kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hanting

Hanting är ett stadsdistrikt i Weifang i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Fangzi

Fangzi, tidigare romaniserat Fangtze, är ett stadsdistrikt i Weifang i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Kuiwen

Kuiwen är ett stadsdistrikt och säte för stadsfullmäktige i Weifang i Shandong-provinsen i norra Kina.

WP:Projekt Kina
Changle, Weifang

Changle, tidigare romaniserat Changlo, är ett härad som lyder under Weifangs stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
Changle

Changle kan syfta på följande orter i Kina:

Changle, Fuzhou – en stad på häradsnivå i Fujian-provinsen
Changle, Weifang – ett härad i Shandong-provinsen
Changle (köping i Kina, Guangxi)
Changle (köping i Kina, Shandong)
Changle (socken i Kina, Hunan, lat 26,99, long 111,09)
Changle (socken i Kina, Hunan, lat 28,55, long 109,54)
Changle (köping i Kina, Sichuan)
Changle (köpinghuvudort i Kina, Jiangsu Sheng, lat 31,93, long 121,25)
Changle (köpinghuvudort i Kina, Zhejiang Sheng, lat 29,46, long 120,61)
Changle (sockenhuvudort i Kina, Fujian Sheng, lat 24,29, long 116,94)

WP:Projekt Kina
Betafit

Betafit är ett mineral, ett niobat av uran och titan, krstalliserade reguljärt i stora grönsvarta kristaller. Betafit upptäcktes första i Betafo på Madagaskar.

Källor 
 

Mineral
Regeringen Jatsenjuk

Arsenij Jatsenjuk har haft två ministärer:

Regeringen Jatsenjuk I – en ukrainsk  interimsregering 27 februari 2014–26 oktober 2014
Regeringen Jatsenjuk II – en ukrainsk regering 26 oktober 2014–14 april 2016
Anqiu

Anqiu, tidigare romaniserat Ankiu, är en stad på häradsnivå som lyder under Weifangs stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i norra Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
Hanne Skartveit

Hanne Skartveit, född 13 april 1966, är en norsk journalist och redaktör, politisk redaktör i Verdens Gang sedan 2009. Hon är dotter till tidigare förlagsdirektören och programdirektören på NRK, Andreas Skartveit.

Skartveit är utbildad jurist och statsvetare. Under 1980-talet var hon aktiv i Arbeidernes Ungdomsfylking i Oslo. Hon var journalist på Arbeiderbladet 1990–1991 och på Verdens Gang från 1991. Hon ledde VG:s kommentarsavdelning 2007–2009. Tillsammans med Anders Bjartnes har hon skrivit boken Brussel tur-retur (1995).

Källor 

Norska journalister
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Hanna-Marie Weydahl

Hanna-Marie Salvesen Weydahl, född 30 juni 1922 i Tjøme, död 5 januari 2016 i Oslo, var en norsk klassisk pianist.

Weydahl var elev till bland andra Reimar Riefling samt vid musikkonservatoriet i Bryssel och Cortots musikskola i Paris. Hon debuterade i Oslo 1940. Vid ett flertal konserter både i och utanför Norge har hon gjort en stor insats för att skapa förståelse för Fartein Valens musik. Hon var försteamanuens vid Norges musikhögskola 1973–1991. År 1986 erhöll hon norske kungens förtjänstmedalj i guld.

Källor 

Norska pianister
Födda 1922
Avlidna 2016
Kvinnor
24 Capricer för soloviolin (Paganini)

Niccolò Paganinis 24 Capricer för soloviolin, Op.1, skrevs mellan 1802 och 1817 och publicerades 1819. Capricerna är övningar som behandlar olika violintekniska moment, t.ex. dubbelgrepp, lägeväxlingar och flygande spiccato.

Lista över capricer 
 Caprice No. 1 i E-dur: Andante
 Caprice No. 2 i h-moll: Moderato
 Caprice No. 3 i e-moll: Sostenuto – Presto – Sostenuto
 Caprice No. 4 i c-moll: Maestoso
 Caprice No. 5 i a-moll: Agitato
 Caprice No. 6 i g-moll: Lento
 Caprice No. 7 i a-moll: Posato
 Caprice No. 8 i E-dur: Maestoso
 Caprice No. 9 i E-dur: Allegretto
 Caprice No. 10 i g-moll: Vivace
 Caprice No. 11 i C-dur: Andante – Presto – Andante
 Caprice No. 12 i A-dur: Allegro
 Caprice No. 13 i B-dur: Allegro
 Caprice No. 14 i E-dur: Moderato
 Caprice No. 15 i e-moll: Posato
 Caprice No. 16 i g-moll: Presto
 Caprice No. 17 i E-dur: Sostenuto – Andante
 Caprice No. 18 i C-dur: Corrente – Allegro
 Caprice No. 19 i E-dur: Lento – Allegro Assai
 Caprice No. 20 i D-dur: Allegretto
 Caprice No. 21 i A-dur: Amoroso – Presto
 Caprice No. 22 i F-dur: Marcato
 Caprice No. 23 i E-dur: Posato
 Caprice No. 24 i a-moll: Tema con Variazioni (Quasi Presto)

Källor 
 Paganini: 24 Capricer för soloviolin (originalmanuskript)
Verk för soloviolin
One More Chance (Pet Shop Boys-låt)

One More Chance är en låt av den brittiska duon Pet Shop Boys. Den utgavs första gången som duons andra singel 1984. En nyinspelad version inkluderades på albumet Actually 1987. 

Den första versionen gjordes tillsammans med Bobby Orlando som också är krediterad som låtskrivare. Låten var ursprungligen en aldrig använd inspelning som Bobby Orlando hade gjort till artisten Divine, vilken Neil Tennant skrev en text till. Till den senare albumversionen bidrog Chris Lowe med mer musik.

Som singel släpptes One More Chance bara i Belgien, Tyskland, Kanada och USA som 12"-singel. I Sverige gavs den ut som 7"-singel. En av de amerikanska utgåvorna innehåller en tidig version av duons genombrottshit West End Girls.

Versionen från 1987 gjordes i två versioner, en album- och en singelversion. Den senare blev dock aldrig utgiven och publicerades först på bonusskivan till CD-utgåvan Actually / Further Listening 1987-1988 2001.

Utgåvor
US 12"
"One More Chance" (Kordak Remix) – 3:26
"One More Chance" (Remix) – 5:33

US 12"
"One More Chance" – 3:26
"West End Girls" – 7:50

Belgisk 12"
"One More Chance" (Remix) – 5:33
"One More Chance" – (3:26)

Tysk 12"
"One More Chance" (Kordak Mix) – 3:26
"One More Chance" (Bobby O Remix) – 5:33

Svensk 7"
"One More Chance" – 3:30
"One More Chance" (Remix) – 5:37

Kanadensisk 12"
"One More Chance" – 5:34)
"Working Girl (One Way Love Affair)" (by Girly) – 5:10
"Love Reaction" (by Divine) – 5:31

Källor
One More Chance Discogs.com
Pet Shop Boys Actually / Further Listening 1987-1988 CD-booklet, Parlophone 2001.

Musiksinglar 1984
Låtar av Pet Shop Boys
Singlar av Pet Shop Boys
Uppsala Danscenter

Uppsala Danscenter (förkortat Uppsala DC eller bara DC) är Uppsalas största dansskola belägen i S:t Pergallerian i centrala Uppsala. Över 3000 danselever per år dansar allt från barndans, balett, disco, streetdans, salsa, orientaliskt, poledance och mycket mer. Med fler än 100 kurser per vecka, över 40 dansinstruktörer och 30 olika dansstilar räknas Uppsala Danscenter till några av Sveriges största dansskolor. Uppsala Danscenter grundades år 2006 av Alexander Karlsson, Carlos Andrei Lopez Gaete och Patric Ekström. Sedan 2007 arrangerar skolan i början av varje termin Uppsala Dansfestival, samt i samband med Kulturnatten i Uppsala. Varje år vid slutet av vårterminen har Uppsala Danscenter elevföreställningar för kurser i Musikens Hus.

Historia 
Uppsala Danscenter öppnade dörrarna till sin första dansstudio våren 2006 i Missionskyrkans lokaler på St Olofsgatan 40. Till en början var Uppsala Danscenter inriktad främst på salsa, men ju mer den växte desto fler kursutbud erbjöd den. Mot slutet av 00-talet expanderade skolan till lokaler i Tuna backar och intill Friskis & Svettis, Väderkvarn. I början av 2011 flyttade hela skolans verksamhet till de centrala lokalerna i S:t Persgallerian. Skolan bestämde att man skulle utökas med en egen fitness-gren inom pole dance. Den delen av Uppsala Danscenter håller nu till i Missionskyrkans källarvåning.

Källor 

  
 Uppsala Danscenter

Dansskolor i Sverige
Utbildningsinstitutioner bildade 2006
Utbildning i Uppsala
Kultur i Uppsala
Jakob Wychgram

Jakob Wychgram, född den 1 september 1858 i Emden, död den 14 november 1927 i Freiburg im Breisgau, var en tysk skolman och litteraturhistoriker. 

Wychgram blev 1900 föreståndare för kungliga lärarinneseminariet och Augustaskolan i Berlin och kallades 1908 som skolråd till Lübeck. Wychgram författade ett stort antal pedagogiska (Das weibliche Unterrichtswesen in Frankreich, 1886, översatt till franska 1889, Geschichte des höheren Mädchenschulwesens in Deutschland und Frankreich, 1901, Vorträge und Aufsätze zum Mädchenschulwesen, 1907, med flera) och litteraturhistoriska arbeten (Deutsche Literaturgeschichte, 1891, 15:e upplagan 1914, Schillers Leben, 1895, många upplagor, med flera), varjämte han utgav skrifter av Pestalozzi, Vives med flera och tidskrifter som Zeitschrift für ausländisches Unterrichtswesen (1895 ff.).

Källor

Noter 

Tyska skolledare
Tyska pedagoger
Tyska litteraturvetare
Litteraturvetare under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Emden
Födda 1858
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Emil Sulger-Gebing

Emil Sulger-Gebing, född den 7 juli 1863 i Basel, död den 29 december 1923, var en tysk litteraturhistoriker.

Sulger-Gebing var professor i tyska språket samt allmän och tysk litteraturhistoria vid tekniska högskolan i München. Han skrev om Dante i den tyska litteraturen, bröderna Schlegel i deras förhållande till de bildande konsterna 1897), Heinse (1903), Hermann Kurz (1904), Hugo von Hofmannsthal (1905), Goethe och Dante (1907), Peter Cornelius (1908), Gerhart Hauptmann (1909; 2:a upplagan 1916) med mera, varjämte han gav ut arbeten av Cornelius, Runge och Novalis med flera.

Källor 

 
 

Tyska litteraturvetare
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens tekniska universitet
Litteraturvetare under 1800-talet
Litteraturvetare under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Basel
Födda 1863
Avlidna 1923
Män
Ugglan
Henry Cecil Kennedy Wyld

Henry Cecil Kennedy Wyld, född den 27 mars 1870, död 1945, var en engelsk språkforskare och universitetslärare.

Wyld var "lecturer" 1899–1904 och professor i engelska språket i Liverpool 1904–20. Han blev 1920 professor i engelska språket och litteraturen i Oxford. Wyld, som var lärjunge till Henry Sweet, gjorde sig känd som framstående fonetiker och var verksam även som språkhistoriker och metriker.
 
Bland hans arbeten märks Guttural sounds in english (1899), The historical study of the mother tongue (1906), The growth of english (1907), The teaching of reading in training colleges (1908), Elementary lessons in english grammar (1909), The place names of Lancashire (1911), A short history of english (1914; även i tysk översättning), History of modern colloquial english (1920) och Studies in english rhymes (1923).

Källor

Tryckta källor

Noter 

Anglister
Engelska filologer
Engelska professorer
Alumner från Corpus Christi College, Oxford
Personer verksamma vid universitetet i Liverpool
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Filologer under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Scan Global Logistics

Scan Global Logistics är ett privatägt globalt speditionsbolag med 700 anställda och huvudkontor i Köpenhamn. Koncernen har egna kontor i  18 länder och närvaro på ytterligare 100 marknader genom partners och agenter. Scan Global Logistics tillhandahåller transport-  och logistiklösningar inom flyg, sjö, och väg. 

I Sverige har koncernen kontor i Göteborg, Stockholm, Landskrona, Norrköping och Västervik.

Historik 
Scan Global Logistics är resultatet av en sammanslagning 2007, mellan Mahé (1975) och ScanAm (1988).  I USA finns det ett nära samarbete med TransGroup och i Sverige med Interexpress som Scan Global Logistics Koncernen är delägare i.

Externa länkar 
 Scan Global Logistics webbplats
Danska företag
Betatron

Betatron är en växelströmsmatad, transformatorliknande apparat, försedd med ett i magnetfältet inbäddat sekundärvarv, bestående av en torusformad evakuerad glastub eller dylikt, i vilken en elektronstråle under inverkan av magnetfältet accelereras till hög hastighet, i praktiken en enkel partikelaccelerator.

Den i betatronen alstrade betastrålningen användes inom medicinen för att alstra röntgenstrålar eller för kärnfysiska experiment. Idén att accelerera elektroner i en kretsformig bana med växelström går tillbaka på ett patent av en "induktionsaccelerator" av Joseph Slepian 1922, där elektronerna accelererades i spiralformiga banor med ett homogent växelfält. Någon sådan apparat konstruerades inte, eftersom man saknade metod att kunna skjuta ut elektronerna ur apparaten.

En betydelsefull insats gjordes av norrmannen Rolf Widerøe, som 1928 angav de villkor apparaten måste uppfylla för att accelerationen skulle kunna ske med konstant banradie. Flera forskare arbetade 1928-1940 med att beräkna hur man skulle kunna bygga användbara betatroner, men det var amerikanen Donald William Kerst vid Urbana University som 1940 blev den förste att konstruera en praktiskt användbar betatron som kunde accelerera elektroner till en slutligt energimassa på 2,3 MeV. På grundval av sina erfarenheter med denna apparat konstruerade han därefter en större Betatron med kapacitet att uppnå 20 Mev. General Elecrics verkstäder i Schenectady konstruerade 1944 en betatron med effekt av 100 Mev. Hos denna vägde enbart magnetstället 130 ton.

Den största betatronen konstruerades 1950 av Kerst och uppnådde en effekt av 300 MeV. Betatronen ersattes senare på grund av sin otymplighet av andra acceleratorer.

Källor

Externa länkar 

Experimentell fysik
Acceleration
Körtelmage

Hos fåglarna är "magen" uppdelad i två delar: En främre del, körtelmagen (proventriculus), och en bakre del, muskelmagen (ventriculus). Körtelmagen är ett körtelrikt avsnitt som producerar magsaft, det vill säga saltsyra och proteolytiska enzymer. Körtelmagen är relativt liten hos landlevande och växtätande fåglar, men betydligt större hos vattenlevande köttätare, som använder den till att lagra byten.

Hos albatrosser, stormfåglar och stormsvalor produceras och lagras magolja i körtelmagen.

Papegojor kan få en sjukdom kallad PDD (proventricular dilation disease) vilken orsakar viktförlust, svaghet, matsmältningsstörningar och neurologiska störningar. Osmälta frön i spillningen och avtärdhet är de tydligaste tecknen på sjukdomen som förefaller orsakas av ett bornavirus.

Referenser

Fågelanatomi
Abu Dhabis Grand Prix 2013

Abu Dhabis Grand Prix , officiellt 2013 Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix, var en Formel 1-tävling som hölls den 3 november 2013 på Yas Marina Circuit i Abu Dhabi, Förenade Arabemiraten. Det var den sjuttonde tävlingen av Formel 1-säsongen  och kördes över 55 varv. Vinnare av loppet blev Sebastian Vettel för Red Bull, tvåa blev Mark Webber, även han för Red Bull, och trea blev Nico Rosberg för Mercedes.

Kvalet 

Noteringar:
 — Kimi Räikkönen blev diskvalificerad från kvalet och fick starta sist. Det efter att bilen underkänts i den obligatoriska mätningen av främre golvets flexibilitet. 
 — Jules Bianchi fick fem platsers nedflyttning för ett otillåtet växellådsbyte.

Loppet

Ställning efter loppet 

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Noteringar 
 Mark Webbers sista pole position.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 ”2013 Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix (Qualifying)” (på engelska). Formula1.com. 2 november 2013. Läst 21 november 2014.
 ”2013 Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix (Race)” (på engelska). Formula1.com. 3 november 2013. Läst 21 november 2014.

Externa länkar

 

Abu Dhabis Grand Prix
2013 i Förenade arabemiraten
Slaget vid Harlem Heights

Slaget vid Harlem Heights var ett fältslag under det amerikanska frihetskriget, som ägde rum i Morningside Heights och västerut in till det nutida kvarteren i Harlem i nordvästra Manhattan Island i New York den 16 september 1776.

Slaget
Kontinentalarmén på cirka 1 800 man under befäl av general George Washington, generalmajor Nathanael Greene och generalmajor Israel Putnam kontrollerade en rad höga positioner i övre Manhattan mot en anfallande brittisk armédivision på cirka 5 000 män under befäl av generalmajor Alexander Leslie. Brittiska trupper gjorde ett taktiskt misstag genom att beordra sitt lätta infanteris trumpetare att spela en rävjaktssignal; "gone away", medan de förföljde de amerikanska trupperna. Detta var avsett att förolämpa Washington, som själv var en ivrig rävjägare som lärt sig sporten från sin granne och mentor nära Alexandria, Virginia, Lord Thomas Fairfax under det fransk-indianska kriget. "Gone away" innebär att en räv är i full flykt från hundarna som följer rävens spår. Kontinentaltrupperna, som var i en ordnad reträtt, var rasande över detta och upplivades för att hålla sina positioner.  Amerikanerna flankerade de brittiska angriparna och drev dem sakta tillbaka. Efter det brittiska tillbakadragandet fick Washington beordra sina trupper att avsluta jakten. Slaget gick en lång väg att återupprätta förtroendet för kontinentalarmén efter att ha lidit flera nederlag. Det var Washingtons första slagfältsseger under kriget.

Washington överger New York
Efter en månad utan större strider mellan arméerna tvingades Washington att dra tillbaka sin armé norrut till staden White Plains i sydöstra New York, då britterna flyttade norrut till Westchester County och hotade att fånga Washington längre söderut på Manhattan. Washington drabbades av ytterligare två nederlag, på White Plains och Fort Washington. Efter dessa två nederlag, ihop med evakueringen av Fort Lee (uppkallad efter hans ställföreträdare, general Charles Lee) över Hudsonfloden som bevakade New Jerseys västra strand, fick Washington och armén dra sig tillbaka genom New Jersey till Pennsylvania. Fälttåget i New York och New Jersey avslutades efter att amerikanerna segrade vid Trenton och Princeton, som återupplivade den kontinentala armén och den nya nationen.

Referenser

Noter

Litteratur

Externa länkar

Harlem Heights
Harlem Heights
Harlem Heights
Harlem Heights
Krigsåret 1776
1776 i USA
Delstaten New York
Manhattan
Philippe Beaussant

Philippe Beaussant, född 6 maj 1930 i Caudéran i Gironde, död 8 maj 2016 i Paris, var en fransk musikvetare och romanförfattare. Han var specialiserad på fransk barockmusik. På 1960-talet arbetade han som lärare i fransk litteratur vid Flinders University i Australien. Sedan 1974 arbetade han som producent av musikprogram för Radio France. Han var medgrundare av Centre de musique baroque i Versailles.

För sin roman Héloïse tilldelades han 1993 Grand Prix du roman de l'Académie française. År 2012 utkom han med en monografi om drottning Kristina och musik, Christine de Suède et la musique. Hans levnadsteckning Lully ou le musicien du soleil, om tonsättaren Jean-Baptiste Lully, är förlaga till filmen Solkungens dans från 2000.

Beaussant blev invald i Franska akademien 2007. Han har tilldelats hederslegionen av riddargraden, nationalförtjänstorden av riddargraden och Arts et Lettres-orden av officersgraden.

Utgivet
 1962 Le Jeu de la pierre et de la foi (Gallimard)
 1978 Le Biographe, roman (Gallimard)
 1979 L'Archéologue, roman - prix de l'Académie française 1979 (Gallimard)
 1980 Dardanus de Rameau
 1982 François Couperin - prix de l'Académie française 1983 (Fayard)
 1982 Versailles, opera - prix de l'Académie des beaux-arts (Gallimard)
 1983 Rameau de A à Z (Fayard)
 1988 Vous avez dit baroque ? (Actes Sud)
 1989 La Belle au bois, roman (Gallimard)
 1991 Vous avez dit classique ? (Actes Sud)
 1992 Lully ou le musicien du soleil - Prix de la critique, prix d'histoire de l'Académie française och prix Goncourt de la biographie 1993 (Gallimard)
 1993 Héloïse, roman - Grand prix du roman de l'Académie française (Gallimard)
 1996 Les Plaisirs de Versailles (Fayard)
 1999 Louis XIV artiste (Payot)
 1999 Mangez Baroque et restez mince (Actes Sud)
 1999 Stradella, roman (Gallimard)
 2000 Le Roi-Soleil se lève aussi (Gallimard)
 2002 Le Chant d'Orphée selon Monteverdi (Fayard)
 2003 Le rendez-vous de Venise, roman - Prix de la ville de Nantes (Fayard)
 2003 Monteverdi (Fayard)
 2003 Préludes, fougasses et variations (Actes Sud)
 2005 La malscène (Fayard)
 2006 Passages, de la Renaissance au baroque - prix Montaigne 2008 (Fayard)
 2008 Où en étais-je ?, roman (Fayard)
 2009 Titien, Le chant du cygne (Fayard)
 2009 Versailles. La vie dans le Grand Parc au temps de Louis XIV (Grand Parc de Versailles)
 2010 Le Ballet des singes et des autruches (Gallimard)
 2010 L'Opéra royal de Versailles (Éditions Xavier Barral)
 2011 Georges de La Tour. Le Vielleur au chien
 2011 Venise, Vivaldi, Versailles - L'art vénitien à Versailles (medverkan)
 2012 Christine de Suède et la musique (Fayard)
 2012 Autour de Montaigne - Je n'aime pas choisir (medverkan)

Källor

Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Franska fackboksförfattare
Franska musikologer
Franska romanförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Födda 1930
Personer från Gironde (departement)
Ledamöter av Franska Akademien
Avlidna 2016
Riddare av Hederslegionen
Män
Oscar II:s statsråd

Oscar II:s  statsråd var Sveriges regering under första delen av Oscar II:s regeringstid, från 18 september 1872 till 20 mars 1876. 

Detta  var den sista svenska ministären för vilken kungen fungerade som regeringschef - därefter övergick regeringsmakten till det nyinrättade statsministerämbetet; Louis De Geer d.ä. blev den första ämbetsinnehavaren.

Oscar II:s statsråd var också den sista regeringen med en justitiestatsminister och en utrikesstatsminister, vilka ersattes som departementschefer av justitieministern respektive utrikesministern.

Statsråd 

Statsministärer under resterande tid av Oscar II:s år som regent
Regeringen De Geer d.ä. 
Regeringen Posse 
Regeringen Thyselius 
Regeringen Themptander
Regeringen Gillis Bildt
Regeringen Åkerhielm 
Regeringen Boström I 
Regeringen von Otter 
Regeringen Boström II 
Regeringen Ramstedt 
Regeringen Lundeberg 
Regeringen Staaff I 
Regeringen Lindman I

Oscar II
Sverige under 1870-talet
Bildanden 1872
Upplösningar 1876
Karl XV:s statsråd

Karl XV:s  statsråd var Sveriges regering under Karl XV:s regeringstid, 8 juli 1859–18 september 1872. Kungen var regeringschef.

Statsråd 

statsråd
Karl XV
Sverige under 1850-talet
Sverige under 1860-talet
Sverige under 1870-talet
Bildanden 1859
Upplösningar 1872
Oscar I:s statsråd

Oscar I:s  statsråd var Sveriges regering under Oscar I:s regeringstid, 8 mars 1844–8 juli 1859. Kungen var regeringschef.

Statsråd 

Oscar I
Sverige under 1840-talet
Sverige under 1850-talet
Bildanden 1844
Upplösningar 1859
Karl XIV Johans statsråd (från 1840)

Karl XIV Johans statsråd var Sveriges regering under andra delen av Karl XIV Johans regeringstid, från antagandet av Departementalreformen 16 maj 1840 till kungens död 8 mars 1844. 

Kungen var regeringschef, och nyordningen innebar att departementscheferna nu också fick ministerposter, att de konsultativa statsråden halverades i antal från sex till tre, och att hovkanslerämbetet avvecklades.

Statsråd 

Statsråd (från 1840)
Karl XIV Johan II
Sverige under 1840-talet
Bildanden 1840
Upplösningar 1844