kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tore Heby

Tore Heby, född den 22 april 1933 i Falkenberg, död den 16 december 2017, var en svensk konstnär. 

Tore Heby studerade måleri vid Konsthögskolan i Stockholm mellan 1956 och 1961 och skulptur vid École des Beaux-Arts mellan 1965 och 1970. Han blev uppmärksammad i slutet av 1960-talet, bl.a. genom det unika krucifix han skapade till Falkenbergs kyrka. Tore Heby var representerad vid samtliga skulpturbiennaler med temat mänskliga former "Formes Humaines" på Musée Rodin i Paris under åren 1970–1982.

Offentliga verk i urval

Från stenålder till nutid (1954), elva väggmålningar i tempera, Skaraborgs regemente (P4) i Skövde
Pojken som åt i kapp med jätten (1955), tempera, Schubergstorpsskolan, Falkenberg
Skridskodag på Strandflon (1955), oljemålning, äldreboende, Falkenberg
Ordet (1961), oljemålning, Halmstads församlingshem
Syndafallet (1966) patinerad träskulptur, Hallands Konstmuseum
Sagan om Ätran (1968), relief i ek, Tångaskolan, Falkenberg
”Fader, i dina händer befaller  jag min ande”, Luk 23:46  (1971), krucifix i bok, Falkenbergs kyrka
Dansen (1971), skulptur i ceder, Falkenbergs stadshus
Syskon (1972), skulptur i det afrikanska träslaget iroko, Hallands sjukhus Varberg
Himlajord (1977), monument i Bohusgranit över Gustav Löfgren, vid entrén till Falkenbergs stadshus
Sorg (1978), skulptur i brons, Minneslunden, Sankt Jörgens kyrkogård, Varberg
Jesus uppväcker Jairus 12-åriga dotter från de döda (1979) Mark 5:21-43, predikstol i ask, senare även altarring, Sankt Laurentii kyrka, Falkenberg
Lek med hund (1979), skulptur i brons, Riksbyggen, Kärrets väg, Falkenberg
Pernilla (1988), skulptur i granit, Gislows dagcenter, Gislaved.
Skrivtecknens historia (1991), skulptur i Vångagranit, utanför Tvååkers bibliotek
Kvinnliga fredskämpar (2012), skulptur i granit, Kvinnominne, Näsåker i Ångermanland

Bildgalleri

Referenser 
Tore Heby på konstnärlexikonett amanda
 Svenska Konstnärer, Biografisk uppslagsbok 2000, , Galleri och Bokförlag AB

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Män
Födda 1933
Levande personer
Personer från Falkenberg
Svenska skulptörer under 1900-talet
Isabelle Wéry

Isabelle Wéry, född i Liège, Belgien, är en belgisk författare, regissör och skådespelare. Hon var en av mottagarna till Europeiska unionens litteraturpris 2013 för Marilyn Désossée som gavs ut av Éditions Maelström 2013.

Bibliografi 
Monsieur René
Saisons culottes amis
Skaï - 2013
Marilyn Désossée - 2013

Referenser 

Belgiska författare
Belgiska teaterregissörer
Belgiska skådespelare
Mottagare av EU:s litteraturpris
Födelseår saknas
Kvinnor
Levande personer
Personer från Liège
Faruk Šehić

Faruk Šehić, född 1970 i Bihac, Bosnien och Hercegovina men uppvuxen i Bosanska Krupa i dåvarande Jugoslavien, är en bosnisk författare.

Šehić har varit aktiv som författare sedan 1998. Innan dess deltog han i kriget på Bosnien och Hercegovinas sida, varpå han studerade litteratur. Han har ansetts som en av regionens mest talangfulla författare av den yngre generationen.

Han mottog Europeiska unionens litteraturpris 2013 för romanen Knjiga o Uni (Unas bok) från 2011.

Referenser 

https://faruksehic.com/

Bosniska författare
Mottagare av EU:s litteraturpris
Levande personer
Män
Födda 1970
Personer från Bihać
Emilios Solomou

Emilios Solomou, född  1971 i Nicosia, Cypern, men uppvuxen i Potámi, är en cypriotisk författare, lärare och journalist.

Solomou studerade arkeologi och historia vid Atens universitet varpå han under flera år arbetade som journalist vid en dagstidning. Vid sidan av sitt författarskap undervisar han i grekiska och historia på högstadienivå. Han mottog Europeiska unionens litteraturpris 2013 för sin roman Hμερολóγιο μιας απιστίας (En otrohetens dagbok) från 2013. Han har tidigare även mottagit bland annat den cypriotiska statens litteraturpris, och många av hans noveller har publicerats i olika tidskrifter.

Referenser 

Cypriotiska författare
Cypriotiska journalister
Cypriotiska lärare
Grekiskspråkiga författare
Personer från Nicosia
Födda 1971
Levande personer
Män
Ponzianis öppning

Ponzianis öppning är en schacköppning som börjar med dragen 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.c3.

Partiexemplar

Vit: Savielly Tartakower

Svart: Efim Bogoljubov

London 1927

1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.c3 Sf6 4.d4 d5 5.exd5 Dxd5 6.Le2 e4 7.Sfd2 e3 8.fxe3 Dxg2 9.Lf3 Dh3 10.De2 Sg4 11.Se4 Dh4 12.Kd1 Ld7 13.Ld2 O-O-O 14.Le1 De7 15.Lxg4 Dxe4 16.Lf3 Dg6 17.Sd2 f6 18.Lg3 h5 19.Tg1 h4        20.Lf2 Df7 21.e4 Ld6 22.Le3 Sa5 23.b4 La4 24.Ke1 Sc6 25.Sc4 Lxh2 26.Sb2 Lxg1 27.Lxg1 Sxd4 28.cxd4 Lc6 29.d5 Lxd5 30.exd5 The8 31.Le3 f5 32.Kf1 g5 33.Df2 g4 34.Lh1 Txd5 35.Lf4 Te4 36.Lxe4 fxe4 37.Kg1 g3      38.De3 Df6 39.Tb1 Tf5 40.Dxa7 Td5 41.Da8 Kd7 42.Dxb7 Dd4 43.Kh1 e3 44.Tc1 g2 45.Kxg2 h3 46.Kf3 Ke6 47.Txc7 h2 48.Dc6 Td6 49.De8 1-0

Schacköppningar
Kristian Bang Foss

Kristian Bang Foss, född 1977, är en dansk författare som debuterade med romanen Fiskens vindue (Fiskens fönster) 2004. Kritiker var imponerade över hur vardagshändelser avbildades och dess stilistiska drag. Romanen följdes upp av Stormen i 99. För Døden kører audi (Döden kör audi) mottog han EU:s litteraturpris.

Bang Foss har studerat fysik och matematik vid universitet, samt har en examen från den danska författarskolan från 2003.

Bibliografi 
 Fiskens vindue, Gyldendal 2004 (Roman)
 Stormen i 99, Gyldendal 2008 (Roman)
 Døden kører Audi, Gyldendal 2013 (Roman)

Referenser 

Danska författare
Danskspråkiga författare
Mottagare av EU:s litteraturpris
Födda 1977
Män
Levande personer
Marica Bodrožić

Marica Bodrožić, född 1973 i Svib, Kroatien (dåvarande Jugoslavien), är en tysk författare av essäer, romaner och dikter, dokumentärfilmare samt översättare och lärare i kreativt skrivande. 

Bodrožić flyttade till Tyskland vid tio års ålder. Hon mottog EU:s litteraturpris för Kirschholz und alte Gefühle (Ett bord av körsbärsträ) 2013. Romanen gavs ut 2012. Hon tilldelades Adelbert von Chamisso priset 2003.

Referenser 
 

Kroatiska författare
Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Tyska romanförfattare
Tyska poeter
Tyska essäister
Tyska dokumentärfilmare
Tyska översättare
Tyska lärare
Mottagare av EU:s litteraturpris
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Meelis Friedenthal

Meelis Friedenthal, född 1973, är en estländsk författare som mottog EU:s litteraturpris 2013 för romanen Mesilased (Bina) från 2012. 

Friedenthal har doktorerat på en avhandling från 1200-talet om syn och vision, och forskar vid universitetet i Tartu. Debutromanen hamnade på en tredjeplats i en nationell tävling 2004, och den påföljande romanen, Nerissa, belönades med ett nationellt science fiction-pris. Han sitter i redaktionen för science fiktion-tidningen Algernon.

Referenser 

Estländska författare
Estniskspråkiga författare
Estländska forskare
Mottagare av EU:s litteraturpris
Födda 1973
Levande personer
Män
Alumner från Tartu universitet
Albert Nordberg

Johan Albert Nordberg, född 20 december 1871 i Sundsvalls församling, död 10 september 1954 i Nederluleå församling, var en svensk präst och lokalhistorisk författare.

Biografi
Efter teologiska studier vid Uppsala universitet prästvigdes Nordberg den 6 januari 1898. Han blev kontraktsadjunkt i Västerbottens andra kontrakt 1 januari 1899 och andre komminister i Nederluleå församling 14 april 1900 med tillträde 1 maj 1901; han var vice pastor där 1 maj 1902 - 30 april 1917. Nordberg valdes till kyrkoherde i Nederluleå 14 februari 1915, tillträdde 1 maj 1917 och blev kvar på denna tjänst till 1947, samt var kontraktsprost 1926-1947. 

Nordberg fick stort inflytande, redan som komminister och vice pastor i Nederluleå, på de restaureringsarbeten som genomfördes i Nederluleå kyrka under första delen av 1900-talet. Han har stor del i att de medeltida kalkmålningar som pryder koret i kyrkan åter togs fram 1908 efter att ha varit dolda av puts sedan 1744. 

Han anförtroddes uppdraget att representera prästerna i Luleå stift vid fem allmänna kyrkomöten under åren 1929-1938. En av de stora frågorna vid kyrkomötena fram till 1936 var den nya psalmbok som blev 1937 års psalmbok. Nordberg var en av flera förkämpar för att några av de andliga sånger som stammade från den rosenianska väckelsen i 1800-talets Sverige skulle få plats i den. Vid kyrkomötet 1936 motionerade Nordberg om att väckelsesången Klippa du som brast för mig skulle tas med i den nya psalmboken, vilket också förverkligades. På Nordbergs gravsten på Nederluleå kyrkogård återges de inledande raderna av psalmen.          

Nordberg gjorde sig känd som lokalhistorisk författare. Hans största verk är En gammal Norrbottensbygd, anteckningar till Luleå sockens historia, 1-2, (1928, ny utvidgad upplaga 1967-70)

Albert Nordberg var far till översättaren och litteraturvetaren Olof Nordberg, stadsplaneraren Anders Nordberg, gymnasieläraren och kommunpolitikern Anna Nordberg samt till gymnasieläraren Arne Nordberg, som skrivit om Petrus Laestadius.

Utmärkelser
1935 – Hedersledamot vid Norrlands nation i Uppsala 
1937 – Korresponderande ledamot av Vitterhetsakademien 
1941 – Teologie hedersdoktor vid Uppsala universitet

Källor
Johan Albert Nordberg i Svensk uppslagsbok Band 21, 1955, läst 30 september 2013  
Leonard Bygdén, Hernösands stifts herdaminne. Bidrag till kännedomen om prästerskap och kyrkliga förhållanden till tiden omkring Luleå stifts utbrytning. 2. (Indal - Nätra) 1923. Facs. 2004. 396 sidor.
, läst 30 september 2013

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Svenska lokalhistoriker
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska författare under 1900-talet
Avlidna 1954
Födda 1871
Män
Personer från Sundsvall
Författare från Sundsvall
Författare från Medelpad
Leydigcell

Leydigceller är en celltyp i testis som återfinns i interstitium mellan tubuli semeniferi (sädesgångarna/sädeskanalerna). Leydigcellerna producerar och frisätter testosteron och andra androgener. Produktion och frisättning stimuleras av Luteiniserande hormon (LH) från adenohypofysen.

Leydigcellerna har fått sitt namn från den tyska anatomen Franz Leydig som upptäckte dem 1850.

Se även
Sertolicell

Källor
Denna artikel är helt eller delvis en översättning av engelskspråkiga Wikipedia

Celltyper
Testiklarna
Endokrina celler
Fredrik Montelin

Adolf Fredrik Montelin, född den 17 januari 1871 i Lund, död den 28 oktober 1941 i Lund, var en svensk universitetsapotekare, kommunpolitiker och bolagsman.

Montelin var son till apotekaren i Lund Carl Adolf Fredrik Montelin (1829–1895) och Mathilda Carolina Oldberg (1831–1897). Montelin tog apotekarexamen 1897 och var från 1898 innehavare av Universitetsapoteket Svanen i Lund. Han var ordförande i Skånska kretsen av Sveriges apotekareförbund och ledamot av Malmöhus läns landsting från 1922. Montelin var även ordförande i Lunds sparbank och Skånska städernas brandförsäkrings- och brandstodsinrättningar. Montelin innehade talrika framskjutna poster inom det kommunala livet i Lund, bland annat som ledamot av drätselkammaren 1900–1932 (som dess ordförande från 1912) och stadsfullmäktige från 1905 (ordförande från 1931). Montelin var initiativtagare till de 1929 stiftade Skånska städernas drätselkammareförbund (dess ordförande 1929–1933, hedersordförande från 1933). Fredrik Montelin är begravd på Östra kyrkogården i Lund.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL)

Källor 
 
 Montelin, Fredrik på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska apotekare under 1800-talet
Svenska apotekare under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Svenska landstingspolitiker
Svenska politiker under 1900-talet
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Personer från Lund
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1871
Avlidna 1941
Män
Svensk uppslagsbok
Gösta Montelin

Tor Gösta Emanuel Montelin, född 7 december 1878, död 15 januari 1946, var en svensk litteraturhistoriker.

Montelin blev filosofie licentiat 1914, lektor vid Uppsala folkskollärarseminarium 1919, censor vid Statens biografbyrå 1921 och var modersmålslärare vid ett flertal läroanstalter i Stockholm. 

Som författare Montelin verkade framför allt för att sprida kunskap om tysk diktning genom litteraturhistoriska arbeten som Lenau i lif och diktning (1902), Tysk litteratur i historisk framställning och svensk tolkning (1922) med flera. Mellan 1930 och 1935 utgav han en Världslitteraturens historia i sju band. Han var även verksam som översättare från tyska och franska.

Bibliografi
Lenau i lif och diktning. En kontur (Bonnier, 1902)
Tysk litteratur i historisk framställning och svensk tolkning (Norstedt, 1923)
Världslitteraturens historia (Natur & Kultur, 1930–1935) [7 vol.]

Översättningar (urval)
 Conrad Ferdinand Meyer: Pescaras frestelse. Novell (Almqvist & Wiksell, 1924)
 Heinrich von Kleist: "Prins Friedrich von Homburg: Ett skådespel". I Världslitteraturen. De stora mästerverken, [42], Tyskt drama och tysk lyrik, I (Bonnier, 1927), s. 315–405
Från främmande spaljärer: tysk och fransk lyrik (i tolkning av Gösta Montelin) (1928)
 E. T. A. Hoffmann: Sandgubben (Bonnier, 1929)
 Friedrich de la Motte-Fouqué: Undine. En berättelse (1929)
 Clemens Brentano: Historien om den hederlige Kasper och den vackra Anna (1929)
 Hillewi Paulin: Tempeltrappan (Natur & Kultur, 1930)
 Johann Wolfgang von Goethe: Torquato Tasso (Natur & Kultur, 1932)

Källor 

 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska översättare
Översättare från tyska
Översättare från franska
Födda 1878
Avlidna 1946
Män
Svenska lektorer
Felix Iversen

Felix Christian Herbert Iversen, född den 22 oktober  1887 i Lübeck, död den 31 juli 1973 i Helsingfors, var en finländsk matematiker och pacifist.

Felix Iversen, som var son till en köpman, tog studentexamen i Viborg 1904. Han var därefter elev till Ernst Lindelöf, blev filosofie kandidat och filosofie magister 1909 samt filosofie licentiat och filosofie doktor 1914. 

Iversen var verksam vid Helsingfors universitets observatorium där han utförde fotografiska arbete 1906–1921. Han blev lektor vid observatoriet 1918, assistent för matematikundervisning 1911–1915, docent i matematik 1916–1920 och astrofotograf vid observatoriet som assistent 1918–1920. Han var adjunkt (biträdande professor) i matematik 1920–1954 och tillförordnad professor 1946 och 1951.

Han grundade 1920 Finlands fredsförbund och var dess ordförande under flera decennier. År 1951–1954 var han vicepresident i världsfederationen för FN.

Iversen tilldelades 1954  Stalins fredspris av Sovjetunionen.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1976

 

Finländska matematiker
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska fredsaktivister
Födda 1887
Avlidna 1973
Män
Personer från Lübeck
Hjärter i trumf

Hjärter i trumf () är en amerikansk långfilm från 1935 i regi av Victor Fleming, med Jean Harlow, William Powell, Franchot Tone och May Robson i rollerna.

Handling
Mona Leslie (Jean Harlow) är en bekymmersfri Broadwaystjärna. När hon hamnar i knipa kommer familjens vän, sportpromotern Ned Riley (William Powell), och betalar hennes borgen. Ned älskar Mona men vågar inte riktigt erkänna det för sig själv eller för henne. Under bisarra omständigheter uppträder Mona i en välgörenhetsgala, bara för att inse att den enda mannen i publiken är beundraren Bob Harrison (Franchot Tone). Bob friar till Mona, men hans överklassfamilj är inte alls benägen att släppa in en simpel showflicka i sin innersta krets.

Rollista

Produktion
Historien skrevs av producenten David O. Selznick under pseudonymen Oliver Jeffries. Manuset byggde delvis på historien om det tragiska äktenskapet mellan sångerskan Libby Holman och den rika arvingen Zachary Smith Reynolds som slutade med att Reynolds tog sitt eget liv.

Filmen hade ursprungligen titeln Woman Called Cheap och Joan Crawford skulle spela den kvinnliga huvudrollen. En vecka innan inspelningen började ersattes Crawford av Harlow då producenten Selznick trodde att den romans Powell och Harlow hade utanför duken skulle hjälpa med publiciteten. Harlow var nervös med att ta rollen då hennes make Paul Bern hade tagit livet av sig precis som Monas make gör i filmen.

Mottagande
Filmen blev en publiksuccé.

Musik
Jean Harlows röst dubbades över av sångerskan Virginia Verrill. Harlow sjöng dock huvudspåret vid en radiosändning i januari 1935.
"Reckless" - Virginia Verrill
"Trocadero" - Virginia Verrill och Allan Jones
"Ev'rything's Been Done Before" - Allan Jones
 "Hear What My Heart Is Saying" - Virginia Verrill

Källor

Noter

Externa länkar

Filmer 1935
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer i regi av Victor Fleming
Svartvita filmer
Spreenhagen

Spreenhagen (lågsorbiska: Sprjewiny Ług) är en kommun (Gemeinde) och ort i Tyskland, belägen i Landkreis Oder-Spree i förbundslandet Brandenburg.  Orten ligger i närheten av floden Spree, omkring 40 km sydost om centrala Berlin.  Kommunen har cirka 
 invånare och är administrativ centralort för kommunalförbundet Amt Spreenhagen.

Geografi 
Centralorten Spreenhagen ligger söder om Oder-Spreekanalen, som genomkorsar kommunen i öst-västlig riktning. Avståndet till centrala Berlin är omkring 40 kilometer i nordvästlig riktning. Floden Spree bildar kommunens norra gräns mot grannkommunen Grünheide (Mark). I söder ligger staden Storkow. Omkring 70 procent av kommunens yta är skogstäckt, med undantag för Spreedalen omkring Hartmannsdorf.

Administrativ indelning 

Orten är centralort för kommunalförbundet Amt Spreenhagen, där även kommunerna Gosen-Neu Zittau och Rauen ingår.

Spreenhagens kommun indelas i följande kommundelar (namn på lågsorbiska inom parentes):

Braunsdorf (Brunojce)
Hartmannsdorf (Hartmanojce)
Neuhartmannsdorf (Nowy Hartmanojce)
Lebbin (Lebin)
Markgrafpieske (Pěski)
Spreenhagen (Sprjewiny Ług)

Historia 
Orten omnämns första gången i ett dokument från 1285, angående grannstaden Fürstenwaldes skogsägor.

Natten mellan 21 och 22 april 1945 genomförde SS-trupper en massaker på omkring 20 bybor i Hartmannsdorf som velat överlämna orten till Röda armén utan strid. En minnessten vid Lindenallee i Hartmannsdorf restes 1975 till minne av offren.

Kommunen fick sina nuvarande administrativa gränser 2003, då kommunen Markgrafpieske slogs ihop med Spreenhagen. Sedan 1992 är kommunen säte för kommunalförbundet Amt Spreenhagen, vars centrala administration sköter vissa av de kommunala uppgifterna för de ingående kommunerna.

Kommunikationer 
Genom södra delen av kommunen passerar motorvägen A12, med avfarten Storkow, och i dess västra utkant passerar motorvägen A10.

Befolkning

Källor

Noter

Externa länkar 
 Amt Spreenhagen

Kommuner och städer i Landkreis Oder-Spree
Mellan rött och svart

Mellan rött och svart är en roman av Jan Guillou från 2013. Det är den tredje delen i romansviten Det stora århundradet som handlar om 1900-talet.

Boken utspelar sig 1918-1939 främst i Saltsjöbaden och Berlin.

Källor

Romaner av Jan Guillou
Skönlitteratur 2013
1900-talet i skönlitteratur
Grön ekonomi

Grön ekonomi är en ekonomisk modell som bygger på hållbar utveckling och ekologisk ekonomi. Tanken bärs fram av FN i organet UNEP. Den ekonomiska modellen lanserades 2008 och försöker vara ett politiskt stöd för att man ska satsa inom gröna sektorer. Världsbanken gjorde en global satsning 2010 där man hjälper länder att förbättra miljösatsningarna bland annat Indien och Colombia var med i pilotstudien och har fortfarande projekt pågående under 2015. Under åren 2010 och 2015 gjordes flera framsteg mot en allt intensivare satsning på hållbar teknik även Kina gjorde kraftiga satsningar tillsammans med USA.

Litteratur
Tone Smith (2021). "Økologisk økonomi". I Tone Smith, Ebba Boye och Bent Arne Sæther: Økonomisk tenkning: bidrag til mangfold i økonomifaget. s. 153–178. Oslo: Solum. .

Referenser

Externa länkar 
 UNEP – Grön ekonomi hos UNEP
 Green Growth
 Världsbankens projekt rörande miljö
 Nyheter från UNEP Green Economy

Ekonomiska ideologier
Andreas Aarflot (musiker)

Nils Andreas Aarflot, född 13 januari 1954 i Uppsala, är en svensk musiker. Han är dotterson till Artur Lindgren.

Aarflot är son till lektor Sten Aarflot och adjunkt Ingrid Aarflot. Hans morfar var kyrkoherde i Nederluleå församling och från 1956 växte Aarflot upp i Gammelstad utanför Luleå. Under 1970-talet tillhörde han musikerkollektivet Anton Svedbergs Swängjäng i Luleå. I eget namn utgav han musikalbumet Det rivna pianot (1978, Manifest MAN 12), vilket innehåller jazz/jazzrock. 

På senare år har Aarflot skrivit filmmusik, bland annat till Kay Pollaks Älska mej (1986), och driver sedan 1994 Andreas Aarflot Musikproduktion i Stockholm med syfte att komponera och arrangera musik till stora och små event.

Filmmusik
Vart leder kanalen? (1984) 
Sverige uti bilder (1985) 
Älska mej (1986) 
Vallonerna – i järnets tid (1987) 
Jordrike (1990)
Infödingen (1991)  
Tecken på liv. Del 1: Känn dig själv! (1993) 
Tecken på liv. Del 2: I samspel med naturen? (1993)

Referenser

Externa länkar

Andreas Aarflot Musikproduktion

Svenska filmmusikkompositörer
Svenska jazzmusiker
Musiker från Uppsala
Födda 1954
Levande personer
Män
Fengxin

Fengxin är ett härad i Jiangxi-provinsen i södra Kina.

WP:Projekt Kina
Brookit

Brookit är ett naturligt förekommande mineral av titandioxid formeln:TiO2, samma formel som mineralerna anatas och rutil men med annorlunda symmetri än dessa. Detta gör brookit till en polymorf av titandioxid. Brookit förekommer ofta som tunna plattor, mer sällsynt som pyramidala eller pseudohexagonala kristaller. Färgen är röd- eller gulbrun, mörkt brun eller svart. Brookit förekommer i naturen i alpinotypa sprickor och gångar, vissa magmatiska eller metamorfa bergarter samt i sediment som detritalt mineral.

Källor

Titanmineral
Finnbergets luftvärnsställning

Finnbergets luftvärnsställning var belägen på västra Finnberget i nuvarande Nacka kommun. Huvuduppgiften för luftvärnsställningen var att under andra världskriget försvara Finnboda varv mot luftangrepp. Idag (2022) finns några pjäsplatser kvar medan resten har rivits eller plomberats (det vill säga förseglats permanent).

Bakgrund

Runt Stockholm fanns under åren 1939 till 1945 ett femtiotal luftvärnsbatterier med olika bestyckning och dessutom flera platser utrustade med strålkastare och lyssnarapparater. Dessa började anläggas redan innan krigsutbrottet 1939 och kompletterade den inre och yttre H-linjen (huvudförsvarslinjen) kring huvudstaden. De kraftfullaste batterierna var bestyckade med 75 mm luftvärnskanoner, de minsta med 8 mm luftvärnskulsprutor. Ofta var uppgiften att skydda infrastrukturobjekt som broar och farleder eller krigsviktiga anläggningar. Stockholms luftvärnsbatterier var inte bemannade dygnet runt från 1939–1945 men vid vissa kritiska perioder var förbanden stridsgrupperade i ställningarna, som i september 1939 (krigsutbrottet av andra världskriget), april 1940 (invasion av Danmark och Norge genom Nazityskland) och sommaren 1941 (Operation Barbarossa, Nazitysklands anfall på Sovjetunionen).

Luftvärnsställningen
Under beredskapstiden 1939–1945 fyllde Finnboda Varv en viktig funktion. Förutom att bygga och reparera handelsfartyg kunde varvet även vid behov reparera örlogsfartyg. Ett försvar mot luftangrepp ansågs därför nödvändigt och tidigt placerades den 433:e luftvärnstroppen på Finnberget strax sydost om varvet. Dessutom hade man härifrån god uppsikt över Stockholms inlopp. Luftvärn fanns även på närbelägna Henriksdalsberget. 

Parallellt med Finnbergsvägen sprängdes 1940 en transportväg upp till bergets krön, som vid den tiden var obebyggt. Vägen förstärktes med betong och än idag kan man se pjäsernas hjulspår i betongen, som troligen inte hade härdat ordentligt när de första pjäserna drogs upp. Anläggningen bestod av ett tiotal värn, pjäsplatser och en ammunitionsbunker. Den senare är numera förseglat och några av värnen nyttjas som grill- och uteplatser av de boenden i det intilliggande bostadsområdet medan resten är rivna.

Nutida bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Stockholms fasta försvar
Stockholm under 1900-talet