kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Høegh

Hans Jørgen Christian Høegh, född den 30 april 1738, död den 10 december 1805, var en dansk präst och agronom. Han var bror till Ove Høegh-Guldberg. 

Høegh hörde till de inte så få präster, som mot 1700-talets slut ägnade sig åt frågor som hängde samman med lantbruk och lanthushållning. Hans huvudverk är en Vejvisning for en Bonde, som har faaet sine Jorder udskiftede af Fællesskabet, som utkom tre år efter lagen om skifte av den 15 juni 1792 och med sina många och utförliga råd blev till stor nytta. Skriften belönades med Landhusholdningsselskabets första guldmedalj och översattes till tyska och svenska.

Källor 

 

Danska präster
Danska agronomer
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Danska författare under 1700-talet
Födda 1738
Avlidna 1805
Män
Salmonsens
Mindorobulbyl

Mindorobulbyl (Hypsipetes mindorensis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mindorobulbylen är en medelstor tätting med mörkbrunt på ovansida och bröst, ljust buk och grått huvud med svag streckning. Den svarta näbben är rätt lång och kraftig. Bland lätena hörs hårda, raspiga ljud och en böjd visslad melodi.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i Filippinerna på öarna Mindoro och Semirara. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades den som en underart till filippinbulbyl (H. philippinus).

Status 
IUCN erkänner den ännu inte som art, varvid den inte placeras i någon hotkategori.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Thorvald Aagaard

Thorvald Aagaard, född 8 juni 1877 på Rolfstedgaard i Rolsted, död 22 mars 1937 i Ringe, var en dansk musiker.

Aagard, som var organist och musiklärare på Ryslinge folkhögskola, skrev visor och folkliga melodier samt författade artiklar om kyrko- och folklig sång. Han var stiftare (1907) och ledare för Fyenske Musikanter, en amatörorkester, som gav konserter runt om på landet, främst på Fyn, i syfte att sprida kännedom om nordisk och klassisk musik.

Källor

Danska kompositörer
Danska organister
Danska musikpedagoger
Danska musiker under 1900-talet
Födda 1877
Avlidna 1937
Män
Salmonsens
Tragus (öra)

Tragus är den lilla utbuktningen vid ytterörat som buktar ut över ingången till ytterörat. Det är också namnet på öronhåren som växer i örongången, vid ingången till mellanörat.

Namnet kommer från den klassiska grekiskans tragos, i betydelsen get, för att området kan påminna om getens skägg. Första kända användning i denna betydelse förekommer 1693.

Tragus bidrar till ytterörats förmåga att samla ljud bakifrån. Detta bidrar till hjärnans förmåga att uppfatta vilka ljud som kommer framifrån och bakifrån.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Örat
Tvärstjärtsbulbyl

Tvärstjärtsbulbyl (Hypsipetes ganeesa) är en fågel i familjen bulbyler som tidigare behandlades som en del av svartbulbylen.

Utseende 
Tvärtstjärtad bulbyl är en stor (21–24 cm) och ljudlig medlem av familjen. Fjäderdräken är svartaktig, näbb och fötter röda och på huvudet syns en kort tofs. Den är mycket lik svartbulbylen, som den tidigare behandlades som en del av, men är mörkare brungrå, har kortare tofs, tvärt avskuren (ej kluven) stjärt och saknar svart mustaschstreck.

Utbredning och systematik 
Tvärstjärtsbulbyl delas upp i två distinkta underarter med följande utbredning:
 Hypsipetes ganeesa ganeesa – förekommer i sydvästra Indien
 Hypsipetes ganeesa humii – förekommer på Sri Lanka

Tidigare betraktades den som en underart till svartbulbyl (H. leucocephalus) och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som vanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Mohélibulbyl

Mohélibulbyl (Hypsipetes moheliensis) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen bulbyler som förekommer på en enda ö i Indiska oceanen.

Utseende och läten 
Mohélibulbylen är en stor (25 cm), olivgrå bulbyl med lösa och spetsiga fjädrar på den svartaktiga hjässan som den kan resa som en tofs. Den är lik karthalabulbylen som den tidigare ansågs utgöra en underart till, men har tydligt mörkare gråbrun undersida med endast litet eller inget inslag av vitt på buken, djupare röd näbb och tydligt större storlek. Även sången skiljer sig något genom att vara mörkare med raspigare och mindre gurglande toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i höglänt terräng på ön Mohéli i Komorerna. Tidigare betraktades den som en underart till karthalabulbyl (H. parvirostris), men urskiljs numera allmänt som egen art.

Status 
Mohélibulbylen förekommer endast på en enda liten ö. Världspopulationen uppskattas till under 2500 vuxna individer och arten tros minska i antal till följd av habitatförstörelse. IUCN kategoriserar den därför som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mohéli
Jon Hyrne

Jon Hyrne, eller Johannes Hyrne, var biskop i Skara stift mellan 1201 och 1206. Han vigdes av påve Innocentius III. Han ska ha låtit bygga Horns kyrka i Vadsbo härad och eftermälet lyder att han ska ha varit mild och skipat rättvisa utan våld.

Se även 
 Lista över biskopar i Skara stift

Referenser 

Biskopar i Skara stift
Män
Avlidna 1200-talet
Födda 1100-talet
Svenska präster under 1200-talet
Andamanbulbyl

Andamanbulbyl (Brachypodius fuscoflavescens) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer enbart i den indiska ögruppen Andamanöarna. Trots det begränsade utbredningsområdet anses beståndet vara livskraftigt. Fågeln behandlades tidigare som underart till svarthuvad bulbyl, men urskiljs numera vanligen som egen art.

Utseende 
Andamanbulbylen är en liten (14–17 cm) och aktiv bulbyl. Den är lik svarthuvad bulbyl som den tidigare ansågs utgöra en underart till: svartaktig på huvudet och strupen, olivgrön rygg, gul vingpanel och gult ändband på stjärten med ett mörkare band innanför. Andamanbulbylen är dock olivgrön på hjässa och örontäckare där svarthuvad bulbyl är svart, och undersidan är mer bjärt gulfärgad.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns enbart i indiska ögruppen Andamanerna öster om Bengaliska viken, där på South och Middle Island. Tidigare betraktades den som en underart till svarthuvad bulbyl. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i både städsegrön skog, öppen lövskog, skogsbryn och tät igenväxande skog. Jämfört med lokala populationen av rödörad bulbyl är den mer skogsberoende. Födan består av frukt som den plockar från träd och buskar. Den ska även äta insekter, vilket dock behöver bekräftas. Arten påträffas enstaka eller i par, ibland i smågrupper, när den rör sig rätt försynt i undervegetationen eller på medelhög nivå bland träden, ofta i artblandade flockar.

Status och hot 
Andamanbulbylen har ett litet utbredningsområde och minskar i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som livskraftig. Världspopulationen uppskattas till under 10 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Andamanöarna
Sérac

Sérac är benämningen på ett slags istorn som skapas när en glaciär spricker upp. När sprickorna (crevasserna) blir större, blir dessa séracs mer uttalade, och under vissa omständigheter kan de bli uppåt 20 meter höga.

Referenser

Glaciologi
Borneobulbyl

Borneobulbyl (Rubigula montis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Borneobulbylen är en vacker och karakteristisk bulbyl. Ovansidan är olivgul och undersidan, inklusive strupen, är lysande gul. Huvudet är svart med en upprätt huvudtofs. Bland lätena hörs korta serier med gladlynta "jyep".

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i höglänta områden på norra Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades den som en underart till P. melanicterus och vissa gör det fortfarande.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten.

Levnadssätt 
Borneobulbylen hittas i skog och skogsbryn i låga bergstrakter. Den påträffas ofta i tidigare avverkad och uppväxande skog. Arten ses vanligen sitta synligt i rätt öppna områden.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Viggo Brodersen

Viggo Brodersen, född 26 mars 1879 i Lyngby på Själland, död 7 februari 1965, var en dansk pianist och tonsättare.

Brodersen utbildade sig till pianist under bland andra Louis Glass. Han var bosatt i Birkerød och utgav, på danskt och tyskt förlag, främst en rad pianokompositioner, men även violinsonat, stråkkvartett och sånger.

Källor

Danska klassiska kompositörer
Danska klassiska pianister
Pianister under 1900-talet
Danska musiker under 1900-talet
Personer från Kongens Lyngby
Födda 1879
Avlidna 1965
Män
Salmonsens
Ghatsbulbyl

Ghatsbulbyl (Rubigula gularis) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i bergstrakter i sydvästra Indien.

Utseende och läten 
Ghatsbulbylen är en rätt liten (19,5 cm) och slank bulbyl med en mycket kort, raggig tofs och relativt kort, något rundad stjärt. Huvudet är svart, ovansidan olivgrön och undersidan gul på bröst och buk med rubinröd strupe. På stjärten syns otydliga vita kanter på de yttre stjärtpennorna. Sången är behaglig, snabb och rätt ljus.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i höglänta områden i sydvästra Indien (västra Mysore till Kerala och Tamil Nadu). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades den som en underart till P. melanicterus och vissa gör det fortfarande.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Rödstrupig bulbyl

Rödstrupig bulbyl (Rubigula dispar) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer på Sumatra och Java i Indonesien där den minskar kraftigt till följd av fångst för burfågelindustrin.

Utseende och läte 
Rödstrupig bulbyl är en medelstor (17–20 cm) långstjärtad bulbyl. Den har glansigt svart huvud med endast en liten huvudtofs. Ovansidan är enhetligt olivgrön, med mer bjärt gulgröna kanter på handpennor och armpennor. Stjärten är mörkbrun, vanligen med ljusa spetsar på yttre stjärtpennorna. På hakan och strupen är fjädrarna lysande karminröda, i formen förlängda, smala och ofta uppuffade. På övre delen av bröstet är den djupt orangegul medan resten av undersidan är gul med orange anstrykning, på flankerna smutsgrå. Ögat är eldrött, näbben svart och benen brunsvarta. Den skiljer sig från svarttofsad bulbyl genom bland annat mycket mindre huvudtofs och djupare orangefärgat bröst. 

Lätena liknar svarttofsad bulbyl och återges i engelsk litteratur som "tee-tee-wheet-wheet", "whit-wheet-wit" eller "hii-tii-hii-tii-wiit".

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns på Sumatra och Java. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades den som en underart till P. melanicterus och vissa gör det fortfarande.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten.

Levnadssätt 
Rödstrupig bulbyl hittas i olika typer av buskartade miljöer och öppet skogslandskap, inklusive gummiplantage. Den undviker högvuxen skog och ses hellre i av människan påverkade miljöer som större hyggen, intill bebyggelse, kustnära skog och mangrove. Fågeln livnär sig på bär och annan frukt, men även till viss mån insekter. Häckningsbiologin är dåligt känd annat än att ägg hittats i april på Sumatra och i augusti på centrala Java. Varje kull består av ett till två ägg.

Status 
Från att fram tills alldeles nyligen beskrivits som en vanlig fågel har arten på kort tid blivit fåtalig och svår att hitta. Orsaken tros vara omfattande fångst för burfågelindustrin. Sedan 2016 är den därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista för hotade arter där den  placeras i kategorin sårbar (VU).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Gustaf Brandel (militär)

Gustaf Brandel, född 19 januari 1776 i Alger, död 10 maj 1820, var en svensk officer.

Brandel utnämndes till fänrik vid Göta livgarde 1794 och blev adjutant där 1795 samt vid Krigskollegiums presidentdepartement 1808-1811. Han blev kapten 1809 och major 1818. Brandel var amatörviolinist och invaldes som ledamot nummer 200 i Kungliga Musikaliska Akademien den 21 oktober 1801. Han var son till Henrik Brandel och Maria Margareta Wolters samt bror till Sophia, Emilie och Genseric Brandel som alla var ledamöter i akademien. Som målare medverkade han i Konstakademiens utställning 1810 med fyra "Copior efter franska colorerade gravyrer" samt ytterligare några arbeten. Brandel är begravd på Solna kyrkogård.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771–1995.
Svenskt konstnärslexikon del I, sid 231, Allhems Förlag, Malmö. 
 Gustaf Brandel på Gravar.se

Svenska officerare
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Alger
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1776
Avlidna 1820
Män
Svarttofsad bulbyl

Svarttofsad bulbyl (Rubigula flaviventris) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler med vid utbredning från Indien till Vietnam.

Utseende och läte 
Svarttofsad bulbyl är en medelstor (18,5–19,5 cm), lätt igenkänd bulbyl med tvärt avskuren lång stjärt och ständigt rest tofs som böjer sig något framåt. Huvudet är svart med kontrasterande ljust öga. Den är vidare olivfärgad ovan och gulaktig under. Lätet är en upprepad, behaglig serie med fem till sex toner, helt utan hårda toner.

Utbredning och systematik 
Svarttofsad bulbyl delas upp i åtta underarter med följande utbredning:
 Rubigula flaviventris flaviventris – förekommer från Himalaya (Punjab) till nordöstra Indien, norra Myanmar och sydvästra Kina
 Rubigula flaviventris vantynei – förekommer från södra Myanmar till norra Thailand, norra Laos, Tonkin och norra Annam
 Rubigula flaviventris xanthops – förekommer från sydöstra Myanmar till norra Thailand
 Rubigula flaviventris negatus – förekommer från södra Myanmar till angränsande sydvästra Thailand
 Rubigula flaviventris johnsoni – förekommer från södra platån i Thailand till södra Laos, Kambodja och Vietnam 
 Rubigula flaviventris auratus – förekommer från norra platån i nordöstra Thailand och angränsande västra Laos
 Rubigula flaviventris elbeli – förekommer på småöar utanför sydöstra Thailand
 Rubigula flaviventris caecilii – förekommer på norra Malackahalvön

Tidigare betraktades den som en underart till P. melanicterus och vissa gör det fortfarande.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Israel Gottlieb Wernicke

Israel Gottlieb Wernicke, född 2 februari 1755 i Bergen, död 3 mars 1836 i Jordrup vid Kolding, var en norsk-dansk musiker. Han var son till domkyrkoorganisten Johann Gottlieb Wernicke och far till Catharine Wernicke.

Wernicke, som hade tyskfödda föräldrar, studerade musikteori hos Johann Philipp Kirnberger i Berlin och blev 1781 kapellmästare vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn, men fick redan 1786 avsked, då han inte uppfyllde de förväntningar man ställde på honom. Senare kom han till Kolding, där han verkade som pedagog och blev en ansedd musikteoretiker.

Källor

Danska musikteoretiker
Danska musiker under 1700-talet
Danska musiker under 1800-talet
Musiker från Bergen
Födda 1755
Avlidna 1836
Män
Salmonsens
Genseric Brandel

Genseric Brandel, född 5 december 1782 i Alger, död 26 december 1833, var en svensk diplomat.

Brandel var kommissionssekreterare och chargé d'affaires i London 1805, legationssekreterare i Sankt Petersburg 1812, legationsråd 1813, envoyé i Berlin och Dresden 1821–1833. Han blev adlad 1817 under namnet Brandel med nummer 2250 och tjänstgjorde som kammarherre 1818. Brandel var amatörviolinist och medlem av Harmoniska Sällskapet samt invaldes som ledamot nummer 201 i Kungliga Musikaliska Akademien den 21 oktober 1801. Han var son till Henric Brandel och bror till Sophia, Emilie och Gustaf Brandel, vilka alla var ledamöter i akademien. Som tecknare är han representerad vid Kungliga vetenskapsakademien med en teckning. Brandel är begravd på Solna kyrkogård.

Källor
Nyström, Pia, Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie, Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771–1995.
Svenskt konstnärslexikon del I, sid 231, Allhems Förlag, Malmö. 
 Genseric Brandel på Gravar.se

Svenska diplomater under 1800-talet
Svenska kammarherrar
Svenskt adlade
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Alger
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1782
Avlidna 1833
Män
Gråpannad bulbyl

Gråpannad bulbyl (Pycnonotus cinereifrons) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråpannad bulbyl är en färglös medelstor tätting. Fjäderdräkten är genomgående brun, ljusare undertill och med vitaktig strupe och vitt centralt på buken. Noterbart är även fina strimmor på kinden och olivgröna kanter på ving- och stjärtpennor. Arten är något lik gulögd bulbyl, men saknar dennas gula buk och ljusa öga. Sången består av mycket korta, medeldjupa melodiska fraser som upprepas i korta intervaller.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i sydvästra Filippinerna (Palawan, Culion och Busuanga). Tidigare betraktades den som en underart till olivvingad bulbyl (P. plumosus). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och det faktum att den minskar i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Catharine Wernicke

Catharine Riddervold Wernicke, född 14 april 1789 i Kolding, död där 5 juni 1862, var en dansk pianist. Hon var dotter till Israel Gottlieb Wernicke.

Wernicke var en framstående pianist och så vitt känt den första danska kvinna, som framträdde offentligt som sådan, 1806 i Hamburg, 1810 och 1824 i Köpenhamn på Det Kongelige Teater. Steen Steensen Blicher hyllade henne i dikten Klaverspillerinden.

Källor

Dansk Kvindebiografisk Leksikon: Catharine Wernicke (1789–1862)

Danska klassiska pianister
Pianister under 1800-talet
Danska musiker under 1800-talet
Personer från Kolding
Födda 1789
Avlidna 1862
Kvinnor
Salmonsens
Burubulbyl

Burubulbyl (Hypsipetes mystacalis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns på ön Buru i södra Moluckerna. Arten placeras ofta i släktet Thapsinillas eller Alophoixus, men genetiska studier visar att den är en del av Hypsipetes.

Status 
IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Buru
Gråstrupig stjärtmes

Gråstrupig stjärtmes (Aegithalos glaucogularis) är en tätting i familjen stjärtmesar som är endemisk för Kina.

Utseende och läten 
Gråstrupig stjärtmes är en mycket liten tätting, med rund kropp, kort och knubbig näbb samt lång och smal stjärt. Kroppslängden är 13–16 cm, varav stjärten står för hela 6-10 cm. Huvudet är beigefärgat med glansigt svarta längsgående hjässband. Undersidan är beigegrå med sotsvart haka men med fjädrarna spetsade i blekgrått, vilket gett arten dess namn. Bland lätena hörs ett högrekvent, rent och lågmält men ändå genomträngande "see-see-see".

Utbredning och systematik 
Gråstrupig stjärtmes delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Aegithalos glaucogularis vinaceus – förekommer i norra och västra Kina (från Liaoning till Gansu, Qinghai och norra Yunnan)
 Aegithalos glaucogularis glaucogularis – förekommer i centrala Kina (från bergstrakter i västra Sichuan till Yangtzeflodens delta)

Tidigare betraktades den som en underart till stjärtmes (A. caudatus), men urskiljs numera allmänt som egen art på grund av avvikande utseende och frånvaro av regelbunden hybridisering där arternas utbredningsområden möts i nordöstra Kina.

Levnadssätt 
Gråstrupig stjärtmes påträffas i skogskanter och buskmarker, huvudsakligen i lövskog, men i vissa områden även tallskog. Födan är okänd, men tros likna stjärtmesens. Den häckar mellan mars och april i nordöstra Kina. Arten antas vara i huvudsak stannfågel, men det finns vissa tecken på att den är höjdledsflyttare som rör sig till lägre regioner vintertid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som vida spridd och ganska vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Stjärtmesar
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
Frederik Fribert

Frederik Louis Trojel Fribert, född 1 juli 1859 i Watertown, Wisconsin, död 22 augusti 1925, var en dansk musiker.

Fribert studerade vid Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i Köpenhamn 1876–78 under Anton Rée, Edmund Neupert och Gottfred Matthison-Hansen. Han blev lärare vid Det Kongelige Blindeinstitut 1893, organist vid Sundby Kirke i Köpenhamn, senare vid Hellig Kors Kirke i samma stad 1901 och lärare vid Det Kongelige Danske Musikkonservatorium 1901. Han utgav Lidt om moderne Pianomusik (1892).

Källor

Danska organister
Klassiska organister
Danska kyrkomusiker
Danska musikpedagoger
Danska musiker under 1800-talet
Danska musiker under 1900-talet
Musiker från Wisconsin
Födda 1859
Avlidna 1925
Män
Salmonsens