kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Furstbiskopsdömet Würzburg

Furstbiskopsdömet Würzburg var ett riksomedelbart biskopsstift och furstbiskopsdöme i Würzburg, 1168–1803. Det var beläget i trakten vid Landkreis Würzburg i regeringsområdet Unterfranken i det nuvarande tyska förbundslandet Bayern.

Dess förste biskop, Burkard, 741
installerades av Bonifatius. Biskoparna bringade småningom under sig från de kringboende frankiska grevarna och herrarna en mängd besittningar,
av vilka det omfångsrika furstbiskopsdömet
Würzburg bildades. I spetsen för detta stod furstbiskopen,
åt vilken 1120 förlänades den hertigliga makten,
d. v. s. domarmakten, i Östfranken. I kyrkliga angelägenheter stod biskoparna under ärkebiskopen av
Mainz, t. o. m. sedan Benedikt XIV 1751 tilldelat dem ärkebiskopligt pallium och kors. Stiftets område var omkring 4 900 km2 med en folkmängd vid 1800-talets början av omkring 262 000 personer.

Under Trettioåriga kriget gav Axel Oxenstierna 1633 biskopsstiften
Würzburg och Bamberg under namn av hertigdömet Franken
åt hertig Bernhard av Weimar, men dessa återgavs
1634 åt sina biskopar. Efter Lunévillefreden 1801
sekulariserades stiftet Würzburg och överlämnades 1803
genom riksdeputationshuvudbeslutet som världsligt
arvfurstendöme åt kurfurstendömet Bayern (med undantag av några amt, som tillföll andra furstar)
såsom ersättning för den förlorade Rhenprovinsen.

I freden i Pressburg 1805 avträdde Bayern mot ersättning på annat håll furstendömet Würzburg åt f. d. storhertig
Ferdinand III av Toscana, som lämnade kurfurstendömet Salzburg till Kejsardömet Österrike, varemot
kurfurstetiteln överflyttades till Würzburg. Ferdinand ingick i Rhenförbundet 1806 och antog titeln
storhertig av Würzburg. Genom Wienkongressen
återfick han sin arvsstat Storhertigdömet Toscana, och Würzburg återgick till Kungariket Bayern, i vilket det bildade en del av
regeringsområdet Unterfranken. Mindre delar lades till
Baden och Württemberg.

Källa

Bayerns historia
Furstbiskopsdömen i Tysk-romerska riket
Würzburg
Stater och territorier bildade 1168
Stater och territorier upplösta 1803
Genti Lako

Gentian "Genti" Lako, född 1978 i Tirana, är en albansk musiker och kompositör. Lako har komponerat låten "Zemërimi i një natë", som kommer att representera Albanien i Eurovision Song Contest 2014 då den framförs av Hersiana Matmuja.

Lako föddes i Tirana 1979. Vid 6 års ålder började han studera piano. 1999 började han arbeta som producent vid Top Albania Radio där han slutade 2004. 2003 grundade han Genti Lako Studio, en musikstudio i Tirana. På 2000-talet började Lako göra musik åt kända artister och han har gjort låtar åt bland andra Besa Kokëdhima, Irma Libohova, Evis Mula, Greta Koçi, Mariza Ikonomi och Manjola Nallbani. 2007 komponerade han låten "Mall i tretur" som Mariza Ikonomi deltog i Festivali i Këngës 46 med. I finalen slutade hon 9:a med 20 poäng. 2008 gjorde han låten "Mos fol" som Amarda debuterade i Top Fest med. 2010 gjorde han Festivali i Këngës 49-bidraget "Rastësi", framförd av Xhejsi Jorgaqi. 2011 var Lako med och producerade Xhensila Myrtezajs debutbidrag i Festivali i Këngës, "Lulet mbledh për hënën". 

2012 började Lako samarbeta med sångerskan Hersiana Matmuja och låtskrivaren Jorgo Papingji. Tillsammans gjorde de bidraget "Kush ta dha këtë emër", som Matmuja slutade 3:a i Festivali i Këngës 51 med. Året därpå samarbetade trion återigen då man gjorde låten "Zemërimi i një natë" som Matmuja deltog i Festivali i Këngës 52 med. I finalen fick hon flest poäng av alla och vann därmed tävlingen.

Referenser

Externa länkar 
Genti Lako på Teksteshqip

Albanska kompositörer
Personer i Albanien under 2000-talet
Personer från Tirana
Födda 1978
Levande personer
Män
Hertigdömet Franken

Hertigdömet Franken var ett av de fem stamhertigdömena som uppstod ur det forna östfrankiska riket.

Sedan alemannerna efter sitt nederlag mot Klodvig 496 undanträngts från det omtvistade området vid mellersta Rhen, sträckte sig Franken från Sieg, Fulda och Thüringerwald i norr söderut över Mains och nedre Neckars flodområden till gränsen av nuvarande Württemberg och in i nuvarande Baden till Rhens biflod Murg och från Fichtelgebirge och Böhmerwald
i öster västerut till Rhen samt omfattade även ett område på vänstra Rhenstranden från Selz till
Bingen med städerna Speier, Worms och Mainz.

När ur det frankiska riket efter 843 utsöndrats ett östfrankiskt rike, ansågs Franken såsom huvudlandet i detta, emedan dess invånare utgjorde en gren av frankerfolket. Också erhöll Konrad, som under den siste tyske karolingern, Ludvig barnet,
tillkämpat sig en hertiglig ställning i Franken i strid med en annan frankisk stormannasläkt, Babenbergarna, efter Ludvig 911 konungavärdigheten. Vid hans död övergick denna dock till Sachsens hertigsläkt, och sedan Konrads broder och efterträdare i Franken Eberhard stupat i ett uppror mot konung Otto I 939, tillsattes ingen hertig över hela Franken. En frankisk stormannasläkt, den s. k. saliska, erhöll emellertid ännu en gång, 1024, Tysklands krona, och Henrik IV av denna ätt (d. 1106) förband titeln hertig av Östfranken med de besittningar, som hans måg Fredrik I av Hohenstaufen hade i Franken.

Detta hertigdöme, också kallat Rothenburg, förblev sedan i Hohenstaufernas ägo, även sedan de
(1138) erhållit kejsarvärdigheten, men utgick med Hohenstauferna. Franken. var vid denna tid upplöst i en mängd riksomedelbara områden, till stor del andliga furstendömen, såsom Würzburg,
Bamberg, och riksstäder, såsom Frankfurt am Main,
Nürnberg. Av de där belägna världsliga furstendömena var pfalzgrevskapet vid Rhen nu det förnämsta.

När Tyska riket i början av 1500-talet indelades i rikskretsar, upprättades den frankiska kretsen, men till denna räknades inte Pfalz och andra frankiska områden i Rhentrakten liksom inte heller Hessen, och namnet Franken kom därigenom att inskränkas till sydöstra delen av det gamla frankiska området. Såsom ledare av konventet i Heilbronn (1633) förlänade
Axel Oxenstierna hertig Bernhard av Weimar med den frankiska hertigvärdigheten, men efter slaget vid Nördlingen (1634) blev detta betydelselöst. Vid Tysk-romerska rikets upplösning 1806 försvann kretsindelningen och därmed också Frankiska kretsen.

Källa

Historiska tyska stater
Franken
Historiska hertigdömen
Kansas City Mavericks

Kansas City Mavericks, tidigare Missouri Mavericks, är ett amerikanskt ishockeylag, som är från Independence, Missouri. Laget spelar i ECHL. Missouri Mavericks är farmarlag åt NHL-klubben New York Islanders och AHL-klubben Bridgeport Sound Tigers.

Länk 
Missouri Mavericks hemsida
Presentation av laget på Eliteprospects

Källa 

Ishockeyklubbar i Missouri
Sportklubbar bildade 2009
ECHL-lag
Independence, Missouri
Farmarlag till Calgary Flames
Amiral von Platen

Amiral von Platen kan syfta på ett antal fartyg namngivna efter Baltzar von Platen, däribland:

 Amiral von Platen (1834), såld 1855 varefter fartygets öde är okänt
 Amiral von Platen (1858), från 1872 Svanen, från 1900 Östhammar I, utrangerad 1927 och skrotad 1928
Kolga (fartyg)

Kolga (fartyg) kan bland annat syfta på:

 Kolga (1873), ångslup byggd 1873
 Kolga (1891), lastångfartyg byggt i Gävle 1891
Oscar (fartyg)

Oscar (fartyg) kan syfta på:

 Oscar (1824) – hjulångare byggd vid Samuel Owens verkstad i Stockholm 1824
 Oscar (1854) – hjulångare i trafik för Kungliga postverket på traden Malmö-Stralsund
 Oscar (1859) – passagerarfartyg på Göta Kanal byggt 1859
 Oscar (1895) – ångslup troligen byggd i Norge 1895 i trafik 1900-1906 Landskrona-Ven
Polhem (fartyg)

Polhem (fartyg) kan syfta på:

 Polhem (1839) – hjulångare byggd 1839
 Polhem (1858) – postångare som också var expeditionsfartyg till Spetsbergen
 Polhem (1889) – ångfartyg byggt 1889, 1930, omdöpt till Landskrona, 1941 omdöpt till Blekinge, 1960 motoriserad och 1972 såld till Grekland under namnet M/S Messaria.
Johan Karlsson (bandyspelare)

Johan Karlsson, född 21 juli 1993, är en svensk bandyspelare som representerar Villa-Lidköping BK sedan 2013-14.

Johan Karlsson är son till förre Villaspelaren Anders "Kalle" Karlsson men har Lidköpings AIK som moderklubb.

Inför säsongen 2013-14 så tog han steget till Villa Lidköping men han skulle lånas tillbaka till Lidköpings AIK om han inte fick spela i Villa. Efter säsongen så skrev han på ett nytt ettårskontrakt med Villa Lidköping

Klubbkarriär

statistik uppdaterad 2014-03-12

Referenser

Svenska bandyspelare
Bandyspelare i Lidköpings AIK
Bandyspelare i Villa Lidköping BK
Idrottare från Lidköping
Födda 1993
Levande personer
Män
Charlotte (namn)

Charlotte är en fransk feminin form av namnet Charlot som betyder lille Charles. Charles är en fransk och engelsk form av det germanska namnet Karl som betyder karl, fri man. Namnet har funnits i Sverige sedan slutet av 1600-talet. Andra varianter av namnet är Charlotta, Charlott, Carlotta och kortformen Lotta.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 30 364 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Charlotte, varav 11 826 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas (1986-1992: 12 maj)

Personer med namnet Charlotte
 Charlotte av Cambridge, brittisk prinsessa
 Charlotte av Cypern, cypriotisk monark (drottning)
 Charlotte av Luxemburg, luxemburgsk statschef (storhertiginna)
 Charlotte av Mecklenburg-Strelitz, drottning av Storbritannien
 Charlotte av Storbritannien, brittisk prinsessa
 Charlotte Augusta av Wales, brittisk tronföljare
 Charlotte av Württemberg, rysk storfurstinna
 Charlotte Brontë, brittisk författare
 Charlotte Casiraghi, dotter till prinsessan Caroline av Monaco
 Charlotte Cederschiöld, svensk politiker (m)
 Charlotte Church, brittisk sångerska
 Charlotte Cooper Sterry, brittisk tennisspelare
 Charlotte Fich, dansk skådespelerska
 Charlotte Gainsbourg, fransk skådespelare
 Charlotte Gyllenhammar, svensk konstnär
 Charlotte Kalla, svensk längdskidåkare, bragdmedaljör
 Charlotte Perrelli, svensk sångerska
 Charlotte Pousette, svensk skådespelare
 Charlotte Rampling, brittisk skådespelare
 Charlotte Rohlin, svensk fotbollsspelare
 Charlotte Sinclair, svensk dansare
 Charlotte Stanley, brittisk grevinna
 Charlotte Stewart, amerikansk skådespelare
 Charlotte Stuart, titulärhertiginna av Albany

Källor

Kvinnonamn
Nils Nordström

Nils Johan Nordström, född 27 november 1880, död 3 januari 1943, var en svensk frikyrkoman inom baptismen.

Nordström blev filosofie kandidat i Uppsala 1914 och rektor för Betelseminariet i Stockholm 1927. Han var från 1918 ledamot av Frikyrkliga samarbetskommittén, av Executive Committee of Baptist World Alliance från 1928 och teologie hedersdoktor vid North Baptist Theological seminary i Chicago 1932. Nordström tog även del i de kyrkliga enhetssträvandena. Bland hans skrifter märks Svenska baptistsamfundets historia (två band, 1923-1928) och Kyrkosamfunden vid skiljevägen (1934).

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Personligheter inom svensk baptism
Födda 1880
Avlidna 1943
Män
Japans parlamentsbyggnad

Japans parlamentsbyggnad (japanska 国会議事堂, Kokkai-gijidō) är den byggnad i centrala Tokyo där parlamentets båda kammare, överhuset och underhuset, håller sina möten. Byggnaden påbörjades 1920 och färdigställdes 1936. Allt byggnadsmaterial var lokalproducerat och arkitektur har tagit influens från Tyskland.. Från 1880-talet och fram till 1936 höll parlamentet sina möten i temporära fastigheter, innan den permanenta parlamentsbyggnaden hade beslutats och färdigställts.

Sedan 2016 har parlamentet organiserat gratis rundor för turister som äger rum på eftermiddagen.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Tokyo
Byggnader för lagstiftande församlingar
Arkitekturåret 1936
1936 i Japan
Jillian Michaels

Jillian Michaels, född 18 februari 1974, är en amerikansk personlig tränare och TV-profil. Hon har medverkat i sin egen träningsserie Losing it with Jillian på NBC. Hon har också i flera säsonger medverkat som tränare i viktminskningsprogrammet Biggest Loser i USA. Under 2016 medverkar hon i sin egen realityserie Just Jillian.

Michaels har två barn med sin ex-fästmö Heidi Rhoades.

Referenser

Noter 

Amerikanska tränare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska TV-personligheter
Fox–Wrights funktion

Inom matematik är Fox–Wrights funktion (även känd som Fox–Wrights psi-funktion eller Wrights funktion) en speciell funktion som generaliserar  generaliserade hypergeometriska funktionen pFq(z):

 

Dess normalisering

 

blir pFq(z) för A1...p = B1...q = 1.

Fox–Wrights funktion är ett specialfall av Fox H-funktion:

Källor 
 
 
 
 

Hypergeometriska funktioner
Tiril Eckhoff

Tiril Kampenhaug Eckhoff, född 21 maj 1990 i Bærum, är en norsk skidskytt. Hon tävlar för klubben Fossum IF. Hon började tävla i det norska skidskyttelaget 2008. 

Första världscupsegern tog hon på sprinten i Östersund den 6 december 2014.

Hon vann brons i masstarten, brons i stafetten och guld i mixstafetten vid olympiska vinterspelen 2014 i Sotji.

Hon blev världsmästare i sprint och stafett på hemmaplan i Holmenkollen 2016. Den 15 mars 2023 meddelade hon att hon avslutar skidskyttekarriären efter säsongen 2022–2023.

Hennes bror Stian Eckhoff är också skidskytt.

Världscupsegrar 
Not: VM-tävlingar ingår också i världscupen

Individuellt

Referenser

Externa länkar 
Biografi och resultatöversikt hos IBU

Norska skidskyttar
Världsmästare i skidskytte
Norska olympiska guldmedaljörer
Norska olympiska silvermedaljörer
Norska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Olympiska bronsmedaljörer 2014
Olympiska silvermedaljörer 2018
Olympiska bronsmedaljörer 2018
Olympiska guldmedaljörer 2022
Olympiska bronsmedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Norge
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Norge
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Norge
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2022
Norska idrottare under 2000-talet
Personer från Bærums kommun
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Girilal Baars

Girilal Baars, född 8 juli 1967 i Moskva, är en tonsättare, sångare och musiker baserad i Uppsala.

Biografi 
Girilal Baars har studerat sång vid Sibelius-Akademin i Helsingfors, improvisation vid Uppsala universitet, komposition vid Elektronmusikstudion (EMS) och ljudkonst vid Dramatiska Institutet.

Baars arbetar med vokal folkmusik, vokala så kallade extended techniques och med elektroakustisk musik. Han inkluderar ofta interaktiva teknologier i sina verk.

2001 var Baars med och grundade vokalkvartetten Äijä, baserad i Finland. Deras album Jet-Black var 2009 nominerad till en EMMA (Finlands motsvarighet till den svenska Grammis).  Hans verk Litanies in Zero Kelvin var utvalt till konstmusikfestivalen Nordiska Musikdagarna i Oslo 2009. På Kalvfestivalen uruppfördes 2010 en opera för två röster baserad på Karin Boyes Kallocain.

Förutom den fasta gruppen Äijä är Girilal Baars aktiv medlem i det Stockholmsbaserade musikkollektivet The Great Learning Orchestra samt bildar tillsammans med Per Åhlund den röstelektroniska duon Den Arkaiska Rösten.

Baars är även producent och tekniker. Han driver en egen studio i Uppsala, där han komponerat musik till dokumentärfilmer, konstfilmer, dansproduktioner, installationer och ett experimentellt koreografiskt datorspel.

Verk i urval 
 2013 – Kärestans död - 9 minuter
 2013 – Lykanthropos - 15 minuter
 2013 – 500 (A Texas Ballad) - 15 minuter
 2012 – Himmelriket liknas vid tio jungfrur - 8 minuter
 2012 – Den rike mannens själ - 10 minuter (med Jan Liljekvist)
 2012 – Pikku pikku liten - ljudinstallation
 2012 – The Ballad of MGonz - 20 minuter
 2012 – Ma ejejf - 4 minuter
 2012 – The Little Mohee - 8 minuter
 2012 – After Life - dokumentärfilm av Mervi Junkkonen
 2011 – Kuu nukkuu - 30 minuter
 2011 – Two Timing - 11 minuter
 2011 – Honk If You’re Lost - 5 minuter
 2011 – Pro Patria - 10 minuter
 2011 – Stockholm Harbour Symphony - 10 minuter (med Robin McGinley)
 2010 - Kallocain – 70 minuter (med Juha Valkeapää)
 2010 – Organ Donor - 12 minuter
 2010 – Light Life - 15 minuter, dansvideo med Mikko Kallinen
 2010 – Känn dig själv - 6 minuter, installation av Bigert & Bergström och Artikel 31 
 2010 – Choreo/Cut/Graphic - koreografi dataspel av Mikko Kallinen
 2010 – Gracing Space - 60 minuter (med Mari Kretz)
 2010 – Light Dancer - interaktiv dansinstallation av Mikko Kallinen
 2010 – Out of Order - installation
 2010 – Bright as Night - 8 minuter
 2010 – Nicolaus X - musikvideo
 2009 – A Clash of Cymbals - 45 minuter (med Fabian Svensson)
 2009 – Uthman - dokumentärfilm av Mervi Junkkonen
 2009 – Co-Rotation - 10 minuter, dansvideo med Mikko Kallinen
 2009 – No Saviour - 9 minuter
 2008 – The Incoherent Truth - 7 minuter
 2008 – Balloon Sonatino - 2 minuter
 2008 – Litanies in Zero Kelvin - 30 minuter

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Svenska sångare
Musiker från Moskva
Födda 1967
Levande personer
Män
Jack the Giant Slayer

Jack the Giant Slayer (tidigare med titeln Jack the Giant Killer) är en amerikansk fantasy-äventyrsfilm från 2013 baserad på sagorna Jack the Killer och Jack och bönstjälken.

Handling
Jack är en bondpojke i kungariket Cloister som fascineras av legenden om Erik, en kung som besegrade en armé av invaderande jättar från ett rike i himlen genom att kontrollera dem med hjälp av en magisk krona. Samtidigt blir prinsessa Isabelle också fascinerad av berättelsen om legenden.

Tio år senare reser Jack till en stad för att sälja en häst för att hjälpa sin farbrors gård. Där får Jack syn på Isabelle och blir kär efter att ha försvarat henne från huliganer. Samtidigt återvänder Lord Roderick till sina studier, han upptäcker att en munk har rånat honom. Munken erbjuder magiska bönor han stal från Roderick i utbyte mot Jacks häst. I slottet bråkar Isabelle med sin far kung Brahmwell eftersom hon vill utforska kungariket, men han vill att hon stannar och gifta sig med Roderick. Likaså skäller Jacks farbror på honom för att varit dum innan han kaster bönorna på golvet och lämnar huset.

Fast besluten att gå fri smyger Isabelle ut ur slottet och söker skydd från regnet i Jacks hus. När det regnar slår en av bönorna  rot och börjar att växa till en bönstjälk som bär huset och Isabelle upp till himlen till, Jack faller ner till marken.

Rollista
 Nicholas Hoult - Jack
 Eleanor Tomlinson - Isabelle
 Ewan McGregor - Elmont
 Stanley Tucci - Lord Roderick
 Ian McShane - Kung Brahmwell

Filmmusik
Filmens musik är komponerad av John Ottman som även stod för redigering och producent till filmen. Jack the Giant Slayer blev Ottmans sjunde samarbete med Bryan Singer, de stod även för Public Access, De misstänkta, Sommardåd, X-Men 2, Superman Returns och Valkyria. Filmens soundtrackalbum släpptes 26 februari av WaterTower Music.

Mottagande
Filmen mottogs av blandade recensioner hos svenska filmkritiker. Expressens recensent Bernt Eklund gav filmen betyget tre getingar av fem.Svenska Dagbladet recensent gav filmen fyra av sex i betyg med huvudrubriken Klassiskt äventyr med fin ensemble.Helsingborgs Dagblads recensent Mattias Dahlström tyckte att filmen var underhållande men klagade på för mycket datoranimerade effekter, han gav filmen betyget tre av fem. På Kritiker.se har filmen ett snittbetyg på 2,9.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska filmer 2013
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Filmer från Warner Bros.
3D-filmer
Filmer från Legendary Pictures
Filmer från New Line Cinema
Medeltiden på film
Engelskspråkiga filmer
IMAX-filmer
Sagofilmatiseringar
Filmer baserade på Jack och bönstjälken
Propithecus perrieri

Propithecus perrieri är en primat i släktet sifakor som förekommer på norra Madagaskar. Den listades tidigare som underart till diademsifaka och godkänns nu oftast som självständig art.

Utseende 

Denna primat når en kroppslängd (huvud och bål) av 43 till 47 cm och en svanslängd av 42 till 46 cm. Vikten varierar mellan 3,7 och 5 kg. Med undantag av den mörkbruna framsidan är pälsen helt svart. Ansiktet är nästan naken och likaså svart eller mörkgrå. Liksom andra sifakor har Propithecus perrieri orangeröda ögon.

Utbredning och habitat 

Arten lever i ett kulligt skogsområde som är ungefär 300 km² stort. Några individer påträffades utanför skogen i mindre trädansamlingar. Tidigare fanns den även i ett annat sammanhängande skogsområde men där är arten troligen utdöd.

Ekologi 

Hos Propithecus perrieri förekommer flockar med upp till 6 medlemmar. I gruppen ingår ett dominant föräldrapar som föder ungar, ibland andra vuxna individer samt ungdjur från olika kullar. Gruppens revir är cirka 30 hektar stort. De äter blad, omogna frukter, blommor och andra växtdelar. I juni eller juli föder honan ett enda ungdjur.

Hot och status 

Individerna faller ofta offer för fossan (Cryptoprocta ferox) eller för lösgående tamhundar när de vandrar över öppen terräng till andra trädansamlingar. Dessutom hotas arten av svedjebruk och av skogsavverkningar för produktionen av träkol och för gruvdrift. Propithecus perrieri jagas även av människor. IUCN uppskattar att det finns mindre än 250 vuxna individer och listar arten som akut hotad (CR).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder på ARKive.org

Sifakor
perrieri
Däggdjur i etiopiska regionen
Degelbäck, Björneborg

Degelbäck (finska Mikkola ) är stadsdel nr. 46 i Björneborg, Finland. Stadsdelen ligger i östra Björneborg och är till största delen industriområde. Den avgränsas i söder av Riksväg 11 i väster av Riksväg 2 i öster av Ulvsbyvägen och i norr av järnvägen. De närliggande stadsdelarna är Impolahörnet, Metallbyn, Koivisto gård och Honkaluoto. 

Under 1990- och 2000-talen har flera köpcentra byggts i Degelbäck. Det stora Östra centrum finns här.

Källor

Stadsdelar i Björneborg