kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Zettlers

The Zettlers var ett rockband i Umeå från hösten 1960 till januari 1966.

Zettlers hann med närmare 400 spelningar runt om i Sverige, men turnerade också till bland annat norska Mo i Rana och Västberlin, där de spelade under hela april 1965 på klubben Casa Leon, som satte publikrekord.

Historia
Bandet bildades på Sandbacka i Umeå, där Rolf "Roffa" Asplund (född 1946), Leif "Leffa" Eriksson (född 1944) och Rune Ulfhielm (född 1942) bodde grannar. Namnet hittade man i ett svensk-engelskt lexikon, där Settlers förklarades som "nybyggare, dråpslag eller aptitsup". Inför en spelning hösten 1962 stavade en arrangör namnet med "Z" på affischen, och det fastnade.

Tävlingar

Första spelningen ägde rum hösten 1961 på Nya Ungdomsgården i Folksamhuset i Umeå. Den 30 april 1962 vann bandet en "talangparad" i Örnsköldsvik och kunde då kalla sig Norrlandsmästare. Våren 1964 vann de distriktsfinalen i Sveriges Radios Twistbandstävling, men slogs ut i semifinal av popbandet Blue Bells från Sundsvall.

I media
Sveriges Radio bjöd redan i februari 1962 in bandet till programmet Radiogänget. Zettlers kompade då sångaren P-A Sundbaum, som därefter kom med i bandet, och kort därefter anslöt även sångerskan Kerstin Rhodén (senare Trigell). I augusti 1964 var det dags för TV-programmet Pop – kors och tvärs i sommar-Sverige, där de spelade Beatleslåten Boys i playback. I januari 1965 presenterades det nu rätt långhåriga bandet i Bildjournalen. I december 1965 fick de en egen stund i radion i Poppig halvtimme med Zettlers, där de hann spela tio låtar, varav flera av Hollies.

Stil och influenser
Jan Hofverberg, författare till boken Rock i Umeå 1958–1983 beskriver Zettlers musik som "studsig och snärtig pop och rock", med influenser av bland andra Shadows, Beatles och Mindbenders. Bandet gjorde ofta egna arrangemang, av låtar som Midnight (Shadows), Be-Bop-A-Lula (Gene Vincent), Twist and Shout (Brian Poole), Tired of Waiting (Kinks) och My Generation (The Who).

Början till slutet 
Från april 1965 till januari 1966 var bandet helt professionella och kunde leva på sin musik. Sedan var det dags för Roffa, Peter och P-A att göra lumpen, och efter det gick medlemmarna åt skilda håll. Flera av dem fortsatte med musiken: P-A Sundbaum har arbetat som musiklärare både vid Umeå universitet och på Bräntbergsskolan i Umeå, och spelat i dansbandet Eskil Columbus tillsammans med Roffa Asplund – som från april 1967 till augusti 1969 var ende originalmedlem i Nya Zettlers.

Discografi (singlar) 
 1964 – När jag står vid en bar (Parsons, Becker, Stahl) / Lördagsafton (Andersson)
 1964 – Can't live without her (Eriksson, Asplund) / Baby don't leave me (Eriksson)
 1965 – Skinnie Minnie (Haley) / Beautiful Delilah (Chuck Berry)
 1983 – Skinnie Minnie / Beautiful Delilah (återutgivning)

Mer läsning

Källor
 The Zettlers på Discogs.com

Musikgrupper bildade 1960
Svenska pop- och rockgrupper
Musikgrupper från Umeå
Musikgrupper upplösta 1966
Svenska Akademiska Ryttarförbundet

Svenska Akademiska Ryttarförbundet (SAR) är huvudorganisationen för alla studentryttarföreningar i Sverige. Förbundets syfte är att aktivt knyta ihop de olika medlemsföreningarna med varandra samt verka som en kontaktpunkt till det internationella förbundet AIEC.

Medlemsföreningar 

Studentryttarföreningar knutna till SAR finns idag i sex städer:

 Göteborg - Göteborgs Akademiska Ryttarsällskap (GARS)
 Linköping - Linköpings Akademiska Ridklubb (LARK)
 Lund - Lunds Akademiska Ryttarsällskap (LARS)
 Stockholm - Teknologer till häst (TTH)
 Umeå - Akademiska Ryttarklubben i Umeå (ARKUM)
 Uppsala - Upsala Akademiska Ridklubb (UARK)

Student-SM i Ridsport 
Student-SM i Ridsport organiseras av någon av SAR:s medlemsföreningar varje år. För att anmäla lag skall föreningen vara medlem i SAR samt i Sveriges Akademiska Idrottsförbund (SAIF), för att anmäla enskild start behöver ryttare endast vara medlem i en förening knuten till SAIF.

Under tävlingen används endast inlånade hästar. Varje ryttare har fem minuter på sig att lära känna sin häst innan de rider in på banan. Man rider tre ryttare på varje häst och den bästa ryttaren på varje häst går vidare till nästa omgång, tävlingen är alltså endast mot de andra på samma häst. Grundomgången brukar gå på Lätt B och 70 cm, för att sedan stegvis höjas till medelsvår klass och 1,10 m.

Internationella studentryttartävlingar 
SAR är medlem i AIEC (World University Equestrian Federation) och kan därför skicka sina medlemmar till internationella tävlingar runt om i världen. Tre ryttare tas ut till ett lag som tävlar i både dressyr och banhoppning. För att få rida skall man vara medlem i en till SAR anknuten förening samt kunna rida Medelsvår C:2 och hoppa en bana på 1,10 m med godkänt resultat.

Det finns två typer av tävlingar : 
 SRNC - Student Riding Nations Cup
 CHIU - Concours Hippique International Universitaire

Referenser

Noter

Externa länkar 
Svenska Akademiska Ryttarförbundet

Studentorganisationer
Ridklubbar i Sverige
Stationshuset, Ronneby

Stationshuset i Ronneby är ett stationshus på Ronneby järnvägsstation längs Blekinge kustbana, uppförd i slutet av 1800-talet i rött tegel och taktäckning av bandplåt. Byggnaden invigdes 1889 som en del av Mellersta Blekinge järnväg och har stildrag som närmar sig 1890-talets arkitektoniska ideal. Idag har byggnaden ett tegeltak men i övrigt är det yttre utseendet i stort sett välbevarat. Stationen var en betydande arbetsplats då den enskilda järnvägen hade sin ledning och sina verksamheter på denna plats.

Referenser

Tryckta källor

Övriga källor 
  Järnvägsmuseets digitala arkiv

Byggnader och anläggningar i Ronneby
Ronneby
Järnvägsstationer invigda 1889
1889 i Sverige
Trogirs stadshus

Trogirs stadshus, lokalt kallat Stadshuset (), är ett stadshus och kulturminnesskyddad byggnad i Trogir i Kroatien. I byggnaden har Trogirs stadsledning sitt säte. Det uppfördes ursprungligen på 1300-talet som en byggnad i gotisk stil men har fram till 1800-talet om- och tillbyggts flera gånger. Nuvarande utseende härrör från år 1890.

Stadshuset ligger vid Johannes Paulus II:s torg i den av Unesco världsarvslistade historiska stadskärnans östra del och är en av Trogirs sevärdheter.

Arkitektur och historik   
I tidigare källor omnämns byggnaden som Hertigpalatset och Municipalpalatset. 

Stadshusets nuvarande utseende härrör från rekonstruktionen år 1890 som leddes av Josip Slade och Ante Bezić. Byggnaden rekonstruerades då i nationalromantisk anda. 

Huvudentrén med en rikt profilerad inramning omges av sidoingångar och välvda fönster. De dekorerade fönsterkarmarna på bottenvåningen tillskrivs 1400-talsmästaren Niccolò di Giovanni Fiorentino (Nikola Ferentinac). På första våningen finns välvda fönster som är ett verk av Tripun Bokanić. Centralt i byggnadens atrium står en brunn med en relief av Sankt Markuslejonet. En trappa i gotisk stil i atriet tillskrivs Matija Gojković. I byggnadens atrium finns även fönster som är bevarade i sin originalform och härrör från det gamla Municipalpalatset.

Noter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Trogir
Byggnader invigda under 1300-talet
Stadshus i Kroatien
Albert Vilhelm Bøgh

Albert Vilhelm Bøgh, född 29 april 1843 i Bergen, död 1927, var en norsk skådespelare.

Bøgh debuterade 1871 vid Christiania Theater och verkade från 1876 vid Den Nationale Scene. I början av sin karriär spelade han ofta unga älskare i lustspel, medan han senare i livet ofta spelade myndiga äldre herrar.

Albert Vilhelm Bøgh var son till sorenskriver Ole Bøgh (1810–1872) och Anna Dorothea Sagen (1809–1850). Han var bror till Johan Bøgh.

Referenser 

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1843
Avlidna 1927
Män
Skådespelare från Bergen
Möllebacksbron

Möllebacksbron är en gångbro som spänner över Ronnebyån i centrala Ronneby direkt ovanför vattenfallet. Bron är en träbro som knyter ihop stadsdelen Bergslagen och arbetsplatserna på åns västra sida i stadsdelen Ällegården samt bostäder på ömse sidor om ån. Möllebacksbron ligger precis vid Möllebackagården på den så kallade Möllebacken tillsammans med Massmanska kvarnen. 2016 beslutade Miljö- och Byggnadsnämnden i Ronneby att döpa bron efter stadens vänort Höyanger i Norge.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Tidningen Sydöstrans hemsida

Broar i Ronneby
Gång- och cykelvägsbroar i Sverige
Broar invigda 2001
Riitta Nelimarkka

Riitta Leena Nelimarkka-Seeck, född 6 juli 1948 i Helsingfors, är en finländsk bildkonstnär och konstfilmare.

Riitta Nelimarkka är dotter till ingenjör Antti Nelimarkka och sondotter till konstnären Eero Nelimarkka. Hennes son är författare Max Seeck.

Hon studerade i konstskola 1967–68, på Konstfack i Stockholm 1970–71 samt  på Konstindustriella läroverket i Helsingfors, där hon utexaminerades 1972 som bildlärare. Dessutom har hon genomgått pianoutbildning på Sibelius-Akademin. Hon disputerade 2001 på Aalto-universitetets högskola för konst, design och arkitektur med avhandlingen Self Portrait, Elisen väitöskirja. Variaation variaatio (Självporträtt. Elises doktorsavhandling. Variations variation).

Offentlig konst i urval
Without too much thinking, målning, 12,5 meter × 2,5 meter, 2016, norra fasaden på Sandudds paviljong, Helsingfors.

Källor

Externa länkar
Riitta Nelimarkkas webbplats 

Finländska konstnärer
Finländska filmproducenter
Födda 1948
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Helsingfors
Finländska innehavare av professors namn
Oratorio di San Giovanni Decollato

Oratorio di San Giovanni Decollato är ett oratorium i Rom, helgat åt den helige Johannes Döparen och särskilt åt hans martyrium genom halshuggning. Oratoriet är beläget vid Via di San Giovanni Decollato i Rione Ripa och tillhör församlingen Santa Maria in Campitelli.

Beskrivning
Oratoriet är beläget bredvid kyrkan San Giovanni Decollato, som uppfördes i slutet av 1400-talet av Confraternita della Misericordia, ett brödraskap som bistod dödsdömda brottslingar och gav dem en kristen begravning. Själva oratoriet uppfördes mellan 1530 och 1535. Altarmålningen Nedtagandet från Korset är ett verk av Jacopino del Conte. De flankerande målningarna föreställande de heliga apostlarna Bartolomaios och Andreas har attribuerats åt Francesco Salviati.

Mellan 1535 och 1553 smyckades oratoriet med manieristiska fresker med scener ur Johannes Döparens liv. De är följande:

 Sakarias får ängelns bud om Johannes Döparens födelse av Jacopino del Conte (1535)
 Jungfru Maria besöker Elisabet av Francesco Salviati (1538)
 Johannes Döparens födelse av Jacopino del Conte (1551)
 Johannes Döparen predikar av Jacopino del Conte (1538)
 Kristi dop av Jacopino del Conte (1541)
 Salomes dans, attribuerad åt Pirro Ligorio (1544)
 Johannes Döparens gripande av Giovanni Battista Franco (1541–1544)
 Johannes Döparens halshuggning av Jacopino del Conte (1553)

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ripa)
Oratorier i Rom
Rione Ripa
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1535
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Johannes Döparen
Vesperklockan

Vesperklockan i Ronneby är en byggnad som uppfördes 1897 av Templarorden som en samlingslokal för nykterhetsrörelsen. Byggnaden är typisk för denna rörelse med samlingsutrymmen och scen för framträdanden i det som på den tiden kallades för "nyktra nöjen". Byggnaden köptes in av föreningen IOGT 1950 vilka alltjämt äger och sköter byggnaden idag. Byggnaden har en putsad fasad och taktäckning av bandplåt enligt gällande arkitekturideal vid sekelskiftet 1900.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 IOGT – 
 Ronneby Kommuns hemsida

Byggnader och anläggningar i Ronneby
Landsporten, Trogir

Landsporten () eller Norra stadsporten (Sjeverna gradska vrata) är en stadsport i Trogir i Kroatien. Den är den största och mest framstående av de två stadsportar som bevarats till idag. Landsporten ingår i det medeltida försvarssystem som tillkom under den venetianska administrationen och består av en delvis bevarad stadsmur som tidigare omslöt vad som idag är Trogirs historiska stadskärna.

Arkitektur och historik 
Landsporten uppfördes omkring år 1656 i barockstil och är belägen i den nordöstra delen av stadskärnan. Restaureringen av porten på 1700-talet leddes av Ignacije Macanović. Ovanför porten finns en skulptur i gotisk stil föreställande Trogirs skyddshelgon sankt Johannes av Trogir. Skulpturen är troligtvis ett verk av Bonino da Milano.

Noter

Externa länkar 

 
Byggnader och anläggningar i Trogir
Stadsportar i Kroatien
Kopnena vrata

Kopnena vrata med betydelsen 'Landsporten' på flera sydslaviska språk kan syfta på:

Landsporten, Trogir – en stadsport i Trogir i Kroatien
Landsporten, Zadar – en stadsport i Zadar i Kroatien
Polaris Music Prize

Polaris Music Prize är ett kanadensiskt musikpris som tilldelas årligen sedan 2006 för det bästa kanadensiska fullängdsalbumet helt utifrån artistiska meriter.

Vinnare 
 2006: Final Fantasy – He Poos Clouds
 2007: Patrick Watson – Close to Paradise
 2008: Caribou – Andorra
 2009: Fucked Up – The Chemistry of Common Life
 2010: Karkwa – Les Chemins de verre
 2011: Arcade Fire – The Suburbs
 2012: Feist – Metals
 2013: Godspeed You! Black Emperor – Allelujah! Don't Bend! Ascend!
 2014: Tanya Tagaq Gillis – Animism
 2015: Buffy Sainte-Marie – Power in the Blood
 2016: Kaytranada – 99.9%
 2017: Lido Pimienta – La Papessa
 2018: Jeremy Dutcher – Wolastoqiyik Lintuwakonawa
 2019: Haviah Mighty – 13th Floor
 2020: Backxwash – God Has Nothing to Do with This Leave Him Out of It
 2021: Cadence Weapon – Parallel World

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 

Kanadensiska musikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2006
Reinhold Matsson

Lars Peter Reinhold Matsson, född den 16 juli 1870 i Othems socken på Gotland, död den 18 augusti 1938, var en svensk präst och botanist. 

Matsson, som prästvigdes i Uppsala 1898, blev kyrkoherde i Hassela 1908 och i Hälsingtuna 1918. Han var kontraktsprost 1925-1929, varefter han blev tjänstledig för sin botaniska forskning.  Matsson bearbetade släktet Rosa i Leopold Neumans och Fredrik Elias Ahlfvengrens "Svensk flora" (1901) och röjde därvid ny uppfattning av detta kritiska och dittills outredda släktes svenska former. Genom fortsatt forskning, offentliggjord i flera rhodologiska skrifter, förskaffade han sig ett namn som en av de främsta bland sin tids Rosa-specialister.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Svenska botaniker under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1938
Män
Ugglan
Personer från Othems socken
Vidablick, Ronneby

Vidablick är en vårdanläggning i Ronneby som uppfördes under 1960-talet och består av en högdel i form av ett punkthus och en tillhörande lågdel i högst två våningar i form av lamellhus. Fasaden på anläggningens ursprungliga är utförd i ett tidstypiskt mörkbrunt tegel. Anläggningen har i början av 2000-talet kompletterats med nya lägre byggnadsdelar i ett något ljusare tegel och taktäckning av falsade takplåtar. Även det ursprungliga punkthuset renoverades som då fick nya balkonger.

Externa länkar 
 Ronneby kommun - Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Ronneby
Asante Twi

Asante Twi är en dialekt av akan med 2,8 miljoner talare (2004).

Asante Twi har två toner.

Referenser

Dialekter av akan
Dödligt alibi

Dödligt alibi (engelska: Ordeal by Innocence) är en brittisk kriminalfilm från 1984 i regi av Desmond Davis. Filmen är baserad på romanen Prövad oskuld av Agatha Christie.

Handling 
Paleontologen Dr. Arthur Calgary besöker familjen Argyle för att ge dem en adressbok som tillhör Jack Argyle. Familjen berättar att Jack har avrättats för mordet på sin adoptivmor för två år sedan. Adressboken kan dock bevisa att Jack var oskyldig, så Dr. Calgary startar utredningen på nytt.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 10 maj 1985 på biograf Spegeln i Stockholm. Den har visats vid ett flertal tillfällen på Kanal 5.

Rollista i urval 

Donald Sutherland – Dr. Arthur Calgary
Faye Dunaway – Rachel Argyle
Christopher Plummer – Leo Argyle
Sarah Miles – Mary Durant
Ian McShane – Philip Durant
Diana Quick – Gwenda Vaughan
Annette Crosbie – Kirsten Lindstrom
Michael Elphick – Inspektör Huish
George Innes – Archie Leach
Valerie Whittington – Hester Argyle
Phoebe Nicholls – Tina Argyle
Michael Maloney – Micky Argyle
Cassie Stuart – Maureen Clegg
Anita Carey – Martha Jessup

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1984
Brittiska kriminalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Agatha Christie-filmatiseringar
Paul Matter

Paul Matter, född den 19 december 1865 i Paris, död där den 12 mars 1938, var en fransk jurist och historiker.

Matter var juris doktor, generaladvokat vid kassationsdomstolen i Paris och lärare vid École Libre des Sciences Politiques. Han skrev bland annat La Prusse et la revolution de 1848 (1903), det utförliga, prisbelönta arbetet Bismarck et son temps (3 band, 1905-1908; 2:a upplagan 1912-1917) och Gambetta (1923) samt ett stort arbete, Cavour et l'unité italienne (3 band, 1922-1927).

Källor 

 

Franska jurister
Franska historiker
Jurister under 1900-talet
Historiker under 1900-talet
Franska forskare under 1900-talet
Forskare från Paris
Födda 1865
Avlidna 1938
Män
Ugglan
William Babington Maxwell

William Babington Maxwell, född den 4 juni 1866, död 4 augusti 1938, var en engelsk författare, son till Mary Elizabeth Braddon.

Maxwell deltog i första världskriget, där han befordrades till kapten. Av hans populära berättelser kan nämnas Vivien (1905), The guarded flame (1906), Mrs Thompson (1911), The mirror and the lamp (1918), A man and his lesson (1919), A little more (1921) och Spinster of this parish (1922).

Källor

Noter

Externa länkar

Engelska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Personer i Storbritannien under första världskriget
Brittiska militärer under 1900-talet
Brittiska författare under 1900-talet
Födda 1866
Avlidna 1938
Män
Ugglan
John Grenfell Maxwell

Sir John Grenfell Maxwell, född den 12 juli 1859, död den 21 februari 1929, var en engelsk militär.

Maxwell blev officer vid infanteriet 1879, deltog i krigen och expeditionerna i Egypten 1882-1896 samt, som överste, i boerkriget 1900-1901, gjorde stabstjänst i hemlandet 1902-1904, blev generalmajor 1906 och var överbefälhavare i Egypten 1908-1912. Under första världskriget förde han 1914-1915 befälet över samtliga brittiska stridskrafter i Egypten. År 1916 var han (under påskupproret) överbefälhavare på Irland och 1916-1919 (som generallöjtnant) generalbefälhavare i norra militärområdet. Samma år blev han general. År 1922 avgick han ur aktiv tjänst. År 1900 hade han blivit knight.

Källor  

 

Brittiska generaler
Personer i Storbritannien under första världskriget
Brittiska militärer under 1800-talet
Brittiska militärer under 1900-talet
Födda 1859
Avlidna 1929
Män
Ugglan
45 år

45 år () är en brittisk långfilm från 2015 i regi av Andrew Haigh, med Charlotte Rampling och Tom Courtenay i huvudrollerna. Filmen bygger på en novell av David Constantine.

Charlotte Rampling nominerades för bästa kvinnliga huvudroll till Oscarsgalan 2016 för sin roll som Kate Mercer.

Handling
Kate och Geoff planerar en fest för sitt 45-årsbröllopsjubileum. En vecka före festen får Geoff ett brev från Schweiz där det står att hans ungdomskärlek Katjas kropp har blivit synlig i en smältande glaciär, där hon föll ner i en spricka för över fem decennier sedan.

Externa länkar

Brittiska filmer 2015
Engelskspråkiga filmer
Brittiska romantikfilmer
Brittiska dramafilmer
Filmer i regi av Andrew Haigh
Söderbro, Ronneby

Söderbro är en betongbro över Ronnebyån i centrala Ronneby. Tidigare har bron även kallats för Fiskbron med dess anknytning till den historiska fiskenäringen i staden och Fisktorget, Ronneby dit kustens fiskare rodde sina blekingeekor för att sälja sin fångst till stadens invånare. Under 1970-talet revs den äldre bron i järn och trä och ersattes med dagens betongbro för att kunna få plats med den nya trafikmängden som flödade genom staden. Den gamla bron räckte helt enkelt inte till i vare sig storlek eller bärförmåga för de nya bilarna som skulle över Ronnebyån. Brons placering är i stort sett densamma som äldre tiders broar men brons mer exakta placering kan spåras tillbaka till 1860-talets stadsplan som upprättades efter stadsbranden 1864.  Området runt bron sammanfaller också med fornlämning RAÄ Ronneby 103:1 för en boplats från stenåldern. Söderbro har under 2000-talet fått ett ansiktslyft med räcken i en ny färgsättning i kulören "Ronnebygrönt" enligt Ronneby kommuns stadsmiljöprogram.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Riksantikvarieämbetets kartdatabas, RAÄ Ronneby 103:1 – Officiell webbplats

Broar i Ronneby
Sæbjørn Buttedahl

Nils Sæbjørn Buttedahl, född 10 november 1876 i Drammen, död 19 juli 1960 i San Diego, Kalifornien, USA, var en norsk skådespelare och skulptör.

Buttedahl scendebuterade 1896 och reste därefter på turné, bland annat till Helsingfors. Mellan 1907 och 1924 var han engagerad vid Centralteatret och verkade samtidigt som skulptör. Han debuterade som sådan på höstutställningen 1912 med en porträttbyst. Han fortsatte enbart med byster, nästan uteslutande av teaterfolk. År 1926 emigrerade han till USA och efter några år slog han sig ned i Kalifornien. Han verkade där som scenskådespelare och skulptör.

Vid sidan av teatern gjorde han tre mindre roller på film. Han debuterade 1926 i Simen Mustrøens besynderlige opplevelser och medverkade 1927 i Den glade enke i Trangvik och Fjeldeventyret.

Buttedahl var gift med den danska skådespelaren Clare Petrea Margrethe Benelli och far till skådespelaren och dansaren Ellen Sinding, gift med regissören Leif Sinding.

Filmografi

Referenser 

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skulptörer under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1960
Män
Personer från Drammen
Merrick Garland

Merrick Brian Garland, född 13 november 1952 i Chicago, Illinois, är en amerikansk advokat och tidigare federal domare. Sedan mars 2021 tjänstgör han som USA:s justitieminister under president Joe Bidens administration.

Karriär 
1997 blev Garland utnämnd till chefsdomare vid United States Court of Appeals for the District of Columbia Circuit av dåvarande presidenten Bill Clinton.

Den 16 mars 2016 nominerades han av president Barack Obama att tjänstgöra vid USA:s högsta domstol efter att domare Antonin Scalia avlidit. Utnämningen blockerades dock av den republikanska majoritetsledaren i senaten Mitch McConnell, som såg möjligheten att invänta en eventuell republikansk president efter Obama.

I januari 2021 nominerade president Joe Biden Garland till att bli USA:s justitieminister i sin administration. Hans nominering bekräftades av USA:s senat den 10 mars 2021 med röstsiffrorna 70-30 och Garland svors in som justitieminister den 11 mars 2021.

Privatliv 
Garland och hans maka Lynn har varit gifta sedan 1987. Garland och hans maka har två döttrar. Han är syssling till tidigare guvernören i Iowa Terry Branstad.

Källor 

Födda 1952
Levande personer
Män
Amerikanska domare
Personer från Chicago
USA:s justitieministrar
Alumner från Harvard Law School
Alumner från Harvard College
Joe Bidens kabinett