kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nils Tydén

Nils Lennart Verner Tydén, född 28 juli 1889 i Stockholm, död 8 maj 1976 i Maria församling i Stockholm, var en svensk målare och tecknare. 

Han var son till tjänstemannen Frans Olof Tydén och Anna Axelina Brandt, och från 1928 gift med konstnären Maj Jerndahl-Tydén.

Tydén studerade vid Althins målarskola 1910 och vid Wilhelmsons målarskola 1917, samt under studieresor till Frankrike, Österrike och Italien. 

Separat har han ställt ut i bland annat Norrköping 1939 och tillsammans med Eric Hallström i Göteborgs konsthall 1943. Tillsammans med sin fru, Nils Nilsson och Inge Schiöler ställde han ut på det Svensk-franska konstgalleriet i Stockholm 1931. Han har även medverkat i ett stort antal av Sveriges allmänna konstförenings salonger sedan början av 1920-talet och Svenskt folkliv i svensk konst, från Gustav III:s tid till Gustav V:s dagar på Nordiska museet i Stockholm, samt den intimistiska utställningen på Waldemarsudde 1958. 

Hans konst räknas till den intimistiska vilket betyder att man inringar hans konst till det konstnärliga ursprung bland de konstnärer som 1917–1923 höll till i Sjövillan vid Smedsudden utanför Stockholm. Till hans mer betydande verk under perioden 1917–1923 räknas Balen på Smedsudden och Flottistdans. Influerad av Johan Sevenbom och Elias Martin fördjupade han sig i slutet av 1920-talet i vedutabilder av Stockholm, med detaljrika panoramor över den havsomslutande staden sedd från söders höjder. Ett exempel på detta är den stora målningen Utsikt från Kooperativa förbundets hus från 1927.

Han tilldelades Svenska konstnärernas förenings nyinrättade stipendium 1964.

Bland hans offentliga arbeten märks en mosaikdekoration på Arbetsförmedlingen på Luntmakargatan i Stockholm, och på beställning av Björn Hedvall utförde han två stycken exteriörmosaiker till Hökarängens skola.
 
Hans konst består av landskapsmotiv från havsstränder och öar från Stockholms skärgård, ofta med blommande ängar, dessutom stadsbilder från Stockholm och Strömmen samt större väggdekorationer. 
 
Tydén är representerad i Moderna museet, Norrköpings Konstmuseum , Jämtlands läns museum i Östersund, Litografiska museet och Stockholms stadsmuseum.

Nils Tydén är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor  
Svenskt konstnärslexikon del V sid 490-491 Allhems Förlag Malmö. 
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 536

Noter

Externa länkar 
Nils Tydén i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 9 mars 2016.

 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Representerade vid Moderna museet
Födda 1889
Avlidna 1976
Män
Save Me

Save Me kan syfta på:

Save Me (Queen-låt) – en låt skriven av Brian May och framförd av den brittiska rockgruppen Queen från 1980
Save Me (Wiktoria-låt) – en poplåt skriven av Lauren Dyson, Jens Siverstedt och Jonas Wallin, och framförd av den svenska sångerskan Wiktoria från 2016
 Save Me (film) – en amerikansk film från 2007
Emil Westman

Emil Gustaf Westman, född 13 mars 1894 i Stockholm, död 19 juni 1935 i Köpenhamn, var en svensk-dansk tecknare och grafiker.

Han var son till maskinisten Hugo Martin Westman och Hulda Sofia Samuelsson samt gifte sig 1920 med dansaren Agnes Caroline Mortensen. Han var far till konstnären Gunnar Millert Westman.

Westman studerade vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1909-1911, samtidigt med studierna arbetade han på Generalstabens litografiska anstalt. Han var anställd vid Cederquists Grafiska 1911-1913, omkring 1912 var han medhjälpare och grafikelev till Anders Zorn. Han flyttade till Köpenhamn 1913 (där han blev dansk medborgare) och studerade en period vid Zahrtmannska skolan. Han företog studieresor till München, Rom, Paris, Bryssel, Norge och Italien. Separat ställde han ut i Köpenhamn 1922 och Svendborg 1923 och han deltog i Koloristernes utställningar i Köpenhamn och Malmö samt med Sveriges allmänna konstförenings utställning  på Liljevalchs konsthall och i Oslo.

Hans konst bestod till en början uteslutande av teckningar och grafiska blad med pittoreska gatumotiv från Lund och från Stockholms skärgård, men under senare delen av hans liv blev måleriet ett huvudintresse med landskapsmotiv från Skåneslätten, Själland, Ven och Bornholm samt dekorativa väggmålningar med exotiska motiv.

Han var en av initiativtagarna till bildandet av den dansk-svenska konstnärssammanslutningen Koloristerne 1931 

Westman är representerad vid Gävle museum och Göteborgs konstmuseum .

En minnesutställning över hans konst arrangerades i Köpenhamn 1936 av kamraterna från konstnärssammanslutningen Koloristerne.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 646 Allhems Förlag Malmö.  
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 564

Externa länkar
Emil Westman i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 9 mars 2016.

 

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1894
Avlidna 1935
Män
Fritz Söderberg

Fritz Vilhelm Söderberg, född 21 januari 1915 i Degerfors i Värmland, död 7 juni 2003 i Örebro, var en svensk målare.

Söderberg var som konstnär autodidakt; han ställde ut separat i Dalarna och Närke samt deltog i Länets konst på Örebro läns museum. Han medverkade i tidskriften Folkarebygden med poesi och teckningar.

Hans konst består av akvarell, teckningar och blandteknik med motiv från Örebrotrakten och Bergslagen.

Söderberg är representerad vid kulturnämnden i Örebro och Avesta kommun.

Källor  
Svenska konstnärer, biografisk handbok, 1987, Väbo Förlag, , sid 515

Externa länkar
Fritz Söderberg i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 29 februari 2016.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 2003
Män
Personer från Degerfors socken, Värmland
Elmo Nüganen

Elmo Nüganen, född 15 februari 1962 i Jõhvi, är en estnisk teaterregissör, filmregissör och skådespelare. Han är konstnärlig ledare vid Tallinns stadsteater sedan 1992. Han var professor vid Estlands musik- och teaterakademi 1998–2002 och 2008–2012. Han har regisserat krigsfilmerna Namnen på marmortavlan från 2002 och 1944 från 2015. 1944 hade bäst publiksiffror för sin första spelvecka i Estlands filmhistoria och blev landets Oscarskandidat.

Nüganen har bland annat tilldelats Estländska teaterpriset för bästa regi 1992, 1995, 2000, 2007 och 2010, och Estlands nationella kulturpris 1996, 1999 och 2009.

Filmlista
Regi
 Namnen på marmortavlan (Nimed marmortahvlil) (2002)
 Meeletu (2006)
 1944 (2015)

Roll
 Ainus pühapäev (1990)
 Suflöör (1993)
 Det gråa ljuset i november (Marraskuun harmaa valo) (1993)
 Armastus kolme apelsini vastu (1994)
 Namnen på marmortavlan (Nimed marmortahvlil) (2002)
 Seenelkäik (2012)
 Utrensning (Puhdistus) (2012)
 Deemonid (2012)
 Mandarinodlaren (Mandariinid) (2013)

Källor

Estländska filmregissörer
Estländska teaterregissörer
Estländska skådespelare
Personer från Ida-Virumaa
Födda 1962
Levande personer
Män
Tolbutamid

Tolbutamide är en första generationens kaliumkanalblockerare, sulfonylurea som oralt hypoglykemiskt läkemedel, som ursprungligen såldes under varumärket Orinase.

Egenskaper och användning
Orinase utvecklades av Upjohn Co. vid en tidpunkt då den primära medicinska behandlingen för diabetes var insulininjektioner.

Substansens verkan via bindning till SUR1-receptorn, en underenhet av ATP-känsliga kaliumkanaler av ß-celler i de Langerhanska öarna i endokrina pankreas, är en hämning av just detta. Detta resulterar i en depolarisering av membranet, vilket i sin tur resulterar i ett inflöde av kalciumjoner in i ß-cellerna. Kalcium är en viktig effektor i fusionen av vesiklar i membranet. I vesiklarna i bukspottkörteln finns insulin och C-peptid, som ger ökad spridning som ett resultat. Insulin leder till den önskade minskningen av blodsockernivåer.

Biverkningar
Denna behandling leder förr eller senare till en minskning av insulinutsöndringen från ß-cellerna. Patienten befrias endast under viss tid från injicering av insulin. Det bör i första hand rekommenderas att upprätthålla en strikt diet i tillsammans med fysisk aktivitet, eftersom insulinresistens, som faktiskt förekommer i typ 2-diabetes, delvis är reversibel genom motsvarande livsstil.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1980.

Externa länkar
http://www.drugs.com/pro/tolbutamide.html

Diabetesmedel
Diabetes
Carl Söllscher

Carl Fredrik Gillis Söllscher, född 21 juli 1860 i Uddevalla, död 1 december 1944 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk ingenjör. Han var son till August Söllscher.
 
Söllscher studerade vid Tekniska elementarskolan i Borås 1876–1879, vid universiteten i Zürich och Genève samt vid Remigius Fresenius laboratorium i Wiesbaden 1879–1882 och blev filosofie doktor i Zürich 1882. Han var undervisningsassistent vid Fresenius kemiska laboratorium i Wiesbaden 1883–1884, assistent vid agrikulturkemiska stationen i Münster 1884, lärare i kemi vid Tekniska skolan i Eskilstuna från 1885 samt tillika i matematik 1885–1901. Han var ingenjör vid Eskilstuna telefonförening 1885–1890 och extra ordinarie telegrafassistent 1892. Han var innehavare av C. Söllschers lampveksfabrik i Eskilstuna 1891–1899 (detta företags produkter visades på Allmänna konst- och industriutställningen i Stockholm 1897). Söllscher var därefter verkställande direktör för Eskilstuna Elektriska AB 1899–1914 och för Eskilstuna stads sparbank 1899–1916.

Söllscher utgav Anteckningar uti organisk kemi Eskilstuna jan. 1894 (1894) och Trådlös telegrafi: föredrag, hållet inför Tekniska föreningen i Västerås, den 21 februari 1903 (1903). Han var ordförande i styrelsen för Tekniska föreningen i Eskilstuna från 1905.

Carl Söllscher gifte sig med Augusta Alexandra Oterdal (1865–1938), som gifte om sig med civilingenjör Wilhelm Fredrik Lagergren. Söllscher gifte sedan om sig 1894 med Ingrid Österwall (1871–1967). I det senare äktenskapet hade han barnen Elsa Sölscher (1896–1993), Folke Sölscher (1900–1987) och överlantmätaren Helge Sölscher (1903–2003).

Han är begraven på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor

Noter

Svenska kemiingenjörer
Personer i Eskilstunas historia
Födda 1860
Avlidna 1944
Män
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Personer från Uddevalla
Kvitterplatsen

Kvitterplatsen i Ronneby är en teaterscen för friluftsteater och liknande evenemang. Scenen ligger i Brunnsparken vid Ronneby Brunn och uppfördes ursprungligen 1955. Byggnaden återuppbyggdes 2007 efter att den ursprungliga scenbyggnaden totalförstördets vid en brand.

Referenser

Tryckta källor
 

Byggnader och anläggningar i Ronneby kommun
Rosita, Nicaragua

Rosita är en kommun (municipio) i Nicaragua med 30 552 invånare (2012). Den ligger i den nordöstra delen av landet i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte. Kommunens traditionella huvudnäring är gruvindustri.

Geografi
Rosita gränsar till kommunerna Waspán i norr, Puerto Cabezas i öster, Prinzapolka i söder samt till kommunerna Siuna och Bonanza i väster. Kommunens centralort Rosita, med 8 535 invånare (2005), ligger i den västra delen av kommunen.

Historia
Rosita blev 1971 centralort för kommunen Prinzapolka men 1989 bröts Rosita ut ur Prinzapolka för att bilda en egen kommun. År 2005 upphöjdes Rosita till rangen av ciudad (stad).

Transporter
Kommunen ligger längs landsvägen mellan västra Nicaragua och hamnstaden Bilwi vid Karibiska havet. Rosita har en liten flyplats som dock saknar reguljär trafik (IATA: RFS).

Bilder

Källor 

Kommuner i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte
Orter i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte
Joakim Johansson

Ej att förväxla med musikern Jocke Johansson (1923–1965).
Ej att förväxla med friidrottaren Joakim Johansson (friidrottare).
Joakim Johansson, född 21 april 1965 i Karlstad, är en svensk målare.

Johansson är som konstnär autodidakt. Han har ställt ur separat på Galleri Lars 2003, Galleri Bergman 2006, Arvika Konsthall 2007. Värmlands museum och medverkat i samlingsutställningar på Galleri K, Åmåls konsthall, Prostgårdslagårn i Torsby, Kristinehamns konstmuseum, Vadsbo Museum, 7 värmlänningar på Krapperup konsthall, Liljevalchs konsthall, Edsvik Konsthall och med Värmlands konstförenings Höstsalonger på Värmlands museum.

Han har tilldelats Arbetsstipendium från Karlstads Kommun 2014, Thor Fagerkvist Stipendium 2013, Nya Wermlands Tidningens Kulturpris 2012 och Konstnärsnämndens arbetsstipendium 2009.

Hans konst består av fotorealistiska tavlor i olja och akryl med motiven gatuscener, byggnader och trapphus.  

Johansson är representerad vid Värmlands museum, Region Värmland, Karlstad kommun, Kristinehamns konstmuseum och Värmlands läns landsting.

Källor
Värmlands konstnärsförbund
Joakim Johansson Beskrivning av Johanssons konst på Värmlands museum. Åtkomst 5 januari 2016

Externa länkar
Joakim Johansson i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 7 mars 2016.
Joakim Johansson På Svenska konstnärer. Åtkomst 7 mars 2016.

 
Konstnärer från Karlstad
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1965
Levande personer
Män
St. Francis Church, Kochi

St. Francis Church är en anglikansk kyrkobyggnad som ligger i stadsdelen Fort Kochi i Kochi. Ursprungliga kyrkan uppfördes 1503 och är Indiens äldsta europeiska kyrkobyggnad. Den portugisiska upptäcktsresanden Vasco da Gama dog i Kochi år 1524 när han gjorde sitt tredje besök i Indien. Hans kropp begravdes ursprungligen i denna kyrka, men efter fjorton år flyttades hans kvarlevor till Lissabon.

Historik
Vasco da Gama, som upptäckte sjövägen från Europa till Indien, gick år 1498 iland på Kappad nära Kozhikode (Calicut).  Han följdes av Pedro Álvares Cabral  och Afonso de Albuquerque. De byggde ett fort på Kochi med tillstånd från Rajan i Cochin. Inom fortet, byggde de en träkyrka, som tillägnades aposteln Bartolomaios. Området är numera känt som Fort Kochi.

Francisco de Almeida, som var vicekung över Portugisiska Indien, tilläts år 1506 av Rajan i Cochin att bygga om träbyggnader i sten och tegel. Träkyrkan byggdes om, förmodligen av Franciskanmunkar, med tegel och murbruk och ett tegeltak restes. År 1516 var den nya kyrkan färdig och blev tillägnad Antonius av Padua. 

Franciskanerna behöll kontrollen över kyrkan tills holländarna erövrade Kochi år 1663. Medan portugiserna var katoliker, var holländarna protestanter. De rev alla kyrkor och kloster bortsett från denna kyrka som de renoverade och omvandlade till en statlig kyrka. 

År 1795 blev Kochi erövrat av britterna men de tillät holländarna behålla kyrkan. År 1804 överlämnade holländarna frivilligt kyrkan till den anglikanska kyrkogemenskapen. Den placerades under Indiens regerings kyrkodepartement. Man tror att anglikanerna lät byta ut kyrkans skyddshelgon till Franciskus av Assisi. 

I april 1923 blev kyrkan förklarad som skyddat monument. Som ett skyddat monument befinner den sig under Archaeological Survey of India men ägs av Nordkeralas stift i Church of South India. Gudstjänster firas på söndagar och högtidsdagar. På vardagar är kyrkan öppen för besökare.

Vasco da Gama
Även om Vasco da Gamas kvarlevor har flyttats till Lissabon kan hans gravsten fortfarande beses här. Gravstenen finns framför kyrkans västra kortsida. Gravstenar av andra portugiser finns på den norra väggen och holländare på den södra väggen. En kenotaf till minne av invånarna i Kochi som stupade under första världskriget är uppförd 1920.

Referenser
Artikeln är översatt från engelska wikipedias artikel St. Francis Church, Kochi, läst den 13 mars 2016.

Noter

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Kyrkobyggnader i Indien
Anglikanska kyrkobyggnader
Kyrkobyggnader invigda 1516
Kerala
Yvonne Frygell

Yvonne Maria Frygell, född 1 september 1952 i Björneborg i Visnums församling, är en svensk konstnär.

Yvonne Frygell studerade vid Kyrkeruds folkhögskola 1971–1973, Arbetarnas bildningsförbunds konstskola i Umeå 1973–1974 och Capellagården på Öland samt läste konstvetenskap vid Umeå och Uppsala universitet och gick diverse specialkurser. Separat har hon ställt ut i bland annat Umeå, Uppsala, Sollefteå, Kristinehamn, Karlstad och Vilhelmina. Hon har deltagit i samlingsutställningar med KRO, Värmlands konstförenings höstsalonger på Värmlands museum, Konsthallen i Kristinehamn, Umeå universitet, Nordkalottriennalen, Värmlands nation i Uppsala, Norrlands nation i Uppsala samt på Jönköpings museum.

Hennes konst består huvudsakligen av tvådimensionellt måleri i akryl och blandtekniker, men hon har även arbetat med bemålad skulptur i trä och papier-maché.

Bland hennes offentliga arbeten märks utsmyckningen av två korridorer i Storumans servicehus samt samlingsrummet på servicehuset i Åsele.

Frygell är representerad vid Värmlands museum, Värmlands läns landsting, Västerbottens läns landsting, Älvsborgs läns landsting, Jönköpings läns landsting, Kristinehamns kommun, Umeå kommun, Sollefteå kommun, Nordmalings kommun, Björkholms kommun, Ekhärads församling, Folkets hus i Björneborg och vårdcentralen i Björneborg.

Hon har tilldelats Värmlands konstförenings ungdomsstipendium 1980 samt Ricklundsgårdens ateljéstipendium 1991.

Källor
Värmlands Konstförening presenterar Konstnärsförbundet, 1993, sid 32, Karlstad, LIBRIS-ID:1776532.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
R Circini

R Circini är en halvregelbunden variabel av SRB-typ i Cirkelpassarens stjärnbild.

Stjärnan var den första i Cirkelpassarens stjärnbild som fick en variabelbeteckning. Den varierar mellan magnitud +10,2 och 12,1 med en period av ungefär 222 dygn.

Fotnoter

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Cirkelpassaren
Halvregelbundna variabler
Igletjärn

Igletjärn kan syfta på:
Igletjärnen (Kilanda socken, Västergötland), sjö i Ale kommun,  (13 ha)
Igletjärnen (Östads socken, Västergötland), sjö i Lerums kommun,  (2,5 ha)
Igletjärnen (Långareds socken, Västergötland), sjö i Alingsås kommun,  (2 ha)

Se även 
Igeltjärn

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Birgit Gustavsson

Birgit Gustavsson, född 5 april 1937 i Karlstad, död 1 juli 2018 i Sunne, var en svensk konstnär.

Birgit Gustavsson var som konstnär huvudsakligen autodidakt men fick viss vägledning från olika konstnärskollegor. Separat ställde hon ut på MNK i Göteborg, Philipshuset i Stockholm, Galleri Gripen i Karlstad samt VF:s konsthall i Karlstad. Hon medverkade i samlingsutställningar med Värmlands Konstförening på Värmlands Museum, Norra Värmlands konstförening och Galleri Gripens sommar- och julutställningar.

Hon tilldelades Karlstads kommuns Kulturnämnds resestipendium 1978.

Birgit Gustavsson är representerad vid Värmlands Museum och i ett flertal kommuner och landsting.

Källor
Värmlands Konstförening presenterar Konstnärsförbundet, 1993, sid 38, LIBRIS-
Konstnärer i Värmland, Gunnel och Kjell Swärd, sid 62-64, 1983, 
"Anki ställer ut morsarvet i Borgvik" Nya Wermlands-Tidningen 16 maj 2020

Noter

 
Konstnärer från Karlstad
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1937
Avlidna 2018
Kvinnor
Ingegerd Gärtner

Ingegerd (Lilja) Gärtner, född 20 april 1916 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 25 september 2006 i Danmarks församling i Uppsala, var en svensk målare och teckningslärare. Hon var dotter till Sten Lilja.

Gärtner studerade vid Tekniska skolan, Konsthögskolans etsningsskola för Harald Sallberg, grafikkurser vid Kyrkeruds folkhögskola samt i Ålsta och Hola. 

Separat har hon ställt ut i Arvika, Karlstad, Säffle, Norrtälje och Norrköping. Hon har medverkat i samlingsutställningar med Grafiska sällskapet, Värmlands konstförening på Värmlands museum och Grafiktriennalen.

Hon har tilldelats Thor Fagerkvist-stipendiet från Värmlands konstförening.
 
Vid sidan av sitt eget skapande arbetade hon som teckningslärare i Arvika och hon anställdes 1969 som metodiklärare i bild vid Lärarhögskolan i Uppsala.

Ingegerd Gärtner är representerad vid    Moderna museet, Värmlands museum, Västerås konstmuseum, Norrköpings Konstmuseum och Upplands museum som fick en större donation av hennes grafiska blad efter hennes bortgång. 

En minnesutställning med Gärtners konst visades på Rackstadmuseet 2007.

Källor
Värmlands Konstförening presenterar Konstnärsförbundet, 1993, sid 39, Karlstad, LIBRIS-ID:1776532.

Externa länkar
Ingegerd Gärtner i Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 9 mars 2016.

Fotnoter

 
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1916
Avlidna 2006
Kvinnor
Svenska lärare under 1900-talet
Lärare från Stockholm
Yrgalem Fisseha Mebrahtu

Yrgalem Fisseha Mebrahtu är en eritreansk journalist och poet. Hon kommer från Adi Keyh. Hon är en av få kvinnliga eritreanska journalister. Efter att all oberoende media stängdes 2001 arbetade hon för radio Bana. Efter en räd mot stationen i februari 2009 arresterades hela personalen och togs till militärfängelset Adi Abeito. Hon har tillbringat fem år i inhumana förhållanden i May Srwa-fängelset. Hennes hälsa är dålig och hon har tagits till sjukhus tre gånger utan att hennes familj informerats. Sedan december 2018 bor hon i exil i München.

Publications 
 Tigrinska: ኣለኹ (I am alive), እሕታሚ እምኵሉ (Emkulu Verlag, Sverige) 2019, 
 Tyska: Ich bin am Leben. Das Wunderhorn 2022,  (Übersetzungen von Kokob Semere, Miras Walid, Mekonnen Mesghena; Nachdichtung von Hans Thill)<ref name="wunderhorn2022">Das Wunderhorn: Ich bin am Leben, abgerufen am 16. Juli 2022</ref>
 Tigrinska: ዘይበረየ ጐድነይ (Zeybereye Godney)'', እሕታሚ እምኵሉ (Emkulu Verlag, Sverige) 2022

Referenser

Eritreanska journalister
Födelseår saknas
Levande personer
Kvinnor
Personer från Adi Keyh
André Charlet

André Fernand Charlet, född 24 april 1898 i Chamonix, död där 24 november 1954, var en fransk ishockeyspelare. Han var med i det franska ishockeylandslaget som kom på delad femte plats i de olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix och på delad åttonde plats i de olympiska vinterspelen 1928 i Sankt Moritz.

Referenser 

Franska ishockeyspelare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Frankrike
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1928 från Frankrike
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1928
Personer från Chamonix
Födda 1898
Avlidna 1954
Män
Jacques Chaudron

Jacques Auguste Chaudron, född 2 juni 1889 i Paris, död där 16 juni 1969, var en fransk ishockeyspelare. Han var med i det franska ishockeylandslaget som kom på delad femte plats i de olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix.

Referenser 

Franska ishockeyspelare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Frankrike
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1924
Idrottare från Paris
Födda 1889
Avlidna 1969
Män
Bonanza, Nicaragua

Bonanza är en kommun (municipio) i Nicaragua med 24 715 invånare (2012). Den ligger i den nordöstra delen av landet i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte. Kommunens traditionella huvudnäring är gruvindustri.

Geografi
Bonanza gränsar till kommunerna Waspán i norr, Rosita i öster, Siuna i söder och San José de Bocay i väster. Kommunens centralort Bonanza, med 8 143 invånare (2005), ligger ungefär mitt i kommunen. Kommunens näst största ort (comarca) är Musawas med 1 390 invånare (2005).

Historia
Kommunen grundades någon gång mellan 1978 och 1982.

Kända personer från Bonanza
 Aubry Campbell Ingram (1903-2000), scoutpionjär

Bilder

Källor 

Kommuner i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte
Orter i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte
Raoul Couvert

Raoul François Fernand Robert Couvert, född 24 juni 1903 i Chambéry i Savoie, död där 20 februari 1983, var en fransk ishockeyspelare. Han var med i det franska ishockeylandslaget som kom på delad femte plats i de olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix och på delad åttonde plats i de olympiska vinterspelen 1928 i Sankt Moritz.

Referenser 

Franska ishockeyspelare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Frankrike
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1928 från Frankrike
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1928
Personer från Chambéry
Födda 1903
Avlidna 1983
Män