kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Göran Frisk

Göran Vilhelm Sixtensson Frisk, född 22 mars 1943 i Bromma församling i Stockholm, är en svensk militär.

Biografi
Frisk avlade studentexamen i Stockholm 1962. Han avlade sjöofficersexamen 1966 och utnämndes samma år till fänrik i flottan. Han deltog bland annat i två långresor med HMS Älvsnabben. Åren 1975–1976 var han fartygschef på torpedbåten HMS Västervik. År 1977 befordrades han till örlogskapten. Han var 1978–1981 tjänstledig och arbetade som missionär i Tanzania för Svenska kyrkans missionsstyrelse. Han arbetade som lantmätare och som reparatör på sjukhuset Ndolage, söder om Bukoba. Mycket tid ägnades åt att bygga och driftsätta mindre biogasanläggningar. Efter det treåriga kontraktets utgång återvände han till Sverige 1981. Han tjänstgjorde i Planeringssektionen i Marinstaben 1982–1984 och befordrades till kommendörkapten 1983. Han var chef för 46. patrullbåtsdivisionen i 4. ytattackflottiljen 1984–1986, tjänstgjorde vid Planeringssektionen i Försvarsstaben 1986–1987 och var chef för Vapenavdelningen i Marinstaben 1987–1990. År 1990 befordrades han till kommendör, varpå han var chef för Första ytattackflottiljen och chef för Ubåtsjaktstyrkan 1990–1994. Åren 1994–1996 var han chef för Marinens taktiska centrum och 1997–2000 chef för örlogsskolorna i Berga och Karlskrona. Han var chef för Militära programmet vid Försvarshögskolan 2000–2003.

Göran Frisk invaldes som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 1984 och som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1989.

Göran Frisk är son till kamrer Sixten Frisk och Svea Sundblad. Han gifte sig 1966 med tandläkaren Eva-Lisa Öström.

Ubåtsjakten i Stockholms skärgård 2014
Göran Frisk blev 2014 uppmärksammad medialt för sin totala övertygelse om att Ryssland bedrivit undervattensverksamhet sedan 1945. Han menade att det eventuella ubåtsintrånget i Stockholms skärgård kunde klassas som ryska krigsförberedelser och avslöjade samtidigt att svensk militär tidigare hade skadat ryska ubåtar.

Han uttalade sig om möjligheten att ryska soldater redan kunde ha tagit sig i land i samband med ett eventuellt ryskt ubåtsintrång i Stockholms skärgård: "Framför allt de som har stugor i land ska se till att kolla vad som finns runtomkring: om de här dykarna redan har lämnat ubåten, gått i land och har civila kläder på sig, för att därefter ta sig därifrån."

I debatten uttryckte Frisk stark kritik mot nedrustningen av det svenska försvaret.

Referenser

Födda 1943
Levande personer
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska sjöofficerare
Svenska missionärer
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hubert Ries

Pieter Hubert Ries, född den 1 april 1802 i Bonn, död den 14 september 1886 i Berlin, var en tysk musiker. Han var son till Franz Anton Ries, bror till Ferdinand Ries och far till Franz Ries.

Ries, som var elev till Spohr, gjorde sig känd som violinist och utgivare av violinövningar.

Källor 
 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska violinister
Klassiska violinister
Violinister under 1800-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Bonn
Födda 1802
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Korab Bakraqi

Korab Bakraqi, född 3 november 1991, är en svensk fotbollsspelare.

Bakraqi blev svensk mästare i futsal 2012 med Futsal Club Ibra från Göteborg.

Karriär
Bakraqi började spela fotboll i IFK Mariestad. Som tioåring gick han till IFK Göteborg, där han spelade för olika ungdomslag fram tills han var 18. Då gick han över till Qviding FIF, som han spelade tre matcher för i Division 1 2010. Han stannade i Qviding i ett halvår innan han valde att gå till Gunnilse IS. Under sin debutsäsong i Gunnilse spelade han sex matcher samt gjorde ett mål. Under sin andra säsong (2011) spelade han 13 matcher och gjorde ett mål. 2012 gjorde han endast ett inhopp för klubben.

Sommaren 2012 skrev Bakraqi på för Ljungskile SK. Under hösten 2012 gjorde han tre mål på nio matcher i Superettan. Tidigt på säsongen 2013, i en cupmatch mot GAIS, skadade Bakraqi korsbandet i vänster knä – vilket höll han borta från spel i över ett år. Den 14 april 2014 gjorde han comeback efter sin skada i en 0–0-match mot Landskrona BoIS, där han blev inbytt i den 78:e minuten mot David Johannesson. I februari 2015 skrev han på för division 1-klubben Qviding FIF.

Källor

Korab Bakraqi på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska futsalspelare
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Qviding FIF
Spelare i Gunnilse IS
Spelare i Ljungskile SK
Spelare i Superettan
Födda 1991
Levande personer
Män
Isabelle Eurenius

Isabelle Eurenius, född 8 oktober 1989 i Lungvik, är en svensk friidrottare. Hon vann SM-guld på damernas 100 meter 2014. Hon tävlade i början av sin karriär för Falu IK men bytte senare till Spårvägens FK.

Karriär 

Vid junior-EM i Hengelo i Nederländerna år 2007 var Isabelle Eurenius uttagen på 100 meter men slogs ut i försöken med tiden 12,17. Hon deltog också, tillsammans med Linnéa Collin, Julia Skugge och Maria Gustafsson, i det svenska korta stafettlaget som kom sexa.

Eurenius deltog vid EM i Zürich 2014 där hon, tillsammans med Irene Ekelund, Pernilla Nilsson och Daniella Busk, sprang i det svenska korta stafettlaget som tog sig till final och där kom på en sjätteplats.

År 2015 deltog Isabelle Eurenius i stafett 4 x 100 meter vid den andra upplagan av IAAF/BTC World Relays som gick av stapeln i Nassau, Bahamas i början på maj. Laget (de andra var Pernilla Nilsson, Daniella Busk och Moa Hjelmer) sprang försöksheatet på 44,81 och gick sedan vidare till B-finalen där de kom sjua med tiden 44,97.

Vid Europamästerskapen i Amsterdam i juli år 2016 var Eurenius (ihop med Elin Östlund, Linnea Killander och Pernilla Nilsson) med i det svenska korta stafettlaget som blev utslaget i försöksheatet med tiden 44,27, vilket var säsongsbästa.

Personliga rekord 

Utomhus 
100 meter – 11,64 (Helsingborg, Sverige 25 augusti 2017)
100 meter – 11,45 (medvind) (Skara, Sverige 19 juni 2016)
200 meter – 23,89 (Umeå, Sverige 3 augusti 2014)
400 meter – 58,84 (Sundsvall, Sverige 1 juli 2015)
100 meter häck – 14,43 (Sundsvall, Sverige 8 augusti 2010)
Längd – 5,86 (Celle Ligure, Italien 27 juni 2007)

Inomhus 
60 meter – 7,48 (Sätra, Sverige 6 februari 2016)
200 meter – 24,60 (Sätra, Sverige 31 januari 2015)
60 meter häck – 8,77 (Göteborg, Sverige 27 februari 2011)
60 meter häck – 8,89 (Göteborg, Sverige 25 februari 2007)
Längd – 5,86 (Umeå, Sverige 13 januari 2007)
Längd – 5,83 (Göteborg, Sverige 24 februari 2007)
Tresteg – 11,72 (Örebro, Sverige 18 februari 2012)

Referenser

Fotnoter

Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i stafettlöpning
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Personer från Kramfors kommun
Friidrottare i Falu IK
Friidrottare i Spårvägens IF
Joel Lassinantti

Joel Nils Emil Lassinantti, född 8 januari 1993 i Luleå, är en svensk professionell ishockeymålvakt som spelar för Luleå HF i SHL.

Biografi 

Lassinantti växte upp i Måttsund, cirka två mil söder om Luleå, och hans moderklubb är Antnäs BK. Han är brorsbarnbarn till Ragnar Lassinantti, som var Norrbottens läns landshövding.

Lassinantti fick ett kontrakt med Luleå HF:s A-lag säsongen 2012/2013, men började först spela SHL-matcher för laget säsongen 2014/2015. Den säsongen gick så pass bra att han kom på andra plats i högst räddningsprocent i Svenska hockeyligan, med 92,8 procent, och vann Honkens trofé 2015. I slutspelet samma säsong var Lassinantti den målvakt som fick allra högst räddningsprocent, 92,7 procent.

Han har också spelat i Sveriges juniorlandslag (U16, U17, U18, U19 och U20), mellan åren 2008 och 2013. Han spelade dessutom i TV-pucken för Norrbotten 2008–2009.

Klubbar 
 Luleå HF 2021-
HK Sotji 2020-21
Luleå HF 2012-20
Almtuna IS (lån) 2012-13
Åker/Strängnäs HC (lån) 2012-13
Asplöven HC (lån) 2013-14

Utmärkelser (i urval) 
Brons i J20 Superelit 2010
Silver i U18-VM 2011
JVM-silver 2013
SM-silver 2013
Vinnare av Champions Hockey League 2015
Vinnare av Honkens trofé 2015
Nominerad till Årets målvakt i SHL Awards 2015
Nominerad till Årets målvakt i SHL Awards 2016
Årets målvakt i SHL Awards 2019
SM-silver 2022

Externa länkar 

Svenska ishockeymålvakter
Idrottare från Luleå
Födda 1993
Spelare i HK Sotji
Ishockeymålvakter i Luleå HF
Målvakter i Almtuna IS
Spelare i Asplöven HC
Män
Levande personer
Elin Moraiti

Elin Moraiti, född 16 juni 1991, är en svensk friidrottare. Hon vann SM-guld på 400 meter 2014. Hon tävlade först för Falu IK men bytte sedan (inför säsong 2013) till Hässelby SK.

Elin Moraiti sprang vid inomhus-EM i Göteborg 2013, tillsammans med Josefin Magnusson, Moa Hjelmer och Frida Persson, lång stafett 4 x 400 meter, men laget slogs ut direkt i försöken.

Personliga rekord 

Utomhus 
100 meter – 12,12 (Sollentuna 26 juni 2014)
200 meter – 24,69 (Sollentuna 8 juni 2014)
400 meter – 53,86 (Göteborg 28 juni 2014)
800 meter – 2:07,63 (Göteborg 11 juni 2011)

Inomhus 
60 meter – 7,91 (Falun 13 februari 2010)
200 meter – 24,90 (Sätra 9 februari 2014)
400 meter – 54,43 (Göteborg 23 februari 2014)
800 meter – 2:07,65 (Tammerfors, Finland 5 februari 2011)
800 meter – 2:08,46 (Glasgow, Storbritannien 29 januari 2011)

Referenser

Fotnoter

Svenska friidrottare
Svenska mästare i stafettlöpning
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Friidrottare i Falu IK
Friidrottare i Hässelby SK
Franz Ries

Franz Ries, född den 7 april 1846 i Berlin, död den 20 juni 1932 i Naumburg, var en tysk musiker. Han var son till Hubert Ries. 

Ries, som var violinist som fadern, var elev av Kiel och Massart. Han gjorde sig känd som talangfull tonsättare (stråkkvartetter, violinsviter med mera) och som delägare i musikhandelsfirman Ries & Erler i Berlin.

Källor 
 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska violinister
Klassiska violinister 
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Berlin
Födda 1846
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Dragan Andrić

Dragan Andrić, född 6 juni 1962 i Dubrovnik, är en före detta jugoslavisk vattenpolospelare och serbisk vattenpolotränare. Han ingick i Jugoslaviens landslag vid olympiska sommarspelen 1984 och 1988. 

Som spelare tog han två OS-guld och ett VM-guld. Därefter inledde han en tränarkarriär, under vilken han har fått träna tre olika herrlandslag: Förbundsrepubliken Jugoslavien, Japan och Grekland.

Spelarkarriär 
Andrić gjorde sex mål i den olympiska vattenpoloturneringen i Los Angeles som Jugoslavien vann. I den olympiska vattenpoloturneringen i Seoul tog han OS-guld på nytt. Hans målsaldo i turneringen var elva mål.

Andrić tog VM-guld för Jugoslavien i samband med världsmästerskapen i simsport 1986 i Madrid.

Tränarkarriär 
Andrić var tränare för Restjugoslavien vid olympiska sommarspelen 1996 i Atlanta. Världsmästerskapen i simsport 2001 hölls i Fukuoka och värdlandet Japan anställde Andrić för tränaruppdraget i herrarnas vattenpolo. Vid olympiska sommarspelen 2012 var han Greklands tränare.

Referenser 

Jugoslaviska vattenpolospelare
Serbiska vattenpolotränare
Jugoslaviska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1984
Olympiska guldmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Jugoslavien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Jugoslavien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1988
Personer från Dubrovnik
Födda 1962
Levande personer
Män
Georges Migot

Georges Migot, född den 27 februari 1891 i Paris, död den 5 januari 1976 i Levallois utanför Paris, var en fransk kompositör, musikskribent och målare.

Biografi
År 1909 började Migot studera musik på Konservatoriet i Paris samt studera komposition under Charles-Marie Widor. Han studerade också orkestrering under Vincent D'Indy, musikhistoria under Maurice Emmanuel samt orgelspelning under Eugene Gigout och Alexandre Guilmant. 

Sedan har han först fått 1:a pris i komposition tre gånger från 1918 till 1920, fick han år 1921 också Blumenthalpriset. Trots att han inledningsvis till stor del påverkats av Faures kompositionsformer, kom han att fascineras av medeltida polyfona former. Sedan började han att markera sin ståndpunkt genom att kalla sig själv som "Group of One". Namngivningen visade att han ville konfrontera den neoklassiska stil hos The Gruop of Six som var ledande vid denna tid. 

Migots favör för medeltida polyfoni kom att bära frukt 1953 i hans verk Requiem vars melodier skrevs okonventionellt i avseende på rytmiskt och tonalt innehåll.

År 1948 utsågs Migot till chef för Conservateur du Musee des instrument anciens du Conservatoire de Paris.

Arbeten i urval
Migot komponerade flera musikdramatiska verk såsom

 Hugoromo, (Monte-Carlo, 9 maj 1922)
 Le Rossignol en amour, kammaropera, libretto av Migot (1926–1928 ; Genève, 2 mars 1937)
 Cantate d'Amour, opera, libretto av Migot (1949–1950)
 La Sulamite, opera, libretto av Migot (1969–1970)
 l'Arche, en spatial polyfoni för sopran, kvinnokör och orkester, baserad på en dikt av Migot (1971, Marseille, 3 maj 1974)

Därutöver komponerade han symfonier och annan orkestermusik, kammarmusik och ett stort antal verk av vokal musik.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978
https://web.archive.org/web/20141029145114/http://www.geocities.co.jp/MusicHall/6119/museum/migot/english.html

Födda 1891
Avlidna 1976
Män
Franska kompositörer
Musiker från Paris
Konstnärer från Paris
Ryrbäckens naturreservat

Ryrbäcken är ett naturreservat i Gärdhems socken i Trollhättans kommun i Västra Götalands län.

Reservatet är 43 hektar stort och skyddat sedan 2009. Det är beläget söder om Trollhättans tätort nära bebyggelsen. Det utgörs av Ryrbäcken och dess ravinsystem. Strömmande och lugnt slingrande letar sig bäcken ner mot Göta älv. 

Området är lummigt och frodigt. Bäcken kantas av alsumpskog, men här och var finns också ädellövskog och granskog. I en av sluttningarna växer gles ekskog med lundflora. Där påträffas bland annat vippärt och den gula krisslan. På våren blommar svalört, vitsippor, vårlök och blåsippor. Där förekommer även mer ovanliga växter som kransrams och skogsklockan. Längs bäcken växer den storvuxna ormbunken strutbräken. Fågellivet är rikt med bl.a. mindre hackspett, strömstare och forsärla. 

Naturreservatet förvaltas av Trollhättans kommun.

Referenser

Källor
Ryrbäcken, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Trollhättans kommun
Naturskyddsområden bildade 2009
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Edgar Salli

Edgar Nicaise Constant Salli, född 17 augusti 1992, mer känd som Edgar Salli, är en kamerunsk fotbollsspelare som spelar för cypriotiska Olympiakos Nicosia.

Salli har tidigare spelat för bland annat Ngaoundéré och Coton Sport. Han har även representerat Kameruns landslag.

Karriär
I juni 2020 värvades Salli av cypriotiska Olympiakos Nicosia, där han skrev på ett ettårskontrakt.

Källor

Noter

Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Cotonsport Garoua
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i RC Lens
Spelare i Académica
Spelare i FC St. Gallen
Spelare i 1. FC Nürnberg
Spelare i Sepsi OSK Sfântu Gheorghe
Spelare i Olympiakos Nicosia
Spelare i Ligue 2
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Liga I
Spelare i Cyperns förstadivision i fotboll
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2015
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Födda 1992
Levande personer
Män
Allan Nyom

Allan-Roméo Nyom, född 10 maj 1988 i Neuilly-sur-Seine, Frankrike, är en kamerunsk fotbollsspelare som spelar för Leganés i Segunda División.

Karriär
Den 17 augusti 2018 lånades Nyom ut till spanska Leganés på ett låneavtal över säsongen 2018/2019. Den 24 juli 2019 värvades Nyom av Getafe. Den 28 januari 2022 blev Nyom klar för en återkomst i Leganés, där han skrev på 1,5-årskontrakt.

Källor

Noter

Kamerunska fotbollsspelare
Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AS Nancy
Spelare i AC Arles-Avignon
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i Granada CF
Spelare i Watford FC
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i CD Leganés
Spelare i Getafe CF
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Segunda División B
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i VM i fotboll 2014
Födda 1988
Levande personer
Män
Personer från Neuilly-sur-Seine
Kamerunska idrottare under 2000-talet
Druk Gyalpo

Druk Gyalpo är titeln på Bhutans statsöverhuvud, också kallad drak-kung.

Innehavare av titeln har varit:

 Hans majestät Ugyen Wangchuck (första Druk Gyalpo)
 Hans majestät Jigme Wangchuck (andra Druk Gyalpo)
 Hans majestät Jigme Dorji Wangchuck (tredje Druk Gyalpo)
 Hans majestät Jigme Singye Wangchuck (fjärde Druk Gyalpo)
 Hans majestät Jigme Khesar Namgyel Wangchuck (femte Druk Gyalpo)

Referenser
Sammy N'Djock

Sammy N'Djock, född 25 februari 1990, är en kamerunsk fotbollsmålvakt som spelar för Minnesota United.

Källor

Kamerunska fotbollsmålvakter
Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Födda 1990
Levande personer
Män
Personer från Yaoundé
Spelare i Lille OSC
Spelare i Antalyaspor
Spelare i Süper Lig
Spelare i VM i fotboll 2014
Atlas Shrugged: Part III

Atlas Shrugged: Part III (även Atlas Shrugged Part III: Who Is John Galt?) är en amerikansk film från 2014. Filmen är en uppföljare till Atlas Shrugged: Part I (2011) och Atlas Shrugged: Part II (2012) och bygger på den sista tredjedelen av Ayn Rands roman Och världen skälvde (1957).

Handling
Dagny Taggart (Laura Regan) har kraschlandat med sitt flygplan efter sin jakt på John Galt (Kristoffer Polaha). Hon har hamnat i Galt's Gulch, där John Galt och de försvunna industrialisterna bor. Där har de skapat sig en fristad där de kan leva enligt sina egna ideal, skilda från det kollektivistiska samhället som håller på att slås sönder av byråkrati och statlig inblandning i affärslivet. Dagny slits mellan viljan att bo i detta nya idealsamhälle och viljan att driva sitt järnvägsbolag och försöka stoppa kollektiviseringen i industrin.

Produktion och mottagande
Liksom mellan de första två filmerna byttes skådespelarna i alla de viktiga rollerna ut i denna tredje film i trilogin.

Filmen drog in $461 179 under premiärhelgen i USA. Den visades på 242 biografer. Den visades på bio i tre veckor och drog totalt in $846 704, vilket var mindre än föregångarna, som drog in ca $4,6 respektive $3,3 miljoner.

Filmen möttes av negativ kritik. På Rotten Tomatoes har den 0% positiva recensioner av 10 med ett snittbetyg på 1,4/10. På Metacritic har den ett snittbetyg på 9/100, baserat på sju recensioner.

Rollista

Laura Regan som Dagny Taggart
Kristoffer Polaha som John Galt
Joaquim de Almeida som Francisco d'Anconia
Eric Allan Kramer som Ragnar Danneskjöld
Rob Morrow som Henry "Hank" Rearden
Larry Cedar som Dr. Floyd Ferris
Greg Germann som James Taggart
Jen Nikolaisen som Cherryl Taggart
Louis Herthum som Wesley Mouch
Dominic Daniel som Eddie Willers
Stephen Tobolowsky som Dr. Hugh Akston
Ron Paul, Glenn Beck, och Sean Hannity (cameos) som sig själva

Referenser

Amerikanska filmer 2014
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Jens Quistgaard

Jens Harald Quistgaard, född 1919, död 2008, var en dansk designer.

Quistgaard har formgivit en mängd bruksföremål i olika material, såsom grytor, fat, ljusstakar och serviser. Han var mellan 1954 och 1984 en av de drivande krafterna bakom det amerikanska företaget Dansk International Designs. Han är flerfaldigt prisbelönad, bland annat tilldelades han Lunningpriset 1954. Quistgaard finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor

Noter

Danska formgivare
Födda 1919
Avlidna 2008
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Piotr Celeban

Piotr Celeban, född 25 juni 1985 i Szczecin, är en polsk fotbollsspelare som spelar för Śląsk Wrocław och det polska fotbollslandslaget.

Klubbar 
  Pogoń Szczecin (2004–2007)
  Śląsk Wrocław (2006, lån)
  Korona Kielce (2007–2008)
  Śląsk Wrocław (2008–2012)
  FC Vaslui (2012–2014)
  Śląsk Wrocław (2014–)

Referenser

Externa länkar 

 Piotr Celeban på 90minut.pl 

Födda 1985
Levande personer
Män
Polska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Pogoń Szczecin
Spelare i Śląsk Wrocław
Spelare i FC Vaslui
Spelare i Korona Kielce
Personer från Szczecin
Expressen- och Dagens Nyheter-skyltarna

Expressen- och Dagens Nyheter-skyltarna är två reklamskyltar i neon för Expressen och Dagens Nyheter på fastigheten Medusa 1 vid Kornhamnstorg 61 i Gamla stan i Stockholm. Skyltarna finns sedan 1960-talets mitt på byggnadens tak och har blivit ett välkänt inslag i stadsbilden kring Slussen. De nominerades för Lysande skylt år 2015.

Natten mellan 28 april och 29 april 2020 monterades den ursprungliga Expressen-skylten (med tillhörande "på kvällen") ned för att ersättas med en helt ny skylt med lysdiodteknik istället för tidigare med neonrör. Den nya skylten har vid produktion ritats av från ett fotografi på den tidigare för att se likadan ut och behålla det klassiska utseendet.

Historik
Byggnaden i fastigheten Medusa 1, även kallad Forsströmska huset (uppfört 1781 av Nils Forsström), fick sitt nuvarande utseende 1877–1878 i samband med en ombyggnad för Arbetarringens bank. Arkitekt Johan Fredrik Åbom gestaltade en rik utsmyckat fasad i dåtidens smak. Husets öppna läge med huvudfasad mot Slussplan och Slussen blev en bra plats för reklamskyltar. För lättare montage och ett tidsenligt utseende hyvlades husets fasad slätt 1932.

På ett fotografi från 1930-talets slut är fasaden avskalad från alla tidigare putsutsmyckningar och täckt med neonreklam för bland annat ”Ovomaltine - Drycken som ger mera livskraft”, ”C.A. Åberg & Co” och ”Sörmlandsbanken”. På 1950-talets slut annonserade ”Firestone ringar”, ”Vikafors gummifabrik”, ”C.A. Åberg & Co kläder” och ”Lundins pälsar”.

Forsströmska huset genom tiden

Skyltkombinationen

Skyltarrangemanget för Expressen och Dagens Nyheter fanns redan i mitten av 1950-talet, men lite längre västerut på fastigheten Charon 2 med adress Kornhamnstorg 6. Husfasaderna längs Kornhamnstorg var liksom Stureplan en attraktiv plats för fasadskyltning. Nästan varje hus var täckt med neonreklam. 

Nuvarande skyltar för Expressen och Dagens Nyheter är inte samma som från 1950-talet utan nytillverkades och kom upp på Forsgrenska huset mellan 1963 och 1964. På vänstra takfallet står ”på kvällen EXPRESSEN” med skrivstil i vitlysande neonrör respektive versaler (liknande tidningens logotyp) i med gullysande kontur på rödmålad plåtlåda. 

På högra takfallet, vänt mot Slussen, står ”varje morgon DAGENS NYHETER” med skrivstil i gullysande neonrör respektive versaler (liknande tidningens logotyp) i vitlysande neonrör på vitmålad plåtlåda. Skyltarna ingick i Stadsmuseets neonskyltsinventering från 1998 och är idag (2015) de enda neonskyltarna på huset. Efter en renovering år 1990 fick även fasaden av fastighetsägaren Hufvudstaden tillbaka sitt utseende från 1878.

Se även
 DN-skylten på DN-skrapan

Referenser

Externa länkar

Reklam
Ljusskyltar i Stockholm
Gamla stan
Don't Tell Me

Don't Tell Me kan syfta på:

Don't Tell Me (Madonna-låt) – en låt framförd av den amerikanska popartisten Madonna från 2000
Don't Tell Me (Avril Lavigne-låt) – en låt framförd av den kanadensiska sångerskan Avril Lavigne från 2004
Don't Tell Me (Avril Lavigne-låt)

"Don't Tell Me" är en låt framförd av den kanadensiska sångerskan Avril Lavigne, utgiven som den första singeln från hennes andra album Under My Skin i mars 2004. Lavigne skrev texten till låten medan musiken skrevs tillsammans med Evan Taubenfeld.

Videon till låten regisserades av Liz Friedlander och spelades in i Los Angeles i mars 2004.

Låtlista

Listplaceringar

Referenser 

Avril Lavigne-låtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2004
Maskin-till-maskin-kommunikation

Maskin-till-maskin-kommunikation, förkortat M2M, är en teknik som möjliggör kommunikation mellan olika enheter med hjälp av såväl trådlösa som trådbundna system. Maskin-till-maskin-kommunikation är ett brett begrepp eftersom det inte pekar på något specifikt trådlöst eller trådbundet nätverk, eller någon specifik typ av informations- eller kommunikationsteknik. Maskin-till-maskin-kommunikation betraktas som en integrerad del av sakernas internet ("Internet of Things", IoT).

Telekommunikation