kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sjöräddningskonventionen

Sjöräddningskonventionen, International Convention on Maritime Search and Rescue (SAR) eller SAR Convention, är en internationell konvention om sjöräddning, vilken utarbetats inom Internationella sjöfartsorganisationen  (International Maritime Organization - IMO).

Sjöräddningskonventionen antogs på en konferens i Hamburg 1979 med syfte att en nödsituation till havs skulle leda till att en räddningsinsats skulle organiseras av en Search and Rescue-organisation, oavsett var den inträffade, om nödvändigt i samarbete mellan grannländer. Till dess att sjöräddningskonventionen antogs, hade det inte funnits något internationellt system för genomförande av sjöräddningsoperationer, utan förhållande hade skiftat avsevärt från land till land. Däremot fanns redan tidigare skyldighet för fartyg till havs att ingripa vid sjönöd, inte bara enligt sedvana, utan också genom den internationella konventionen International Convention for the Safety of Life at Sea (SOLAS) från 1974).

I och med att Sjöräddningskonventionen ställde krav på betydande skyldigheter samt insatser för att bygga upp resurser, ratificerades inte konventionen av (tillräckligt) antal länder. Av detta reviderades konventionen genom en bilaga, som antogs 1998 och som trädde i kraft år 2000.
 
Konventionen kräver att anslutna länder ska tillhandahålla en adekvat räddningsorganisation för sina territorialvatten och uppmuntras att ingå avtal med grannländer för att dela upp havsområdena i sjöräddningsregioner, var och en med sjöräddningsansvar på en bestämd stat.

Se även
International Aeronautical and Maritime Search and Rescue Manual (IAMSAR-handboken)

Källor
Om International Convention on Maritime Search and Rescue (SAR) på Internationella sjöfartsorganisationens webbplats

Externa länkar
International Convention on Maritime Search and Rescue

Sjöräddning
Yasmine Ghata

Yasmine Ghata, född 1975, är en fransk författare. Hon är dotter till den fransk-libanesiska författaren Venus Khoury-Ghata.

Yasmine Ghata debuterade 2004 med romanen La nuit de calligraphes som har översatts till ett tiotal språk och blivit flerfaldigt prisbelönad. Hennes tredje bok Flickan som slutade tala (Muettes, 2010), som är en självbiografisk roman om saknaden efter en bortgången far, utkom i svensk översättning 2012.

Bibliografi
 La nuit des calligraphes, édition Fayard, 2004 
 Le târ de mon père, édition Fayard, 2007
 Muettes, édition Fayard, 2009 (svensk översättning; Flickan som slutade tala, Elisabeth Grate bokförlag, 2012)

Källor
Yasmine Ghata, Elisabeth Grate bokförlag

Franska författare
Franskspråkiga författare
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
Didier Queloz

Didier Patrick Queloz, född 23 februari 1966, är en schweizisk astronom som är känd för att ha upptäckt många exoplaneter runt andra stjärnor. Han är medarbetare i en forskargrupp ledd av Michel Mayor vid Institutionen för astronomi vid universitetet i Genève. Han och Michel Mayor belönades "för upptäckten av en exoplanet i bana kring en solliknande stjärna", med tillsammans hälften av Nobelpriset i fysik 2019.

Didier Queloz var doktorand vid universitetet i Genève när han och Michel Mayor upptäckte den första exoplaneten kring en stjärna i huvudserien. Queloz utförde en analys på stjärnan 51 Pegasi och mätte dess radiella hastighet med hjälp av dopplereffekten. Han var förvånad över att hitta en planet med en omloppstid på bara 4,2 dagar. Analysen var en övning som hjälpte honom att finslipa sina färdigheter. Planeten, 51 Pegasi b, är en så kallad het Jupiter som utmanar tidigare accepterade synpunkter om planetbildning. Tillsammans med Michel Mayor mottog Queloz 2011 års BBVA Foundation Frontiers of Knowledge Awards för utvecklingen av nya astronomiska instrument och experimentella tekniker vilka ledde till den första observationen av planeter utanför vårt solsystem.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Didier Queloz webbsida
 Populärvetenskaplig information om nobelpriset i fysik 2019 från KVA, på svenska

Astronomer under 1900-talet
Astronomer under 2000-talet
Schweiziska astronomer
Födda 1966
Levande personer
Män
Schweiziska nobelpristagare
Nobelpristagare i fysik
Alumner från Genèves universitet
Monica Kleja

Monica Kleja är en svensk journalist som frilansar och tidigare arbetat som bland annat politikreporter för Dagens Medicin. Hon avslöjade i januari 2022 att Coronakommissionen nekades ta del av underlag från den dåvarande socialdemokratiska regeringen. Det handlade om mejl, anteckningar och loggböcker som kommissionen efterfrågade i sin granskning av samma regerings hantering av coronapandemin. Efter att avslöjandet fått stor uppmärksamhet fick kommissionen ta del av bland annat mejl. Senare samma år skrev hon artikeln "Så formades Sveriges coronastrategi". 

Kleja har tidigare bland annat varit reporter, redaktör och deskchef på nyhetssajten Europaportalen och var under lång tid bland annat försvarsreporter på Ny Teknik. Hon har en filosofie kandidatexamen i statsvetenskap med inriktningen internationell politik från Lunds universitet och har även bland annat studerat datajournalistik och medicinsk journalistik på svenska universitet.

Kleja tilldelades Föreningen Grävande Journalisters pris Guldspaden 2011 för sin rapportering om att den undersökning vid Rättsmedicinalverket som sade att Ingmar Bergman hade en annan biologisk mor var felaktigt och att det DNA som hade antagits vara Bergmans istället tillhörde en laboratorietekniker.

Referenser

Externa länkar 
 Monica Klejas artiklar på nyteknik.se.

Kvinnor
födelseår saknas
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Carl Krebs

Carl Krebs, född 5 februari 1857 i Hanseberg vid Königsberg in der Neumark, död 9 februari 1937 i Berlin, var en tysk musikhistoriker.

Krebs var ursprungligen naturforskare, men studerade senare musik i Berlin och anställdes 1895 som lärare i musikhistoria. Han var även verksam som musikkritiker i bland annat "Vossische Zeitung" och "Der Tag" och medarbetare i musikaliska facktidskrifter. Han utgav bland annat Haydn, Mozart, Beethoven (andra upplagan 1913), Dittersdorfiana (1900), Schaffen und Nachschaffen in der Musik (1902) och Meister des Taktstocks (1919).

Källor

Fotnoter 

Tyska musikhistoriker
Tyska musikkritiker
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Pommern
Födda 1857
Avlidna 1937
Män
Salmonsens
Kew Jaliens

Kew Raffique Jaliens, född 15 september 1978, är en nederländsk fotbollsspelare som senast spelade för A-League-klubben Melbourne City. Han har tidigare representerat Nederländernas landslag.

Källor

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Sparta Rotterdam
Spelare i AZ Alkmaar
Spelare i Willem II Tilburg
Spelare i Wisła Kraków
Spelare i Newcastle United Jets FC
Spelare i Melbourne City FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i VM i fotboll 2006
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Nederländerna
Födda 1978
Levande personer
Män
Mary Krebs-Brenning

Mary Krebs-Brenning, född 5 december 1851 i Dresden, död där 27 juni 1900, var en tysk pianist. Hon var dotter till Carl August Krebs och Aloyse Krebs-Michalesi.
 
Krebs-Brenning, som var elev till fadern, debuterade redan 1865 i Gewandhaus i Leipzig och blev en framstående virtuos. Hon var under många år fast engagerad i London, samtidigt som hon företog omfattande konstresor i både  Europa och USA.

Källor

Tyska klassiska pianister
Personer från Dresden
Födda 1851
Avlidna 1900
Kvinnor
Jeroen Zoet

Jeroen Zoet, född 6 januari 1991, är en nederländsk fotbollsmålvakt som spelar för italienska Spezia.

Klubbkarriär
I januari 2020 lånades Zoet ut av PSV Eindhoven till FC Utrecht på ett låneavtal över resten av säsongen 2019/2020. Den 8 september 2020 värvades Zoet av den nyuppflyttade Serie A-klubben Spezia.

Landslagskarriär
Zoet debuterade för Nederländernas landslag den 10 oktober 2015 i en 2–1-vinst över Kazakstan, där han byttes in i den 81:a minuten mot Tim Krul.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsmålvakter
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Jong PSV
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i RKC Waalwijk
Spelare i FC Utrecht
Spelare i Spezia Calcio 1906
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Serie A
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Veendam
Aloyse Krebs-Michalesi

Aloyse Krebs-Michalesi, född Michalesi 29 augusti 1824 i Prag, död 5 augusti 1904 i Dresden, var en tysk operasångerska (alt). Hon var gift med Carl August Krebs och mor till Mary Krebs-Brenning.

Michalesi var knuten till scenerna i Hamburg och Dresden; hennes stämmas omfång tillät henne att utföra både sopran- och altpartier, som till exempel Elvira i Don Juan, Fides i Profeten, Ortrud i Lohengrin och Azucena i Trubaduren.

Källor

Tyska operasångare under 1800-talet
Födda 1824
Avlidna 1904
Kvinnor
Balneário Camboriú

Balneário Camboriú är en turiststad och kommun i södra Brasilien och ligger i delstaten Santa Catarina. Kommunens befolkning uppgick år 2014 till cirka 125 000 invånare, och den ingår i storstadsområdet Foz do Rio Itajaí (där Itajaí är den största staden).

Källor

Indelningar i Santa Catarina (delstat)
Orter i Santa Catarina
Citizenfour

Citizenfour är en dokumentärfilm från 2014, regisserad av Laura Poitras. Filmen hade premiär i USA den 10 oktober 2014 under New York Film Festival och i Storbritannien den 17 oktober 2014 under London Film Festival.

Vid Oscarsgalan 2015 utsågs filmen till Bästa dokumentär.

Handling 
Citizenfour handlar om Edward Snowden och den stora skandalen runt NSA. Filmens handling börjar i januari 2013 med att reportern Laura Poitras får ett meddelande från en okänd person som kallar sig "Citizen four", som sedan erbjuder sig att lämna bevis för att den amerikanska staten tillsammans med andra länders underrättelsetjänster sysslar med olaglig övervakning. Detta leder till ett möte i Hongkong tillsammans med reportern Ewen MacAskill från tidningen The Guardian. Där möter de för första gången denna man som utger sig för att vara "Citizen four", vilket visade sig vara Edward Snowden. Detta möte filmades och ligger som grund till filmen.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2014
Amerikanska dokumentärfilmer
Edward Snowden
Oscar för bästa dokumentär
Engelskspråkiga filmer
Portugisiskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Bondevennerne

Bondesvennerne var ett politiskt parti i Norge på 1860- och 1870-talen, organiserat av Søren Jaabæk.

Partiet, som hade sitt centrum i Mandal, var ett av uttrycken för den norska bondeklassens politiska framträngande på 1800-talet. Det mest utmärkande draget frö bondevennerna var en markerad motvilja mot statsadministrationen. Särskilt riktade man sig mot ämbetsmännen med parollen "sparsamhet i statshushållningen", men även den så kallade penningaristokratin bekämpades. Jaabæk redigerade 1865-1879 Folketidende som var partiets organ. Omkring 1880 hade partiet helt uppgått i det av Johan Sverdrup parti som senare blev Venstre.

Källor
 

Historiska politiska partier i Norge
Tsebrykove

Tsebrykove (ukrainska: Цебрикове, ryska: Цебриково/Tsebrikovo, tyska: Hoffnungstal, även Hoffnungsthal) är ett stadsliknande samhälle i Odessa oblast i södra Ukraina. Tsebrykove, som grundlades år 1819, hade 2 709 invånare år 2022.

Historia 
Före andra världskriget var Tsebrykove känt som Hoffnungstal, Гофнунгсталь, och befolkades av tyskar. Hoffnungstal grundades 1819 av schwabiska nybyggare som fick mark. Några av dem var sionister som hade för avsikt att åka vidare till Palestina och bosätta sig där, men vägrades inträde av Turkiet. Några från den gruppen bosatte sig i Ukraina och några i Georgien. Det finns en aktiv grupp tyskar från Ryssland som studerar områdets historia. Invånarna i Hoffnungstal stödde de vita under det ryska inbördeskriget och staden bombarderades av artilleri monterat på järnvägsvagnar. Kampen om kollektivisering resulterade i många deportationer och dödsfall, inklusive ett antal människor som sköts på trappan till den lutherska kyrkan 1937. Nästan alla av de återstående tyskarna lämnade med den retirerande tyska armén under andra världskriget. Många tyskar emigrerade från Tsebrykove till USA, och de bosatte sig cirka 32 kilometer nordväst om Burlington, Colorado i "The Russian Settlement".

Referenser

Noter 

Stadsliknande samhällen i Ukraina
Orter i Odessa oblast
Jakobiner (kolibri)

Jakobiner (Florisuga) är ett litet släkte med fåglar i familjen kolibrier som återfinns i Latinamerika. Släktet omfattar endast två arter:
 Halsbandsjakobin (F. mellivora)
 Svart jakobin (F. fusca)

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Förenade Vänstern

Förenade Vänstern, Sinistra Unita (SU) var ett vänstersocialistiskt parti i San Marino, bildat 2006 som en koalition mellan  Kommunistisk pånyttfödelse och Vänsterpartiet, och 2012 som ett parti.

Dessa båda partier hade i valen 2006 och 2008 haft valtekniskt samarbete, i det sistnämnda valet som del av den större alliansen Reformer och frihet. I valet i november 2012 erövrade SU fem mandat i parlamentet.

Historia 

1941 bildades Kommunistpartiet PCS (Partito Comunista Sammarinese). Det blev snart San Marinos ledande oppositionsparti och samlade i valen i regel 20 – 25 % av rösterna. Två perioder satt PCS i regeringsställning: 1945-1957 ihop med Socialistpartiet PSS och 1973-1986 med Kristdemokraterna.

I samband med kommunismens fall i Östeuropa avsade sig PCS kommunismen och bytte 1990 namn till Progressiva Demokratiska Partiet, Partito Progressista Democratico Sammarinese (PPDS). De som ogillade denna ideologiska nyorientering lämnade 1992 PPDS och bildade Kommunistisk pånyttfödelse, Rifondazione Comunista Sammarinese (RCS). I de följande tre valen (1993, 1998 och 2001) fick RCS över tre procent av rösterna och två mandat i parlamentet.

Den 2 augusti 2006 ingick RCS en valkartell med det nybildade Vänsterpartiet, kallad Förenade Vänstern (SU). I valet erövrade SU 8,67 % av rösterna och fem mandat i parlamentet. Man kom där att ingå i en regeringskoalition med  Folkliga alliansen och Socialisternas och demokraternas parti (PSD), som sprack 2008 på grund av politiska motsättningar. I nyvalet samma år ingick SU i en större allians, Reformer och frihet (Riforme e Libertà) tillsammans med PSD (inklusive socialliberala SpL) och de nybildade Centrumdemokraterna (DdC). Riforme e Libertà fick 45,78 % av rösterna och 25 av de 60 platserna i parlamentet. Fem av dessa tillföll SU (med 8,57 %).

2012 omvandlades SU till ett parti.

Källor 

Landguiden Utrikespolitiska institutet

Socialistiska partier i San Marino
Kożuchów

Kożuchów , tyska: Freystadt in Schlesien, är en stad i västra Polen, belägen i distriktet Powiat nowosolski i Lubusz vojvodskap. Kożuchów, som grundlades år 1260, hade 9 718 invånare år 2014.

Sevärdheter 
 Kożuchóws slott, uppfört i tegel i rektangulär form under 1300-talet, inrymmer idag stadens kultur- och sportcentrum.
 Mariakyrkan från slutet av 1200-talet.
 Stadsmuren, uppförd under 1300-talet och 1400-talet, är till största delen bevarad.
 Många historiska borgarhus uppförda mellan 1500-talet och 1800-talet.

Kända invånare 
 Julius von Verdy du Vernois (1832-1910), preussisk arméofficer och krigsminister.

Noter

Källor

Externa länkar 
 Kożuchóws officiella webbplats

 

Städer i Lubusz vojvodskap
Glansstjärtar

Glansstjärtar (Metallura) är ett släkte med fåglar i familjen kolibrier som återfinns i bergstrakter i Sydamerika, från norra Colombia till Bolivia.

Släktet glansstjärtar omfattar nio arter.
 Perijáglansstjärt (M. iracunda)
 Smaragdstrupig glansstjärt (M. tyrianthina)
 Grön glansstjärt (M. williami)
 Violettstrupig glansstjärt (M. baroni)
 Neblinaglansstjärt (M. odomae)
 Kopparglansstjärt (M. theresiae)
 Eldstrupig glansstjärt (M. eupogon)
 Fjällig glansstjärt (M. aeneocauda)
 Svart glansstjärt (M. phoebe)

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Glansryggar

Glansryggar (Aglaeactis) är ett släkte med fåglar i familjen kolibrier vars medlemmar återfinns i bergstrakter i Sydamerika, från Colombia till Bolivia. Släktet glansryggar omfattar fyra arter:
 Regnbågsglansrygg (A. cupripennis)
 Magentaglansrygg (A. castelnaudii)
 Purpurglansrygg (A. aliciae)
 Malakitglansrygg (A. pamela)

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fågelsläkten
Bergsjuveler

Bergsjuveler (Lampornis) är ett släkte med fåglar i familjen kolibrier inom ordningen seglarfåglar som återfinns i Centralamerika, från sydvästligaste USA till västra Panama.

Släktet bergsjuveler omfattar sju eller åtta arter.

 Grönstrupig bergsjuvel (L. viridipallens)
 Grönbröstad bergsjuvel (L. sybilliae)
 Ametiststrupig bergsjuvel (L. amesthystinus)
 Blåstrupig bergsjuvel (L. clemenciae)
 Vitbukig bergsjuvel (L. hemileucus)
 Purpurstrupig bergsjuvel (L. calolaemus)
 Vitstrupig bergsjuvel (L. castaneoventris)
 Gråstjärtad bergsjuvel (L. cinereicauda) – behandlas ofta som underart till castaneoventris

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Öronkolibrier

Öronkolibrier (Colibri) är ett släkte med fåglar i familjen kolibrier. Det omfattar numera vanligen fem arter:
 Brun öronkolibri (C. delphinae)
 Mexikansk öronkolibri (C. thalassinus)
 Mindre öronkolibri (C. cyanotus) – behandlades tidigare och i viss mån fortfarande som underart till thalassinus
 Glitteröronkolibri (C. coruscans)
 Vitgumpad öronkolibri (C. serrirostris)

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Elisabeth Sandberg

Lillemor Vivi Elisabeth Sjögren, känd under tidigare namnet Elisabeth Sandberg, född 9 april 1940 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 1 mars 1997 i Kista församling i Stockholm, var ett svenskt vårdbiträde som gifte sig med spionen Stig Bergling, hjälpte honom att fly från hans fängelsestraff 1987 och levde på flykt utomlands i sju år med honom.

Lillemor Geuken, som hon tidigare hette, var en frånskild fyrabarnsmor som levde förortsliv när hon skrev brev till sin gamla tonårsförälskelse Stig Bergling på Norrköpingsanstalten. Fem år senare fick de tillåtelse att träffas första gången. I mars 1986 gifte hon sig med honom. Under en permission året efter hjälpte hon maken att fly från landet. De efterlystes under sina nya namn Elisabeth Sandberg och Eugén Sandberg; han hade tagit sin mors flicknamn efter fängelsedomen. De levde på flykt utomlands under flera olika falska identiteter i närmare sju år till 1994 då hon drabbats av cancer och han av Parkinsons sjukdom. De återvände då frivilligt till Sverige. 

Hon gav 1995 ut boken Mitt liv med Stig Bergling. Vid sin död 1997 hade hon återtagit flicknamnet Sjögren. Hon är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi

Referenser

Svenska författare
Personer från Stockholm
Födda 1940
Avlidna 1997
Kvinnor
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Creu de Sant Jordi

Creu de Sant Jordi (uttal: /ˈkɾɛw ðə ˈsaɲ ˈʒɔrði/), Sankt Georgskorset, är en av de högsta utmärkelserna i Katalonien (Spanien). Den instiftades 1981, genom ett dekret utfärdat av Kataloniens regionstyre, och är en förtjänstutmärkelse som går till personer och organisationer som verkat för Katalonien och dess kultur. Priset delas ut i april månad.

Bakgrund
Sankt Göran är Kataloniens skyddshelgon, och firandet av honom går i de katalanska länderna tillbaka till senmedeltiden. 1342 började firandet i Valencia, 1407 på Mallorca och 1436 i Katalonien; under 1800-talets katalanska renässans fick firandet en mer patriotisk prägel.

1981 instiftades Creu de Sant Jordi av Kataloniens regionstyre. Den är en av regionens viktigaste förtjänstutmärkelser. Den begränsar sig dock inte till Katalonien utan utdelas även till personer och organisationer från övriga delar av de katalanska länderna, för främjande av katalanskspråkig kultur.

Utdelande
Priset delas varje år ut i april månad, till ett antal förtjänta personer och organisationer för deras insatser för Kataloniens kultur och identitet. Mottagarnas  namn offentliggörs i mitten av april, och själva utdelandet sker i slutet av april. Däremellan ligger 23 april, Sankt Görans dag (namnsdag även i Sverige) som är en viktig helgdag i Katalonien.

Utformning
Creu de Sant Jordi är utformat i silver. Det består av ett georgskors, det vill säga ett likarmat rött kors på vit botten. Korset är placerat inuti en kombination av kvadrater (varav den innersta stående på kant); den yttersta kvadraten är fäst i ett band som kan bäras runt halsen. Medaljen utformades av guldsmeden Joaquim Capdevila.

Priset innehåller även bland annat ett diplom, som på utsidan av korset plus texten Creus de Sant Jordi (Sankt Göranskorsen). Pluralformen används ofta i samband med utdelandena av årets olika Sankt Georgskors.

När Creu de Sant Jordi tilldelas organisationer eller institutioner ersätts medaljen av en plakett.

Ett tjugotal personer samt ett tiotal organisationer mottar årligen Creu Sant Jordi.

Referenser

Noter

Vidare läsning 
Lista över mottagare (text på katalanska)
Lista över mottagare på Balearerna (text på katalanska)

Kulturpriser i Spanien
Kultur och konst i Katalonien
Sándor Mikola

Sándor Mikola, född 16 april 1871 i Felsőpetróc i Ungern, död 1 oktober 1945 i Nagykanizsa i Ungern, var en ungersk fysiker och lärare. Han var ledamot i den ungerska vetenskapsakademien, Magyar Tudományos Akadémia. Som fysiker inom dielektrisk polarisering myntade han skapelsen Mikola-röret.

Som lärare har Sándor Mikola haft en betydande roll för ett antal välrenommerade forskare såsom matematikern John von Neumann och nobelpristagaren Eugene Wigner, som var några av hans elever. Mellan åren 1928 och 1935 var han rektor för Budapest-Fasori Evangélikus Gimnázium Fasori Gimnázium), en gymnasieskola nära Stadsparken i Budapest vid 1071 Budapest, Városligeti fasor 17–21 i centrala Budapest.

Ungerska lärare
Ungerska fysiker
Födda 1871
Avlidna 1945
Män
Ledamöter av Ungerska vetenskapsakademien
Nicola Manfroce

Nicola Antonio Manfroce, född den 21 februari 1791 i Palmi i Kalabrien, död den 9 juli 1813 i Neapel, var en italiensk tonsättare.

Manfroce, som var elev till Tritto och Zingarelli, skrev operor, kyrkomusik och symfonier med mera.

Källor 

 

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musiker under 1800-talet
Personer från Kalabrien
Födda 1791
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Banvaktsparken

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {"fill": "#00ff00"},
      "geometry": {
        "type": "Polygon",
        "coordinates": [
          [
            [
              17.612836,
              59.86696
            ],
            [
              17.614132,
              59.866889
            ],
            [
              17.614095,
              59.866575
            ],
            [
              17.612773,
              59.866635
            ],
            [
              17.612836,
              59.86696
            ]
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}Banvaktsparken är 0,37 hektar stor och är därmed en av Uppsalas minsta parker. Den ligger i stadsdelen Luthagen och avgränsas i söder av Hällbygatan och i norr av Dalabanan. År 2022 invigdes en ny lekplats i parken, med bland annat en slänggunga.

Referenser 

Parker i Uppsala