kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Louisiana Hayride

Louisiana Hayride var ett radioprogram som senare började sändas som TV-program med fokus på countrymusik från Shreveport Municipal Memorial Auditorium i Shreveport, Louisiana, som under sin storhetstid åren 1948-1960 lanserade många amerikanska artister.

Elvis Presley uppträdde i radioversionen av programmet 1954 och gjorde sitt första TV-framträdande där den 3 mars 1955.

Artister som medverkat i Louisiana Hayride

 Betty Amos
 Jack Anglin
 Bailes Brothers
 Benny Barnes
 Ray Belcher
 Carl Belew
 Dudley Bernard
 Bill Black
 Eddy Bond
 Brad & Jerry
 The Browns
 Vin Bruce
 Gary Bryant
 Roy Burks
 Bill Carlisle
 Johnny Cash
 Zeke Clements
 Jeff Dale
 Jimmie Davis
 Tibby Edwards
 Werly Fairburn
 Pete Fontana
 Tillman Franks
 Bob Gallion
 Marshall Grant
 The Gays

 Cliff Grimely
 Roy Hendrix
 Jeanette Hicks
 Goldie Hill
 Tommy Hill
 Hoot & Curley
 Johnny Horton
 David Houston
 Sonny James
 Jimmy & Johnny
 Jerry Johnson
 George Jones
 Grandpa Jones
 Oakie Jones
 Jack Kay
 Merle Kilgore
 Hank Locklin
 Horace Logan
 Bob Luman
 Maddox Brothers and Rose
 Emory Martin
 Jimmy Martin
 Johnny "Country" Mathis
 Paul Mims
 Scotty Moore

 Bill Nettles
 Jimmy C. Newman
 James O'Gwynn
 Jimmy Osborne
 Frank Page
 Leon Payne
 Luther Perkins
 Charlie "Sugartime" Phillips
 Webb Pierce
 Elvis Presley
 Jim Reeves
 Donn Reynolds
 Jack Rhodes
 Rice Brothers
 Gene Rodique
 Dido Rowley
 Tommy Sands
 Johnny Sea
 Shelton Brothers
 Bob Shelton
 Joe Shelton
 Eddy Sims
 Margie Singleton
 Harmie Smith
 Roy Sneed

 Bob Stegall
 Red Sovine
 Charlie Stokley
   Nat Stuckey
 Tommy Thomlinson
 Tommy Trent
 Billy Walker
 Don Warden
 Kitty Wells
 Slim Whitman
 Wilburn Brothers
 Slim Willet
 Audrey Williams
 Hank Williams
 Bob Wills
 Kitty Wilson
 Smiley Wilson
 Mac Wiseman
 Ginny Wright
 Johnnie Wright
 Richard Yates
 Faron Young
 York Brothers

Amerikanska radioprogram
Amerikanska TV-program
Carl Olof Cederblad

Carl Olof Cederblad, född 1 september 1935 i Uppsala, är en svensk diplomat.

Biografi
Cederblad är son till fil.dr. Carl Cederblad och författaren Johanne Grieg Cederblad. Han avlade pol.mag. 1959 och var anställd vid Statistiska centralbyrån 1959-1962 samt 1966-1968. Cederblad var anställd vid Tjänstemännens centralorganisation (TCO) 1963-1964 och genomförde statistikexpedition i Sudan 1965. Han var revisionsdirektör vid Riksrevisionsverket 1969-1974, sekreterare i konkurrensutredningen 1975-1977, byråchef vid Statens pris- och konkurrensverk 1978-1980 och kansliråd vid handelsdepartementet 1981-1982. Cederblad genomförde statistikexpedition i Tanzania 1983-1985, var kansliråd vid Utrikesdepartementet (UD) 1985-1989 och ambassadör i Dhaka från 1989. Han var därefter bland annat ambassadör i Addis Abeba och sidoackrediterad till Asmara.

Cederblad är hedersledamot i Uplands nation. Han gifte sig 1970 med högskoleadjunkt Gudrun Sjögren (född 1942), dotter till folkskollärare Folke Sjögren och småskollärare Göta Eklund.

Bibliografi

Källor

Noter

Män
Födda 1935
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Bangladesh
Sveriges ambassadörer i Etiopien
Sveriges ambassadörer i Eritrea
Diplomater från Uppsala
Hedersledamöter vid Uplands nation
Johan Borgstam

Johan Stefano Borgstam, född 4 mars 1965, är en svensk diplomat.

Johan Borgstam har avlagt masterexamen på internationella ekonomlinjen med fransk inriktning vid Uppsala universitet och har tagit en magisterexamen i nationalekonomi vid College of Europe i Brygge. Han antogs till Regeringskansliets aspirantutbildning 1995 och efter en tid på Näringsdepartementet antogs han till Utrikesdepartementets (UD) handläggarutbildning 1996. Han har på UD bland annat tjänstgjort vid enheten för internationell handelspolitik, Sveriges ständiga representation i Genève, ambassaden i Kuala Lumpur och UD:s enhet för Asien och Oceanien. Borgstam var samordnare åt biståndsminister Carin Jämtin januari 2005 till september 2006 och åt biståndsminister Gunilla Carlsson oktober 2006 till december 2008. I december 2008 utnämndes han till ambassadör i Kinshasa. I januari 2011 tillträdde han sedan tjänsten som utrikesråd för internationellt utvecklingssamarbete på UD. Borgstam var ambassadör i Nairobi från december 2012, till augusti 2017 och då även sidoackrediterad i Moroni och Victoria. Under denna tid var han också Sveriges ständiga representant till UNEP samt UN-habitat. I maj 2017 utsågs Borgstam av Federica Mogherini, EU:s höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, till ambassadör och chef för EU-delegationen i Addis Abeba i Etiopien.  Borgstam tillträdde tjänsten som EU-ambassadör i september 2017. Den 22 juli 2021 utsåg regeringen honom till Sverige ambassadör i Aten och han tillträdde den 1 september.  Innan Borgstam anställdes i Regeringskansliet arbetade han bland annat på Näringslivets EU-fakta som informatör och på Finanstidningen som reporter.

Referenser

Män
Födda 1965
Levande personer
Utrikesråd
Sveriges ambassadörer i Kongo-Kinshasa
Sveriges ambassadörer i Kenya
Sveriges ambassadörer i Seychellerna
Sveriges ambassadörer i Komorerna
Sveriges ambassadörer i Grekland
Svenskar inom Europeiska kommissionen
Alumner från Uppsala universitet
Alumner från College of Europe
Memory Wax

Memory Wax är ett svenskt danskompani för modern dans, grundat år 2004 med bas i Malmö.

Memory Wax producerar årligen ett antal produktioner för vuxna och barn med eget kompani och i samarbete med andra kompanier, till exempel sedan 2006 återkommande med Danza Teatro Retazos i Havanna, Kuba. Man arbetar med ett starkt visuellt uttryck och ett avskalat, teatralt rörelsespråk och använder gärna till exempel film som del av scenbilden. Grundare, konstnärliga ledare och koreografer är Miguel Azcue och Johanna Jonasson. Kompaniet turnerar mycket inom Sverige och internationellt, såsom i Danmark, Storbritannien, Ryssland, Tjeckien, Spanien, Peru, Ecuador, Libanon och Kuba.

Memory Wax fokuserar också på att hitta nya mötesplatser mellan publik och dansare genom verksamheten Reach Out. Där ingår till exempel utomhusprojekt som dansfestivalen Transit – Stad i rörelse i Malmö 2006-08 tillsammans med dansgruppen Rörelsen, City Hoppers möte mellan dans, musik och arkitektur i olika städer och den lekfulla Lek i solen för barn och vuxna. I Havanna driver man dessutom det dans- och samhällsutvecklande EU–projektet Retazos Evoluziona.

Deras produktion Legenden om Sally Jones, i samarbete med Teater 23 och regissören Harald Leander 2012, tilldelades Kvällspostens Thaliapris och nominerades till Nöjesguidens scenpris 2012.

Externa länkar
Memory Wax webbplats

Svenska dansgrupper
Kultur i Malmö
Organisationer bildade 2004
Andrea della Valle

Andrea della Valle eller Andrea Della Valle kan syfta på bland andra:

* Andrea della Valle (1463–1534), italiensk kardinal
 Andrea Della Valle (född 1965), italiensk företagare och idrottsledare

Se även 

 Sant'Andrea della Valle, en kyrka i Rom
Della Valle

Della Valle är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alessandro Della Valle  (född 1982), fotbollsspelare från San Marino
 
 Diego Della Valle (född 1953), italiensk företagare och idrottsledare
 Filippo della Valle (1698–1768), italiensk skulptör
 Pietro Della Valle (1586–1652), italiensk reseskildrare

Italienska efternamn
Danza Teatro Retazos

Danza Teatro Retazos är ett kubanskt danskompani för modern dans grundat 1987 i Havanna, Kuba.

Danza Teatro Retazos grundades av koreografen Isabel Bustos, som är kompaniets konstnärlige ledare. Kompaniet har en egen teater i centrala Havanna och skapar produktioner för vuxna och barn med ett eget lyriskt och intimt sensibelt rörelsespråk, som återspeglar en tidsmiljö av motstridiga krafter och strävanden. 

Kompaniet är också drivande i omfattande sociala utvecklingsprojekt och workshops för barn och vuxna. Man har skapat den stora återkommande gatudansfestivalen i Havanna Habana Vieja: Cuidad en Movimento, dansfilmfestivalen Dvdanza och utvecklingsfestivalen för unga koreografer Impulsos. Förutom att fungera som ett ledande nationellt danskompani turnerar man även internationellt och har sedan 2006 ett återkommande samarbete med det svenska danskompaniet Memory Wax med flera samproduktioner. Tillsammans driver de också sedan 2012 EU–projektet Retazos Evoluciona – Reach Out OverSeas för dans- och samhällsutveckling i utbyte mellan Kuba och Sverige.

Referenser

Memory Wax, om Danza Teatro Retazos och samarbetsprojekt

Externa länkar
Danza Teatro Retazos webbplats (spanska)

Kubanska dansgrupper
Organisationer bildade 1987
Marij Els flagga

Marij Els flagga antogs den 1 juni 2011. Marij Els första flagga antogs den 3 september 1992.

Bildgalleri

Källor 
Flags of the World: Flags of Mari El

Marij El
David Lean (friidrottare)

David Lean, född 22 augusti 1935, är en australiensisk före detta friidrottare.

Lean blev olympisk silvermedaljör på 4 x 400 meter vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Australiska kortdistanslöpare
Australiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1956
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Australien
Australiska idrottare under 1900-talet
Födda 1935
Levande personer
Män
Brett Gallant



Brett Gallant, född 28 december 1988, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som tillhör NHL-organisationen Columbus Blue Jackets och spelar för deras primära samarbetspartner Cleveland Monsters i AHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för New York Islanders och på lägre nivåer för Lake Erie Monsters, Bridgeport Sound Tigers och Syracuse Crunch i AHL, Elmira Jackals och Reading Royals i ECHL och Saint John Sea Dogs i LHJMQ.

Gallant blev aldrig draftad av någon NHL-organisation.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Brett Gallant, Blue Jackets – Stats – NHL.com
Brett Gallant – TheAHL.com | The American Hockey League
Brett Gallant NHL Statistics – Hockey–Reference.com
Brett Gallant hockey statistics and profile at hockeydb.com
Brett Gallant – TSN.ca

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i New York Islanders
Spelare i Bridgeport Sound Tigers
Spelare i Elmira Jackals
Spelare i Lake Erie Monsters
Spelare i Cleveland Monsters
Spelare i Reading Royals
Spelare i Saint John Sea Dogs
Spelare i Syracuse Crunch
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Prince Edward Island
Personer från Summerside
Födda 1988
Levande personer
Män
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Summerside Western Capitals
Friedrich Oltmanns

Johann Friedrich Oltmanns, född 11 juli 1860, död 13 december 1945, var en tysk botaniker.

Oltmanns var professor vid universitetet i Freiburg im Breisgau. Han ägnade sig särskilt åt algologi och offentliggjorde grundläggande undersökningar över befruktnings- och utvecklingsförhållanden inom skilda alggrupper, vilka han sammanfattande skildrade i sin stora handbok Morphologie und Biologie der Algen (2 band, 1904-05). Som fysiolog undersökte Oltmanns växternas fotometriska rörelser, fototropism och fototaxis, blommornas öppnande och slutande med mera. Från 1909 utgav han tillsammans med Ludwig Jost Zeitschrift für Botanik.

Källor 
 

Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska botaniker under 1900-talet
Fykologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Alumner från Strasbourgs universitet
Födda 1860
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Paul Matte

Paul Matte, född 1854, död 1922, var en tysk fiskodlare och iktyolog.

Matte startade med Kühn en fiskodlingsstation i Berlin-Lankwitz, vilken han efter Kühns död drev vidare, och därigenom blev Matte en av de första som importerade, odlade och exporterade tropiska akvariefiskar i Tyskland och Europa.

År 1883 importerade han bland de första guldfiskarna (Carassius auratus) från Japan, och avlade särskilt högfenade slöjstjärtar, de berömda avkomlingarna till dessa kallades för "Matte stammen".

Matte var den första i Europa som odlade Makropoden (Macropodus opercularis), den första tropiska fiskart som importerades till Europa. 1896 importerade han från Moskva, för första gången till Tyskland, tio par av arten siamesisk kampfisk (Betta splendens), vilka härstammade från de som odlats av Pierre Carbonnier i Frankrike. och 1897 importade och odlade Matte de första exemplaren av Bandgurami (Trichogaster fasciata) från Calcutta i Indien till Europa.

År 1905 importerade han den första sebrafisken (Danio rerio) till Europa, och 1909 blev Matte den första som importerade båda könen av Svärdbärare (Xiphophorus hellerii)..

År 1924 beskrev Ernst Ahl två arter av äggläggande tandkarpar inom släktet Fundulus, Fundulus bitaeniatus  och Fundulus rubrostrictus, vilka han fått av Paul Matte.

Laxkarpen Hemigrammus matei anses på goda grunder vara uppkallad efter Paul Matte, eftersom Matte levererade det första exemplaret till iktyologen Carl H. Eigenmann, som beskrev arten 1918.

Köhler beskrev 1906 underarten Haplochilus panchax mattei som senare upphöjdes till egen art med namnet Aplocheilus mattei. Arten ansågs  anses idag vara Synonym med Aplocheilus panchax.

Källor

Noter

Födda 1854
Avlidna 1922
Tyska iktyologer
Män
Per Svenson (författare)

Per Svenson, född 14 oktober 1941 i Kalmar, är en svensk författare och översättare från danska. Han har skrivit dikter, romaner och dramer. Som översättare har han framför allt ägnat sig åt Klaus Rifbjergs och Henrik Nordbrandts poesi. 

Per Svenson är gift med Anna Svenson som han översatt böcker tillsammans med.

Böcker 
 Fem äventyr (Lund: Officina Bucolina, 1965)
 Celi Greenburg: en kärleksroman (Bonnier, 1966)
 En handling mellan bror och syster: drama (Bonnier, 1967)
 Vid Kina slott (Lund: Poesiförlaget, 1971)
 På spegeldäcket (Norstedt, 1981)
 Smello eller Genom doftglaset (Norstedt, 1983)
 Holländsk sångbok (ellerströms, 1985)
 Mishima och snön (ellerströms, 1987)
 Greensleeves återkomst: om James Joyces Chamber music (James Joyce Society of Sweden and Finland, 1987)
 Den grønne sjæl: en studie i Klaus Rifbjergs poesi (Den gröna själen) (oversættelse: Gerd Lütken) (Kimære, 1989)
 Oxford grey (ellerströms, 1992)
 Den blå rosens namn: dikter (ellerströms, 1993)
 Den gröna själen: essayer (ellerströms, 2001)
 Ritten över Bodensjön: studier i Lars Gustafssons poesi (tillsammans med Lars Gustaf Andersson) (Lund: Art Factory, (2008)
 Zeitya eller obegränsningen (Hägglund, 2009)
 Tidblad-variationerna (Edition Tegnér, 2013)
 Köpenhamnsdikter (Edition Tegnér, 2014) 
 Budapest Poems (Edition Tegnér, 2016)

Översättningar 
 Klaus Rifbjerg: Och andra dikter (Bonnier, 1978)
 Klaus Rifbjerg: Dikter från Amager (Amagerdigte) (FIB:s lyrikklubb, 1983)
 Klaus Rifbjerg: Stadens tveljus (Byens tvelys) (Bonnier, 1987)
 Henrik Nordbrandt: Guds hus (Guds hus) (ellerströms, 1988)
 Henrik Nordbrandt: Violinbyggarnas stad (Violinbyggernes by) (ellerströms, 1990)
 Klaus Rifbjerg: Kriget: en diktcykel (Krigen) (översatt tillsammans med Anna Svenson) (Bonnier, 1994)
 Kirsten Hammann: Vera Winkelvir: roman (Vera Winkelvir) (Leander Malmsten, 1994)
 Henrik Nordbrandt: Stoftets tyngd (Støvets tyngde) (översatt tillsammans med Anna Svenson) (ellerströms, 2001)
 Klaus Rifbjerg: Jazz-oratorium: i den lille by (Jazz-oratorium) (Kolibri, 2003)
 Mónika Mesterházi & Anna Szabó T.: Två ungerska poeter (tillsammans med Anna Svenson) (Lund: Art Factory, 2008)

Källor 

Svenska författare
Svenska översättare
Översättare från danska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1941
Levande personer
Män
Hans Nilsson

Hans Nilsson kan avse

 Hans Nilsson (dansare) (född 1963) – en svensk balettdansare, hovdansare och fotograf
 Hans Nilsson (fotbollsspelare) (född 1941) – fotbollsspelare
 Hans Nilsson (historiker) (född 1955) – professor i historia
 Hans Nilsson (kanotist) (född 1946) – kanotist med specialisering på K4
 Hans Nilsson (militär) (född 1925) – militär
 Hans Nilsson (trumslagare) (född 1972) – en svensk trumslagare inom metal
 Hans Magnus Nilsson (1876–1926) – grundare av Sveriges första förening för samer
 Hans V. Nilsson (1921–1996) – signaturen Håven, konstnär
 Hans-Erik Nilsson (född 1965) – professor i elektronikkonstruktion
 Hans-Jacob Nilsson (född 1949) – översättare
 Hans-Olof Nilsson (född 1956) – fackföreningsledare
Söderhamns gamla järnvägsstation

Ej att förväxla med Söderhamns centralstation.

Söderhamns gamla järnvägsstation uppfördes 1861 som Söderhamns första järnvägsstation för Söderhamns Järnväg, som tillkom som ett resultat av den expansiva industriella utvecklingen av Söderhamnsområdet vid den tiden.

På stationens nordsida fanns en banhall, dit personvagnarna rullade in från huvudspåret som passerade kyrkan och svängde ned mot Söderhamnsån till hamnområdet vid Styrmansgatan. Huset räddades undan stadsbranden 1876 och förlängdes åt båda håll något år senare. År 1886 ersattes Söderhamns Järnväg av statsbanan Kilafors–Söderhamn–Stugsund med ett nytt stationshus söder om ån. 

Den gamla stationen skänktes till Söderhamns stad, som inredde andra våningen till tjänstebostad åt rektor Julius Centerwall. Bottenvåningen blev lokaler åt Söderhamns stads sparbank och Telegrafverket. Banhallen och den västra flygeln revs, medan den östra fanns kvar än in på 1950-talet. I slutet av 1920-talet fanns på bottenvåningen en lägenhet, som beboddes av kamrer Gustaf Backmark, och lokaler åt Sydöstra Hälsinglands domsaga. I mitten av 1930-talet flyttade stadsingenjör Arthur Arnsten in i domsagans lokaler och i slutet av 1940-talet inreddes hela bottenvåningen till byggnadskontor. På 1940-talet hade även läroverket frukostbespisning i några rum på bottenvåningen. Rektorsbostaden uppdelades 1952 i två lägenheter och upphörde användas som tjänstebostad 1959. 

År 1957 byggdes i anslutning till den gamla järnvägsstationen en ny förvaltningsbyggnad, till vilken byggnadskontoret överflyttade. Den gamla byggnaden kom då att inrymma lokaler åt socialbyrån, kulturnämnden, IOGT och Kommunalarbetarförbundet. Under 1960-talet var byggnaden rivningshotad, men kom trots detta att bevaras. År 1968 genomfördes vissa exteriöra förändringar varigenom bland annat dörren på södra sidan ersattes av ett fönster. År 1984 genomgick byggnaden en omfattande restaurering. Tillsammans med Söderhamns rådhus utgör gamla järnvägsstationen de äldsta förvaltningsbyggnaderna i staden och har stort värde för stadsbilden.

Källor
Birgitta Cedenhag: Rapport över restaureringen av gamla järnvägsstationen, kv. Hunden 1, Söderhamn, Länsmuseet i Gävleborgs län 1984, sid. 3f.
Kulturhistoriska byggnader i Söderhamn, Stadsarkitektkontoret, Söderhamns kommun (1995).

Byggnader och anläggningar i Söderhamn
Nedlagda järnvägsstationer i Gävleborgs län
Söderhamns historia
Byggnadsminnen i Gävleborgs län
Järnvägsstationer invigda 1861
1861 i Sverige
Betasuppe

Betasuppe är en traditionell norsk maträtt, en ärt- eller korngrynsoppa med grönsaker, köttbitar och/eller korvbitar.

Källor
Store norske leksikon: Betasuppe

Norska maträtter
Nils Hansson (rektor)

Nils Hansson, född 29 december 1850 i Grönby socken, Malmöhus län, död 21 januari 1929, var en svensk folkhögskolerektor, poet och översättare av lyrik. Han var son till hemmansägaren Hans Nilsson och Karna Jönsdotter samt äldre bror till författaren Ola Hansson.

Hansson blev student vid Lunds universitet 1872, andre lärare vid Kronobergs folkhögskola i Grimslöv 1876, vid Hvilans folkhögskola 1884 och var förste rektor för Skurups folkhögskola 1888–1908. Han utgav bland annat Hemmansägarnes ställning i samhället (1895) och Kosmopolitiskt och fosterländskt (1897). Han var även verksam som översättare av holländsk lyrisk poesi.och författare till Vackra hembygd, du som vilar, som ofta betraktas som Skånes landskapssång.

Referenser

Externa länkar 

Svenska skolledare under 1800-talet
Personer från Grönby socken
Födda 1850
Avlidna 1929
Män
Big-4 League

Big-4 League, eller Alberta Big-4 League, var en kanadensisk ishockeyliga i Calgary och Edmonton i provinsen Alberta som var verksam under två säsonger åren 1919–1921. Big-4 League startades upp som en amatörliga med intentioner om att få spela om det kanadensiska amatörmästerskapet Allan Cup, men ligan anklagades, bland annat av PCHA:s president Frank Patrick, för att i hemlighet betala löner till sina spelare vilket ledde till att den förlorade sin amatörstatus.

Efter det att Big-4 League avvecklats efter säsongen 1920–21 gick Calgary Tigers och Edmonton Eskimos med i den nystartade ligan Western Canada Hockey League.

Flertalet namnkunniga spelare spelade i Big-4 League, bland dem Gordon "Duke" Keats, "Bullet Joe" Simpson, Barney Stanley, Mickey MacKay, Harry Oliver, Red Dutton och Herb Gardiner, vilka alla är invalda i Hockey Hall of Fame.

Lagen
Edmonton Eskimos – 1919–1921
Calgary Wanderers – 1919–20
Edmonton Hustlers – 1919–20
Calgary Columbus Club – 1919–20
Calgary Tigers – 1920–21
Calgary Canadians – 1920–21
Edmonton Dominions – 1920–21

Säsonger

1919–20

Edmonton Eskimos, ledda framåt av centern Gordon "Duke" Keats som gjorde 18 mål och 32 poäng på 12 matcher, vann ligan säsongen 1919–20 sedan de besegrat Calgary Wanderers i ligafinalens dubbelmöte med siffrorna 6-1 och 2-1.

M = Matcher, V = Vinster, F = Förluster, O = Oavgjorda, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

1920–21

Referenser

Noter

Tryckta källor

 

Ishockeyserier i Kanada
Sportevenemang i Alberta
Återkommande sportevenemang med premiär 1919
Fredrik Bogislaus Björkenstam

Fredrik Bogislaus Björkenstam, född 17 augusti 1858 i Simtuna församling, Uppland, död 13 april 1913 i Klara församling, Stockholm, var en svensk militär och jägmästare.

Fredrik Bogislaus Björkenstam var son till ryttmästaren Fredrik August Björkenstam och Augusta Björkenstam, blev elev vid Uppsala högre allmänna läroverk 1870 och avlade mogenhetsexamen där 1876. Han blev efter faderns död 1872 adelsman. Björkenstam var elev vid Karlberg 1879–1880, blev underlöjtnant vid Vendes artilleriregemente 1880, studerade vid artilleri- och ingenjörhögskolan 1882–1884 och befordrades till löjtnant 1884. Han blev 1892 chef för AB Stockholms expressbyrå, löjtnant vid Wendes artilleriregementes reserv samma år och kapten i armén 1894. Björkenstam var mycket jaktintresserad, från 1900 ledamot av kungens jaktklubb, där han 1902 blev sekreterare och 1903 ledamot av styrelsen. Han intresserade sig i första hand för fågeljakt med stående hund, även om han prövade på de flesta jaktformer. 1901 företog han en jaktresa till Kaukasien och vintrarna 1903 och 1904 jagade han björn i Karelen, jakter som han sedan kom att skildra olika jakttidskrifter. Björkenstam blev 1906 hovjägmästare och 1907 ordförande i Svenska jägarförbundets Stockholmsavdelning samt senare samma år förbundets skattmästare. Under 1907 ordnade han även den svenska avdelningen för jakt på Sport- och turistutställningen i Berlin. Under perioden 1909–1912 tjänstgjorde han åter med kaptens grad i armén som löjtnant i Wendes artilleriregementes reserv. Björkenstam var även kommissarie för svenska jaktutställningen i Wien 1910 och för svenska turistutställningen i Wien 1911.

Utmärkelser 
 Riddare av Svärdsorden 1903
 Riddare av Vasaorden 1904
 Erhöll Deras Majestäter Konung Oscar II:s och Drottning Sofias guldbröllopsminnestecken 1907
 Kommendör av Vasaorden, 2:a klass 1911

Referenser

Noter

Källor
 

Svenska hovjägmästare
Svenska militärer under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1858
Avlidna 1913
Män
Personer från Simtuna socken
John Nilsson

John Nilsson kan avse:

 John Nilsson (1898-1974), svensk präst och författare
 John "Jompa" Nilsson (1908–1987), svensk landslagsman i ishockey, bandy och fotboll
 John "Long-John" Nilsson (1905–1978), svensk fotbollsspelare
 John O. Nilson (1855–1938), svensk affärsman och entreprenör
 John Peter Nilsson (född 1957) – en svensk konstvetare