kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Randolph L. Braham

Randolph Lewis Braham, född 20 december 1922 i Bukarest, Rumänien, död 25 november 2018 i New York, var en amerikansk historiker och statsvetare. Han var professor i politisk vetenskap vid City University of New York.

Brahams bok The Politics of Genocide: The Holocaust in Hungary väckte stort uppseende. Han tilldelades bland annat Jewish National Book Award samt Ungerska förtjänstordens officerskors.

Bibliografi i urval 
1963: The Destruction of Hungarian Jewry: A Documentary Account (New York: Pro Arte, 2 vol.).
1977: The Hungarian Labor Service System, 1939-1945 (New York: Distributed by Columbia University Press).
1981: The Politics of Genocide: The Holocaust in Hungary (New York: Columbia University Press, 2 vol.; 2nd ed. 1994).
1997: A népirtás politikája: A holocaust magyarországon [The Politics of Genocide: The Holocaust in Hungary] (Budapest: Belvárosi Könyvkiadó).
1997: (med Attila Pók) The Holocaust in Hungary: Fifty Years Later (New York: Distributed by Columbia University Press).
2006: (med Brewster S. Chamberlin) The Holocaust in Hungary: Sixty Years Later (New York: Distributed by Columbia University Press).
2007: A magyarországi holokauszt földrajzi enciklopédiája [The Geographical Encyclopedia of the Holocaust in Hungary] (Budapest: Park Könyvkiadó, 3 vol.).
2008:  Az észak-erdélyi holokauszt földrajzi enciklopédiája [The Geographical Encyclopedia of the Holocaust in Northern Transylvania] (Budapest: Park Könyvkiadó; Cluj-Napoca: Koinónia, 3 vol.).
2011: (med William J. vanden Heuvel). The Auschwitz Reports and the Holocaust in Hungary (New York: Distributed by Columbia University Press).
2011: Bibliography of the Holocaust in Hungary (New York: Distributed by Columbia University Press).
2013: The Geographical Encyclopedia of the Holocaust in Hungary (Evanston, IL: Northwestern University Press in association with the United States Holocaust Memorial Museum and the Rosenthal Institute for Holocaust Studies), 3 vol.

Källor

Noter 

Födda 1922
Män
Personer från Bukarest
Amerikanska historiker under 1900-talet
Förintelsehistoriker
Amerikanska professorer
Avlidna 2018
Alumner från City College of New York
Bushido (rappare)

Anis Mohamed Youssef Ferchichi, mer känd under artistnamnet Bushido, född 28 september 1978 i Bonn, Västtyskland, är en tysk rappare. Han har även gått under artistnamnet Sonny Black. Bushido växte upp i Tempelhof i Berlins södra förorter och är känd för en Gangstarap-inspirerad musikstil. Han driver även skivbolaget ersguterjunge och är företagare i fastighetsbranschen.

Källor

Externa länkar 
 
 shit bushido says

Tyska rappare
Födda 1978
Män
Personer från Bonn
Musiker från Berlin
Levande personer
Mononymt kända personer
Jacques Songo'o

Jacques Songo'o, född 17 mars 1964 i Sackbayene, är en kameruansk före detta fotbollsspelare. Songo'o representerade Kamerun vid VM 1990, 1994, 1998 och 2002 och vid Afrikanska mästerskapen i fotboll 1992, 1998 samt Afrikanska mästerskapet 2002.

Karriär

Klubblag
Songo'o slog igenom på allvar som målvakt för franska Metz 1993. Han utsågs till Afrikas bäste målvakt 1996.

Sommaren 1996 flyttade Songo'o till spanska Deportivo La Coruña, där han rönte nya framgångar. Han utsågs säsongen 1996/1997 till La Ligas bästa målvakt. Under fyra år var han klubbens förstamålvakt och krönte sin sejour i klubben med att vinna klubbens första och hittills enda La Liga-titel.

2001 återvände Songo'o till sin gamla klubb Metz för två säsonger, innan återvände till Deportivo för ytterligare en säsong (och en match). Efter säsongen 2003/2004 avslutade Songo'o den aktiva karriären vid 43 års ålder.

Landslag
Songo'o har representerat Kameruns vid fyra VM-turneringar. 1998 var dock enda gången han var förstaval. Totalt spelade Songo'o 46 landskamper.

Externa länkar
 Jacques Songo'o på national-fotball-teams.com

Födda 1964
Levande personer
Män
Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Canon Yaoundé
Spelare i Le Mans UC72
Spelare i FC Metz
Spelare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i Ligue 1
Spelare i La Liga
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1992
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1998
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2002
Spelare i Fifa Confederations Cup 2001
Maya Eizin Öijer

Maya Eizin Öijer, född 1946, är en svensk konstnär verksam i Stockholm. Hon utbildade sig på Konstfack (1965–67), Kungliga Konsthögskolan (1967–72) samt på Tokyo University of the Arts i Japan (1979–81).

Hennes verk finns representerade på bland annat Moderna museet, Malmö museum, Norrköpings Konstmuseum, och Uppsala konstmuseum.

Tillsammans med sin make, poeten Bruno K. Öijer, medverkade Maya Eizin Öijer år 2011 i Vildmark 2 × Öijer, en film om själens landskap. Den producerades av Sveriges Television.

Referenser

Noter 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1946
Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska fotokonstnärer
Gestur Pálsson

Gestur Pálsson, född den 25 september 1852 i Reykhólahreppur, död den 19 augusti 1891 i Kanada, var en isländsk författare och journalist.

Gestur Pálsson avlade studentexamen vid latinskolan i Reykjavik 1875 och reste sedan till Köpenhamn där han studerade teologi vid Köpenhamns universitet 1875–1882 med ett års avbrott för vistelse i hemlandet. Han var sedan tidningsman på Island och i Winnipeg i Nordamerika. Pálsson skrev naturalistiska berättelser (Þyrjór sögur, 1888, med flera) under påverkan av Turgenjev, Kielland och Heyse.

Källor 

Christian Eric (red.). Sýnisbók isländsk litteratur 1550-1900 . Reykjavík, 2003.

Isländska novellförfattare
Isländskspråkiga författare
Isländska författare under 1800-talet
Födda 1852
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Stephanus Erici Jungo

Stephanus Erici Jungo, även Raumensis, född 1527 i Raumo, Finland, död 1617 i Västerås, var en finlandssvensk kyrkoman och riksdagsman.

Biografi
Stephanus Erici kom från samma ort, Raumo, som hans samtida, professorn Johannes Svenonis Raumannus. 1560 var han kyrkoherde i Arboga, 1576 förflyttades han till Västerås som poenitentiarius och samma år till Skerike socken. 1598 blev han kyrkoherde och kontraktsprost i Skultuna socken, men flyttade 1607 tillbaka till Västerås.

Stephanus Erici var fullmäktig för Västerås stift vid riksdagen 1566. Han undertecknade både Johan III:s mässordning och beslutet från Uppsala möte.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/skultuna.shtml#kh10
 http://wc.rootsweb.ancestry.com/cgi-bin/igm.cgi?op=DESC&db=janeur&id=I35979

Födda 1527
Avlidna 1617
Män
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Undertecknare av beslutet från Uppsala möte
Personer från Raumo
Gunnar Pálsson

Gunnar Pálsson, född den 2 augusti 1714, död den 2 oktober 1791, var en isländsk författare.

Gunnar var lektor vid Hólars lärda skola och därefter präst i Hjarðarholt. Han sysslade med tolkningar av fornnordisk litteratur, latinsk diktning med mera.

Källor  

 

Isländska präster under 1700-talet
Isländska författare under 1700-talet
Isländskspråkiga författare
Latinskspråkiga författare
Födda 1714
Avlidna 1791
Män
Salomon Erici Wesmannus

Salomon Erici Wesmannus, född i Västmanland, död 29 maj 1609 i Lindesberg, var en svensk kyrkoman och riksdagsman.

Biografi
Salomon Erici torde ha varit född i Västmanland av tillnamnet Wesmannus att döma. 1584 var han pastor i Romfartuna socken, 1588 i Badelunda socken, och 1591 i Lindesbergs socken.

Han var en av undertecknarna av beslutet från Uppsala möte, och var fullmäktig för stiftet vid riksdagen 1600 under vilken han undertecknade dödsdomarna över rådsherrarna som stött Sigismund under slaget vid Stångebro och vilka till följd av dödsdomen avrättades i det som kommit att kallas Linköpings blodbad.

Salomon var gift med Elisabet Andersdotter, vars far Andreas Johannis var hans företrädare och riksdagsman. Dottern Dorotea var gift med kyrkoherden i Ramsbergs socken Jonas Laurentii Berchius.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/lindesberg.shtml#kh5
 http://wc.rootsweb.ancestry.com/cgi-bin/igm.cgi?op=DESC&db=janeur&id=I171041

Födda okänt år
Avlidna 1609
Män
Undertecknare av beslutet från Uppsala möte
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Västmanland
Olaus Olai

Olaus Olai, latinisering av Olof Olofsson, kan avse:
 Olaus Olai Wexionius
 Olof Wexionius
  Olaus Olai Nauclerus 
 Olaus Olai (kyrkoherde i Fellingsbro)
Stenåldersmannen från Stora Bjärs i Stenkyrka

Stenåldersmannen från Stora Bjärs i Stenkyrka är ett skelett av en man som påträffades 1953 vid gården Stora Bjärs i Stenkyrka socken på Gotland. Skelettet är ett av de äldre gravfynden från Gotland. 

Området där fyndet påträffades hade använts som sandtag och sedan en bronsåldersskära påträffats 1953 i sandslänten vid grustaget, inleddes en arkeologisk undersökning av vad som visade sig vara en bronsåldersboplats. Sedan utgrävningarna avslutats påträffades skelettet av en gris på platsen, ett uppenbart tämligen modernt skelett från nyare tid då platsen använts för att gräva ned självdöda djur. Gårdens 14-årige son Per-Åke fick i uppgift att gräva ut skelettet. Han rapporterade dock snart att han fått fram ben som inte såg ut som de övriga. Vid kontroll visade det sig vara knäskålen av en människa och vid närmare undersökning visade sig att hela människoskelettet låg i orört läge i en grav alldeles intill "grisgropen".

Skelettet visade sig placerat i hockerställning. Det dåliga bevarandeförhållandet, och det faktum att man tyckte sig kunna se en benspets på insidan av bäckenbenet samt en skada på kraniet vilket gjorde graven intressant, ledde till att man valde att ta in skelettet som preparat till Gotlands fornsal för undersökning.

Bland fynden i graven fanns två hjorthornsspetsar, som visade sig vara tryckstockar, två större flintspån som bör ha varit någon form av skärredskap samt fragment av en flinteggad benpilspets. Själva benpilspetsfragmentet påträffades i höjd med bäckenpartiet. Några flintspån påträffades inte i anslutning till spetsen, men fem sådana spån fanns på olika håll i graven, bland annat ett vid höger axel. Om fragmentet är spåren av en pil som skjutits in i mannens kropp eller om en, troligen defekt pil lagts i graven är osäkert.

Skelettet hade fått en skada på höger sida av hjässbenet, där en benflisa slagits ut så att det lämnats en öppning i skalltaket. Skadan hade dock börjat läka, vilket visar att mannen överlevt skadan. Däremot hade han en skada på vänster underkäke, där käken krossats och sex tänder slagits ut. Denna skada hade inte börjat läka och torde ha inträffat i samband med dödstillfället. Mannen antas ha varit 35–40 år gammal vid dödstillfället.

Skelettet härrör från mesolitikum, närmare bestämt omkring år 7 000–5 000 f.Kr.

Skelettet förvaras på Gotlands museum.

Källor 
 Arkeologi på Gotland, Gotlandica 14, Stenåldersmannen från Stora Bjärs i Stenkyrka, Greta Arwidsson

Noter 

1953 i Sverige
Gotlands historia
Fornfynd i Sverige
Fornfynd från stenåldern
Vetenskapsåret 1953
Föremål på Gotlands museum
Skelettfynd av människor
Mario Barth

Mario Barth, född 1 november 1972 i Västberlin, är en tysk komiker, skådespelare, författare och programledare. 

Barth växte upp i Berlinförorten Mariendorf och utbildade sig till telekommunikationstekniker och därefter till skådespelare. Han slog igenom som ståuppkomiker omkring millennieskiftet 2000. Ett av hans stora återkommande teman i flera bästsäljande böcker, TV-program och live-shower har varit relationer mellan män och kvinnor. 

Han tillhör Tysklands mest kända komiker och innehar bland annat Guiness-världsrekordet för flest liveåskådare på en ståuppshow, 70 000 åskådare på Berlins Olympiastadion 12 juli 2008. Sedan 2009 leder han  TV-programmet Willkommen bei Mario Barth på kanalen RTL. Han är bosatt i Berlin och Düsseldorf.

Källor 

Tyska komiker
Tyska författare under 2000-talet
Tyska TV-programledare
Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1972
Män
Skådespelare från Berlin
Levande personer
Olaus Olai (kyrkoherde i Fellingsbro)

Olaus Olai var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Olaus Olai var den förste kyrkoherden i Fellingsbros socken efter reformationen. Han närvarade vid Örebro koncilium i egenskap av Fellingsbros kanik och kyrkopräst. Han var en av undertecknarna vid riksdagen 1547.

Han efterträddes i Fellingsbro av sin son Claudius Olai. Han var farfar till Samuel Mathiæ Malmenius.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/fellingsbro.shtml#kh7

Noter

Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Prästeståndets riksdagsledamöter
Claudius Olai

Claudius Olai, död 1589 i Fellingsbro socken, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Claudius Olai var son till sin företrädare Olaus Olai som kyrkoherde i Fellingsbro. Det är dock oklart när han efterträdde fadern. Han var en av undertecknarna vid riksdagen 1571 och undertecknade därmed beslutet om Älvsborgs lösen. Under den liturgiska striden tog han parti för Johan III:s mässordning, som han undertecknade 1577. 1586 drog ha sig tillbaka från kyrkan och slog sig ner på sitt hemman.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/fellingsbro.shtml#kh8

Noter

Födda okänt år
Avlidna 1589
Män
Personer från Fellingsbro socken
Prästeståndets riksdagsledamöter
Levinsons olikhet

Inom matematiken är Levinsons olikhet  följande olikhet av Norman Levinson. Låt  och låt  vara en funktion vars tredje derivata existerar i det öppna intervallet  så att

 

för alla . Anta att  för  och .  Då är 

 

Ky Fans olikhet är ett specialfall av Levinsons olikhet med

 

och

Källor 
 
 Scott Lawrence och Daniel Segalman: A generalization of two inequalities involving means, Proceedings of the American Mathematical Society. Vol 35 No. 1, september 1972.
 Norman Levinson: Generalization of an inequality of Ky Fan, Journal of Mathematical Analysis and Applications. Vol 8 (1964), 133–134.

Olikheter
Hermann Masius

Karl Wilhelm Hermann Masius, född den 7 januari 1818 i Trebnitz, död den 22 maj 1893 i Leipzig, var en tysk pedagog.

Masius, som 1862 blev professor i pedagogik i Leipzig, är mest känd genom sin i Tyskland vitt spridda tyska läsebok för högre läroverk (1890). Av hans andra arbeten kan nämnas Naturstudien (2 band, 1852, I, 10:e upplagan 1899; II, 3:e upplagan 1899) och Die gesammten Naturwissenschaften (3 band, 3:e upplagan 1873–1877). Hans av Gustaf Lindström översatta och bearbetade "Djurriket" (3 delar, 1863–1864) hade på sin tid stor användning som zoologisk läsebok i svenska skolor. Från 1863 redigerade han tillsammans med Fleckeisen Jahnsche Jahrbücher für Philologie und Pädagogik.

Källor 

 

Tyska pedagoger
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1818
Avlidna 1893
Män
Ugglan
Masius (olika betydelser)

Masius är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Andreas Masius (1514–1573), tysk romersk-katolsk humanist och syrolog
 Hector Gottfried Masius (1653–1709), tysk-dansk evangelisk-luthersk teolog
 Hermann Masius (1818–1893), tysk pedagog

 Masius är även ett fågelsläkte, se Guldvingemanakin. 

Tyska efternamn
Ankarstock

Ankarstock är ett mjukt syrat rågbröd, som förr begagnades inom armén och flottan. Brödet infördes 1752 för att komplettera skeppsskorporna, främst ämnat åt sjöbefälen. En ankarstock vägde 1,7 kilogram, hade formen av en stock (ankare) och motsvarade två dagars ranson. Ankarstockarna levererades av kronobagerierna, men i krigstider fick även andra bagerier hjälpa till.

Referenser

 Receptfavoriter.se
NE
SAOB

Bröd
Bakning
Matlagning
Svenska marinen
Etemadis olikhet

Inom sannolikhetsteorin är Etemadis olikhet en olikhet av Nasrollah Etemadi. Olikheten säger följande:

Låt X1, ..., Xn vara oberoende reellvärda stokastiska variabler definierade i ett gemensamt sannolikhetsrum, och låt α ≥ 0. Definiera Sk som

Då är

Referenser

Noter 

  (Theorem 22.5)
 

Olikheter
Sannolikhetsteori
Jang Song-thaek

Jang Song-thaek, född 2 februari 1946 i Kangwon, död 12 december 2013 i Pyongyang, var en nordkoreansk politiker och viktig medlem i den styrande Kim-klanen, då han var gift med den förre ledaren Kim Jong-ils syster Kim Kyong-hui. Han var därför farbror (genom äktenskap) till den nuvarande ledaren i Nordkorea, Kim Jong-un.

Jang var son till marskalken Jang Song U och generallöjtnanten Jang Song Gil. Han utbildades vid Kim Il-sungs militärhögskola och vid Kim Ils-sungs partihögskola. Han studerade även vid Moskvauniversitetet. Han gifte sig med Kim Kyong-hui 1972 och steg därefter i hierarkin i Koreas arbetarparti. Under det senare 1970-talet föreföll han ha fallit i onåd på grund av sin utsvävande livsstil och blev chef för ett stålverk i Nampo, men 1985 blev han chef över centralkommitténs avdelning för ungdomsaktiviteter.

2004 föreföll han åter ha fallit i onåd då han plötsligt försvann från offentligenheten och enligt vissa uppgifter hade han skarpa meningsskiljaktigheter med premiärminister Pak Pong-ju om landets ekonomiska politik. 2006 var han åter i rampljuset och blev förste vice chef för det viktiga "Kontoret för organisation och vägledning" i Koreas arbetarparti, som har ansvar för att försäkra sig om medlemmarnas politiska lojalitet. I mars samma år ledde han också en delegation till Kina för att undersöka den ekonomiska utvecklingen där. 2009 uppnådde han sin högsta position när han utnämndes till vice ordförande i Nationella försvarskommissionen.

Jang ansågs ha separerat från sin hustru, med vilken han har två barn. Parets dotter, Jang Kum Song (född 1977), skall ha tagit livet av sig i Paris 2006.

I samband med Kim Jong-ils sviktande hälsa ansågs Jang ha tagit över de verkliga ledarskapet över Nordkorea. Han ansågs ha blivit fyrstjärnig general vid tiden för Kim Jong-ils död och han gjorde sitt första officiella framträdande som sådan när Kim låg på lit de parade. Han blev senare utnämnd till efterträdaren Kim Jong-uns "främste politiske rådgivare".

I december 2013 blev Jang abrupt avskedad från alla sina befattningar och utesluten ur partiet på grund av "kontrarevolutionär verksamhet". Hans foto bortretuscherades retroaktivt från officiella bilder och flera av hans närmaste förtrogna avrättades. Jang själv avrättades den 12 december 2013.

Släktträd

Källor

Nordkoreanska politiker under 1900-talet
Nordkoreanska militärer
Män
Födda 1946
Avlidna 2013
Personer från Kangwon, Nordkorea
Personer som blivit avrättade av Nordkorea
Alumner från Moskvauniversitetet
WP:Projekt Korea
Nordkoreanska politiker under 2000-talet
The Wolf Among Us

The Wolf Among Us är ett episodiskt visuell roman-äventyrsspel som utvecklats och släppts av Telltale Games till flera plattformar. Spelet baseras på serietidningarna Fables av Bill Willingham.

Handling 

 Se även: Gameplay i The Walking Dead

Liksom Telltales tidigare spel The Walking Dead är The Wolf Among Us ett visuell roman-äventyrsspel med stort fokus på berättelsen och figurerna. Spelaren i detta spel får ta sig rollen som stora stygga vargen från bröderna Grimms sagor, i spelet kallad för Bigby Wolf. Bigby lever med andra sagofigurer samt fabler i exil från deras sagovärld och befinner sig nu i New York där Bigby har rollen som deras beskyddande sheriff. Bigby har i spelet gått vidare från sina mörka dagar som stora stygga vargen men trots det har han inte intjänat tillit från de andra fablerna. Kort efter spelets start dör fabelflickan i åsneskinnet, kallad för Faith.

Spelarens handlingar och de dialogval som görs påverkar hur handlingen förflyter; effekterna av dessa val bevaras mellan de olika episoderna.

Källor

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbsida

Datorspel 2013
Datorspel 2014
Äventyrsspel
Visuella romaner
Datorspel baserade på tecknade serier
Windows-spel
Macintosh-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Xbox One-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Playstation Vita-spel
Playstation Network-spel
IOS-spel
Simona Gogârlă

Nation:  

Simona Silvia Gogârlă, ibland även Gogîrlă, ursprungligen Țuțuianu, född 11 april 1975 i Focșani, är en rumänsk tidigare handbollsspelare och numera handbollstränare. Som spelare vann hon VM-silver 2005 med Rumäniens damlandslag.

I Rumänien spelade Gogârlă för CS Oltchim Râmnicu Vâlcea, Rulmentul Brașov och CS Rapid București. Utanför Rumänien hann hon under den aktiva karriären spela för RK Krim i Slovenien, SD Itxako i Spanien och Győri ETO KC i Ungern.

Källor

Externa länkar 

Rumänska handbollsspelare
Rumänska handbollstränare
Födda 1975
Kvinnor
Levande personer
Personer från Focșani
Spelare i CS Oltchim Râmnicu Vâlcea
Knut Mikaelsson

Knut Mikaelsson (latin: Canutus Michaelis), även Mäster Knut, avrättad 21 februari 1527 i Stockholm, var en svensk katolsk präst, biskop electus, domprost, riksdagsman och upprorsledare.

Biografi 
Knut Mikaelsson blev baccalaureus 1509 och benämns sedermera magister. Han deltog i dagtingan i Uppsala 1520, där Kristian II erkändes som regent och Kristina Gyllenstierna benådades för sitt uppror. Mikaelsson blev därefter utnämnd till domprost i Västerås stift och riksföreståndare Gustav Vasas kansler. Han deltog i riksdagen 1523.

Han utsågs 1523 till ärkebiskop av domkapitlet med erkännande av Gustav Vasa och påven Hadrianus V, men var under lång tid electus (utnämnd men inte installerad). Innan han hann tillträda dömdes han emellertid för samröre med Peder Jakobsson, även kallad Peder Sunnanväder, och förlorade därmed sitt biskopsämbete.

De båda flydde till Dalarna där de låg bakom första dalupproret. För sin medverkan i detta dömdes Knut Mikaelsson till döden i Stockholm.

På Stortorget tvingades han dricka bödeln till och avrättades 21 februari 1527.

Se även 
 Första dalupproret (1524–1525)
 Peder Jakobsson

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Westerås stifts herdaminne
 Knut Mikaelsson, artikel av Ivan Svalenius i Svenskt biografiskt lexikon, hämtad 2014-10-09

Personer som blivit avrättade av Sverige under 1500-talet
Svenska domprostar
Svenska präster före reformationen
Prästeståndets riksdagsledamöter
Reformationen i Sverige
Katolska kyrkans i Sverige historia
Personer som blivit avrättade genom halshuggning i Sverige
Födda okänt år
Avlidna 1527
Män
Svenska upprorsledare
Luftpump

Luftpump är en pump som tjänar till att ändra lufttrycket i ett kärl eller annat slutet område. En pump som avser att höja trycket kallas för kompressor.

Se även 
 Bälg
 Cykelpump
 Kolvpump
 Kompressor
 Membranpump
 Pump
 Vakuumpump

Källor 

Pumpar
Gasteknik
Svensk lokförarförening

Svensk lokförarförening (SLFF) var en svensk fristående fackförening för lokförare. SLFF var politiskt och religiöst obunden, och ej medlem av någon av de stora fackliga centralorganisationerna på svensk arbetsmarknad. 

Föreningen finns än idag men bedriver ingen aktiv verksamhet då oegentligheter har uppmärksammats. Senaste årsstämman hölls 2017 och då valde medlemmarna i princip en helt ny styrelse. Detta var något som den avgående styrelsen inte accepterade (varav många haft uppdragen sedan bildandet 1996), Det framkom senare att den avgångna styrelsen försökt lägga ned och lägga beslag på föreningens pengar. Vilket ledde till att den nya styrelsen försökte rädda upp situationen och nu ligger pengar deponerade hos Länsstyrelsen Stockholm och en polisanmälan är inlämnad.

Historik 
Lokförarna hade en bakgrund av missnöje med de villkor som förhandlats fram av deras tidigare fackförbund, Statsanställdas förbund (SF) inom LO och Statstjänstemannaförbundet (ST-Lok) inom TCO. 1989 gick 90 procent av lokförarna ut i en vild strejk som varade i tre dagar.

1996 bildades Svenska lokförares intresseförening, SLIF, som fick cirka 1800 av 2400 lokförare i SF och ST-Lok som medlemmar. I mars 1997 ombildades intresseföreningen SLIF till fackföreningen SLFF.

Källor 
Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2. Lund: Department of Sociology, Lund University (uppdaterad 2020; organisationshistoria, medlemsutveckling mm i bland annat Svensk lokförarförening).

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbsida

Svenska fackliga organisationer