kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Herb Jordan

Herbert Arthur "Herbie" Jordan, född 23 oktober 1884 i Québec, död 2 juni 1973 i Ottawa, var en kanadensisk ishockeyspelare i övergångseran mellan amatörishockeyn och den professionella ishockeyn i Kanada.

Karriär
Herb Jordan spelade med Quebec Hockey Club i Canadian Amateur Hockey League åren 1903–1905 där den kortväxte och snabbfotade centerforwarden snabbt gjorde sig ett namn som en duktig målgörare. Från 1906 till 1908 spelade laget i Eastern Canada Amateur Hockey Association och säsongen 1909 i Eastern Canada Hockey Association. I Quebec HC spelade Jordan bland annat bredvid bröderna Joe och Charles "Chubby" Power, målvakten Paddy Moran samt, under sin sista säsong i klubben, Joe Malone.

Säsongen 1909 ledde Jordan ECHA med 30 mål på 12 spelade matcher för Quebec och inför NHA-säsongen 1910 värvades han av det professionella laget Renfrew Creamery Kings i National Hockey Association, men valde trots detta att kvarhålla sin status som amatörspelare. Jordan gjorde nio mål på sex matcher för Renfrew Creamery Kings under säsongen men fick senare stå tillbaka i det stjärnspäckade laget för centern Newsy Lalonde som gjorde 22 mål på fem matcher.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Herb Jordan Iain Fyffe, Hockey Historysis, 27 februari 2012.

Födda 1884
Avlidna 1973
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Quebec Bulldogs
Spelare i Renfrew Creamery Kings
Idrottare från Québec
Vägen till Californien

Vägen till Californien är ett musikalbum av John Holm från 1999.

Låtlista
 Andra Sidan Ån - 5:30
 Han Måste Gå - 3:55
 Blå Väg - 4:12
 Sänd Mig Ett Minne - 3:41
 Ingen Har En Hy Som Du - 4:31
 Nästan Ny - 3:11
 Vänta På Igår - 2:43
 Rullar - 3:05
 Maria, Många Mil Och År Från Här - 3:29
 Jag Kallar Honom Vän - 5:59
 Ingen - 4:49
 Polaritetstest [Rätt Polaritet +++-] - 0:05

Total längd:
45:10

Källor

Noter

Musikalbum 1999
Lantzkampen

Lantzkampen är ett humor-/frågesportsprogram i Sveriges Radio P1, och leds av Annika Lantz. Domare är Sara Lövestam. Programmet sänds varje vecka, och började sändas den 5 april 2013. Lantzkampen handlar om veckan som gått, och består av frågor om nyheter. 

Som signaturmelodi för programmet används låten "This Could Be the Start of Something" av Steve Allen, i en inspelning av Dave Pell för albumet Jazz Voices in Video (1963).

Referenser

Externa länkar
Programmets webbplats

Tävlingsprogram i Sveriges Radio
Annika Lantz
Radioprogram startade 2013
SNR G1.9+0.3

SNR G1.9+0.3 i Skytten är vad som finns kvar av den supernova som (2013) antas vara den yngsta i Vintergatan. Den ringa åldern fastställdes av NASA:s Chandra-teleskopet och VLA-radioobservatoriety, och antogs ha exploderat cirka 25 000 år tidigare, och signalen antas ha nått jorden cirka under sent 1860-tal. Innan dess var Cassiopeia A, med cirka 330 år, den yngsta supernovarest människan kände till.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Dave Greens forskning: G1.9+0.3
 SIMBAD-data

G1.9+0.3
Harry Mummery

Harold Mummery, född 25 augusti 1889 i Chicago, död 9 december 1945 i Brandon, Manitoba, var en amerikansk-kanadensisk professionell ishockeyspelare på backpositionen.

Karriär
Harry Mummery föddes i Chicago, Illinois, men flyttade till Kanada som ung och växte upp i Brandon, Manitoba. Efter spel i mindre ligor med Brandon Elks, Fort William Forts, Brandon Shamrocks och Moose Jaw Brewers åren 1907–1912 flyttade Mummery till Quebec säsongen 1912–13 för att spela med Quebec Bulldogs i NHA. Flytten skulle visa sig lyckosam för Mummery då han var med och vann Stanley Cup under sin första säsong i klubben sedan laget försvarat sin titel från säsongen 1911–12 genom att besegra utmanarlaget Sydney Miners i ett dubbelmöte med målskillnaden 20-5.

Mummery spelade fyra säsonger för Quebec Bulldogs i NHA innan han bytte lag säsongen 1916–17 till de provinsiella rivalerna Montreal Canadiens.  Canadiens nådde Stanley Cup-final 1917 där de regerande mästarna från 1916 dock förlorade med 3-1 i matcher mot Seattle Metropolitans från PCHA.

Säsongen 1917–18 anslöt Mummery till Toronto Arenas i NHL och med laget var han med om att spela hem Stanley Cup i mars 1918 sedan Vancouver Millionaires från PCHA besegrats med 3-2 i matcher. Mummery spelade fram till sex mål under de fem finalmatcherna.

Från 1918 till 1921 spelade Mummery varsin NHL-säsong för Toronto Arenas, Quebec Bulldogs och Montreal Canadiens innan han flyttade till Hamilton, Ontario, för spel under två säsonger med NHL-laget Hamilton Tigers. Säsongen 1922–23, hans sista säsong som spelare, representerade han även Saskatoon Crescents i WCHL under fyra matcher.

Mummery, som var av den storväxta backtypen, var en färgstark karaktär utanför isen och bland annat känd för sin stora aptit på mat och sin förkärlek för att alltid bära plommonstop. Han dog i Brandon, Manitoba, 9 december 1945.

Statistik
NOHL = Northern Ontario Hockey League

Meriter
Stanley Cup – 1913 med Quebec Bulldogs och 1918 med Toronto Arenas

Referenser
Harry Mummery på nhl.com
Harry Mummery hhof.com
Harry Mummery på Manitoba Hockey Hall of Fame

Noter

Födda 1889
Avlidna 1945
Män
Spelare i Hamilton Tigers
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Quebec Bulldogs
Spelare i Saskatoon Crescents
Idrottare från Chicago
Stanley Cup-mästare 1918
Radomir

Radomir kan syfta på:

Geografi

Bulgarien 

 Obsjtina Radomir, kommun, Pernik, 
 Radomir, Bulgarien, ort, Pernik, Obsjtina Radomir, 
 Radomir (berg),

Montenegro 
 Radomir, Cetinje – en ort i Cetinje
Nesterov

Nesterov (ryska Нестеров, tyskt namn fram till 1938 Stallupönen, 1938-1946, Ebenrode) är en ort i Kaliningrad oblast i Ryssland. Folkmängden uppgår till strax över 4 000 invånare.

Historia
Stallupönen var en kretsstad i det preussiska regeringsområdet Gumbinnen i Ostpreussen och var belägen vid flera järnvägar. 1910 hade orten 5 646 invånare. Stallupönen hade realskola, järn- och kvarnindustri. Under första världskriget stod här strider emellan tyskar och ryssar i september och november 1914.

Efter Tysklands nederlag i andra världskriget tillföll orten Sovjetunionen och bytte namn till Nesterov, efter den ryske soldaten Sergej Nesterov som stupade i området under kriget.

Kända personer med anknytning till orten
Felix Steiner (1896–1966), tysk officer
Walther Funk

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Kaliningrad oblast
Wiesbadens rådhus

Wiesbadens rådhus () är en monumental byggnad i centrala Wiesbaden, Hessens huvudstad, som är säte för Wiesbadens politiska ledning och centrala administration.

Huset ritades av arkiteketen Georg von Hauberrisser. Det uppföredes åren 1883–1887 och har sin dominerande fasad mot Schloßplatz.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Wiesbaden
Rådhus
Yuzhou

Yuzhou, tidigare känd som Yuhsien , är en stad på häradsnivå som lyder under Xuchangs stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i centrala Kina. Den ligger omkring 67 kilometer söder om provinshuvudstaden Zhengzhou. 

År 403 f.Kr. till 375 f.Kr. var Yuzhou huvudsate för riket Han.

Källor

WP:Projekt Kina
Historiska huvudstäder
Carola (dogaressa)

Carola var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Obelario Antenorio (regerande 804–811). Hon betraktas som den första makan till en doge som hade titeln dogaressa, med åtföljande ställning som statens första dam och representativa position.

Carola var ursprungligen en frankisk grevinna. Hon var hovdam hos Karl den stores kejsarinna när Antenorio mötte henne då han med sin bror Beato besökte det frankiska hovet i Aachen. Karl den store gav sitt tillstånd och förklarade sin vänskap och sitt beskydd för Republiken Venedig. Carola skall ha haft en stark vilja och energi samt en förmåga att skapa en känsla av respekt och lydnad hos andra. Hon ogillades i viss mån på grund av det frankiska inflytande hon representerade. Carolas svåger Beato skall ha deltagit i en intrig, där han förhandlade fram ett äktenskap med en prinsessa av Bysans och sig själv i ett försök att ersätta Obelario och Carola med sig själv och prinsessan Cassandra med bysantinskt stöd. När Cassandra anlände till Venedig försökte Carola bryta äktenskapsalliansen genom att uppmuntra Cassandra att begå äktenskapsbrott med hennes yngste svåger Valentino, något som också skall ha lyckats. Enligt legenden blev dock även Carola förälskad i Valentino. År 809 visade sig en bysantinsk flotta utanför Venedig, och Obelario skall då han uppfattat den som hotfull bett om frankisk hjälp mot den. Detta uppfattades av Bysans som en provokation, något som ledde till att Obelario, Carola, Beato och Cassandra alla tillfångatogs och fördes till Konstantinopel, där de avled.

Referenser 
 http://archive.org/stream/dogaressasofveni00stal#page/12/mode/2up 

Födda okänt år
Avlidna 800-talet
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 800-talet
Italienska hovdamer
Aashiqui 2

Aashiqui 2 är en Bollywoodfilm från 2013 regisserad av Mohit Suri.

Handling
Sångaren Rahuls karriär tar slut på grund av hans alkoholism. Han träffar sångerskan Arohi och tar henne till Mumbai med löftet att göra henne till stjärna.

Om filmen
Filmen hade premiär den 25 april 2013 i Kuwait.

Rollista
Aditya Roy Kapoor – Rahul Jaykar
Shraddha Kapoor – Arohi Keshav Shirke
Shaad Randhawa – Vivek
Salil Acharya
Chitrak Bandyopadhyay
Bugs Bhargava
Gagan Gupta
Shubhangi Latkar
Nickk – sig själv 
Shekhar Shukla
Mahesh Thakur

Referenser

Webbkällor

Indiska dramafilmer
Indiska musikalfilmer
Indiska romantikfilmer
Filmer 2013
Hindispråkiga filmer
Slaget vid Dan-no-ura

Slaget vid Dan-no-ura, (壇ノ浦の戦い, Dan-no-ura no tatakai) var ett större sjöslag i Genpei-kriget, som utspelades i Dan-no-ura, I Shimonoseki-sundet, vid södra Honshu. Det var den 24 mars 1185 som Minamoto-klanens flotta, ledd av Minamoto no Yoshitsune besegrade Taira-klanens flotta under ett halvt dygns strid. Därmed krossades det sista motståndet och Genpei-kriget tog slut.

Slaget 
Taira-flottan var underlägsen i antal, men källor anger att det hade fördelen av att känna till tidvattenströmmarna i området och också var mer övade i sjöstrid. Taira delade sin sjöstridsstyrka i tre skvadroner, medan Minamotoflottan behöll sin formering intakt.

Början av slaget bestod av bågskytte från långt håll. Därefter tog Taira initiativ och med en snabb manöver och tidvattnets hjälp omringade de fiendeflottan. Nu övergick strid till att vara man-mot-man med svärd och huggare, sedan fartygens besättningar börjat borda varandras skepp. Vid det laget vände tidvattnet och fördelarna gick tillbaka till Minamotoflottan.
En avgörande factor för stridens utgång blev den att Taira-generalen Taguchi Shigeyoshi deserterade och avslöjade för Minamoto-sidan vilket fartyg den sexårige kejsaren Antoku, befann sig på.

Bågskyttarna vände sin uppmärksamhet mot rorsmän och roddare på det kejserliga skeppet. Pilregnet fick önskat resultat, fartyget tappade kontrollen. När Tairas krigare såg striden gå förlorad, kastade sig många överbord, för att hellre begå självmord än att kapitulera. Det gällde även befälhavare som Taira no Tomomori, Taira no Tsunemori and Taira no Norimori.

Bland dem som dog återfanns också Antoku och hans farmor, änkan till klanledaren Taira no Kiyomori. 

Taira försökte kasta de kejserliga regalierna överbord, men lyckades bara kasta svärdet (Kusanagi-no-Tsurugi, 草薙の剣, ungefär ”det grässkärande svärdet”) och den heliga spegeln (Yata no Kagami, 八咫鏡) innan fartyget togs över av Minamotos soldater. Spegeln bärgades av dykare, medan uppgifter tyder på att svärdet gick förlorat. Den officiella versionen är dock att också svärdet har bärgats och återfinns i jinjan Asuta.

Denna tydliga seger för Minamoto-klanen betydde att Taira fick ge upp kampen för herraväldet i Japan. Minamoto no Yoritomo, äldre halvbroder till Minamoto no Yoshitsune, blev den förste shogunen, med sätet i  Kamakura.
Bland Tairas ledare dödades i striden Taira Tomomori, Taira Noritsune, Taira Norimori, Taira Tsunemori, Taira Sukemori, Taira Arimori och  Taira Yukimori.

Referenser 
Steve Turnbull: “Fighting Ships of the Far East (2): Japan and Korea AD 612-1639”. Osprey Publishing 2012
Steve Turnbull: “Samurai - The World of the Warrior”. Osprey Publishing 2006 
 Turnbull, Stephen: “The Samurai Sourcebook”. London: Cassell & Co. 1998
 Gaskin, Carol, and Vince Hawkins: “The Ways Of The Samurai”. New York: Barnes & Noble Books 1990

Dan-no-ura
Dan-no-ura
Dan-no-ura
1185
WP:Projekt Japan
Jack Hanson

Jack Erik Hanson, född den 4 augusti 1927 i New York, död den 10 juni 2021 i Stora Kopparbergs församling, Falun, var en svensk arkitekt, verksam i Sverige.

Liv och verk 
Hanson kom med föräldrarna, svensk far, norsk mor, till Sverige i början av 1930-talet. Han utbildade sig till arkitekt vid KTH i Stockholm med examen 1952. Efter anställning bland annat vid Tengboms arkitektkontor flyttade han 1956 till Falun och öppnade eget arkitektkontor vid Sturegatan 41.  

Jack Hanson är arkitekten bakom en stor del av det moderna Falun. Bland hans mest kända verk hör hoppbackarna vid Lugnet i Falun, Maserhallen, tidigare Banverkets kontorsbyggnad i Borlänge och retreatanläggningen Sankt Davidsgården i Rättvik. Han har ritat ett stort antal byggnader i övriga Dalarna som skolor, badhus, kommunala byggnader, affärs- och kontorshus. I exempelvis Ludvika stod han 1960 som arkitekt för varuhuset Tempo vid Storgatan. Jack Hanson är begravd på Skogskyrkogården i Falun.

Bilder

Referenser

Noter

Källor
 Dalarnas tidningar: Han skapade det moderna Falun.
 Familjesidan.se
 Hanson, Jack Erik på SvenskaGravar.se

Litteratur

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från New York
Födda 1927
Avlidna 2021
Män
Giovanniccia Candiano

Giovanniccia Candiano var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Pietro IV Candiano (r. 959-976). 

Giovanniccia var inte en medlem av adeln: hon var gift med en annan man då Pietro inledde ett förhållande med henne, och då han installerade henne som dogaressa efter sitt tillträde väckte det skandal och Giovanniccia utsattes för social bojkott. Pietro lät därför skilja sig från henne och placera henne i klostret San Zaccaria, där före detta dogaressor som blivit änkor eller skandaliserades blev placerade. Hon blev föremål för mytbildning. Hon ingår liksom de övriga dogaressorna i en gammal venetiansk kortlek, där hon utgör Hjärter Fyra. Enligt en samtida krönikör lämnade hon ifrån sig sin Vitale Candiano, som 987 blev biskop i Acquileia.

Referenser 

 http://archive.org/stream/dogaressasofveni00stal#page/32/mode/2up

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 900-talet
Födda okänt år
Avlidna 900-talet
Kvinnor
Valdrada av Toscana

Valdrada (Gualdrada) av Toscana död 997, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Pietro IV Candiano (r. 959-976).

Hon var syster till markis Hugo av Toscana, farfar till Matilda av Toscana. Hon erbjöds Pietro IV av kejsar Otto III så snart denne hade skilts sig från sin första gemål Giovanniccia Candiano. Hon medförde en stor hemgift av slott, gods och slavar, och det var också med henne dogen inrättade Mundio, en sed där dogen gav halva sin inkomst till sin gemål. 

Valdrada blev impopulär i Venedig på grund av sin stolthet och arrogant, då hon ska ha behandlat venetianarna med förakt och bland annat hånat de hyllningar hon mottog. Hon hade dock en god relation till Pietro, som uppskattade den kungliga status hon gav honom genom att uppträda som en drottning: hon ska ha varit den första dogaressa som uppträda jämsides med dogen enligt ett närmast kungligt protokoll. Hon införde tjurfäktning, något som blev mycket populärt, och vid vilka hon presiderade och utdelade priser. Slaveri blev en fråga i Venedig under hennes tid, men då maken bad henne frige sina slavar vägrade hon med hänvisning till att hon var kejsarens undersåte snarare än venetianare. 

976 gjorde venetianarna uppror, rökte ur familjen ur dogepalatset och lynchade Pietro IV och hans lille son som han höll i sina armar. Valdrada bad förgäves för sonen, medan hon själv höll dottern Marina i famnen. Själv tilläts hon dock lämna staden med dottern, kanske för att undvika problem med kejsaren, och hon flydde till kejsarinnan Adelheid, som just då fanns i Verona. Hon ska enligt legenden ha krävt att kejsaren förstörde Venedig som hämnd. Hon begärde också tillbaka sin hemgift. Efter förhandlingar kom man fram till förlikning. Hon ska ha avgjort en formell förklaring om att en hustrus plats inte är att döma sin make, och fått tillstånd att slippa gå i kloster som änkedogaressa. Hon återvände sedan till sin brors hov i Toscana, där hon avled. Hennes dotter Marina blev senare gift med dogen Tribolo Memo, som 990 avsattes, varav de båda gick i kloster.

Referenser 

 http://archive.org/stream/dogaressasofveni00stal#page/34/mode/2up

Födda okänt år
Avlidna 997
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 900-talet
Felicia Malipiero

Donna Felicia Malipiero var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Pietro I Orseolo (r. 976-978).

Donna Felicia Malipiero beskrivs som mycket religiös, och ägnade sig liksom maken mest åt religionen: det sades att stadens gladlynta kvinnor inte hade någonting att hämta his henne. Med maken grundade hon ett sjukhus för pilgrimer till minne av doge Pietro Tradonico: maken ägnade mycket tid åt bedjan framför dennes altare, medan hon ägnade sig åt sjukhuset, där hon tog hand om patienter och hushållssysslor. 978 abdikerade maken och gick i kloster i Frankrike, medan hon gick i klostret San Zaccaria. Hon var länge rådgivare åt sina söner, varav en blev doge, och uppmanade dem att aldrig kompromissa med kyrkans rättigheter.

Referenser 

 http://archive.org/stream/dogaressasofveni00stal#page/44/mode/2up

Födda okänt år
Avlidna 997
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 900-talet
Maria Candiano

Maria Candiano var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Pietro II Orseolo (r. 991-1009). 

Hon var dotter till Vitale Candiano och brorsdotter till Pietro IV Candiano. Äktenskapet var en allians mellan stadens två då styrande familjeklaner mot de övriga adelsklanernas ambitioner. Hon gick vid sin makes död 1009 i klostret San Zaccaria. Hon kallas i krönikorna för "en god kvinna och en stor dogaressa".

Referenser 
 http://archive.org/stream/dogaressasofveni00stal#page/48/mode/2up

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1000-talet
Födda 900-talet
Avlidna 1000-talet
Kvinnor
Grimelda av Ungern

Grimelda av Ungern var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Otto Orseolo (r. 1009-1026). Hon var dotter till Géza (ungersk furste). Vigseln ägde rum 1003. Grimelda beskrivs som älskvärd, många företräden och nobel karaktär. Hon följde efter Ottos avsättning honom till Konstantinopel.

Referenser 
 Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Noter

Födda 900-talet
Avlidna 1000-talet
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1000-talet
Utkast till ett brev

Utkast till ett brev är en singel av Lars Winnerbäck från albumet Hosianna, släppt som digital singel den 24 augusti 2013 och i fysisk form 9 september på vinyl-EP. Vinylen såldes exklusivt på turné och pressades i 1000 exemplar. Den 1 december gick låten in på Svensktoppen.

Låtlista
Digitalt
1. Utkast till ett brev 4:41

Vinyl-EP
A. Utkast till ett brev 4:38
B. Utkast till ett brev (akustisk version) 5:06

Musiksinglar 2013
Svenska musiksinglar
Hosianna (musikalbum)

Hosianna är ett studioalbum av Lars Winnerbäck, utgivet den 18 september 2013. Första skivan efter fyra års uppehåll. Släpptes på både CD och vinyl. Från skivan släpptes singeln Utkast till ett brev både som digital singel och på vinyl i begränsad upplaga, 1000 ex. Både den och spåret Vem som helst blues placerade sig på Svensktoppen.

Låtlista
 Vi åkte aldrig ut till havet
 Gå med mig vart jag går (med Joakim Thåström)
 Monsterteorin
 Vem som helst blues
 Det gick inte
 Skolklockan
 Utkast till ett brev
 Ett slags liv
 Blåser från ditt håll
 Hosianna

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Lars Winnerbäck
Musikalbum 2013
Svenskspråkiga musikalbum
Albumettor i Sverige
Felicia Cornaro

Felicia Cornaro, död 1111, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Vitale I Michiel (r. 1096-1102). 

Hon var politiskt aktiv och utövade inflytande över statens affärer. Felicia beskrivs som ett ideal av fromhet och dygd för Venedigs kvinnor efter den förra dogaressan Teodoras utsvävningar. Under första korståget lanserade hon fattighjälp, sjukvård och härbärge för alla de pilgrimer och korsriddare på väg till och från mellanöstern: hon startade stora insamlingar, och bidrog själv genom att sälja sina smycken och sina garderob och spara in på dogehovets utgifter genom att skära ned på dess mottagningar. 1099 bidrog venetianarna till en flotta som i hennes namn utgjorde skyddseskort för korsriddare på väg tull Syrien. Hon uppmanade också framgångsrikt mödrar att släppa sina söner iväg att tjäna i korståget. Matilda av Toscana bad också framgångsrikt Felicia att övertala Venedig att slå ned upproret i Ferrara, som då tillhörde Toscana.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1000-talet
Födda 1000-talet
Avlidna 1111
Kvinnor
The Fox

The Fox är en låt från 2013 med den norska komikergruppen Ylvis. Den släpptes på Youtube den 3 september 2013 och hade den 17 augusti 2014 över 440 miljoner visningar. 
Låten gick den 11 september 2013 in på en 29:e plats på Billboard Hot 100. 

The Fox släpptes som singel på Itunes i Norge den 2 september 2013 och släpptes på Itunes i USA den 16 september. 

Denna låten ingår som en av 10 hits på albumet YLVIS: volume 1 (Universal). Låten finns med i TV-spelet Just Dance 2015 med titeln "The Fox (What Does the Fox Say?)".

Bakgrund 
Vegard och Bård Ylvisåker, i den norska komikergruppen Ylvis, producerade sången och musikvideon för att marknadsföra den kommande säsongen för sin talkshow I kveld med Ylvis.

Musikvideo 
I videon är duon klädda i rävkostymer och undrar vad räven har för läte. Några av förslagen är "gering-ding-ding-ding-dingeringeding!" och "fraka-kaka-kaka-kaka-kow!". De frågar sig även om räven kommunicerar med hästen med hjälp av morsekod.

Produktion 
Videon gjordes ursprungligen för att marknadsföra den nya säsongen av I kveld med Ylvis på TVNorge, men den fick på kort tid över 37 miljoner visningar på Youtube.
Videon regisserades av Ole Martin Hafsmo och filmades av Magnus Flåto. Koreografin gjordes av Thea Bay. Den producerades av det norska produktionsteamet  Stargate.

Mottagande 
Den kom upp på topp 100 på Ituneslistan i åtminstone 18 länder. I Norge hamnade den på första plats, sjätte plats i Finland och nionde i Estland.
Ylvis överraskades av den internationella uppmärksamheten, då de enbart hade tänkt att nå den norska publiken.  Bård Ylvisåker uppgav att "den skulle underhålla några norrmän i tre minuter — och det är allt". Vegard Ylvisåker beskrev den stora uppmärksamheten som "definitivt väldigt chockerande".
Det har uppfattats som den handlar om furries, men Vegard Ylvisåker menar att han inte kände till denna subkultur innan de producerade The Fox.

Liveframträdanden 
Låten uppmärksammades bland annat av Ellen DeGeneres, som bjöd in Ylvis till sin talkshow Ellen DeGeneres Show, där hon framförde The Fox tillsammans med dem.

Barnbok 
Som en del av arbetet med The Fox hade bröderna Ylvisåker beslutat att göra konceptet till barnbok. Detta var något som kunde realiseras då låten blev en sådan hit. Boken släpptes år 2013 på både norska och engelska.

Källor 
Den här artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 
 "The Fox" på Youtube
Sånger 2013