kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heinrich Reimann

Heinrich Reimann, född 12 mars 1850 i Rengersdorf, Schlesien, död 24 maj 1906 i Berlin, var en tysk musiker och musikvetare. 

Reimann blev filosofie doktor 1875 och var gymnasielärare, tills han 1886 helt övergick musiken. Han bosatte i Berlin 1887, var till 1895 organist vid Filharmoniska sällskapet och en tid lärare vid Karl Klindworths och Xaver Scharwenkas musikkonservatorium, blev 1895 organist vid kejsar Vilhelms minneskyrka och fick 1897 professors titel. 

Reimann skrev bland annat biografierna Robert Schumanns Leben und Werke (1887), Johannes Brahms (1897; tredje upplagan 1893; första numret i den av honom utgivna samlingen "Berühmte Musiker") samt de postumt utgivna Johann Sebastian Bach (1908) och Hans von Bülow (1909), vidare Zur Theorie und Geschichte der byzantinischen Musik (1889, i "Vierteljahrsschrift für Musikwissenschaft") och Musikalische Rückblicke (två band, 1900). 

Reimann stiftade 1898 ett Bachsällskap, komponerade åtskilligt och utgav samlingar av äldre visor i bearbetning med pianoledsagning: "Das deutsche Lied" (fyra band), "Internationales Volksliederbuch" (tre band) samt "Das deutsche geistliche Lied" (sex band).

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska organister
Tyska musikologer
Tyska professorer
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1850
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Alaixys Romao

Jacques-Alaixys Romao, född 18 januari 1984, mer känd som Alaixys Romao, är en franskfödd togolesisk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Stade Reims i Ligue 1.

Klubbkarriär
Den 24 juli 2018 värvades Romao av Stade Reims, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär
Romao var med i Togos trupp vid fotbolls-VM 2006.

Källor

Noter

Togolesiska fotbollsspelare
Franska fotbollsspelare
Togolesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i CS Louhans-Cuiseaux
Spelare i Grenoble Foot 38
Spelare i FC Lorient
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Olympiakos FC
Spelare i Stade de Reims
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2010
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2013
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Födda 1984
Levande personer
Män
Mario Lemina

Mario René Junior Lemina, född 1 september 1993 i Libreville, är en gabonesisk-fransk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Wolverhampton Wanderers FC. Han representerar även det gabonesiska landslaget.

Klubbkarriär
I augusti 2017 skrev han på ett femårskontrakt med engelska klubben Southampton. Den 2 september 2019 lånades Lemina ut till turkiska Galatasaray på ett låneavtal över säsongen 2019/2020. Den 30 augusti 2020 lånades Lemina ut till Fulham på ett låneavtal över säsongen 2020/2021. Den 24 juli 2021 värvades Lemina till den franska Ligue 1-klubben Nice.

Landslagskarriär
Lemina var uttagen i Gabons trupp till Afrikanska mästerskapet 2017.

Källor

Noter

Gabonesiska fotbollsspelare
Franska fotbollsspelare
Gabonesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Lorient
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Juventus FC
Spelare i Southampton FC
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i Fulham FC
Spelare i OGC Nice
Spelare i Ligue 1
Spelare i Serie A
Spelare i Premier League
Spelare i Süper Lig
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Libreville
Franska idrottare under 2000-talet
Gabonesiska idrottare under 2000-talet
Anders Stålhand

Anders Stålhand, ursprungligen Kjellsson, född 5 september 1984 i Västerås, är en svensk trädgårdsmästare, -skribent och  -programledare.

Utbildning
Anders Stålhand har arbetat på plantskolor sedan 2000. .
Han utbildade sig till landskapsingenjör på Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) i Alnarp.

Anders Stålhand startade 2009 sin första egna plantskola ”Ensamma trädets plantskola” i Österlen. År 2012 gav han ut boken Skörda nya smaker, som ett resultat av en lång tids sökande efter mer hållbara trädgårdar.
Han grundade 2013 plantskolebolaget Frodas. Som en följd av boken knöts han till TV4, med trädgårdsinslag i ”Nyhetsmorgon”.

Anders Stålhand deltog i mässan ”Nordiska trädgårdar” i Stockholm med idéträdgården Remix, som belönades med brons. Som mittpunkt hade han en halvsfärisk växthusdom. I den fanns en hydroponisk  odling med bananplantor.

Anders Stålhand var programledare i TV4:s inredningsprogram ”Äntligen hemma” 2013–2016. Bland projekt han drivit kan nämnas en vårskyltning med blommande körsbärsträd hos NK i Stockholm. Han har sedan 2011 medverkat i trädgårdstidningen Allt om Trädgård.

Anders Stålhand var chefsträdgårdsmästare i Göteborgs botaniska trädgård en kort period från 2014. Han är från 2018 utbildningsledare vid Biologiska Yrkeshögskolan i Skara.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Källor
Skörda nya smaker: Kjellsson, Anders: Västerås, 2013, Ica bokförlag och Forma Books AB, .

Externa länkar 
Äntligen hemma, Svenskt inredningsprogram i TV4

Levande personer
Män
Födda 1984
Svenska trädgårdsmästare
Svenska TV-personligheter
Personer från Västerås
Personer i Sverige under 2000-talet
Patrik Karlström

Patrik Karlström, född 1964 i Uppsala är en svensk konstnär främst verksam inom fotografi och måleri.

Biografi
Efter avslutad utbildning på Konstfack 1991 hade Patrik Karlström sin debututställning på Moderna Museet i Stockholm år 1993.

Konstnärligt arbete 
Sedan sin debututställning 1993 på Moderna museet har Patrik Karlström kontinuerligt fokuserat sin konstnärliga verksamhet på att analysera och omdefiniera det som oftast kallas marknadskommunikation eller Corporate Communication. 

Karlströms utställningar har sedan debuten dels handlat om hur företag kommunicerar via deras årsredovisningar, (Serien "Policy", 1999) då konstnären valt ut bilder från företags publikationer, bilder på träd, landskap och broar och sammanlänkat dessa med det symboliska språk som ofta används inom företagskommunikation. Vidare har Patrik Karlström producerat diverse serier med stiliserade oljemålningar baserat på modeller och strategidokument från dessa företags publikationer. Karlströms arbete fortsätter att kommentera den starka symbolik storföretagen ämnar att skapa om sig själva, med ett stort mått ironi och humor. Karlström finns representerad vid Moderna museet.

Utställningar

Separatutställningar 
2015 
Swiss alps, Roger Björkholmen Gallery
2009 
Waterfalls, Roger Björkholmen Gallery, Stockholm
2007 
Visions and facts, Roger Björkholmen Gallery, Stockholm
2005 
Roger Björkholmen Gallery, Stockholm
2004 
Engineering for the future, Teatergalleriet, Uppsala
2002 
Roger Björkholmen Gallery, Stockholm
2000 
Imitating a language, Bildmuseet, Umeå, Roger Björkholmen Gallery, Stockholm

Referenser

Noter

män
Födda 1964
Levande personer
Konstnärer från Uppsala
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska fotografer under 2000-talet
Oskar Fried

Oskar Fried, född 10 augusti 1871 i Berlin, död 5 juli 1941 i Moskva, var en tysk musiker.

Fried, som var lärjunge av Engelbert Humperdinck och Philipp Scharwenka, blev 1907 dirigent för Gesellschaft der Musikfreunde i Berlin. Han vann stort anseende som musikledare och framträdde sedan 1900 med egenartade kompositioner, bland annat solosånger, duetter, damkörer, körverken Das trunkene Lied (1905; text efter Friedrich Nietzsches "Zarathustra") och Erntelied samt instrumentalverk.

Fried var jude och socialist och emigrerade därför 1934 till Sovjetunionen.

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska dirigenter
Tyska musiker under 1900-talet
Musiker från Berlin
Födda 1871
Avlidna 1941
Män
Ceremonin

Ceremonin kan syfta på:

 Ceremonin (1971) – en japansk film från 1971 av Nagisa Oshima, originaltitel Gishiki
 Ceremonin (1995) – en fransk-tysk film från 1995 av Claude Chabrol, originaltitel La Cérémonie
 Ceremonin (2014) – en svensk dokumentärfilm från 2014 av Lina Mannheimer

Se även 
 Ceremoni
Silvia Ballestra

Silvia Ballestra, född 1969 i Porto San Giorgio, är en italiensk författare.

Hon debuterade 1991 med novellen Iguanas födelsedag (Compleanno dell'Iguana), som har översatts till ett flertal språk. Hon tillhör författargenerationen som kallas "den tredje vågens avantgardister". Hennes verk har ofta självbiografiska inslag och har hämtat inspiration från ungdomars populärkultur. Ballestra har skrivit i ett flertal italienska tidningar, bland annat L'Unità. Hon är även aktiv som översättare från franska och engelska.

Riccardo Milanis film La guerra degli Antò från 1999 bygger på novellen Iguanas födelsedag och dess uppföljare med samma namn som filmen.

Bibliografi
1991: Compleanno dell'Iguana
2009: Iguanas födelsedag, utgiven som del i novellsamlingen Italien berättar ()
1992: La guerra degli Antò
1994: Gli Orsi 
2003: Senza gli Orsi
2005: Tutto su mia nonna
2011: Le colline di fronte. Un viaggio intorno alla vita di Tullio Pericoli

Källor

italienska författare
italienskspråkiga författare
födda 1969
Personer från Marche
Kvinnor
Levande personer
Alumner från Bolognas universitet
Ceremonin (film, 2014)

Ceremonin är en svensk dokumentärfilm från 2014 i regi av Lina Maria Mannheimer. Filmen skildrar den franska författaren Catherine Robbe-Grillet och hennes närmsta krets. Via intervjuer delar filmens huvudpersoner med sig av tankar kring erotik, konst, normer, identitet, åldrande och ensamhet. Filmen visar också iscensatta sadomasochistiska ceremonier baserade på Robbe-Grillets fantasier och tankar.

Om filmen 
Filmen tog fem år att färdigställa och är Mannheimers långfilmsdebut. Den producerades av Mathilde Dedye för produktionsbolaget French Quarter Film AB, med stöd av Stiftelsen Svenska Filminstitutet. Den fotograferades av Daniel Takács och klipptes av Laureline Delom. Elle Kunnos de Voss har designat scenografi och kostym till de iscensatta ceremonierna.

Ceremonin hade premiär den 8 november 2014 på filmfestivalen Dox i danska Köpenhamn där den nominerades till priset Nordic Dox Award. Filmen hade svensk premiär den 28 januari 2015 på Göteborgs filmfestival och hade biopremiär den 13 februari 2015.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Franskspråkiga filmer
Svenska filmer 2014
Mullsjö pingstkyrka

Mullsjö pingstkyrka är en kyrkobyggnad i Mullsjö i Sverige. Den tillhör den svenska pingströrelsen. Den nuvarande byggnaden invigdes 1964, och byggdes om till att få nuvarande utseende 1984.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Mullsjö-Nyhem pingstförsamling 

Mullsjö
Kyrkobyggnader i Mullsjö kommun
Kyrkobyggnader invigda 1964
Svenska pingstkyrkor
1964 i Sverige
Bikes vs Cars

Bikes vs Cars är en svensk dokumentärfilm i regi av Fredrik Gertten. Filmen hade biopremiär den 6 mars 2015 och handlar om kampen mellan cyklister och massbilismen.

Filmen producerades av Margarete Jangård och Elin Kamlert för produktionsbolaget WG Film AB. Den distribueras av Folkets Bio AB.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 2015
Filmer i regi av Fredrik Gertten
Ggantija

Ggantija, ("Jättens torn") är ett förhistoriskt tempelområde som ligger i önationen Malta på ön Gozo. Templen och ytterligare sex megalitiska tempelbyggnader upptogs på Unescos världsarvslista 1980. 

Området uppfördes under yngre stenåldern, troligen kring Ggantija / Tarxien perioden (bronsåldern), cirka 3600 f. Kr. Ggantija-templen uppfördes först. Utgrävningar påbörjades redan 1827 och återupptogs under åren 1933–1959. Många av fynden finns på National Museum of Archaeology i Valletta.

Bildgalleri

Se även 
 Hagar Qim
 Hal Saflieni Hypogeum
 Tarxien Temples

Referenser

Externa länkar 

 Hemsida för Ġgantija
 Gozo-ministeriets hemsida för Ġgantija
 Ġgantija tempelkarta på Google Maps

 

Världsarv på Malta
Fornminnen på Malta
Fornminnen från stenåldern
August Neithardt

Heinrich August Neithardt, född 10 augusti 1793 i Schleiz, död 18 april 1861 i Berlin, var en tysk musiker. 
 
Neithardt blev 1816 musikmästare vid gardesjägarbataljonen, 1840 kunglig musikdirektor och 1843 sånglärare vid den nyinrättade domkören i Berlin. Som dirigent för denna kör (sedan 1845) bringade han densamma till stor fulländning, sedan han under studieresor tagit kännedom om sångkörerna ibland annat Rom och Sankt Petersburg.
 
Neithardt komponerade en stor mängd militärmusik, pianosonater, manskvartetter, bland annat Preussenlied och An die Freude ("Fröjd i hjärtan och pokaler"), samt utgav band 5–7 i Franz Commers samling "Musica sacra". Han invaldes 1853 som ledamot av Kungliga Musikaliska akademien i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska klassiska kompositörer
Tyska dirigenter
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1793
Avlidna 1861
Män
Ugglan
Otto Neitzel

Otto Neitzel, född 6 juli 1852 i Falkenburg, Pommern, död 10 mars 1920 i Köln, var en tysk musiker.

Neitzel, som 1875 blev filosofie doktor, verkade som dirigent och konservatorielärare och blev 1887 musikkritiker i Kölnische Zeitung. Han komponerade flera operor och skrev bland annat Der Führer durch die Oper des Theaters der Gegenwart (band 1–3, 1890–1893; fjärde upplagan av band 3 1908), Beethovens Symphonieen (1891) och en biografi över Camille Saint-Saëns (1898).

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska dirigenter
Tyska musikpedagoger
Tyska musikkritiker
Tyska musikologer
Musikologer under 1800-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Pommern
Födda 1852
Avlidna 1920
Män
Ugglan
United States Rubber Company

United States Rubber Company (US Rubber) var en gummitillverkare i Naugatuck i Connecticut som grundades 1892. 1961 bytte bolaget namn till Uniroyal. United States Rubber Company bildades 1892 genom att nio tillverkare gick samman. Bolaget tillverkade förutom däck även gympaskor under varumärket Keds.  1938 tecknades ett samarbetsavtal med Gislaved.

United States Rubber Company startade ett samarbete med Englebert 1958 som 1963 blev Uniroyal-Englebert och 1966 Uniroyal. Fabrikerna i Belgien, Tyskland, Frankrike och Skottland såldes till Continental AG 1979. Continental AG använder fortfarande varumärket Uniroyal på vissa marknader.

Amerikanska tillverkningsföretag
Ej längre existerande amerikanska däcktillverkare
1993 UC

(7888) 1993 UC är en Jordnära Apollo-asteroid som upptäcktes 20 oktober 1993 av Robert H. McNaught vid Siding Spring-observatoriet.

Måne?
I mars 2013 rapporterade B. D. Warner och D. P. Pray att man med hjälp av radarobservationer hade upptäckt en måne till 1993 UC. Väldigt lite är hittills känt om denna måne.

Källor

Externa länkar

Jordnära objekt
Apollo-asteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Asteroidmånar
Astronomiska upptäckter av RH McNaught
Astronomiska upptäckter 1993
Ej namngivna småplaneter
Siegfried Ochs

Siegfried Ochs, född 19 april 1858 i Frankfurt am Main, död 6 februari 1929 i Berlin, var en tysk musiker. 

Ochs studerade vid Polytechnikum i Darmstadt, Heidelbergs universitet samt vid Berlins musikhögskola. Han blev där ledare av den filharmoniska kören, som han utbildade till en mönsterinstitution, knappast överträffad i utförandet av högre vokalverk, som till exempel Johann Sebastian Bach. Ochs komponerade bland annat den komiska operan Im Namen des Gesetzes (1888), visor, duetter och pianostycken.

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska kördirigenter
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1858
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Jock

Jock eller Jokk kan syfta på:

 Jock (namn) – ett förnamn
 Jockfall – en ort i Överkalix kommun
 Jokk – ett samiskt ord för ett litet vattendrag i fjällen
 Jokk (dryck) – en serie bärdrycker som tillverkas av Orkla Foods Sverige
Weidu

Weidu är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Xuchang i Henan-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Otto Lessmann

Otto Lessmann, född 30 januari 1844 i Rüdersdorf bei Berlin, död 27 april 1918 i Jena, var en tysk musiker.

Lessmann, som var lärjunge av bland andra Hans von Bülow och Friedrich Kiel, blev 1866 lärare vid Julius Sterns musikkonservatorium i Berlin, 1872 vid Kaiserin Augustastiftung i Charlottenburg (senare i Potsdam) och därjämte 1881 vid Xaver Scharwenkas och Karl Klindworths musikkonservatorium. 

Lessmann gjorde sig huvudsakligen känd som musikkritiker och förkämpe för den nytyska skolan, särskilt i den av honom 1881–1907 utgivna "Allgemeine (deutsche) Musikzeitung". Han komponerade bland annat sånger samt skrev en biografi över Franz Liszt (1881).

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musikpedagoger
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Pimpiö

Pimpiö är en by i Pajala socken i Pajala kommun i Norrbottens län, alldeles på gränsen till Korpilombolo socken, Övertorneå socken och Övertorneå kommun. Byn ligger längs med länsväg 392, cirka 11 kilometer söder om Sattajärvi, cirka 22 kilometer norr om Korpilombolo och ungefär fyra mil från finska gränsen.

Sökningar på sidan Ratsit i januari 2015 visade att två personer över 16 års ålder var folkbokförda i Pimpiö.

Namnet
Enligt Lantmäteriet är namnet Pimpiö tornedalsfinskt. Hos Institutet för språk och folkminnen står det skrivet att namnet anses vara ett samiskt ortsnamn.

Källor

Orter i Pajala kommun
Changge

Changge är en stad på häradsnivå som lyder under Xuchangs stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i centrala Kina. Den ligger omkring 62 kilometer söder om provinshuvudstaden Zhengzhou.

Källor

WP:Projekt Kina
Xuchang, Xuchang

Xuchang, tidigare känt som Hsüchang, är ett härad som lyder under Xuchangs stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i norra Kina.

Xuchangs härad består av de delar som blev över av häradet då dess huvudort blev ombildat till stadsdistrikt i staden med samma namn.

Källor

WP:Projekt Kina
Johann Gottfried Walther

Johann Gottfried Walther, född 18 september 1684 i Erfurt, död 23 mars 1748 i Weimar, var en tysk organist och kompositör.

Biografi
Johann Gottfried Walther föddes 1684 i Erfurt. Han var elev till Johann Bernhard Bach den äldre och Joh. Andr. Kretschmar. Walther blev 1707 stadsorganist i Weimar och 1720 hovmusikus. Han skrev en klaverkonsert, fugor och en mängd koralbearbetningar, och Johann Mattheson yttrade om honom, att "han är den andre Pachelbel, om ej i konst den förste". Sin främsta berömmelse vann han dock genom utgivningen av Musikalisches Lexikon (1732), den första fullständigare musikaliska encyklopedin. Walthers orgelverk är utgivna av Max Seiffert som band 26–27 av "Denkmäler deutscher Tonkunst". Han avled 1748 i Weimar.

Referenser

Noter 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska barockkompositörer
Tyska organister
Tyska musiker under 1700-talet
Personer från Erfurt
Födda 1684
Avlidna 1748
Män
Ugglan
Anna Zonová

Anna Zonová, född 24 april 1962 i Nižný Komárnik, är en tjeckisk författare.

Hon föddes i Nižný Komárnik i Prešovregionen i nuvarande Slovakien. Mellan 1981 och 1985 studerade hon till civilingenjör vid tekniska universitetet i Brno. Hon debuterade vid 40 års ålder med novellsamlingen Červené botičky (Röda skor). Vid sidan av författarkarriären arbetar hon med konstutställningar och har även varit konstkritiker för tidningar som Literární noviny.

2009 publicerade Bokförlaget Tranan en svensk översättning av novellen En pistasch, tack! som en del av antologin Tjeckien berättar: I sammetens spår.

Bibliografi
2001: Červené botičky
2004: Za trest a za odměnu
2007: Boty a značky
2013: Lorenz, zrady

Källor

Tjeckiska författare
Födda 1962
Personer från Prešov
Kvinnor
Levande personer
Yanling, Xuchang

Yanling, tidigare känd som Yenling, är ett härad som lyder under Xuchangs stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Benjamin Bilse

Johann Ernst Benjamin Bilse, född 17 augusti 1816 i Liegnitz, Schlesien, död där 13 juli 1902, var en tysk musiker. 

Bilse blev 1843 stadsmusikus i sin födelsestad och bringade orkestern där till en sådan höjd, att han med den kunde ge konserter på världsutställningen i Paris 1867. År 1868 bosatte han sig i Berlin, där hans konserter med samma orkester snart fick stort rykte. År 1884 drog han sig tillbaka till privatlivet med titeln hovmusikdirektör.

Källor

Noter 

Tyska dirigenter
Personer från Liegnitz
Födda 1816
Avlidna 1902
Män
Bernhard Kothe

Bernhard Kothe, född 12 maj 1821 i Gröbnig, Schlesien, död 27 juli 1897 i Breslau, var en tysk musiker.

Kothe som var lärjunge av bland andra Adolf Bernhard Marx, var 1869–96 seminariemusiklärare i Breslau, där han stiftade Ceciliaföreningen för katolsk kyrkomusik. Han utgav bland annat en samling kyrkosånger för manskör (Musica sacra) samt skrifterna Die Musik in der katholischen Kirche (1862), Abriss der Musikgeschichte (1874; åttonde upplagan 1908) och tillsammans med Theophil Forchhammer Führer durch die Orgelliteratur (1890; ny upplaga 1909).

Källor

Tyska musikpedagoger
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1821
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Patrick Howard Nowell-Smith

Patrick Horace Nowell-Smith, född den 17 augusti 1914 Dorset, död den 16 februari 2006, var en engelsk filosof och representant för den s. k. Oxfordskolan.

Biografi
Nowell-Smith var son till dåvarande rektorn vid Sherborne School i Dorset och tidigare lärare vid New College, Oxford. Han började studera i Winchester och fick 1933 ett stipendium till New College. Där tog han en grundexamen 1937 för att sedan som stipendiat ta en magisterexamen vid Harvard 1939.

Under andra världskriget tjänstgjorde han som major i Royal Indian Army Service Corps och avslutade på staben i Bangalore med att organisera matförsörjning för återvändande soldater och krigsfångar.

År 1946 började han arbeta vid Trinity College, Oxford, och skrev boken Ethics som publicerades av Penguin 1954 och senare i inbunden form av Blackwells, med en mycket stor försäljning. Ethics var ett försök att analysera begrepp och struktur i moraliskt tänkande, skrivet på en klar och precis prosa. I boken introducerade han begreppet ”kontextuell implikation” (=outsagd förutsättning av icke-logisk art, som framgår av det språkliga sammanhanget).

Nowell-Smith blev professor i filosofi vid universitetet i Leicester 1957. År 1964 flyttade han till det då nya universitetet i Kent Canterbury. Han gjorde sig känd, och även kritiserad, för sina informella relationer med sina elever. Efter att ha gift sig med en av dem flyttade de till York University i Toronto där han blev professor emeritus 1985.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978
http://www.theguardian.com/news/2006/feb/22/guardianobituaries.obituaries

Externa länkar
P H Nowell-Smith

Födda 1914
Avlidna 2006
Män
Engelska filosofer
Engelska professorer
Personer från Dorset
Alumner från New College, Oxford
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Emil Breslaur

Emil Breslaur (även stavat Breslauer), född 29 maj 1836 i Cottbus, död 26 juli 1899 i Berlin, var en tysk musiker.

Breslaur studerade vid Julius Sterns musikkonservatorium, var 1868–79 lärare i pianospel och musikteori vid Theodor Kullaks akademi i Berlin och musikreferent, stiftade 1879 en förening av musiklärare och ett seminarium för utbildande av sådana (Berliner Konservatorium und Klavierlehrer und -lehrerinnen zu Berlin). För det instruktiva arbetet Die technischen Grundlagen des Klavierspiels (1874) fick han professors titel, och den från 1878 utgivna tidskriften "Der Klavierlehrer" gjorde honom känd i vida kretsar. Han skrev även en Methodik des Klavierunterrichts (1886, andra upplagan 1896) samt redigerade 11:e upplagan av Julius Schuberths musiklexikon (1890 ff., fortsatt till 1894 av Bernhard Vogel). Han komponerade pianostycken, körverk och sånger.

Källor

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musikpedagoger
Tyska innehavare av professors namn
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Cottbus
Födda 1836
Avlidna 1899
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Georg Friedrich Bischoff

Georg Friedrich Bischoff, född 21 september 1780 i Ellrich, Harz, död 7 september 1841 i Hildesheim, var en tysk musiker.

Bischoff, som var verksam som musikdirektör i Hildesheim, började 1810, efter mycket besvär och stora ekonomiska uppoffringar att anordna musikfester i Frankenhausen och på flera andra ställen – tid efter annan ägde de rum vid Rhen samt i Schweiz, Thüringen och Sachsen.

Källor

Tyska klassiska musiker
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1780
Avlidna 1841
Män
Ugglan