kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lejonmanen

Lejonmanen (engelska: The Adventure of the Lion's Mane) är en av Sir Arthur Conan Doyles 56 noveller om detektiven Sherlock Holmes. Det är en av 12 noveller i novellsamlingen "The Case-Book of Sherlock Holmes". Novellen står ut eftersom det är en av endast två noveller där Sherlock Holmes, och inte doktor Watson är berättaren. Doktor Watson medverkar inte alls i novellen.

Handling 

Holmes njuter som pensionär i Sussex. En dag möter han en vän, Harold Stackhurst, på stranden. Stackhurst är rektor på en närliggande skola. Plötsligt stapplar en lärare på skolan, Fitzroy McPherson, fram till dem. Han är mycket upprörd och medtagen och bär endast byxor och en överrock. McPherson ramlar ihop, säger något om "lejonmanen" och dör. Hans rygg antyder att han har piskats, kanske av en niosvansad katt.

Ytterligare en lärare på skolan, Ian Murdoch, ansluter till dem, men han har inte sett något. Det finns inget vittne överhuvudtaget. McPherson och Murdoch är vänner, men har tydligen inte alltid varit det. De har haft gräl tidigare, med inslag av stort raseri från Murdochs sida. 
Murdoch blir allt mer misstänkt bland annat då Holmes och Stackhurst erfar att han hyst känslor för McPhersons fästmö. 

McPhersons hund påträffas sedan död - på samma plats och med samma skador som sin husse. Då börjar Holmes grunna mer på McPhersons sista ord, "lejonmanen". Han tycker det känns bekant men kan inte riktigt komma på hur.

Polisen vill arrestera Murdoch, men Holmes avråder. Det finns inte tillräckligt med bevis och Murdoch har dessutom ett alibi. Murdoch hittas sedan skadad på precis samma sätt som McPherson, fast vid liv. Holmes hittar mördaren - en röd brännmanet ("Lion's mane" på engelska).

Källor 

Noveller om Sherlock Holmes
Skönlitteratur 1926
1907 i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Ian D. Gauld

Ian D. Gauld, född den 25 maj 1947, död den 12 januari 2009, var en entomolog specialiserad på steklar, framförallt brokparasitsteklar.

Referenser

Noter

Brittiska entomologer
Män
Födda 1947
Avlidna 2009
Rolf Disch

Rolf Disch, född 24 januari 1944 i Freiburg im Breisgau är en tysk arkitekt som fokuserar på ekologiskt byggande och arkitektur kopplat till användning av solpaneler (Solararchitektur). Disch har bland annat skapat området Solarsiedlung i stadsdelen Vauban i Freiburg im Breisgau. Han är också skaparen av konceptet plusenergihus.

Disch utbildade sig till snickare och murare och studerade sedan byggteknik och 1969 öppnade han sin arkitektbyrå. Under 1990-talet följde genombrottet med byggnaderna Solarschiff och Heliotrop och området Solarsiedlung. Här applicerades Dischs koncept plusenergihus för första gången på ett helt område.

Källor 
Architekturbüro Rolf Disch
Die Solarsiedlung in Freiburg
Das Plusenergiehaus

Tyska arkitekter under 1900-talet
män
Födda 1944
Levande personer
Personer från Freiburg im Breisgau
Interstellar Space

Interstellar Space från 1974 är ett postumt utgivet jazzalbum med John Coltrane . Det är en av Coltranes sista inspelningar före hans död 1967.

Låtlista
All musik är skriven av John Coltrane.
Mars – 10:44
Venus – 8:37
Jupiter – 5:26
Saturn – 11:44
Bonusspår på cd-utgåvan från 1991
Leo – 10:57
Jupiter Variation – 6:44

Musiker
John Coltrane – tenorsaxofon, Bjällror
Rashied Ali – trummor

Källor

Musikalbum 1974
Album av John Coltrane
Lasse Summanen

Lasse Tapio Summanen, född 13 juli 1951 i Finland, är en svensk filmklippare. Summanen har arbetat som filmklippare med sitt företag för SVT:s dokumentäravdelning, men har även arbetat för många andra företag. Lasse Summanen är också manusförfattare och har gjort manus tillsammans med bland andra Sven Nykvist. Summanen har spelat gitarr sedan 1960-talet i början av 1970-talet tillsammans med den psykedeliska duon Charlie & Esdor, Scorpion, senare med Grizzly och därefter i bandet BC & Heartkeys i vilket bland andra Janne ”Loffe” Carlsson och Bill Öhrström ingår. Han har också varit ljudtekniker och gjort ljud till många filmer.

Summanen är utbildad i filmljud vid Dramatiska Institutet 1974–1976.

Klippning (urval)

Långfilmer 
Venus 90, 1988
Kvinnorna på taket, 1989
Blankt vapen, 1990
Oxen, 1991
Sommaren, 1995
Bongo Beat, 1996
Hus i helvete, 2003

TV-dokumentärer på SVT 
Välling och fotogen, 1997
Djurens krigare, 1998, serie
Uppdrag Bryssel, 1999–2000, serie
Polisskolan – tio år senare, 2002
Germaner, 2001
Smycken av hår, 2002 
Tidningsliv, 2004, serie 
Poetry slam, 2005
Livräddarna, 2005, serie  
Kampen mot krypen, 2005 
Himmelriket nästa, 2006

Övriga kort- och dokumentärfilmer 
Storyville story, 1978 
Remdriven, 1980
La donna di oro – Tamara de Lempicka, 1981 
Matterhorn, 1982
Resan till muren (första klippning), 1984 
Godot på kåken, 1985
Dagbok genom ett sekel, fotografen Henri Lartigues liv i bilder, 1986
I ljuset av Alvar Aalto, 1993
Kongomajoren, 1994
Regi Andrej Tarkovskij, 1995
Och stjärnans namn var malört, 1996
I skuggan av solen, 1996
Königsberg express, 1996 
Lullaby for lost souls, 1996
Flickan och dimman, 1997
Freddie Wadling – en släkting till älvorna, 1999
Risk, 2000
Ljuset håller mig sällskap, Sven Nykvists liv och verk, 2000

Ljudteknik (urval)
Listan avser ljudinspelning, ljudsättning, mixning eller någon kombination därav.

Storyville story, 1977, dokumentär 
Vårbrytning, 1977, kort spelfilm 
Elvis! Elvis!, 1977, långfilm
Tjejligan, 1979, kort spelfilm
En och en, 1978, långfilm
Kejsaren, 1979, långfilm 
Sabina, 1979, långfilm 
Brevet till Lotta, 1980, kortfilm
Remdriven, 1980, kortfilm
Pelle Svanslös, 1981, långfilm
Gräset sjunger, 1981, långfilm
Varning för Jönssonligan, 1981, långfilm
Gräsänklingar, 1982, långfilm
Ingenjör Andrés luftfärd, 1982, långfilm
Matterhorn, 1982, kortfilm
Flickan från Orsil, 1984, kortfilm
Bakom jalusin, 1984, långfilm
Kungamålaren, 1985, kortfilm
August Strindberg – ett liv (del 3, 5, 6), 1985, tv-serie, SVT
Dagbok genom ett sekel, 1986, kortfilm 
Den frusna leoparden, 1986, långfilm 
Älska mig, 1986, långfilm
Hip hip hurra!, 1987, långfilm
Sprickan, 1992, kortfilm
Dansaren, 1994, dokumentärfilm

Manus till långfilmer 
Kvinnorna på taket, 1989 (deltog i Stora tävlingen Cannes, 1989) 
Blankt vapen, 1990 
Oxen, 1991, Oscarsnominerad som bästa utländska film 1992

Filmmusik i urval 
Blankt vapen, långfilm, komponerat slutmusik

Källor

Noter 

Svenska manusförfattare
Svenska filmklippare
Svenska gitarrister
Svenska ljudtekniker
Sverigefinländare
Födda 1951
Män
Levande personer
Anatole Gruyer

François-Anatole Gruyer, född den 15 oktober 1825 i Paris, död den 27 oktober 1909 i Chantilly, var en fransk konstkritiker.
 
Gruyer utbildade sig i hemstaden och på resor, särskilt i Italien. År 1872 blev han generalinspektör över de sköna konsterna, 1875 ledamot av Académie des beaux-arts och 1881 konservator i Louvren. Hans främsta arbeten är Essay sur les fresques de Raphaël au Vatican (1858–1859), Raphaël et l'antiquité (1864), Les vierges de Raphaël et l'antiquité (samma år), Les vierges de Raphaël el l'iconographie de la vierge (1869), Les œuvres d'art de la renaissance italienne au temple de Saint Jean, baptistère de Florence (1875), Raphaël, peintre de portraits (1881), La peinture au château de Chantilly (1896, 1898).

Källor 
  
 

Franska konstkritiker
Franska konsthistoriker
Franskt museifolk
Ledamöter av Académie des beaux-arts
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Paris
Födda 1825
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Paul Garnier

Paul Garnier kan syfta på:

* Paul Garnier (1848–1905), fransk psykiater och rättsläkare
 Paul Garnier (1870–1941), fransk politiker
Michel Laub

Michel Laub, född 1973 i Porto Alegre, är en brasiliansk författare och  journalist. Han har skrivit romaner sedan 2001. Laubs självbiografiska Diário da queda (baserad på farfaderns upplevelser från Auschwitz) kom 2014 på svenska som Att falla.

Biografi
Laub tog 1996 examen i juridik vid Universidade Federal do Rio Grande do Sul i hemstaden Porto Alegre. Han läste även journalistik vid stadens andra universitet Pontifícia Universidade Católica do Rio Grande do Sul, studier som dock aldrig avslutades. Därefter arbetade han en tid som advokat, innan han gav upp den karriären. För tidningarna Carta Capital och República började han skriva texter om ekonomi och politik.

År 1997 flyttade Laub till São Paulo; där arbetade han för tidningen Bravo! som han senare blev redaktionschef för. År 1998 publicerade han sin första bok, novellsamlingen Não depois do que aconteceu ('Inte efter det som hänt').

Laub blev tidskrifts- och kursansvarig vid Instituto Moreira Salles och iklädde sig senare rollen som webbredaktör.

Michel Laubs första roman, 2001 års Música anterior, mottog Brasilianska författarförbundets "Prêmio Érico Veríssimo" som årets debutbok. 2005 erhöll han ett stipendium från Fundação Vitae, vilket gjorde det möjligt för honom att skriva O segundo tempo ('Den andra gången').

Inför 2011 års Diário da queda ('Fallets dagbok') fick Laub stipendiepengar från Fundação Nacional de Artes, Brasiliens kulturråd. I den romanen tog han för första gången upp sina egna judiska rötter, baserat på de dagböcker som hans farfar lämnat efter sig. Farfadern var en av överlevarna från koncentrationslägret i Auschwitz.. Diário da queda belönades med "Prêmio Brasília de Literatura" i kategorin roman, utdelat 2012 under den första brasilianska biennalen för böcker och läsning. 2014 kom boken ut på svenska, under titeln Att falla.

Den brittiska litteraturtidskriften Granta har utnämnt Michel Laub till en av Brasiliens 20 bästa unga författare.

Bibliografi

 1998 – Não depois do que aconteceu (novellsamling)
 2001 – Música anterior (roman)
 2004 – Longe da água (roman)
 2006 – O segundo tempo (roman)
 2009 – O gato diz adeus (roman)
 2011 – Diário da queda (roman)
2014 – Att falla, Albert Bonnier 
 2013 – A maçã envenenada

Utmärkelser
 2011 – "Erico Verissimo"
 2011 – "Bravo/Prime"
 2012 – Bienal de Brasília

Nomineringar
 "Portugal Telecom" (2005, 2007 och 2012)
 Zaffari&Bourbon (2005 och 2012)
 "Prêmio Jabuti" (2007)
 "Prêmio São Paulo de Literatura" (2012)

Källhänvisningar 

Födda 1973
Levande personer
Män
Brasilianska författare
NBA Live 15

NBA Live 15 är ett basketspel till Playstation 4 och Xbox One som gavs ut den 28 oktober 2014 i Nordamerika och den 31 oktober samma år i Europa. Spelomslaget pryds av Damian Lillard i Portland Trail Blazers.

De första klippen från spelet visar grafisk förändring av bland annat matchtröjorna, hallarna, skottklockor och korgen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 officiell webbplats 

2014 i fiktion
2015 i fiktion
Datorspel 2014
EA Sports-spel
NBA-spel
Playstation 4-spel
Xbox One-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel som utspelar sig under 2010-talet
Kaj Barr

Kaj Barr, född 26 juni 1896, död 4 januari 1970, var en dansk språkforskare.

Efter studier i Köpenhamn och Göttingen blev Barr 1935 lektor i klassiska språk vid Köpenhamns universitet, 1945 professor i iranska där. Han behandlade i sina skrifter främst pehlevi och kurdiska dialekter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

Danska orientalister
Födda 1896
Avlidna 1970
Män
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Danska professorer
NBA 2K15

NBA 2K15 är ett basketspel utvecklat av Visual Concepts och utgivet av 2K Sports. Spelet är det sextonde i NBA 2K-serien, och släpptes den 7 oktober 2014 i Nordamerika till Microsoft Windows, Xbox One, Xbox 360, Playstation 3 och Playstation 4. Kevin Durant i Oklahoma City Thunder, pryder ensam spelomslaget.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 officiell webbplats 

2014 i fiktion
2015 i fiktion
Datorspel 2014
NBA-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Sportspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Basketspel
Datorspel som utspelar sig under 2010-talet
The Talk

The Talk är en pratshow skapad av skådespelaren Sara Gilbert, som även är programmets exekutiva producent. Programmet hade premiär i amerikansk tv den 18 oktober 2010  och sänds på CBS som en del av CBS Daytime. 

I panelen har Sara Gilbert sällskap av Julie Chen som moderator, Sheryl Underwood, Aisha Tyler, och Sharon Osbourne som tillsammans diskuterar dagens största snackisar samtidigt som de väver in programmets tema av moderskap eller föräldraskap genom att säga sina åsikter "från en mors synvinkel". Showen gästas även av olika kändisar.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

TV-program i CBS
TV-seriestarter 2010
Engelskspråkiga TV-serier
Pratprogram på TV
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
George Will

George Frederick Will, född 4 maj 1941 i Champaign, Illinois, är en amerikansk journalist och författare, knuten till Fox News.
. Han har huvudsakligen gjort sig känd som konservativ politisk kommenator, och belönades med Pulitzerpriset i kategorin Commentary 1977. I mitten av 1980-talet kallades han i Wall Street Journal en av de "mest inflytelserika journalisterna i USA, jämförbar med Walter Lippman".

Will arbetade som nyhetsanalytiker för ABC News sedan början av 1980-talet, och var 1981 en personerna bakom This Week with David Brinkley, som nu har titeln This Week with George Stephanopoulos.  Will satt med i panelen för This Week tills att han lämnade ABC News.

Bibliografi 
 The Pursuit of Happiness and Other Sobering Thoughts.  Harper & Row, 1978.
 The Pursuit of Virtue and Other Tory Notions.  Simon & Schuster, 1982.
 Statecraft as Soulcraft: What Government Does.  Simon & Schuster, 1983.
 The Morning After: American Success and Excesses, 1981–1986.  Free Press, 1986.
 The New Season: A Spectator's Guide to the 1988 Election. Simon & Schuster, 1987.
 Men at Work: The Craft of Baseball. Macmillan, 1990.
 Suddenly: The American Idea Abroad and at Home.  Free Press, 1990.
 Restoration: Congress, Term Limits and the Recovery of Deliberative Democracy. 1992.
 The Leveling Wind: Politics, the Culture and Other News, 1990–1994. Viking, 1994.
 The Woven Figure: Conservatism and America's Fabric: 1994–1997. Scribner, 1997.
 Bunts: Pete Rose, Curt Flood, Camden Yards and Other Reflections on Baseball. Simon and Schuster, 1997.
 With a Happy Eye But...: America and the World, 1997–2002. Free Press, 2002.
 One Man's America: The Pleasures and Provocations of Our Singular Nation. Crown Publishing Group, 2008.
 A Nice Little Place on the North Side: Wrigley Field at One Hundred. Crown Archetype, 2014.

Källor

Noter 

Amerikanska journalister
Alumner från Magdalen College, Oxford
Alumner från Trinity College (Connecticut)
Alumner från Princeton University
Män
Födda 1941
Politiska opinionsbildare
Levande personer
Corneliu Porumboiu

Corneliu Porumboiu, född 14 augusti 1975 i Vaslui, är en rumänsk filmregissör och manusförfattare. Han långfilmsdebuterade 2006 med 12:08 öster om Bukarest, för vilken han tilldelades Camera d'Or. Hans filmer brukar räknas till rumänska nya vågen.

Filmografi
2006: 12:08 öster om Bukarest
2009: Polis, adjektiv 
2013: Când se lasa seara peste Bucuresti sau metabolism

Källor

Rumänska filmregissörer
Födda 1975
Män
Levande personer
Jô Bilac

Jô Bilac, född cirka 1984, är artistnamn för den brasilianske dramatikern Giovanni Ramalho Bilac. Han debuterade som professionell pjäsförfattare 2006 och har uppmärksammats som en av Brasiliens mer framstående unga dramatiker.

Biografi

Bakgrund
Jô Bilac har en indiansk far och en brasiliansk mor och tillbringade delar av sin barndom i Madrid (Spanien). Tillbaka i Brasilien bodde han med sin familj i Rio de Janeiro-området Urca och fick sin första kontakt med teatervärlden genom pjäsuppsättningar på Colégio Andrews. Senare inledde han egna teaterstudier  hos FAETEC i Niterói och Escola de Teatro Martins Pena.

Teaterkarriär
Vid 19 års ålder fick hans första pjästext Sangue na caixa de areia ('Blod i sandlådan') ett hedersomnämnande från staden Rio de Janeiros Teatro Carlos Gomes. Det här sporrade honom att studera teater vid Escola de Teatro Martins Pena.

2006 debuterade Bilac som professionell pjäsförfattare vid kulturcentret Sérgio Porto. Pjäsen var Bruxarias urbanas ('Urbana häxkonster'), som handlade om en stad helt lamslagen av en självantändningsepidemi.

2007 skrev han komedin Desperadas. Samma år kom 2 p/ viagem och Cachorro!; den senare sattes upp på Companhia Teatro Independente.
 
2008 års Limpe todo sangue antes que manche o carpete (vid Teatro Solar de Botafogo) beskrevs av recensenterna som ett verk av en av den nya dramatikergenerations mest lovande namn.

2010 vann Bilac "Prêmio Shell" för sin pjäs Savana Glacial. Savana glacial var första delen i Bilacs Trilogia pessoal ('Personlig trilogi'). De andra delarna följde 2011 (Popcorn – Qualquer semelhança não é mera coincidência) och 2013 (Caixa de areia).

Utmärkelser
Jô Bilac utnämndes både 2011 och 2013 av tidningen O Globo till årets teaterpersonlighet.

Verklista 
(pjäser, första uppsättning)

2006 – Bruxarias urbanas ('Urbana häxkonster')
2007 – Desesperadas ('Desperata kvinno')
2007 – 2 p/ viagem
2007 – Cachorro! ('Hund!')
2008 – Limpe todo o sangue antes que manche o carpete ('Torka bort allt blodet innan du smutsar ner mattan')
2009 – Rebú
2010 – Savana glacial* ('Savann i is')
2010 – O matador de santas ('Helgonmatadoren')
2011 – Serpente verde sabor maçã  ('Grön orm med smak av äpple')
2011 – Alguém acaba de morrer lá fora ('Någon har precis dött där ute')
2011 – O gato branco ('Den vita katten')
2011 – Popcorn – Qualquer semelhança não é mera coincidência* ('Popcorn – all likhet är alls ingen slump')
2012 – Os mamutes ('Mammutarna')
2012 – Cucaracha ('Kackerlackan')
2013 – Caixa de areia* ('Sandlådan')
2013 – Petit monstre
2013 – Conselho de classe ('Klassrådet')

* – del av Trilogia pessoal

Källhänvisningar 

Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Rio de Janeiro
Brasilianska dramatiker
Daniel Galera

Daniel Galera, född 13 juli 1979 i São Paulo, är en brasiliansk författare, översättare och förlagsredaktör. Han debuterade 2001 (novellsamling). 2014 kom hans roman Med blod i skägget (original: Barba ensopada de sangue) i svensk översättning.

Biografi
Daniel Dalera föddes 1979 i São Paulo men växte upp i Porto Alegre. 2005 flyttade han tillbaka till São Paulo, och efter en tid i Santa Catarina är han åter bosatt i Porto Alegre.

Galera publicerade under åren 1996–2001 olika sorters texter på Internet. Han gjorde sig samtidigt bekant genom sina tre år som kolumnist på det litterära fanzinet Cardosonline (COL).

2001 utkom hans första bok, novellsamlingen Dentes guardados ('Lagrade tänder'), på det nystartade alternativförlaget Livros do Mal. Två år senare publicerade samma förlag Galeras första roman, Até o dia em que o cão morreu ('Tills dagen då hunden dog'). Därefter har han skrivit ytterligare tre romaner, utgivna på det etablerade förlaget Companhia das Letras.

2012 års Barba ensopada de sangue handlar om en ung simmare som besöker en badort under lågsäsong, i sitt bearbetande av faderns självmord. Romanen kom 2014 ut i svensk översättning, under titeln Med blod i skägget, samtidigt som Galera besökte Bokmässan i Göteborg i samband med det brasilianska temat på årets mässa.

Förutom som författare är Galera även verksam som översättare. Sedan 2003 har han bland annat översatt romaner och seriealbum av Robert Crumb, Irvine Welsh, Hunter S. Thompson, Zadie Smith, Chris Ware och Jack London till portugisiska.

Betydelse
Daniel Galera anses av litteraturkritiker som en av de mest inflytelserika unga brasilianska författarna. Han är en av grundarna av förlaget Livros do Mal, och flera av hans verk har bearbetats till pjäser och filmer.

Galeras verk finns översatta till bland annat franska, engelska, tyska och svenska.

Biografi
(originalutgåvor samt översättningar till svenska – med indrag)

Egna böcker
2001 – Dentes guardados ('Lagrade tänder', novellsamling]), Livros do Mal,
2003 – Até o dia em que o cão morreu ('Tills dagen då hunden dog', roman), Livros do Mal
2006 – Mãos de Cavalo ('Hästhänder', roman), Companhia das Letras
2008 – Cordilheira ('Bergskedjan', roman), Companhia das Letras
2012 – Barba ensopada de sangue (roman), Companhia das Letras
2014 – Med blod i skägget, Norstedts,

Antologier
1999 – Literatura Século XXI, vol. 2, Blocos
2000 – Contos de oficina 24, WS
2004 – Os cem menores contos brasileiros do século, Ateliê Editorial
2005 – Contos de Bolso, Casa Verde
2005 – Sex'n'Bossa, Mondadori (Italien)
2006 – Lusofonica: La Nuova narrativa in Lingua Portoghese, La Nuova Frontiera (Italien)

Utmärkelser
2003 –  "Prêmio Açorianos de Literatura" för Årets förlag (Porto Alegre)
2012 – Granta Best of Young Brazilian Novelists
2013 – "Prêmio São Paulo de Literatura" för Årets bok (Barba ensopada de sangue)

Källhänvisningar 

Födda 1979
Levande personer
Män
Brasilianska författare
Brasilianska översättare
Aleksandr Gruzintsev

Aleksandr Nikolajevitj Gruzintsev (ryska: Александр Николаевич Грузинцев), född 1779, död på 1840-talet, var en rysk dramatiker och epiker, verksam i början av 1800-talet. 

Gruzintsev skrev efterbildningar av grekiska tragedier (Elektra och Orest efter Euripides samt  Tsar Edip efter Sofokles) och, i den pseudoklassiska stilen, tragedin Pokorennaja Kazan (1811, Det underkuvade Kazan) samt hjältedikterna Petriada (10 sånger; om Peter den store, 1812–1817) och Spasennaja i pobjedonosnaja Rossija (1813; Det frälsta och triumferande Ryssland).

Källor

Noter 

Ryska dramatiker
Ryskspråkiga dramatiker
Ryska poeter
Ryskspråkiga poeter
Ryska författare under 1800-talet
Födda 1779
Avlidna 1840-talet
Män
Ugglan
Konrad Grübel

Johann Konrad Grübel, född den 3 juni 1736 i Nürnberg, död där den 8 mars 1809, var en tysk folkskald.

Grübel skrev utmärkta dikter från Nürnbergs borgerliga liv på stadens dialekt (1802; ny upplaga 1857). Hans Sämmtliche Werke utkom 1835.

Källor

Noter 

Tyska poeter under 1700-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska författare under 1700-talet
Personer från Nürnberg
Födda 1736
Avlidna 1809
Män
Ugglan
Mongoliet i olympiska vinterspelen 1992

Mongoliet deltog med 4 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1992 i Albertville. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1992 i Mongoliet
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
1992
Formellitteratur

Formellitteratur betecknar litteratur där både form och innehåll följer fasta normer. Oftast används beteckningen om underhållningslitteratur eller genrelitteratur som kriminallitteratur och science fiction.

Populärlitteraturforskaren John G. Cawelti menar att formellitteraturen bygger på tidlösa narrativa strukturer som lätt går att känna igen, även om varje narrativ struktur i sitt sammanhang bär en tydlig historisk och sociokulturell prägel. Särskilt tematiken menar han kan kopplas till ett kulturellt och historiskt sammanhang. Begreppet är användbart för kulturanalyser, då formellitteratur kan visa, menar Cawelti, på kollektiva föreställningsvärldar, som delas av stora befolkningsgrupper, vid givna tidsperioder.

Sara Kärrholm benämner i sin avhandling Konsten att lägga pussel pusseldeckare för formellitteratur.

Referenser 

Litterära genrer
Thomas Martin Lindsay

Thomas Martin Lindsay, född 1843, död den 6 december 1914, var en skotsk kyrkohistoriker. Han var far till Alexander Lindsay, 1:e baron Lindsay av Birker.

Lindsay blev 1902 rektor och professor vid United Free Church College i Glasgow. Han var en av Storbritanniens bästa kännare av den allmänna reformationshistorien (Life of Luther, 1900, A history of the reformation, 2 band, 1906 ff.). Lindsay var även många år chef för skotska frikyrkans hednamission cch gjorde som sådan vidsträckta resor.

Källor

Tryckta källor

Noter

 

Skotska historiker
Brittiska kyrkohistoriker
Historiker under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Alumner från Edinburghs universitet
Alumner från University of Glasgow
Födda 1843
Avlidna 1914
Män
Ugglan