kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
LGBT+ Danmark

LGBT+ Danmark – Landsforeningen for bøsser, lesbiske, biseksuelle og transpersoner är en dansk ideell intresseorganisation för homosexuella, bisexuella och transpersoner. Organisationen arbetar för HBT-personers politiska, sociala, kulturella och ekonomiska jämställdhet på alla nivåer i Danmark, samt för att motverka diskriminering, homofobi, bifobi och transfobi. 1985–2009 hette organisationen Landsforeningen for Bøsser og Lesbiske, Forbundet af 1948 (LBL). Den var länge endast en organisation för homosexuella, men sedan 2002 och 2008 inkluderas bisexuella respektive transpersoner officiellt som en del av organisationen. Organisationen var en av grundarna bakom International Lesbian and Gay Association (ILGA) 1978 och har sedan 2006 konsultativ NGO-status i FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC).

Organisationen bildades i Aalborg 1948 under namnet Kredsen af 1948, senare Forbundet af 1948, på initiativ av Axel Lundahl Madsen (senare Axgil). Han var även dess första ordförande 1948–1952. Det dröjde dock till 1969 innan organisationen slutligen erkänns som en organisation av de danska myndigheterna och upptas i Foreningsregistret. Det registrerades då under namnet Landsforeningen for homofile. 1971 bildades den vänsterinriktade utbrytarorganisationen Bøssernes Befrielsesfront (BBF) som ansåg att förbundet var för borgerligt och ”självförtryckande”. Denna gruppering upprättade Bøssehuset i Christiania 1972. Lesbiska kvinnor som var aktiva i förbundet och i Rødstrømperne bildade Lesbisk Bevægelse 1974.

Aktivister inom LBL bildade Stop AIDS Kampagnen (Stop AIDS – Bøssernes hiv-organisation) och AIDS-Linien 1986. Stop AIDS blev en självägande institution 1994 och fusionerades 2012 med AIDS-Fondet, AIDS-Linien och rådgivningsdelen av HIV-Danmark.

Till organisationen hör ungdomsförbundet LGBT Ungdom för personer under 25 år.

Ordförande 
 Axel Axgil (1948–1952)
 Peter Balle (1952–1954)
 Holger Bramlev (1954–1958)
 Erik Jensen (1958–1970)
 Steen Jensen (1970)
 Per Kleis Bønnelycke (1970–1978)
 Henning Jørgensen (1978–1986)
 Bruno Pedersen (1986–1989)
 Else Slange (1989–1994)
 Susan Peters (1994)
 Søren Baatrup (1994)
 Søren Laursen (1994–1998)
 Bent Hansen (1998–2002)
 Peter Andersen (2002–2005)
 Mikael Boe Larsen (2005–2007)
 Patricia Duch (tillförordnad) (2007)
 Maren Granlien (tillförordnad) (2007–2008)
 Kristoffer Petterson (2008)
 Hans Christian Seidelin (2008–2011)
 Vivi Jelstrup (2011–2014)
 Søren Laursen (2014–)

Se även 
 Copenhagen Pride
 FPE-NE
 RFSL
 Seta

Referenser 

HBTQ-organisationer
Organisationer i Danmark
Organisationer bildade 1948
Sexualpolitisk aktivism
Stora Åstjärn

Stora Åstjärn kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Stora Åstjärnet, sjö i Dals-Eds kommun, 
Stora Åstjärnen, Dalarna, sjö i Rättviks kommun, 
Stora Åstjärnen, Ångermanland, sjö i Örnsköldsviks kommun,

Se även
Åstjärn

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
1119 Euboea

1119 Euboea är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 oktober 1927 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Dess preliminära beteckning var 1927 UB. Den namngavs senare efter Euboia, den näst efter Kreta största ön i den grekiska skärgården.

Euboeas senaste periheliepassage skedde den 29 augusti 2019. Fotometriska observationer 2007 har gett vid handen att asteroiden har en rotationstid på 11,41 ± 0,201 timmar, med en variation i ljusstyrka av 0,5 ± 0,02 magnituder.

Referenser

Externa länkar 	

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1927
Poes lag

Poes lag, uppkallad efter dess skapare Nathan Poe, är en lag som främst gäller på Internet, och som säger att det utan en tydlig indikation på författarens avsikt är svårt, eller omöjligt, att se skillnad på ett uttryck för uppriktig extremism och en parodi på extremism. En följdsats av lagen är det motsatta: att uppriktig extremism lätt kan misstolkas som parodi. Lagen kan också utnyttjas för den som vill sprida extremism att försvara sig, genom att om någon kritiserar uttalandet som alltför extremistiskt hävda att det bara var en parodi.

Lagen formulerades första gången i en debatt om kreationism på Internetforumet Christianforums.com i augusti 2005.

Källor

Noter

Internet
Maria Larsson

Maria Larsson kan avse:

 Maria Larsson (skolledare) (1850–1935), svensk skolledare
 Maria Larsson (fotograf) (1876–1930), svensk fotograf
 Maria Bergom Larsson (född 1942), svensk författare, litteraturvetare, lärare och kritiker
 Maria Larsson (politiker) (född 1956), svensk lärare, kristdemokratisk politiker och ämbetsman
 Maria Larsson (ishockeyspelare) (född 1979), svensk ishockeyspelare
 Maria Larsson (långdistanslöpare) (född 1994), svensk långdistanslöpare

Se även 
 Maria Larssons eviga ögonblick – svensk film från 2008 i regi av Jan Troell, baserad historien om fotografen Maria Larsson (1876–1930)
Magistra Hersend

Magistra Hersend, död efter 1259, var en fransk kirurg. 

Hon engagerades av Ludvig IX av Frankrike för att följa med på det sjunde korståget 1249. Hon var anställd för hälsovården av kungen, drottningen och de kvinnor som följde korståget. I staden Akka tilldelades hon en kunglig pension för livstid för sina tjänster. Hon gifte sig senare med kungens apotekare Jacques. Hon är en av två kvinnor i medeltidens Frankrike som finns upptecknade som kunglig läkare: den andra var Guillemette du Luys.

Källor 
 

Franska kirurger
Personer i Frankrike under 1200-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Franskt hovfolk
Korståg
Duo jag (TV-serie)

Duo jag är en svensk TV-serie i tre delar från 1991 i regi av Marie-Louise Ekman och Gösta Ekman. Ekman spelar även en av seriens huvudroller mot bland andra Kent Andersson, Allan Edwall och Hans Sundberg.

Rollista 
 Gösta Ekman – den smale
 Kent Andersson – den tjocke
 Allan Edwall – den gamle pojkvännen
 Hans Sundberg – den gamle
 Carl Billquist – den ene
 Lasse Petterson – den andre
 Rolf Skoglund – läkaren
 Måns Ekman – den ene sonen
 Matti Bye	– den andre sonen
 Margaretha Krook – analytikern

Om serien 
Duo jag producerades av Pia Ehrnvall för Sveriges Television AB Kanal 1. Manus skrevs av Marie-Louise Ekman och serien fotades av Björn Bondeson. Musiken komponerades av Benny Andersson. Serien visades i tre delar mellan den 9 och 23 september 1991 i Kanal 1.

Referenser 

Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 1991
TV-serieavslutningar 1991
Chester Hardy Aldrich

Chester Hardy Aldrich, född 10 november 1862 i Ashtabula County, Ohio, död 10 mars 1924, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Nebraskas guvernör 1911–1913.

Aldrich utexaminerades 1888 från Ohio State University och studerade sedan juridik i Nebraska. Han var jurist, ranchägare och rektor i en skola.

Aldrich efterträdde 1911 Ashton C. Shallenberger som Nebraskas guvernör och efterträddes 1913 av John H. Morehead. Aldrichs viceguvernör Melville R. Hopewell avled 1911 i ämbetet.

År 1918 tillträdde Aldrich som domare i Nebraskas högsta domstol. Han avled 1924 och gravsattes på Ulysses Cemetery i Ulysses.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Nebraska
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Ashtabula County
Födda 1862
Avlidna 1924
Män
Alumner från Ohio State University
Gulbenkianstiftelsen

Gulbenkianstiftelsen (pt: Fundação Calouste Gulbenkian) är en privat portugisisk välgörenhetsstiftelse i Lissabon instiftad enligt Calouste Gulbenkians testamente år 1956. Stiftelsen driver  Gulbenkianmuseet, ett center för modern konst, ett bibliotek, en symfoniorkester samt social verksamhet och ett vetenskapsinstitut. Stiftelsen har även avdelningar i London och Paris.

Om stiftelsen 
Gulbenkianstiftelsen grundades av den armeniske oljemagnaten Calouste Gulbenkian (1869-1955) som efter att ha lämnat Turkiet levde i bland annat Frankrike, England och Portugal. Stiftelsen grundades 1956 med sitt huvudkontor och sin huvudverksamhet förlagd till Lissabon. Verksamheten är inriktad på fyra områden - konst, utbildning, vetenskap och social välfärd.

Gulbenkianstiftelsen äger oljebolaget Partex som startades av Calouste Gulbenkian 1938.
Stiftelsen hade 2010 en årsbudget på över 100 miljoner euro.

Verksamheter 
Museu Calouste Gulbenkian, museum baserat på Calouste Gulbenkians privata konstsamling.
Centro de Arte Moderna, museum och center för modern konst.
Orquestra Gulbenkian, symfoniorkester och kör.
Biblioteka de Arte, konstbibliotek.
Instituto Gulbenkian de Ciência, vetenskapsinstitut.
 Comunidades Arménias, verksamhet kring armenisk kultur.
Jardim da Fundação Calouste Gulbenkian, offentlig park. 
 Gulbenkian Foundation UK, verksamhet i Storbritannien.
Délégation en France, verksamhet i Frankrike
 Utvecklings- och forskningsprogram inom konst och kultur, hälsa och samhälle samt utbildning och vetenskap.
År 1965 grundades även Ballet Gulbenkian, ett danskompani som uppförde såväl klassisk som modern dans, men verksamheten lades ned 2005.

Byggnader och park 
Stiftelsens byggnader och park omfattar en yta som motsvarar ungefär fem till sju stadskvarter och ligger centralt i Lissabon. Området var ursprungligen en av många parker och trädgårdar som låg i Lissabons utkant; i övergången mellan stad och landsbygd.

Huvudbyggnaden invigdes 2 oktober 1969 och innehåller kontor, auditorium, utställningslokaler, museum och ett bibliotek. Byggnaden är ritad av arkitekterna Ruy Athouguia, Pedro Cid och Alberto Pessoa i modernistisk stil. Den är utformad för att samverka med den omkringliggande parken; de luftiga salarna med stora fönster länkar samman rummen med naturen utanför. 

Parken med slingrande stigar, dammar och riklig växtlighet invigdes samma år som byggnaden. Den utformades av landskapsarkitekten Ribeiro Telles i samråd med huvudbyggnadens arkitekter. Byggnaden och parken blev 2010 klassificerad som nationellt kulturminnesmärke.

Museet för modern konst (portugisiska: Centro de Arte Moderna) ritades av den engelske arkitekten Leslie Martin, en arkitekt som arbetade inom den så kallade International style. Museet öppnade 1983.

Referenser 

Fundação Calouste Gulbenkian
Gulbenkian Foundation UK
Délégation en France
IGESPAR (portugisiska riksantikvarieämbetet)
Oljebolaget Partexs hemsida

Organisationer bildade 1956
Organisationer i Portugal
Kultur i Lissabon
Stiftelser
Ol' Man River

"Ol' Man River" är en sång med musik av Jerome Kern, och text av Oscar Hammerstein II. Den är med i musikalen Teaterbåten från 1927.

Källor

Fotnoter

Amerikanska sånger
Engelskspråkiga sånger
Sånger 1927
Žatika sporthall

Žatika sporthall () är en sporthall i Poreč i Kroatien. Den uppfördes i samband med världsmästerskapet i handboll för herrar 2009 och invigdes officiellt den 21 november 2008. Byggnaden är drygt 14 000 m2 stor och har 3 700 platser. Sporthallen stod värd under Europamästerskapet i handboll för damer 2014 och är en av spelarenorna under Europamästerskapet i handboll för herrar 2018.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Poreč
Sport i Poreč
Sportanläggningar invigda 2008
Sporthallar i Kroatien
John H. Morehead

John Henry Morehead, född 3 december 1861 i Lucas County, Iowa, död 31 maj 1942 i Saint Joseph, Missouri, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Nebraskas guvernör 1913–1917 och ledamot av USA:s representanthus 1923–1935.

Morehead flyttade 1884 till Nebraska där han var verksam som lärare, jordbrukare och affärsman. År 1900 tjänstgjorde han som borgmästare i Falls City.

Morehead efterträdde 1913 Chester Hardy Aldrich som Nebraskas guvernör och efterträddes 1917 av Keith Neville. År 1923 efterträdde han sedan Roy H. Thorpe som kongressledamot och efterträddes 1935 av Henry Carl Luckey.

Morehead avled 1942 och gravsattes på Steele Cemetery i Falls City.

Referenser

Externa länkar

Borgmästare i USA
Guvernörer i Nebraska
Ledamöter av USA:s representanthus från Nebraska
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Lucas County, Iowa
Födda 1861
Avlidna 1942
Män
1:a gången

1:a gången är en sång skriven av Magnus Uggla och Anders Henriksson, och ursprungligen inspelad av Magnus Uggla 1993 på albumet Alla får påsar. Sången är skriven ur ett perspektiv där jag-personen talar till en liten flicka, och uppmanar henne till att inte ha bråttom över att växa upp och längta efter att bli äldre, eftersom det sker ändå. Sången handlar om Magnus Ugglas dotter Agnes, som längtade efter att bli stor.<ref>Albumkonvolutet till Klassiska mästerverk, Magnus Uggla, 2002</ref>

Miss Li tolkade sången i Så mycket bättre 2012, och hennes version togs även med på programmets officiella samlingsalbum och den versionen låg 2013 även på hennes album Wolves. Hennes version nådde även en 19:e-plats på den svenska singellistan.

2013 spelades den även in av Drifters på albumet Jukebox''.

Listplaceringar

Miss Lis version

Källor

Fotnoter

Låtar av Anders Henriksson
Låtar av Magnus Uggla
Låtar framförda av Magnus Uggla
Musiksinglar 2012
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1993
Aukusti Niemi

Aukusti Robert Niemi, född 25 juli 1869 i Lemo, död 28 oktober 1931 i Helsingfors, var en finländsk folklorist.

Niemi var sekreterare i Finska litteratursällskapet 1900-09, docent vid universitetet i Helsingfors 1899-1917, från 1918 extraordinarie professor och från 1930 ordinarie professor i finsk och jämförande folkdiktsforskning. Han blev 1923 hedersdoktor vid universitetet i Kaunas. Niemi utförde bland annat undersökningar av Kalevalas komposition (Kalevalan kokoonpano 1898) samt samlingar och studier av finska, estniska och litauiska folkvisor.

Källor 
 
 

Finländska folklorister
Personer i Finland under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1931
Män
Hoppets Nationella Union

Hoppets Nationella Union Unidad Nacional de la Esperanza (UNE) är ett socialdemokratiskt parti i Guatemala, bildat 2002. Landets president 2008–2012, Álvaro Colom var partiledare för UNE.

Referenser

Källa 
Landguiden Utrikespolitiska institutet, 21 maj 2013

Politiska partier i Guatemala
Socialdemokratiska partier i Nordamerika
Politiska partier bildade 2002
Provinsen Hohenzollern

Hohenzollern var en de facto preussisk provins mellan 1850 och 1946 och ursprungsområde för den tyska fursteätten Huset Hohenzollern.

Den bildade en lång, smal landsträcka, som omgavs i öster, norr och väster av Württemberg,
i väster och söder av Baden, samt nio strödda enklaver i Baden och Württemberg. De flesta av invånarna var katoliker.

Provinsen, som till största delen är bergig (Rauhe Alb och i norr Schwarzwald), vattnas i söder av Donau och i norr av Neckar.

Jordbruk och boskapsskötsel var landets viktigaste näringsgrenar.

Provinsen Hohenzollern bildade regeringsområdet Sigmaringen, som underindelades i fyra ämter: Sigmaringen (huvudstad), Gammertingen, Hechingen och Haigerloch. Amtet Hechingen omfattade det forna furstendömet Hohenzollern-Hechingen eller det gamla grevskapet Hohenzollern (236 km2),  de övriga furstendömet Hohenzollern-Sigmaringen (906 km2), som utgjordes av två, genom Hohenzollern-Hechingen skilda delar, "Oberland" och "Unterland".

I judiciellt hänseende lydde Hohenzollern under Oberlandesgericht i Frankfurt am Main och i katolska kyrkoärenden till ärkebiskopsstiftet Freiburg.

Efter Tysklands nederlag i andra världskriget upplöstes provinsen Hohenzollern och uppgick 1946 i Württemberg-Hohenzollern.

Idag ingår området i det tyska förbundslandet Baden-Württemberg, där det delats upp mellan kretsarna Sigmaringen och Zollernalbkreis som också omfattar områden som inte tillhörde Hohenzollern.

Källa

Preussens provinser
Baden-Württembergs historia
Huset Hohenzollern
Stater och territorier bildade 1850
Stater och territorier upplösta 1946
Varaždin Arena

Varaždin Arena () eller Varaždin stadssporthall (Gradska sportska dvorana Varaždin) är en arena i Varaždin i Kroatien. Den uppfördes i samband med världsmästerskapet i handboll för herrar 2009 och invigdes officiellt den 6 december 2008. Byggnaden är drygt 20 000 m2 stor och har 5 200 platser. Arenan stod som värd för Europamästerskapet i handboll för damer 2014 och för herrar 2018. Slutspelsfasen av damdelen av European Golden League 2019 spelades i arenan.

Externa länkar 

Varaždin Arena - Officiell webbplats

Referenser

Fotnoter 

Arenor i Kroatien
Sport i Varaždin
Byggnader och anläggningar i Varaždin
Sportanläggningar invigda 2008
Abel Niepce de Saint-Victor

Claude Félix Abel Niepce de Saint-Victor, född 16 juli 1805, död 7 april 1870, var en fransk fototekniker. Han var brorson till Nicéphore Niépce.

Niepce de Saint-Victor använde en emulsion av de ljuskänsliga silversalterna i äggvita och anbringade denna i form av en hinna på glasplattor.

Källor

Noter 

Franska uppfinnare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1805
Avlidna 1870
Män
Ingå kyrka

Ingå kyrka  (finska: Inkoon kirkko) är en medeltida kyrka som finns i Ingå i västra Nyland. Den tillhör Ingå församling

Tidigare kyrkor 
Ingå kyrksocken är en av de västnyländska stamsocknarna som härstammar från 1200-talet. Ingå nämns första gången år 1337. Tidigare träkyrkor har funnits. Delar av en äldre stenkyrka ingår i murarna till den nuvarande kyrkan.

Nuvarande kyrka 
Kyrkan har helgats åt sjöfararnas skyddshelgon S:t Nikolaus. Enligt analyser av murbruk och utgrävningar visar att kyrkan byggdes i tre omgångar. De äldsta delarna år från 1200-talet. Det senaste byggnadsskedet gav kyrkan det nuvarande utseende. Markus Hiekkanen anser att det första murningsarbetet utfördes tidigast på 1430-talet, Det andra skedet kom under 1400-talets senare del och det tredje troligen kring 1510. Tegelornamentet i östra gaveln, vilket avviker från andra medeltida kyrkors, består av ett horisontalt band med ett stort kors ovanför samt runda nischer grupperade på båda sidorna om korset.

Kyrkan har ett rektangulärt långhus. Sakristian finns på den norra väggen. Vapenhuset hade förfallit och revs på 1840-talet. Bastanta åttakantiga pelare delar kyrkan i två skepp. Kyrksalen har fyra traveer och sakristian enkla kryssvalv.

Efter reformationen målade man över väggmålningar, men man har senare restaurerat många av dem. På den norra väggen finns Finlands enda bevarade väggmålning av dödsdansen. De medeltida målningarna liknar målningarna i Lojo kyrka och Det heliga korsets kyrka i Hattula. De kan dateras till 1510-talet. 

Kyrkan har reparerats flera gånger. År 1632 förstörde ett åsknedslag kyrkans tak. Efter den ryska ockupationen under Stora ofreden fick kyrkan nya takstolar och nytt spåntak 1733-1734. Samtidigt sänktes gavlarna litet. 1818 gjordes tre nya fönsteröppningar och de andra fönstren förstorades under ledning av byggmästare Martti Tolppo.

Inventarier 
Kyrkan har ett krucifix från 1300-talet och väggmålningar från 1400-talet.

Orgel 
Fasaderna till orgeln som skaffades till läktarens i västra ändan byggdes enligt den svenska arkitekten Carl-Gustaf Blom-Carlsson
Den nuvarande orgeln har byggts 1989 av Åkerman & Lund Orgelbyggeri och har 21 stämmor.

Klockstapel 
Klockstapeln byggdes bredvid kyrkan mellan 1739-1740.

Kulturlandskap 
Museiverket har 2009 upptagit kyrkan och prästgården i listan över bebyggda landskap av riksintresse i Finland.

Se även
Lista över Finlands medeltida stenkyrkor

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Ingå kyrka på Ingå församlings hemsida

Kyrkobyggnader i Nyland
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader invigda under 1400-talet
Byggnader och anläggningar i Ingå
Medeltida kyrkobyggnader i Finland
Skärgårdsmuseet, Värmdö

Skärgårdsmuseet är ett svenskt hembygdsmuseum i Värmdö kommun och det drivs av den ideella Föreningen Skärgårdsmuseet, som bildades 1969.  

Skärgårdsmuseet är inrymt i den före detta handelsboden i Sommarhamn i Stavsnäs by på Fågelbrolandet. Det finns två filialer till Skärgårdsmuseet, en i Gamla Skolan i Sand på Nämdö och en i hembygdsgården i Uppeby på Runmarö.

Stavsnäs

Museet öppnade i lärarbostaden vid Stavsnäs skola och flyttade efter ett par säsonger 1974 till före detta Byrströms affär från 1877 vid Stavsnäs Sommarhamn. En större om- och tillbyggnad gjordes 1997. 

Samlingarna är baserade främst på gåvor från öarna i trakten, till exempel Runmarö, Vindö, Djurö, Skarpö och Nämdö. 

De fasta utställningarna visar skärgårdslivet i gamla tider med bland annat jakt, fiske, lotsväsende, skärgårdsjordbruk och sommargäster. Museet har ett inrett kök från Långviksskär, en handelsbod, ett skomakeri, en skolsal med skolmöbler från Djurö gamla skola, samt verktyg och redskap för vävning och ull- och linberedning.

Varje år visas minst två specialutställningar och två miniutställningar. I museibutiken säljs nya och antikvariska böcker med maritim anknytning, konst- och vykort, kopior på gamla sjökort och allehanda presentartiklar. 

Skärgårdsmuseet har ett referensbibliotek och förutom böcker finns det tidskrifter, gamla ångbåtsturlistor och en samling med tidningsurklipp.

Nämdö
Nämdöfilialen tillkom 1994, då föreningen Gamla Skolan Nämdö gick samman med Föreningen Skärgårdsmuseet. Museifilialens bas är en donation från Sigfrid Jonsson på Ekholmen.

Filialen är belägen i Sand. Den gamla skolbyggnaden som museet ligger i blev, efter att Nämdö Nya skola öppnat 1909, omvandlad till ålderdomshem. Utställningarna inomhus skiftar år från år. I museibutiken går det att köpa kaffe, te, läskedryck, glass och kaffebröd som kan avnjutas i trädgården där det också finns en växtutställning.

Runmarö
Runmaröfilialen ligger på ovanvåningen till Runmarö hembygdsgård, som är den tidigare skolan i Uppeby. Filialens föremål kommer framför allt från Hans Öhlins samlingar. Filialen drivs i samarbete med Runmarö Hembygdsförening.

Koordinater
Huvudmuseet i Stavsnäs by  
Filialen i Sand på Nämdö 
Filialen i Uppeby på Runmarö

Externa länkar

Föreningen Skärgårdsmuseets webbplats

Arbetslivsmuseer i Sverige
Hembygdsmuseer i Sverige
Museer i Stockholms län
Värmdö kommun
Skärgårdsmuseer
Halla naturreservat

Halla naturreservat ligger inom Kinnekulle naturvårdsområde i Götene kommun i Västergötland.

Området är skyddat sedan 2008 och omfattar 60 hektar. Det är beläget på den södra sluttningen av platåberget Kinnekulle, strax väster om Husaby. 

Inom reservatet finns tallskog, ädellövskog och sumpskog samt öppna och trädklädda betesmarker. Där finns även gamla tallar och ekar. Inom området finns törnskator.

Genom reservatet går Kinnekulle vandringsled. Denna led passerar även Lasse i Bergets grotta. I stenbostaden, grottan, bodde Lasse och Inga Eriksson under mycket enkla former i slutet av 1800- och början av 1900-talet.

Skagens naturreservat ingår i EU:s nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Bilder

Källor
Länsstyrelsen, Halla naturreservat

Externa länkar

Naturreservat i Götene kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 2008