nivåer för Providence Bruins, Texas Stars och Wilkes-Barre/Scranton Penguins i AHL och Portland Winterhawks i WHL.

Morrow draftades i första rundan i 2011 års draft av Pittsburgh Penguins som 23:e spelare totalt.

Han tradades 26 februari 2018 av Canadiens till Winnipeg Jets i utbyte mot ett draftval i fjärde rundan 2018.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Joe Morrow stats and news – NHL.com
Joseph Morrow NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Joe Morrow (b.1992) hockey statistics and profile at hockeydb.com
Joe Morrow – Player profile at The Hockey News

Spelare i Boston Bruins
Spelare i Providence Bruins
Spelare i Texas Stars
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Spelare i Portland Winterhawks
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Edmonton
Levande personer
Födda 1992
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2011
Spelare i Winnipeg Jets
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare valda av Pittsburgh Penguins i NHL Entry Draft
Gerd Santesson

Gerd (Mosse) Santesson, ogift Morell-Söderberg, född 26 oktober 1903 i Norge, död 31 oktober 1943 i Sankt Görans församling i Stockholm, var en norsk-svensk skribent och motståndskvinna.

Gerd Santesson växte upp i Norge på en gård på Østlandet och på Oslos västkant i en familj med svenskfödda föräldrar, en far som var uppfinnare och en mor som varit operasångerska. Hon studerade språk och utbildade sig till fiolbyggare i Tyskland. Hon fick arbete i Stockholm 1925 och gifte sig 1926 med arkitekten Olle Santesson (1900–1981), som var son till Henrik Santesson och bror till Per Santesson. Gerd och Olle Santesson fick sonen Kåre Santesson 1928.

Gerd Santesson anmälde sig våren 1940 som frivillig ambulansförare i Svenska frivilligkåren i finska vinterkriget, men hann inte rycka in innan kriget tog slut. Hon kom i stället att arbeta för den norska motståndsrörelsen under kodnamnet Faktum genom att bland annat till Norge smuggla in först insatsvaror till tidningar, senare i Sverige tryckta tidningar, samt meddelanden samt till Sverige föra tillbaka underrättelseinformation. Hon gjorde tillsammans med sonen Kåre fyra resor fram till sin död 1943 på underlag av viseringsansökningar, vilka angav att hon skulle besöka sin, som hon uppgav, döende mor i Norge.

Hon var en av initiativtagarna, möjligen den mest centrala, till att få till stånd utgivningen av en tidning på norska i Sverige, formellt riktad till norrmän som vistades i Sverige, men i realiteten avsedd som underjordisk tidning i Norge. Bakgrunden var ökade svårigheter att få till stånd tryckning av underjordspress i Norge, bland annat på grund av problem att få tag i papper och trycksvärta för denna under ockupationen illegala verksamhet. Tidskriften, Håndslag publicerades från våren 1942 till 1945 och trycktes på ett extra tunt papper och i ett extra litet format för att underlägga smuggling till Norge.

Gerd Santesson är begravd på Solna kyrkogård.

Bibliografi i urval
Norska patrioter i fängelse. Sannfärdiga uppgifter om nazisternas handlingar i vårt broderland., Trots allt, Stockholm 1942 (anonymt utgiven)

Källor
Anders Johansson: De glömda agenterna. Norsk-svenska vapenbröder mot Nazi-Tyskland,  Fischer & Co, Stockholm 2011, kapitel 8: Hemliga Håndslag'' till Norge.

Noter

Svenska skribenter
Motståndsrörelsen i Norge under andra världskriget
Personer i Norge under andra världskriget
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1903
Avlidna 1943
Kvinnor
Hans Pflaum

Hans Pflaum, född 20 maj 1910 i Bamberg, död 12 juni 1950 i Sandweier, var en tysk SS-Oberscharführer och dömd krigsförbrytare. Under andra världskriget var han Arbeitseinsatzführer i koncentrationslägret Ravensbrück, beläget omkring 75 kilometer norr om Berlin.

Biografi 
Under andra världskriget tillhörde Pflaum personalen i Ravensbrück. Han tjänstgjorde som Arbeitseinsatzführer och hade därmed ansvar för hela arbetsstyrkan i lägret. Enligt vittnesmål uppvisade han utstuderad brutalitet och råhet och ignorerade hungriga och sjuka interner.

Flykt och död 
I slutet av april 1945 flydde Pflaum med bland andra SS-Sturmbannführer Fritz Suhren från Ravensbrück i riktning mot Malchow. I maj greps de av de allierade och internerades i lägret Neuengamme. Innan de hann ställas inför militärdomstol, flydde Pflaum och Suhren ur lägret. Suhren gick under jorden och antog namnet "Herbert Pakusch". Av en händelse träffade Suhren i oktober 1948 en före detta sekreterare från Ravensbrück och i mars påföljande år greps han. Amerikanska myndigheter utlämnade honom och Pflaum till den franska ockupationsmakten. En militärdomstol dömde dem till döden den 10 mars 1950. Suhren och Pflaum avrättades genom arkebusering den 12 juni 1950 i ett skogsområde i närheten av Sandweier.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
  
 

Födda 1910
Avlidna 1950
Män
Personer från Bamberg
SS-Oberscharführer
Personal i Ravensbrück
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-officerare som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Pretenders (musikalbum)

Pretenders är debutalbumet av den engelska rockgruppen The Pretenders, utgivet den 19 januari 1980 på Real Records. Det innehåller singlarna "Stop Your Sobbing", "Kid" och "Brass in Pocket". Albumet finns med i boken  1001 Albums You Must Hear Before You Die.

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Chrissie Hynde, där inget annat anges.

Sida 1
 "Precious" – 3:36
 "The Phone Call" – 2:29
 "Up the Neck" – 4:27
 "Tattooed Love Boys" – 2:59
 "Space Invader" (Pete Farndon, James Honeyman-Scott) – 3:26
 "The Wait" (Hynde, Farndon) – 3:35
 "Stop Your Sobbing" (Ray Davies) – 2:38

Sida 2
"Kid" – 3:06
 "Private Life" – 6:25
 "Brass in Pocket" (Honeyman-Scott, Hynde) – 3:04
 "Lovers of Today" – 5:51
 "Mystery Achievement" – 5:23

Medverkande 
Martin Chambers – trummor, bakgrundssång
Pete Farndon – bas, bakgrundssång
James Honeyman-Scott – sologitarr, keyboard, bakgrundssång
Chrissie Hynde – kompgitarr, sång

Referenser 

Engelska debutalbum
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1980
Album av The Pretenders
Suzanne Pagé

Suzanne Pagé, född 1941 i Rennes i Ille-et-Vilaine, är en fransk kurator och museidirektör.

Suzanne Pagé blev 1973 chef för avdelningen Animation/Research/Confrontation på konstmuseet Musée d'Art Moderne de la ville de Paris och 1988 chef för detta museum. Hon var  kurator för den franska paviljongen i Venedigbiennalen 1986. År 2008 fick hon Art Cologne-priset.

Suzanne Pagé är sedan 2006 konstnärlig ledare för konstmuseet Fondation Louis Vuitton i Paris, vilket invigdes i oktober 2014.

Bibliografi i urval
Suzanne Pagé (redaktör): Bonnard -The Work of Art, Suspending Time, Musée d'art moderne, Paris 2006 
Suzanne Pagé och Hans-Ulrich Obrist: Gerhard Richter - War cut, Walther König, Köln/Musée d'art moderne, Paris 2004

Källor
t. Tal av Werner Spies vid utdelandet av ARt Cologne-priset 17 april 2008

Noter

Franska kuratorer
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Slumpens skördar

Slumpens skördar är en amerikansk film från 1942 i regi av Mervyn LeRoy, med Ronald Colman och Greer Garson i huvudrollerna. Det är en filmatisering av James Hiltons bok med samma namn. Filmen nominerades till 7 Oscar, bland annat i kategorierna bästa film, bästa regi, bästa manus och bästa manliga huvudroll. Den vann dock inget pris.

Handling
Efter att ha drabbats av stridsgas under första världskriget har "John Smith" drabbats av minnesförlust och chock och hamnat på mentalsjukhus. När kriget tar slut 1918 överger vakterna sina poster för att fira och Smith försvinner från anstalten. Han stöter ihop med sångerskan Paula, och efter en tid har de startat ett liv tillsammans. Smith råkar några år senare ut för en bilolycka där han förlorar medvetandet. När han kommer till sans igen minns han plötsligt sitt tidigare liv och att han heter Charles Rainer, men Paula har han inget minne av alls.

Bilder från filmens trailer

Rollista
Ronald Colman - Charles Rainer alias "John Smith"
Greer Garson - Paula
Philip Dorn - Jonathan Benet
Susan Peters - Kitty Chilcet
Henry Travers - Dr. Sims
Reginald Owen - Biffer
Bramwell Fletcher - Harrison
Rhys Williams - Sam
Una O'Connor - tobaikst
Aubrey Mather - Sheldon
Margaret Wycherly - fru Deventer
Melville Cooper - George Rainer
Alan Napier - Julian Rainer
Jill Esmond - Julia Rainer
Charles Waldron - herr Lloyd
Elisabeth Risdon - fru Lloyd

Externa länkar

Filmer 1942
Amerikanska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Svartvita filmer
Amnesi på film