kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fyrby

Fyrby är en småort i Råby-Rönö socken i Nyköpings kommun i Södermanlands län. Den är belägen cirka 15 km norr om Nyköping utmed riksväg 53. Strax norr om Fyrby ligger Edstorp.

Noter

Orter i Nyköpings kommun
Småorter i Sverige
Jagbacken

Jagbacken är en småort i Bergshammars socken i Nyköpings kommun i Södermanlands län. Den är belägen cirka 3 km väster om Nyköping och strax öster om Bergshammar.

Noter

Orter i Nyköpings kommun
Småorter i Sverige
Gabriel Sanden

Gabriel Sanden, född 21 januari 1885 i Nystad, Finland, död 10 januari 1933 i Helsingfors, var en finlandssvensk författare, journalist och översättare. Han använde även pseudonymerna: Oscar B. Nelson och Göran Sandmarck.

Biografi 
Efter att ha verkat som tidningsman i Helsingfors, emigrerade Sanden tidigt till USA och försörjde sig i omkring fem år som journalist vid olika svenskamerikanska tidningar i Chicago. Efter återkomsten till Finland var han reporter vid Åbo Underrättelser och huvudredaktör för tidningen Jakobstad, där han 1915 trotsade krigscensuren och dömdes till ett kortare fängelsestraff. Senare verkade Sanden som redaktör för månadstidskriften Schildts Revy 1917, gjorde ett inhopp som chefredaktör för Tammerfors Aftonblad 1924 och var Dagens Nyheters finländske korrespondent.

Framför allt blev Sanden känd som författare i äventyrsgenren. Debutboken Svalget som skiljer (1910, under författarpseudonymen Göran Sandmarck) gav fräna bilder av industrialiseringen ur den utsatte arbetarens synvinkel. I den drygt 700-sidiga mastodontromanen Money (1916) byggde Sanden på sina erfarenheter från USA, där allt styrdes av penningens makt. Han gav ut ytterligare ett antal romaner, konventionella men välskrivna berättelser i underhållningsgenren och hörde till sin tids finlandssvenska bästsäljare. Sanden hade även en stor läsekrets i Sverige och flera böcker utkom i svenska upplagor.

Bibliografi 

 - Ny upplaga med titeln Tora hammar : (blod) 1921.

Översättningar 
 Rex Beach: Skrattande Bill (Bonnier, 1921) (Laughing Bill Hyde)
 Gerhart Hauptmann: Fantomer (Bonnier, 1922)
 D. H. Lawrence: Söner och älskare (Bonnier, 1925) (Sons and lovers)
 Frank Norris: Oceanens dotter: en äventyrsberättelse (Åhlén & Åkerlund, 1925) (Shangaied)
 John Dos Passos: Till Manhattan (Bonnier, 1931) (Manhattan transfer)
 Aldous Huxley: Kontrapunkt (Wahlström & Widstrand, 1932) (Point counter point)

Referenser 

 Uppslagsverket Finland
 "Gabriel Sanden" i Svensk uppslagsbok

Noter

Finlandssvenska författare
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från tyska
Översättare från engelska
Finländska journalister
Personer från Nystad
Födda 1885
Avlidna 1933
Män
Mottagare av Tollanderska priset
Narodna Odbrana

Narodna Odbrana (serbiska "Nationellt försvar") var en storserbisk organisation, bildad 1908 efter Österrike-Ungerns annektering av Bosnien och Hercegovina.

Norodna Obrana arbetade energiskt före första världskriget i Österrike-Ungern i intimt samarbete med andra storserbiska organisationer. Den anklagades öppet juni 1914 för mordet på ärkehertig Frans Ferdinand. Efter 1918 kom Narodna Odbranas system att sammanfalla med den centralistiska enhetspolitiken i Jugoslavien gentemot speciellt kroaternas autonomisträvanden.

Källor 
 

Nationalism
Svensk uppslagsbok
Bosnien och Hercegovina under 1900-talet
Floderna flyter mot havet

Floderna flyter mot havet är en roman av Artur Lundkvist utgiven 1934.

Romanen har en självbiografisk bakgrund och handlar om bondsonen Leander som bryter upp från sin landsbygdsmiljö och flyttar till Stockholm. Med sina inslag av primitivistisk sexualromantik influerad av D.H. Lawrence var den mycket kontroversiell för sin samtid. Lundkvists ordinarie förlag Bonniers ville inte ge ut romanen, den utkom i stället på Tidens förlag och fick vid sin utgivning en nedgörande kritik av flera recensenter.

Källor
Artur Lundkvist Floderna flyter mot havet, Tidens förlag 1934 Libris
Paul Lindblom Samtiden i ögat. En bok om Artur Lundkvist, Tidens förlag 1991, , sid. 67-68

Verk av Artur Lundkvist
Skönlitteratur 1934
Skuggan av Mart

Skuggan av Mart är en teaterpjäs av Stig Dagerman skriven 1948. Den handlar om den fumlige och bortkomne Gabriel som lever helt i skuggan av sin bror, den tappre soldaten Mart som dött i kriget och som oupphörligt idealiseras av den dominerande modern.

Pjäsen hade premiär på Dramaten den 10 september 1948 i regi av Göran Gentele med Per Oscarsson och Tora Teje i huvudrollerna. Den fick ett ganska kyligt mottagande men har senare spelats på Göteborgs stadsteater (1948), Riksteatern (1949), Uppsala stadsteater (1956) och i flera uppsättningar i svensk och utländsk TV och radio. Utomlands är Skuggan av Mart sannolikt Dagermans mest spelade pjäs.

Referenser

Teaterpjäser av Stig Dagerman
Teateråret 1948
W Mensae

W Mensae är en eruptiv variabel av RCB-typ (RCB) i stjärnbilden Taffelberget.
 
W Mensae finns på 168 000 ljusårs avstånd, i granngalaxen Stora magellanska molnet. Trots stjärnans stora luminositet är stjärnan på grund av det stora avståndet bara av magnitud +13,4. I förmörkelsefasen når den ner under 18,3. Variabeln upptäcktes 1927 av den holländsk-amerikanske astronomen Willem Jacob Luyten.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Taffelberget
W Mensae
Stora magellanska molnet
Astronomiska upptäckter 1927
Bo Gerle

Bo Oscar Gerle, född 10 november 1907 i Göteborg, död 27 november 1991, var en svensk psykiater.

Gerle, vars far var arkitekt, blev medicine licentiat i Lund 1936, medicine doktor 1943, docent i rättspsykiatri i Lund 1946 och var docent i psykiatri 1950–70. Han innehade olika läkarförordnanden 1936–43, var amanuens och underläkare vid psykiatriska kliniken i Lund 1944–45, överläkare vid rättspsykiatriska avdelningen på Sankt Lars sjukhus 1946–48, överinspektör för sinnessjukvården 1949–50, blev överläkare och sjukhuschef vid Sankt Lars sjukhus 1950, chefsläkare 1962 och var professor i psykiatri, särskilt rättspsykiatri, vid Lunds universitet och överläkare vid Statens rättspsykiatriska klinik 1970–74. 

Gerle var sakkunnig i straffrättskommittén 1952–53, ledamot av kommittén för översyn av hälso- och sjukvården i riket och mentalsjukvårdsdelegationen 1955–58, Medicinal-/Socialstyrelsens vetenskapliga råd 1959–77 och hedersledamot av Svenska psykiatriska föreningen.

Han gifte sig 1939 med Eva Hagnell.

Källor

Svenska professorer i psykiatri
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska forskare under 1900-talet
Läkare från Göteborg
Födda 1907
Avlidna 1991
Män
Complainte pour Ste. Catherine

"Complainte pour Ste. Catherine" är en sång från 1975 skriven av kanadensarna Philippe Tatartcheff och Anna McGarrigle. Den spelades först in av Kate and Anna McGarrigle på deras debutalbum 1975 och har sedan sjungits av flera artister i olika versioner. Den fick text på svenska av Ola Magnell som "Ingen kommer undan politiken" och spelades in av Marie Bergman 1977 på albumet Närma mej och Marie Fredriksson 2006 på albumet Min bäste vän. Marie Fredriksson släppte 25 juli 2006 även sin variant som digital singel.

Källor

Externa länkar
 Kate & Anna McGarrigle på Discogs

Franskspråkiga sånger
Kanadensiska sånger
Musiksinglar 2006
Sånger 1975
Narses från Maalleta

Narses från Maalleta (syrianska Narsai), död omkring 505, var en syrisk författare med tillnamnet "Den helige andes harpa".

Narses tillhörde nestorianska kyrkan. Efter 20 års verksamhet i Edessa flyttade han 457 till Nisibin, där han blev föreståndare för den nestorianska skolan. Hans 360 dikter av religiöst såväl lyriskt som episkt innehåll sägs ha fyllt 12 band. En del av dem används fortfarande i den nestorianska gudstjänsten.

Källor 
 

Syriska författare
Födda okänt år
Avlidna 500-talet
Män
Svensk uppslagsbok
Hyenorna vid Stureplan

Hyenorna vid Stureplan är ett gatukonstverk av den svenska gatukonstnären Olabo (pseudonym) som fanns på Engelbrektsplan i centrala Stockholm. Verket installerades den 30 juni 2011 och monterades ned på uppdrag av trafikkontoret i Stockholms stad den 7 juli samma år. Verket kategoriseras som gatukonst då det är gjort utan tillstånd på offentlig plats. Verket bestod av fem stycken skulpturer gjutna i betong som föreställer hyenor. De hade en tillhörande informationsskylt som beskrev verket. Vid installationen av verket tog Olabo hjälp av en annan svensk gatukonstnär, Folke (pseudonym).

Hyenorna gav, under veckan de fanns kvar på platsen, upphov till flera artiklar och inslag i bland annat i Aftonbladet där Åsa Linderborg skrev "Rädda hyenorna i Humlegården!" och i SVT:s lokala nyhetsprogram ABC rapporterade man från Engelbrektsplan.

Verket uppmärksammades även en tid efter att det försvunnit den 7 juli 2011. Kulturnytt i Sveriges Radio gjorde, den 8 juli en intervju med Mårten Castenfors, chef för Liljevalchs konsthall och Stockholm Konst, om verket. Jonas Sjöstedt, partiledare för Vänsterpartiet kommenterade verket på sin hemsida den 8 juli, dagen efter att det tagits bort, "Aaaah, konst när den är som bäst, överraskande och med ett budskap." Händelsen kommenterades även i Helsingborgs Dagblad och SR P4. Snart efter att verket tagits bort bildades det en Facebookgrupp under namnet Vi som vill ha tillbaka "Hyenorna vid Stureplan" vars mål var och är att verket åter ska placeras på Engelbrektsplan.

Verket beslagtogs av trafikkontoret i Stockholm och kunde kvitteras ut av konstnären. Eftersom det var olagligt, och därmed sågs som en typ av klotter, riskerade konstnären i så fall åtal. År 2013 fick Olabo veta att han kunde hämta hyenorna utan risk för påföljd och han magasinerade dem. Våren 2017 visades verket upp under gatukonstutställningen KvadrArt i Stockholm.

Referenser

Vidare läsning
2012 skrev Cecilia Ahlqvist en C-uppsats med titeln ''Hyenor och kaniner i den platsspecifika konsten" om bland annat Olabos Hyenorna på Stureplan vid Linköpings universitet.http://www.gatukonst.se/diverse/cecilia_ahlqvist_cuppsats.pdf
2013 skrev tidskriften Filter om Olabo och Hyenorna, hur det gick till när verket installerades samt vad som hände med verket efter att det tagits bort från Engelbrektsplan. http://magasinetfilter.se/magasin/2013/32/hyenorna-pa-trafikkontoret

Externa länkar

Skulpturer på Östermalm
Gatukonst
Skulpturer av svenska skulptörer
Skulpturer 2011
Edvard Vecko

Edvard Vecko, född 29 oktober, 1944 i Hrastnik är en jugoslavisk före detta bordtennisspelare. Han vann EM-guld i både dubbel och lag.

Under sin karriär tog han en bronsmedalj i bordtennis-VM. 

Under sin karriär tog han 5 medaljer  i Bordtennis EM, 2 guld, 2 silver och 1 brons

Meriter 
Bordtennis VM
 1963 i Prag
 5:e plats med det jugoslaviska laget
 1965 i Ljubljana
 kvartsfinal dubbel 
 4:e plats med det jugoslaviska laget
 1967 i Stockholm
 kvartsfinal dubbel
 7:e plats med det jugoslaviska laget
 1969 i München
 3:e plats med det jugoslaviska laget

Bordtennis EM
 1962 i Berlin
 2:a plats dubbel (med Istvan Korpa)
 1:a plats med det jugoslaviska laget
 1964 i Malmö
 2:a plats med det jugoslaviska laget
 1966 i London
 3:e plats dubbel (med Istvan Korpa)
 1968 i Lyon
 1:a plats dubbel (med Antun Stipančić)

 Balkan Championships - guldmedaljer
 Dubbel – 1963, 1969
 Mixed dubbel – 1963, 1969
 Lag - 1963, 1967, 1969, 1970

Externa länkar 
 ITTF.com

Källor 
 Edvard Vecko i ITTFs - Databank

Jugoslaviska bordtennisspelare
Europamästare i bordtennis
Män
Levande personer
Födda 1944
R Coronae Borealis-variabel

R Coronae Borealis-variabeln är en stjärna som varierar i ljusstyrka och är en superjätte som är vätefattig och rik på kol. RCB-variabler varierar i ljusstyrka på två sätt: dels pulserar de i ljusstyrka med låg amplitud (några tiondelar av en magnitud), dels genomgår de en förmörkelsefas på ett antal magnituder som inträffar med oregelbundna mellanrum.

Teorin om den rejäla minskningen i ljusstyrka är att kol kondenserar i stjärnatmosfären och den långsamma stjärnvinden och därmed döljer stjärnans ljus, tills strålningstrycket fått kolpartiklarna att skingras. Två förhärskande teorier har framlagts av Geoffrey C. Clayton 1996 och kallas Orbiting Dust Cloud Theory och Dust Puff Theory.

Variabeltypen är extremt ovanlig. Astronomernas teori är att tillståndet bara inträffar under en kortare fas i vissa stjärnors utveckling, kanske under en så kort period som 1000 år.  Det här gör att antalet RCB-variabler i Vintergatan vid en viss tidpunkt uppskattas till ungefär 1000.

Historik 
Prototyp-stjärnan R Coronae Borealis upptäcktes av den engelske amatörastronomen Edward Pigott 1795, som studerat stjärnor i stjärnbilden Norra kronan under en tioårsperiod. Två år senare beskrev Pigott sin under namnet “Variabilis Coronae”.
R CrB hade våren 1795 försvunnit, men återkom gradvis i ljusstyrka över de följande månaderna. Pigott uppskattade perioden för stjärnans variationer till 10,5 månader, men insåg att förändringarna inte följde någon regelbunden rytm. Tvärt emot cepheider och andra variabla stjärnor som var kända vid denna tidpunkt var Variabilis Coronaes förändringar i ljusstyrkan helt oförutsägbara.

Iakttagelserna fick många astronomer att observera R CrB, vilket gjort variabeln till en av få stjärnor som har en registrerad ljuskurva på över tvåhundra års längd.

RCB-variablerna idag 
Sedan dess har ungefär 100 RCB-variabler identifierats i Vintergatan och Stora magellanska molnet.
Forskningen kring RCB-variabler har intensifierats på sistone, vilket ökat antalet kända variabler påtagligt.

Egenskaper 
RCB-variabler har vanligen spektralklass F eller G (det vill säga är gula i färgen) med spektrallinjer för C2 och CN. Stjärnatmosfären är däremot vätefattig. Förekomsten av väte är 1 del på 1000 i förhållande till helium, men vissa av variablerna har så litet väte att förhållande närmar sig 1 ppm.

Lista över RCB-variabler 

Här är en lista på de sex RCB-variabler i Vintergatan som är skenbart ljusstarkast i maximum. För en komplett lista över RCB-variabler i Vintergatan och i Stora magellanska molnet, se huvudartikeln.

Se även 
 Variabel stjärna
 R Coronae Borealis

Referenser 
 “Astronomica – Galaxer – planeter – stjärnor – stjärnbilder – rymdforskning”, sid 138, Tandem Verlag GmbH (svensk utgåva),  (2007)
 Warner, B. Monthly Notices of the Royal Society volym 137, sid 119-, online-issn 1365-2966 (1967)

Fotnoter 

Variabeltyper
Astrofysik
Kolstjärnor
Jesper Engström

Jesper Engström, född 24 april 1992, är en finländsk fotbollsspelare, som representerar den finländska klubben Vaasan Palloseura 
(VPS). 

Den 22 november 2013 skrev Engström på ett nytt kontrakt med VPS. Kontraktet med VPS gäller till hösten 2015.

Externa länkar 
Spelarfakta

Födda 1992
Finländska fotbollsspelare
Levande personer
Män
Finländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Vaasan Palloseura
Big Boy

Big Boy kan syfta på:
 
 Big Boy Restaurants – en amerikansk snabbmatskedja
 Big Boy (film) – en film från 1969 regisserad av Francis Ford Coppola, originaltitel You're a Big Boy Now
 Big Boy (radiopratare) –  den amerikanske programvärden Kurt Alexander vid kaliforniska KPWR (105.9 FM, "Power 106")
 Arthur Crudup (1905–1974), en amerikansk bluessångare känd som Arthur "Big Boy" Crudup
 4-8-8-4 Big Boy – det amerikanska järnvägsbolaget Union Pacifics största ånglok

Se även
Tall Boy

Referenser
Ivar Bjørnstad

Ivar Bjørnstad, född 1841 i Norderhov, Ringerike, död 1883 i Kristiania, var en norsk militär och gymnastikledare. 

Bjørnstad, som kom från en bondefamilj, genomgick som ung officer Gymnastiska centralinstitutet i Stockholm. Vid sin hemkomst till Norge anställdes han som gymnastiklärare vid krigsskolan och blev även ledare för statens instruktionsskola för gymnastik och vapenföring i Kristiania, vilken under hans ledning utvecklades till en gymnastisk centralskola med syfte att utbilda instruktörer och lärare för både militär- och skolväsendet. Han fick även ansvaret för tillsynen av gymnastiken i olika former av skolor i Norge. 

Bjørnstad utgav Haandbog i Gymnastik for Seminarier og Skoler (1877, andra upplagan 1888), utarbetad i samarbete med  Hjalmar Ling, och Gymnastiktabeller for den norske Almueskole (1878). Åren 1877–82 var han sekreterare och Inspektör för "Centralforeningen", en statsunderstödd förening med syfte att främja skytte och fysiska aktiviteter i Norge. Han medverkade i tidningar och tidskrifter med artiklar i pedagogiska, gymnastiska och militära ämnen och var från 1877 till sin död var han medarbetare av det svenska "Tidskrift för Gymnastik".

Källor

Norska militärer under 1800-talet
Idrottspedagoger
Födda 1841
Avlidna 1883
Män
Salmonsens
Johannes Petri Arbogensis

Johannes Petri Arbogensis, född 1608 i Arboga, död 25 september 1654 i Sala, var en svensk kyrkoman, skolman och riksdagsman.

Biografi
Herdaminnena anger att Johannes Petri Arbogensis far var rådmannen Peder Månsson i Arboga. Han studerade först vid Västerås gymnasium för att 1632 inskrivas vid Uppsala universitet där han aldrig tog någon examen. 1638 blev han extra ordinarie docens vid gymnasiet och begav sig därefter med ekonomiskt bistånd av kapitlet till universitet i Tyskland, och blev 1641 rektor för Falu Trivialskola. Han prästvigdes 1642 och 1643 blev han lektor i matematik vid Västerås gymnasium och konsistoriets notarius i Västerås stift. 1644 var han lektor i grekiska. Från 1647 var han rektor för Västerås gymnasium och parenterade för Johannes Rudbeckius. Han blev 1648 pastor i prebendet Hubbo och han tillträdde som kyrkoherde för Sala stads- och landsförsamling 1649 och var vid ditkomsten kontraktsprost.

Han var fullmäktig för konsistoriet vid riksdagen 1647.

Han avled till följd av en vårdslös fältskär strax innan andra hustrun nedkom med deras barn.

Han var gift två gånger. Med första hustrun Brita Holstenius fick kan två döttrar som gifte sig inom prästeståndet. Andra hustrun var Margareta Troilius som han gifte sig med samma år som sin död. Hon nedkom någon dag efter hans död med deras enda gemensamma barn och avled av sorg. Dottern Margareta blev änka efter 20 veckor, men gifte sedan om sig med Gabriel Johannis Sevallius.

Källor
 https://web.archive.org/web/20131203060809/http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/sala.shtml#kh16
 Lannermark, Valter (1985). Falu läroverk : svensk skolhistoria under 350 år. 

Födda 1608
Avlidna 1654
Män
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Arboga
Lena E. Heyman

Lena Åsa Kristina Eliasson Heyman, född 4 september 1944, är en svensk översättare. Lena E. Heyman fick priset Årets översättning 2010 för översättningen av Roberto Bolaños roman 2666 och Samfundet de nios översättarpris 2011. Hon översätter från spanska och engelska.

1999 nominerades Lena E. Heyman till Aristeionpriset i översättarklassen för översättningen av Antonio Muñoz Molinas roman Den polske ryttaren.

Översättningar (urval)
 Lucia St. Clair Robson: Marys land (Mary's Land) (Bra böcker, 1997)
 Antonio Muñoz Molina: Den polske ryttaren (El jinete polaco, 1991) (Atlantis, 1998)
 Hebert Abimorad: Korta dikter (Heterogénesis, 2000)
 Michael Gerber: Barry Trotter och den onödiga uppföljaren (Barry Trotter and the Unnecessary Sequel) (Lind & Co, 2005)
 Roberto Bolaño: De vilda detektiverna (Los detectives salvajes, 1998) (Tranan, 2007)
 Doris Lessing: Gräset sjunger (The Grass is Singing) (översättning Gunvor och Bertil Hökby, reviderad och kompletterad av Lena E. Heyman, Wahlström & Widstrand, 2007)
 Roberto Bolaño: Om natten i Chile (Nocturno de Chile) (Tranan, 2009)
 Roberto Bolaño: 2666 (2666, 2004) (Bonnier, 2010)
 Enrique Vila-Matas: Dublinesk (Dublinesca) (Tranan, 2013)
 Javier Marías: Förälskelser (Los enamoramientos) (Bonnier, 2013)

Priser och utmärkelser
2010 – Årets översättning för 2666 av Roberto Bolaño
2011 – De Nios översättarpris
2018 – Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris

Källor

Noter 

Svenska översättare
Översättare från engelska
Översättare från spanska
Svenskspråkiga översättare
Mottagare av De Nios översättarpris
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Kristian Elster

Kristian Elster kan syfta på:

* Kristian Elster den äldre (1841–1881), norsk författare
 Kristian Elster den yngre (1881–1947), norsk författare och litteraturhistoriker
Gabriel Johannis Sevallius

Gabriel Johannis Sevallius, 9 februari 1641 i Västerås, död 13 februari 1691 i Svärdsjö, var en svensk präst, rektor och riksdagsman.

Biografi
Gabriel Johannis Sevallius var son till Johannes Olai Sevallius och Anna Björk. Efter fjorton år vid Uppsala universitet, blev han filosofie magister 1672 varpå han blev sin sjuke faders adjunkt och vice pastor och prästvigdes. 1681 blev han lektor i poesi och historia vid läroverket i Västerås för att 1685 bli rektor vid Västerås gymnasium där han sedermera också blev lektor i teologi och var pastor i prebendet Hubbo. 1690 utnämndes han av kungen till kyrkoherde i Svärdsjö, men avled redan efter ett år i den befattningen.

Han var 1682 domkapitlets riksdagsman.

Han var gift med dottern till Johannes Petri Arbogensis och Margareta Troilius. En dotter till dem var farmor till Anders Pihl.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/svaerdsjoe.shtml#kh18

Födda 1641
Avlidna 1691
Män
Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska pastorer
Präster från Västerås
Svenska präster under 1600-talet
Svenska politiker under 1600-talet
Politiker från Västerås
Alice Granfelt

Alice Dagmar Granfelt-Karlberg (14 december 1895 i Helsingfors – 24 februari 1995 i Mariehamn) var en finlandssvensk författare.

Biografi 
Godsägardottern Alice Granfelt debuterade som 17-åring med den romantiska novellen Ledande toner (1913), som följdes av hennes mest uppmärksammade bok Tankar och fantasier (1915). Här förenades tidstypiska filosofiska betraktelser om skönhet och godhet med sensuella fantasibilder och raljerande religionskritik. Några formuleringar om religionen som "en stor lögn som blivit helig för människorna" förargade Borgå domkapitel och resulterade i att boken beslagtogs. Författaren åtalades för hädelse, en juridisk process ett halvsekel innan Hannu Salama dömdes för gudsförnekelse i romanen Midsommardansen. Granfelt friades av Åbo hovrätt 1917. Efter en lång paus återkom hon med novellsamlingen Det sker sällsamma ting (1948) och vid 96 års ålder utgav hon diktsamlingen Landet bortom (1991), där tidlösa existentiella frågor växlade med bilder ur tillvaron på ett ålderdomshem.

Bibliografi 
 Ledande toner. Söderström, Helsingfors 1913 
 Tankar och fantasier. Söderström, Helsingfors 1915
 Sju bagateller. Söderström, Helsingfors 1916
 Det sker sällsamma ting; översättningarna till citaten "Integer vitae" är av Emil Zilliacus och Ivar Harrie. Söderström, Helsingfors 1948
 Landet bortom : dikter av Alice Granfelt-Karlberg. Sahlgren, Otalampi 1991

Referenser 
 Gustaf Widén, "Syrenbacken. Åländska essäer", 1980
 

Finlandssvenska författare
Födda 1895
Avlidna 1995
Kvinnor
Författare från Helsingfors
Stinkflokesläktet

Stinkflokesläktet (Ferula) är ett släkte inom familjen flockblommiga växter med omkring 170 arter förekommande i medelhavsområdet samt sydvästra och centrala Asien.

Släktet omfattar glatta, ofta blådaggiga högväxta örter med parbladigt delade blad och gula eller gröna blommor i stora sammansatta flockar. Flera arter innehåller i rötter och rotstockar gummihartser, som kommit att brukas såväl medicinskt som inom kemisk industri. Myskrot som brukat mot kolera har utvunnits ur Ferula sumbal och Ferula suaveolens. Asafoetida är vanlig som krydda i till exempel Indien.

Ferula foetida, Ferula narthex, Ferula gummosa har brukats för att utvinna marockanskt ammoniakgummi.

Ett flertal arter har även brukats till rökelse i religiösa ceremonier, och de har varit flitigt brukade i folkmedicinen. . I dyvelsträck har också arter ur ferulasläktet varit huvudingrediens.

Arter 
 :Kategori:Stinkflokesläktet

Källor 

Flockblommiga växter
Svensk uppslagsbok