Bengt Sundkler

Bengt Sundkler, född 7 maj 1909 i Degerfors socken, Västerbotten, död 5 april 1995 i Uppsala, var en svensk teolog och biskop.

Biografi

Han var son till grosshandlaren Gustaf Sundkler och Lilly Bergman. Fadern var son före äktenskapet till Carl Gustaf Sinclair (1849–1919), den siste manlige medlemmen av grevliga ätten Sinclair. 

Efter studier vid universiteten i Uppsala, Strasbourg och Paris blev Bengt Sundkler teologie doktor 1937 på en avhandling om missionstankens genombrott i Sverige genom Svenska Missionssällskapet 1835–75. Tidigare hade han redan 1933 givit ut boken Hur gammalt är barndopets sakrament och i Paris 1937 publicerat undersökningen Contributions à l'étude de la pensée missionaire dans le Nouveau Testamen. 

Han var därefter verksam som Svenska kyrkans missionär i Sydafrika 1937–42 och som superintendent för den lutherska Hayakyrkan i Tanganyika 1942–45. Han återvände därefter till Sverige och utnämndes till docent i missionskunskap vid Uppsala universitet 1945 och var 1942–45 forskningssekreterare i International Missionary Council i London. Åren 1949–74 var han professor i kyrkohistoria med missionshistoria vid Uppsala universitet. När Hayakyrkan 1961 införde biskopsämbetet kallades han tillbaka dit som den förste innehavaren och var biskop av Bukoba i Tanzania 1961–64.

Sundkler var 1961–65 ledamot av Kyrkornas världsråds centralkommitté och Hayakyrkans delegat vid världskyrkomötet i Uppsala 1968. 1959–61 var han vicepresident i Internationella missionsrådet. Han var teologie hedersdoktor vid universiteten i Aberdeen, Tübingen, Oslo och Helsingfors.

Sundklers syster var gift med biskop Stig Hellsten. Sundkler är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Missionsforskare och kyrkohistoriker
Sundkler hade en ledande ställning som ekumenik- och missionsforskare och räknas som den främste kännaren av afrikansk kyrkohistoria och utgav bland annat boken Bantu Prophets in South Africa 1945, som översattes till flera språk. Som ekumenikforskare skildrade han Church of South India 1900–1947, en unik överkonfessionell kyrkosammanslagning i Indien. Boken Christian Ministry in Africa utkom 1960. 

Som universitetslärare i Sverige utgav han Missionens värld 1963 och Svensk missionsatlas 1957. Den svenska Tanzaniamissionens historia skrev han i böckerna Ung kyrka i Tanganyika (1948) Bara Bukoba 1974. Som hans främsta arbete räknas den 1200-sidiga afrikanska kyrkohistorien A History of the Church in Africa, (2000), som utgavs postumt. På missionsforskningens område var han en skolbildare och nydanare och införde det idag gängse begreppet ”Tredje världens kyrkohistoria”.

Han var en framstående kännare av Nathan Söderblom och utgav 1968 biografin Nathan Söderblom his Life and Work och därefter en rad andra skrifter om denne.

Bibliografi
Se Sigbert Axelson i:

Källor

Vidare läsning
Bexell, Oloph (2021), Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 120),  sidorna 160–167
Hellberg, Carl-Johan (1996). "Biskop Bengt av Bukoba." Swedish Missiological Themes / Svensk Missionstidskrift 84, s. 5–16.

Externa länkar

 

Svenska professorer i kyrkohistoria
Svenska biskopar i Svenska kyrkans dotterkyrkor
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Personer från Degerfors socken, Västerbotten
Födda 1909
Avlidna 1995
Män
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård