kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vinternatt i Rondane

Vinternatt i Rondane, också benämnd Vinternatt i fjellene, är en oljemålning av Harald Sohlberg från 1914.

Harald Sohlberg gjorde flera versioner av bilder i olika teknik med detta vinternattsmotiv. Den mest kända är den från 1914 och som finns på Nasjonalgalleriet i Oslo. Den har också en påskrift av målaren, som upptäcktes vid en konservering 2014, med titeln Vinternatt i fjellene.

Sohlberg började bearbeta motivet omkring nyår 1900. I februari slog han sig ned på Nesset vid Atna i Østerdalen för att måla bergen i Rondane, och 1901 flyttade hustrun Lilli Rachel Hennum (född 1878) också dit. De bodde där till 1902. Vid påsktid 1900 såg Harald Sohlberg Rondane för första gången i månsken, en upplevelse han senare beskrev som: "fremmed, ny og veldig som en åpenbaring, der efterlot et inntrykk i meg som jeg aldri siden kunne glemme". På Nationalmuseum i Stockholm finns omkring tio skisser med motivet från 1900–1902. Han har skapat versioner i kol, färgkritor, olja och som akvarell. Slutversionen i olja påbörjades 1911 och blev färdig vintern 1913/14. Därefter använde Sohlberg motivet bland annat i en färglitografi, men också som en målning under sina sista levnadsår. Förutom de litografiska exemplaren finns det sammanlagt 20 utgåvor med motivet, de flesta som akvareller eller i blandteknik på papper.

Proveniens
Slutversionen från 1914 gjorde Harald Sohlberg till Jubileumsutstillingen på Frogner 1914. Den mottogs positivt av publik och kritiker. Sohlberg själv betraktade målningen som helt speciell och ansåg att den representerade kärnan i hans konstsyn. 

Vinternatt i Rondane från 1914 lämnades som gåva 1918 till Nasjonalgalleriet i Oslo av redaren Jørgen Breder Stang (1874–1950).

År 1995 utnämndes verket till Norges nationalmålning efter omröstning i Norsk rikskringkasting, där det fick fler röster än bland andra Adolph Tidemands och Hans Gudes Brudfärden i Hardanger.

Rastplats Sohlbergplassen
Vinternatt i Rondane bygger på intryck och skisser från olika utsiktspunkter. Vid Atnsjøen i Stor-Elvdal kommun byggdes 2005 en rastplats i närheten av Sohlbergs viktigaste utsiktspunkter för konstverket. Rastplats Sohlbergplassen ritades av arkitekten Carl-Viggo Hølmebakk.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel baseras delvis på artikeln Vinternatt i Rondane på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Målningar av Harald Sohlberg
Landskapsmålningar
Målningar på Nasjonalgalleriet
Målningar 1914
Konstverk i Norge i Europeana 280
Målningar med motiv från Norge
Sommarteater på Krapperup

Alla Tiders Teater, tidigare Sommarteater på Krapperup, är en fri teatergrupp som har spelat sommarteater utomhus sedan 1992. Namnet syftar till Krapperups slott, där flera av gruppens föreställningar har spelats. Konceptet är att spela platsspecifik utomhusteater, oftast i Skåne.

Historik
Alla Tiders Teater startades på initiativ av Martha Vestin som även har regisserat merparten av gruppens föreställningar. Vestin var också gruppens konstnärliga ledare mellan 1992-2012, men sedan 2013 leds gruppen av ett konstnärligt råd bestående av tre medlemmar.

Ensemble
Ensemblen består vanligtvis av professionella skådespelare, professionella musiker, teaterstudenter och amatörer. Återkommande medlemmar är bland andra Peter Bergared, Jörgen Düberg, Saskia Husberg, Marika Lagercrantz, Amelie Nörgaard, Anita Nyman och David Weiss.

Föreställningar (urval)
MiSSiNG ALiCE (2021)
Naturen vet (2019)
Kung Ubu av Alfred Jarry (2018)
Blodsbröllop av Federico Garcia Lorca (2015)
Romeo + Juliet av William Shakespeare (2014)
Mor Kurage av Bertolt Brecht (2013)
Stormen av William Shakespeare (2012)
Gruffet i hamnen av Carlo Goldoni (2010)
Macbeth av William Shakespeare (2008)
Potta Långhaka av Mary Andersson (2007)
En vintersaga av William Shakespeare (2006)
Fårakällan av Lope de Vega (2004)
Muntra fruarna av William Shakespeare (2002)
Kritcirkeln av Bertolt Brecht (2000)
Leka med elden av August Strindberg (1999)
Lysistrate av Aristofanes (1998)
En midsommarnattsdröm av William Shakespeare (1996)
Som ni vill ha det av William Shakespeare (1992)

Externa länkar
Alla Tiders Teaters webbplats
Alla Tiders Teaters YouTube-kanal

Teatergrupper i Sverige
Inger på stranden

Inger på stranden, också benämnd Sommarnatt, är en oljemålning av Edvard Munch från 1889.

Bakgrund
Edvard Munch hyrde sommaren 1889 ett litet hus i Åsgårdstrand vid Oslofjorden, där många konstnärer från Kristiania tillbringade somrarna. Bland dessa var vännerna Christian Krohg och Frits Thaulow. Denna ort skulle senare få stor betydelse i Munchs liv. Han inte bara tillbringade många somrar där, utan köpte också 1897 ett hus där för att bo permanent i. Många av hans målningar har motiv från platsen.

Målningen
Målningen avbildar en ung kvinna som sitter i en avslappnad ställning med en stråhatt i händerna på stora granitstrandstenar, med huvudet i profil. Hon har på sig en vit klänning, som kontrasterar mot de gröna mossbeklädda stenarna och den kvällsblå sjön bakom henne. Det enda i bilden som tyder på annan mänsklig aktivitet i den lantliga miljön är en fiskebåt i bakgrunden. Modellen är Edvard Munchs yngsta syster Inger.

Mottagande
Inger på stranden, då betitlad Aften, var en av två målningar som Edvard Munch ställde ut på Høstutstillingen i Oslo 1889. Den fick dåligt mottagande, och kritikerna sköt bland annat in sig på färganvändning och figurteckning. För att stötta den unge och kontroversielle konstnären köptes målningen på utställningen av den norske konstnären Erik Werenskiold. I eftervärldens tolkning har den stått som markering av den tidpunkt då Munch vände sig ifrån ett realistiskt måleri till att påbörja den fas i sitt måleri som han främst har blivit känd för.

Proveniens
Erik Werenskiold var den förste ägaren. År 1924 köptes den av den norske konstsamlaren Rasmus Meyer (1858–1916) för att lämnas till Bergens konstmuseum.

Källor
Denna artikel baseras delvis på artikeln Inger on the Beach på engelskspråkiga Wikipedia.
Om Inger på stranden på Europeanas webbplats

Målningar av Edvard Munch
Porträttmålningar
Målningar i Kode museum
Målningar 1889
Konstverk i Norge i Europeana 280
Mjölkvakt

En mjölkvakt eller grytvakt är ett köksredskap som placeras på botten av en kastrull och därmed förhindrar vätskor från att koka över, även för att minska risken att kokande mjölk bränner vid.

En mjölkvakt består av en platta med en upphöjd kant och har en skåra på en sida. Vissa mjölkvakter är designade så att de kan användas med motsatt sida uppåt, så att det ser ut som om att de har två skåror. Insidan av plattan är inte slät utan är vinklad uppåt mot den skårade sidan vilket skapar ett utrymme precis bakom skåran där vattenånga kan samlas. Vattenånga fångas under mjölkvakten, vilket leder till att den skårade sidan stiger upp och släpper ut vattenångan och samtidigt cirkulerar vätska runt botten på grytan och gör ett skramlande läte.

Historia
Mjölkvakten uppfanns av Vincent Hartley år 1938 och blev särskilt populär i latinska länder.

Funktion
Normalt så kokar inte vatten över, men när fetter, stärkelser och några andra substanser finns i kokande vatten, till exempel när man lägger till mjölk eller pasta så kan överkokning ske. En hinna bildas på ytan av den kokande vätskan. Grädde kan exempelvis koka över när mjölkfetter separeras från mjölken. Den ökade viskositeten hos vätskan leder till att ångbubblorna formar skum under hinnan, vilket i sin tur trycker hinnan upp och över kanten på grytan och därmed kokar över. En mjölkvakt avbryter denna process genom att samla små bubblor av ånga till en enda stor bubbla och släppa den på ett sätt som kan punktera hinnan på ytan. Mjölkvakten skallrar dessutom när överkokning sker, vilket varnar kocken som då kan sänka temperaturen på spisplattan.

Genom att cirkulera vätska i botten av grytan kan mjölkvakten dessutom förhindra att material deponeras och eventuellt bränns på grytans botten.

Referenser

Köksredskap
Stompa & Co

Stompa & Co är en norsk komedifilm från 1962 i regi av Nils-Reinhardt Christensen. I titelrollen ses Rolf Kirkvaag jr.

Handling 
Stein Oskar Magel Paus Andersen (Stompa) börjar vid Langåsen Pensjonatskole i Stakavik. Han delar rum med Bodø, Bergen, Nøtterø och Sørlandet. Redan första dagen visar Bergen klart och tydligt att det är han som bestämmer. Efter att Stompa och Bodø nästan lurat lektor Brandt mjuknar han dock och accepterar att dela rum och handfat med Stompa. Allehanda äventyr tar vid.

Rollista 
 Rolf Kirkvaag jr. – Stein Oskar Magel Paus-Andersen (Stompa)
 Gisle Straume – lektor P.T. Tørrdal
 Arne Lie – lektor S. Brandt
 Ragnhild Michelsen – fru Madsen
 Carsten Winger – rektor C.W. Ulrichsen
 Dan Fosse – vaktmästare Haukås
 Knut Eide – Bodø
 Erna Schøyen – Bodøs farmor
 Thor-Erik Thorbjørnsen – Bergen
 Didrik Arnesen – Nøtterø
 Thorkild Stray – Sørlandet
 Ingmar Wareng – Stavanger
 John Olav Togstad – Orkanger
 Willie Hoel – Mathiesen
 Arvid Nilssen – Kjakan
 Sverre Hansen – Stakan
 Sverre Holm 		
 Jan Pande-Rolfsen 		
 Henrik Anker Steen 		
 Tarjei Straume – Ulefoss

Om filmen 
Stompa & Co producerades av bolaget NRC-Film AS med Odd Rohde som upptagningsledare. Filmen regisserades av Nils-Reinhardt Christensen som även skrev manus baserat på Anthony Buckeridges bokserie Jennings at School. Filmen fick flera uppföljare: Stompa, selvfølgelig! (1963), Stompa forelsker seg (1965) och Stompa til sjøs! (1967). Stompa & Co spelades in med Hans Nord som fotograf och klipptes samman av Olav Engebretsen.

Filmen hade premiär den 18 oktober 1962 i Norge. Den 4 februari 1963 hade den dansk biopremiär och hade då titeln Stompa & Co. (enda skillnaden är en punkt).

Musik 
 "Langåsen skolesang", text: Nils-Reinhardt Christensen, musik: Egil Monn-Iversen
 "Det lange, rare landet vårt", text: Nils-Reinhardt Christensen, musik: Egil Monn-Iversen

Referenser 

Norska komedifilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1962
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Tibergs udde

Tibergs udde är ett naturreservat i Filipstads kommun belägen 15–20 kilometer norr om Filipstad utmed riksväg 26 i anslutning till Långbans gruvområde.

På udden finns många olika orkidéer i vilt tillstånd som Brudsporre, Purpurknipprot, Guckusko, Grönkulla, Jungfru Marie nycklar och nattviol.

På våren blommar det med blåsippa, gullviva och liljekonvalj.

Referenser
länsstyrelsen om reservatet

Naturreservat i Filipstads kommun

Naturskyddsområden bildade 1980
Gustaf Åkerlindh

Gustaf Åkerlindh kan syfta på:

Gustaf Åkerlindh (1867–1948), svensk industriman
Gustaf Åkerlindh (1869–1949), svensk lantbrukare och riksdagsman
Sankt Stanislausorden (Ryssland)

Sankt Stanislausorden var en rysk kejserlig orden instiftad som en polsk orden 7 maj 1765 av Stanisław II August Poniatowski, kung av Polen. Den 27 november 1831 togs orden över som en rysk kejserlig orden. Sedan 1917 är orden en husorden tillhörande det ryska huset Romanov.

Källor

Externa länkar 
 

Ryska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1765
Jan Pande-Rolfsen

Jan Pande-Rolfsen, född 18 mars 1922, död 11 mars 2002 i Oslo, var en norsk skådespelare och hallåa.

Pande-Rolfsen var son till kontorschefen Henrik Pande-Rolfsen (född 1893) och Katharina "Käth" Devold (1898–1994). Han var från 1948 till sin död gift med skådespelaren Aud Schønemann. Han debuterade som skådespelare vid Det Nye Teater 1941 och var från 1956 anställd vid NRK som hallåa. Han medverkade även i 17 film- och TV-produktioner 1948–2002.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Norska TV-personligheter
Födda 1922
Avlidna 2002
Män
Xiaoding

Xiaoding, egentligen Li, född 1544, död 1614, var en kinesisk regent och änkekejsarinna. Hon var nominell regent i Kina under sin son Wanli-kejsarens minderårighet 1572–1582. Hon hette under sin livstid Li, men är känd i historien under sitt postuma namn, Xiaoding.

Biografi
Xiaoding var dotter till Li Wei (d. 1584), en fattig man. Hon blev tjänare vid det kejserliga hovet och därefter konkubin till Longqing-kejsaren. Hennes bakgrund var inte ovanlig för de kejserliga gemålerna i Mingdynastin, som ofta kom ur fattiga förhållanden, och denna sociala karriär var vanlig och enligt normen. 1563 blev hon mor till en son, som blev kejsarens tronarvinge. Hennes far utnämndes till adelsman tack vare hennes avancemang. Själv beskrivs hon som ödmjuk, och ska ha följt alla samtidens föreskrifter för att motsvara idealet för sin roll.  

År 1572 blev hennes son kejsare vid nio års ålder. I egenskap av kejsarens biologiska mor fick hon titeln änkekejsarinna, trots att hon aldrig varit kejsarinna, och blev formellt sett Kinas regent, eller ordförande för förmyndarregeringen. Hon var en av tre exempel på konkubiner som blivit änkekejsarinnor och regenter i Kina under Ming- och Qingdynastins epoker, vid sidan av Xiaozhuang och Cixi. 
I praktiken spelade hon ingen större politisk roll, utan överlät statens affärer på Zhang Juzheng, som fullständigt dominerade förmyndarregeringen. Hennes formella ställning som regent gav henne dock stor social prestige. 

Xiaoding blev under de följande seklen vid sidan av Xiaozhuang respekterad för sin lojalitet i dynastins tjänst och framhållen som ett föredöme i den inflytelserika moralskriften Huang Ming tsu-hsün-lu.

Referenser

 Hsieh Bao Hua:  Concubinage and Servitude in Late Imperial China

Kvinnor
Födda 1544
Avlidna 1614
Kinesiska kejsarinnor
Kvinnliga regenter under 1500-talet
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1500-talet
Personer i Kina under 1600-talet
Kinas regenter
Carita Thorén

Carita Thorén, född 9 september 1991, är en svensk tyngdlyftare från Gotland. Bland hennes  meriter finns ett silver och ett brons i U23-EM. Hon tävlar i 69kg-klassen och under EM i Förde 2016 kom hon totalt på sjätte plats.

Personliga rekord 
Thoréns personliga rekord

Källor 

kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Svenska tyngdlyftare
Finlands institut i Frankrike

Finlands institut i Frankrike, eller Institut finlandais  är ett kulturinstitut som representerar Finland och finländsk kultur i Frankrike. Institutet öppnades 1990 på adressen 60 rue des Écoles i Paris femte arrondissement.

Byggnaden

Den Haussmann byggnad, med anor från 1800-talet, som idag fungerar som värd för institutet var tidigare en biograf, Cinéma Cluny-Écoles. Biografen stängdes år 1985, och den finländska arkitekten Juhani Pallasmaa valdes för att implementera renoveringen av utrymmena, och förvandla dem till Finlands kulturinstitut. 

Institutets inredning och möbler valdes med syftet att representera finländsk design, och typiska material som används vid inredning i Finland. De dominerande elementen i dekorationen är trä, och de stora fönstren i salen, med en vacker utsikt över Musée de Cluny. 

Institutets utrymmen har en yta på 600 kvadratmeter, och finansieras av den finska staten. Utrymmena består av en stor multifunktionell sal för 200 personer, en biograf för 90 personer, ett seminarierum och ett bibliotek.

Externa länkar 

 Finlands institut i Frankrikes hemsidan

Byggnader och anläggningar i Paris
Finlands internationella relationer
kultur i Frankrike
Charles Adkins

Charles Adkins, född 27 april 1932 i Gary i Indiana, död 8 juli 1993 i Gary, var en amerikansk boxare.

Adkins blev olympisk mästare i lätt weltervikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Amerikanska boxare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från USA
Födda 1932
Avlidna 1993
Män
Idrottare från Indiana
Personer från Gary, Indiana
Ed Sanders (boxare)

Ed Sanders, född 24 mars 1930 i Watts i Los Angeles, död 12 december 1954 i Boston, var en amerikansk boxare.

Sanders blev olympisk mästare i tungvikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Amerikanska boxare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från USA
Födda 1930
Avlidna 1954
Män
Idrottare från Los Angeles
Personer från Watts
Kvarteret Parcas

Kvarteret Parcas är ett kvarter i Gamla stan, Stockholm. Kvarteret omges av Kåkbrinken i norr, Västerlånggatan i öster, Bedoirsgränd i söder och Stora Nygatan i väster. Kvarteret består av en enda fastighet: Parcas 1.

Namnet
Nästan samtliga kvartersnamn i Gamla stan tillkom under 1600-talets senare del och är uppkallade efter begrepp (främst gudar) ur den grekiska och romerska mytologin. Ursprunget till namnet Parcas är dock något oklart och kan vara en feltolkning eller felläsning av äldre dokument. På 1716 års tomtkarta över Gamla stan betecknas kvarteret med ”ee” (Arcus eller Arcas). I den grekiska mytologin var Arkas son till Kallisto och Zeus och stamfader till arkadiska folket. Nuvarande kvartersnamnet Parcas etablerades 1733 av Petrus Tillaeus.

Kvarteret

Kvarteret är långsmalt och mäter vid Stora Nygatan bara 10,11 alnar (motsvarande cirka 6 meter) och vid Västerlånggatan 11,19 alnar (motsvarande cirka 6,7 meter). Hela kvarteret består av en enda byggnad. 

På 1690-talet ägde vinhandlaren Conrat Cuper (eller Konrad Kuyper) kvarteret. Till granne i kvarteret Ulysses hade han den förmögne brukspatronen Johan Lohe. Efter Kuyper övertogs fastigheten av hans svärson, köpmannen Jean Bedoire den yngre (1683–1753). Han gjorde sig en förmögenhet med bland annat salthandel och hörde vid sin tid till Sveriges rikaste personer. Efter honom uppkallades den intilliggande gränden. 

På en tomtkarta från 1693 finns namnen Conrat Cuper och Bedoirs Gränd sida vid sida. Men vid den tiden kan släkten Bedoir inte knytas till kvarteret utan först med hjälp av kartmaterial från 1733. Förmodligen har grändnamnet infogats senare i tomtkartan. 

Huset Västerlånggatan 36A ägdes och beboddes under 1600-talets senare del av kamreren Bengt Hansson. Från hans tid finns några murar och takdekorationer bevarade. Nuvarande byggnad i kvarteret har snarlika fasader mot Västerlånggatan respektive Stora Nygatan. Butiksfasaden mot Västerlånggatan är dock mera påkostad och i två våningar samt dekorerad med gjutjärnskolonner. 

Kommerserådet Georg Henrik Conradi (1718–1795, adlad 1769), grosshandlare i Stockholm, direktör i Ostindiska kompaniet och grundare av handelshuset Koschell & Conradi, blev i början 1750-talet ägare av hela kvarteret Parcas. Han lät totalt ombygga husen och förse dem med vacker och präktig inredning, varav lämningar ännu finns kvar, såsom vackra trappuppgångar, stuckplafonder, panelningar, osv.  

Fasaderna fick sitt nuvarande utseende 1860 respektive 1869. Då var fastighetsägare köpmannen Carl August Slättengren som bedrev manufakturhandel i huset. En omfattande upprustning och modernisering av fastigheten genomfördes 1969 efter ritningar av arkitekt T. Lögberg.

Källor

Butiksfasader i Gamla Stan: byggnadshistorisk utredning och inventering / Maria Lorentzi (text, foto) ; Ingrid Johansson (foto).
 Bygglovsritningar upprättade den 25 mars 1969 av arkitekt T. Lögberg.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Gamla stan
Kvarter i Gamla stan
Gamla stans historia
Max Weber (general)

Max Weber, född 27 augusti 1824 i Achern, Tyskland, död 15 juni 1901, var en officer i den tyska armén och senare i USA:s armé under amerikanska inbördeskriget.

Biografi
Född i storhertigdömet Baden, tog Weber examen från militärskolan i Karlsruhe 1843, och blev infanterilöjtnant i storhertigens armé. År 1849, under 1848 års revolution, stred han med revolutionärerna under Franz Sigel. Han emigrerade till Amerika, som en av en stor grupp av politiska flyktingar som kom att bli kända som Forty-Eighters. Han bosatte sig i New York och arbetade som innehavare av Konstanz Hotel i New York.

Weber tog värvning för att strida i inbördeskriget som överste i maj 1861. Han bildade en tysk-amerikansk enhet som kallades "Turner Rifles", en grupp som så småningom blev en del av 20:e New York-infanteriet. Weber stationerades vid Fort Monroe i Virginia och deltog i erövringen av Fort Hatteras. Från september 1861 till maj 1862, hade han befäl över Camp Hamilton, nära Fort Monroe, och blev brigadgeneral över volontärer i april 1862. Han var på Newport News under kampen mellan "Monitor" och "Merrimac" i väntan på en attack från konfederationen på land. Han deltog i erövringen av Norfolk, Virginia i maj och ledde sedan Suffolk till september, då han beordrades till armén av Potomac, där han hade befäl över tredje brigaden, tredje divisionen, andra armékåren i armén av Potomac.

Webers brigad var först med att attackera Sunken Road under slaget vid Antietam. Han fick högra armen allvarligt skadad i den olycksaliga attacken mot de konfederativa positionerna. Skadan tvingade honom till skrivbordstjänst under resten av konflikten. Han hade administrativ tjänst i Washington, DC 1863 och tjänstgjorde under general David Hunter och general Franz Sigel i Shenandoah Valley år 1864. Han var sedan befälhavare övergarnisonen Harpers Ferry.

Weber tog avsked den 13 maj 1865. Efter kriget var han internrevisor i New York 1870-1872, och sedan indrivare till april 1883 då han avgick. Han tjänstgjorde också som USA:s konsul i Nantes, Frankrike.

Källor

Födda 1824
Avlidna 1901
Män
Generaler i USA:s armé
Rocket League

Rocket League är ett fordonsbaserat fotbollsspel utvecklat av Psyonix. Spelet släpptes den 7 juli 2015 till Microsoft Windows och Playstation 4, och den 17 februari 2016 till Xbox One. Porteringar till OS X och Linux släpptes 2016 och en portering till Nintendo Switch släpps 2017. Den 1 maj 2019 blev Psyonix och Rocket League uppköpta av Epic Games, som övertagit marknadsföringen av spelet.

Spelupplägg
Spelet, som kan spelas i både enspelarläge och flerspelarläge, har beskrivits som fotboll, fast med raketdrivna bilar. Spelarna, en till fyra uppdelade i två lag, använder dessa raketdrivna bilar för att skjuta en stor boll i mål på motståndarlaget. På spelplanen finns så kallade boosts utplacerade, som spelarna kan plocka upp och använda för ökad hastighet. Bilarna kan även hoppa och slänga sig i olika riktningar. Genom att hoppa och använda boost samtidigt kan spelaren flyga genom luften och träffa bollar i luften. Matcher är vanligtvis fem minuter långa, men går till förlängning om resultatet är oavgjort efter ordinarie speltid.

Rocket League innehåller tävlingsinriktade spelarlägen, i vilka spelare tilldelas en rank inom en viss division utifrån hur de presterar. Vinster höjer spelarens rank, medan förluster minskar den.

Utöver de ordinarie fotbollsbaserade spelarlägena har Psyonix lanserat ett antal speciella spelarlägen, bland annat baserade på basket och ishockey.

E-sport 
Rocket League arrangeras som e-sport på både internationell och nationell nivå. Spelets officiella e-sportliga heter Rocket League Championship Series (RLCS) och arrangeras två gånger per år. Sveriges nationella e-sportliga i spelet heter Svenska Raketligan och även den arrangeras två gånger per år.

Referenser 

Datorspel 2015
E-sportspel
Linuxspel
Nintendo Switch-spel
OS X-spel
Playstation 4-spel
Playstation Network-spel
Windows-spel
Xbox One-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge