kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elsa får piano

Elsa får piano är en svensk TV-film från 1973 i regi av Yngve Gamlin. Filmen bygger på Fritiof Nilsson Piratens novell med samma namn och i rollerna ses bland andra Hans Alfredson, Nils Eklund och Lena Söderblom.

Handling 
Adjunkt Philip är gräsänkling. Han träffar på sin gamla ungdomskärlek och bjuder hem henne till sig. Samma dag som hustrun ska komma hem får adjunkten ett infall att köpa ett piano till henne. Pianot visar sig dock orsaka mer besvär än väntat.

Rollista 
 Hans Alfredson – Philip Strand
 Nils Eklund – Kurt
 Lena Söderblom – Elsa
 Solveig Ternström – Rut
 Britta Pettersson	– Annie
 Åke Lagergren – pianoförsäljaren
 Göthe Grefbo – begravningsentreprenören
 Ellika Mann – änkan
 Sture Djerf – grosshandlaren

Om filmen 
Filmen producerades av Bert Sundberg för Moviemakers Sweden AB. Novellen som filmen bygger på publicerades ursprungligen i jultidningen Dopparedagen 1933 och omarbetades till filmmanus av Mats Arehn. Filmen fotades av Lasse Björne och premiärvisades den 17 februari 1973 på TV2. Den 7 maj 1982 visades den vid en TV-filmfestival i Stockholm.

Referenser 

Fritiof Nilsson Piraten-filmatiseringar
Svenska TV-filmer
Svenska kortfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1973
Svenska filmer baserade på böcker
Trachypithecus barbei

Trachypithecus barbei är en primat i familjen markattartade apor som förekommer i Sydostasien. Populationen betraktades tidvis tillhöra arten Trachypithecus obscurus. Enligt genetiska studier av Geissmann et al. (2004) bör Trachypithecus barbei godkännas som självständig art. Denna taxonomi övertogs av Wilson & Reeder (2005) samt Internationella naturvårdsunionen. Det svenska trivialnamnet Barbes bladapa förekommer för arten.

Djuret förekommer i södra Myanmar och västra Thailand. Utbredningsområdet är bara 10 000 till 12 000 km² stort. Habitatet är inte helt utrett. I regionen förekommer städsegröna skogar och täta ansamlingar av dipterokarpväxter (Dipterocarpaceae). Omvandlingen av dessa landskap till jordbruksmark är ett potentiellt hot. Arten bestånd minskar men antalet individer är okänt. IUCN listar Trachypithecus barbei med kunskapsbrist (DD).

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 43 till 60 cm och en svanslängd av 62 till 88 cm. Vikten är 4,6 till 8,7 kg. Arten har svartgrå päls på ryggen och framsidan är lite ljusare grå. Vid den övre läppen finns några vita hår och även vid svansens rot är håren vitaktiga. Kring ögonen förekommer vita ringar och läpparna är violett. Liksom hos andra arter av samma släkte är magsäcken uppdelat i flera kamrar.

Honor föder en unge per kull. Trachypithecus barbei är aktiv på dagen och klättrar främst i träd.

Referenser

Externa länkar 

Markattartade apor
Trachypithecus
Däggdjur i orientaliska regionen
Julius Köckert

Julius Köckert, född 5 juni 1827 i Leipzig, död 1918 i München, var en tysk konstnär. Han utförde framför allt historie- och genremålningar.

Köckert utbildades först vid Akademien i Prag under Ruben innan han år 1850 flyttade till München. Hans mest berömda verk, föreställande Harun al-Rashid, målades för Maximilianeum.

Galleri

Källor

Externa länkar 

Tyska målare under 1800-talet
Tyska målare under 1900-talet
Konstnärer från Leipzig
Män
Födda 1827
Avlidna 1918
Salzburg Hauptbahnhof

Salzburg Hauptbahnhof är centralstationen i staden Salzburg i Österrike. Den utgör en viktig trafikknutpunkt i den västliga delen av Österrike och är gränsstation till Tyskland och därmed
station för såväl Österreichische Bundesbahnen (ÖBB) som Deutsche Bahn (DB). Flera viktiga pendeltåg- och fjärrtågslinjer binds samman här. Den västra stambanan från Wien och Linz binds här samman med järnvägslinjen Salzburg–München, varifrån det också körs korridortrafik över Rosenheim till Tyrolen och Vorarlberg. Mot syd går huvudlinjen över Bischofshofen och Zell am See till Wörgl. Från denna järnvägslinje fortsätter en annan sträcka Schwarzach-St. Veit över Tauernbanan.

För lokaltrafiken fungerar Salzburg Hauptbahnhof som utgångspunkt för Salzburger Lokalbahn samt som central knutpunkt för S-Bahn Salzburg och många regionalbusslinjer.

Historia 
Salzburg förbindes med den internationella järnvägen 1860, då man öppnade den bayerska Maximiliansbahn från München över Rosenheim till Salzburg samt Kaiserin-Elisabeth-Bahn, i dag Westbahn, till Wien. Med färdigbyggandet av Tauernbanan till Villach och vidare till Trieste 1909 ökade betydelsen av Salzburg Hauptbahnhof som trafikknutpunkt. På stationsplatsen uppfördes en lokalstation, varifrån det från 1886 avgick tåg på Salzburger Lokalbahn och Salzkammergut-Lokalbahn. Denna byggnad finns inte längre.

Under andra världskriget utsattes stationen för flera allierade bombangrepp 1944 och 1945, och blev delvis ödelagd. Blindgångare i stationsområdet fortsatte att ge problem under grävarbeten. I juli 2003 kostade en misslyckad detonering av en 250 kg bomb två sprängningsexperter livet. 

Sedan 1996 utgår Salzburger Lokalbahn från en underjordisk station under Südtiroler Platz. Med etableringen av S-banesystemet i och omkring Salzburg har stationen fått stigande betydelse.

Salzburg Hauptbahnhof består både av en rebroussementsstation och genomgående spår på varje sida av rebroussementsstationen. Detta är ett arv från tiden, då stationen fungerade som gränsstation, men med de öppna gränser i EU är denna struktur olämplig, då den begränsar stationens kapacitet. Därför planläggs stationen ombyggd, så rebroussementsspåren omläggs till genomgående spår. Ett medborgarinitiativ för bevarande av den så kallade marmorsalen i den ena stationsbyggnaden har fördröjt ombyggnaden. Salzburgs stadsråd beslutade emellertid att riva salen, varefter ombyggnaden av stationen kunde börja. Första spadtaget togs den 7 november 2008, och stationen förväntas att stå färdig 2014. 

Salzburg
Järnvägsstationer i Österrike
Järnvägsstationer invigda 1860
1860 i Österrike
Transport i Land Salzburg
Sigmundstor, Salzburg

Sigmundstor (Sigmundsport), i folkmun endast kallat Neutor (Nyport), är en tunnel i den österrikiska staden Salzburg, som uppfördes på 1700-talet. Den förbinder Salzburgs Altstadt med stadsdelen Riedenburg genom berget Mönchsberg, och är 131 meter lång. Sigmundstor är den äldsta vägtunneln i det nuvarande Österrike, och var tidigare också en av Salzburgs historiska stadsportar. Under åren 1916 till 1940 passerades den dessutom av Salzburgs spårvagnstrafik.

Litteratur 
Adolf Hahnl: Das Neutor, Schriftenreihe des Stadtvereins Salzburg, Verlag der Schriftenreihe Kulturgut der Heimat, Heft 6, Salzburg 1977
Reinhard Medicus: Die alten Wehrbauten der Stadtberge; in: Uhlir Christian (Herausgeber): Salzburger Stadtberge. edition winterwork, Borsdorf, 2011

Externa länkar 

Salzburg
Tunnlar i Österrike
Vägtunnlar i Österrike
Sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 1938

Sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 1938 avgjordes i Vaxholm i Sverige 6–7 augusti 1938.Tävlingarna arrangerades av IRF. Av herrtävlingarna avgjordes tre med kanadensare och flera med kajaker. Två damtävlingar avgjordes också, båda med kajaker.

Medaljsummering

Hererar

Kanadensare

Kajak

Damer

Kajak

Medaljligan

Källor

 ICF (Wayback)
International Canoe Federation

Fotnoter

1938 i Sverige
Internationella sportevenemang i Sverige
Sportåret 1938
Vaxholms historia
1938
Nesbitts olikhet

Inom matematiken är Nesbitts olikhet en olikhet som är ett specialfall av Shapiros olikhet. Olikheten säger att för positiva reella tal a, b och c gäller

Bevis

Första bevis
Först skriver vi Nesbitts olikhet

i formen

som kan vidare skrivas som

Genom att dela med tre och faktorn till höger får vi 

Vänstra sidan är det aritmetiska medelvärdet och högra sidan är det harmoniska medelvärdet, så olikheten är sann.

Andra bevis
Följande identitet gäller för alla 

Detta bevisar att vänstra membrum inte är mindre än  för positiva a,b och c.

Notera: varje rationell olikhet kan lösas genom att transformera den till en lämplig identitet; se vidare Hilberts sjuttonde problem.

Tredje bevis
Vi transformerar Nesbitts olikhet till en ekvivalent olikhet som är ett specialfall av en välkänd olikhet. Vi börjar med Nesbitts olikhet

och adderar  till båda membrum:

Detta kan transformeras till

Multiplikation med  ger att

vilket stämmer enligt Cauchy–Schwarz olikhet.

Fjärde bevis
Vi börjar med Nesbitts olikhet

och sätter a+b=x, b+c=y, c+a=z vilket ger

som kan transformeras till

som är sann enligt olikheten av aritmetiska och geometriska medeltalen.

Femte bevis
För att bevisa att

multiplicerar vi det första bråket med , det andra med  och det tredje med  vilket ger

Genom att använda Titus lemma får vi

Det räcker alltså att bevisa att

Detta kan skrivas som

vilket igen kan skrivas som 

vilket stämmer.

Referenser

Olikheter
Ends With A Bullet

Ends With A Bullet är ett svenskt hårdrocksband, skapat i april 2013 av musikern och låtskrivaren Liam Espinosa. 2013 släppte bandet, då bestående av gitarristen Eric Bogren, Jimmie Strimell (ex-Nightrage, Dead by April) och Marcus Rosell (Dead by April) sin debut EP på Spotify till positiva reaktioner.. Deras release-gig ägde rum den 27 juli i Strömstad på Restaurang Skagerrak tillsammans med rockbandet Aggressive Chill.. Bandet stod utan trummis tills den 9 maj då Nidas Richmount officiellt blev värvad i konstellationen. År 2014 släppte Ends With A Bullet sin första LP Twenty Seven.  Inom kort anslöt sig den numer Göteborgsbaserade basisten Dee Castro.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Liam Espinosa – kompgitarr, sång, scream
Eric Bogren – gitarr
Nidas Richmount – trummor
Dee Castro – basgitarr

Tidigare medlemmar 
Jimmie Strimmell – growl
Marcus Rosell – trummor

Diskografi 
2013 Ends With A Bullet (EP)
 Guiding Star
 I'm Alive
 Liar
 Living Life On The Edge Of A Knife
 Without You
 2014 Twenty Seven (album)
My Faith
If I Fall
Since You've Been Away
Run
Change
Animal
Storm
My Last Day
I'm Alive
A Painful Addiction
Monster
Within My Heart

 2017 Ends With A Bullet (album)

Crash And Burn
My Valentine
Coming Home
Overcome
Burn
Wake Up
Best Of Me
Last Goodbye
Losing Control
Bipolar
I Hate You
Rain On Me
Time After Time

Referenser

Externa länkar 
 Ends With A Bullet på Facebook

Svenska metalgrupper
Svenska metalcore-grupper
Musikgrupper bildade 2013
Dartmouth, Nova Scotia

Dartmouth är en tätort i provinsen Nova Scotia i Kanada. Den var tidigare egen stad, men är sedan 1 april 1996 belägen i Halifax kommun och kallas även Sjöarnas stad () på grund av de många sjöar som finns i trakten.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Halifax Regional Municipality (HRM) 
 Former Dartmouth City Flag 
 The Miracle of Woodside 4 June 1965 
 Forest Hills Fellowships baptistkyrka i Dartmouth, Nova Scotia 
 Encyclopædia Britannica (1911) 

Orter grundade 1750
Orter i Nova Scotia
Ida Wedel-Jarlsberg

Ida Charlotte Clementine Wedel-Jarlsberg, född 12 september 1855 på Jarlsbergs gods, död 29 januari 1929 i Oslo, var en norsk hovfunktionär, målare, kvinnorättskämpe och nykterhetskämpe.

Hon var dotter till godsägaren greve Peder Anker Wedel Jarlsberg (1809–1893) och Hedevig Annette Betzy Sigismunda Anker (1819–1879). Hon studerade måleri i Bergsliens malerskole for kvinner i Oslo 1873–1874, i Karlsruhe och i München 1875–1877 hos Eilif Peterssen. 

Hon accepterade utnämningen till hovfröken 1878 hos drottning Sofia av Sverige-Norge på sin familjs önskan, trots att hon själv ville bli konstnär. Som hovfröken beskrivs hon som en av de tre hovdamer som stod närmast Sofia och som assisterade henne i hennes strävan att leva ett kristet liv efter sin religiösa omvändelse 1878 och som ofta fick förtroendet att läsa ur bibeln under andaktsstuderna; de övriga två var Märta Eketrä och Ebba von Rosen. Hon avskedades sedan hon 1885 vägrade att på drottningens uppdrag äta middag med statsminister Johan Sverdrup, som hon betraktade som en uppviglare. 

Hon grundade 1885 ett hem med aftonskola för fattiga kvinnor och 1894 Unge Kvinners Kristelige Samfund, båda med Birgitte Esmark. 1892 valdes hon till ordförande för det nygrundade Norske Kvinders Totalavholdsselskap – Det Hvite Bånd, som ägnade sig åt nykterism, pacifism och kvinnors rättigheter.

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1855
Avlidna 1929
Hovfröknar
Personer i Norge under 1800-talet
Norska målare
Norska kvinnorättskämpar
Norska hovdamer
Oscar II:s hov
Charlierpolynom

Inom matematiken är Charlierpolynomen (även kända som Poisson–Charlierpolynomen) en familj ortogonala polynom. De introducerades av Carl Charlier.

De kan definieras med hjälp av generaliserade hypergeometriska funktionen som

där  är Laguerrepolynomen. De satisfierar ortogonalitetsrelationen

Se även 
 Wilsonpolynom, en generalisering av Charlierpolynom.

Källor

Ortogonala polynom
Knyken skisenter

Knyken skisenter ligger väster om Fannrem i Orkdal kommun i Trøndelag fylke. Det består av hoppbackar, alpinanläggning, längdåkningsstadion, skidskytteanläggningar, elljusspår och spår. Skicentret ägs av Orkdal IL och drivs av skidavdelningen i idrottslaget. Den har sedan 1996 haft status som regionalanläggning.

Hoppanläggningen byggdes om perioden 2010-12, och de gamla backarna med storlek K63, K40, K25 och K16 ersattes av nya backar med K68, K50, K30, K20, K10 och K6. Sommaren 2012 fick alla backarna plasthölje, så att de kan användas på sommaren. Backrekordet i K68-backen är 79 meter, satt av Knut Bjørnar Strøm under veteran-NM 13 april 2013.

Alpinanläggningen har två hissar och fyra nedfarter på totalt ca. 3000 meter, samt en egen barnskidlift. Skidskytteanläggningen hade NM år 1993. Elljusspåret är ca. 5 kilometer långt, spårnätet ca. 12 kilometer. Både hoppbackarna, alpinanläggningen och skidskytteanläggningen har strålkastare.

Källor
Orkdal IL: Knyken Skisenter (besökt 10 oktober 2011)
Orkdal IL: Utbyggingen av Nye Knyken skisenter (besökt 10 oktober 2011)
Orkdal IL: Veteran-NM på en fantastisk aprildag! (13 april 2013, besökt 12 september 2013)
Skisprungschanzen-Archiv: Orkdal (besökt 10 oktober 2011)

Annan extern länk
Video av Knut Bjørnar Strøms bakkerekordhopp (på YouTube, 13 april 2013)

Hoppbackar i Norge
Skidskytte
Orkdals kommun
Neapels zoologiska station

Neapels zoologiska station, (italienska: Stazione Zoologica Anton Dohrn) är en zoologisk station i Neapel i Italien, grundad i mars 1872 av den tyska zoologen Anton Dohrn och invigd 1874. 

Stationen består, efter tillbyggnader 1888 och 1906 av tre förenade byggnader, som bland annat innehåller ett betydande arkiv, bibliotek, laboratorier för fysiologiska och kemiska undersökningar samt enskilda arbetsrum för zoologer och botanister.

Källor

Externa länkar
 officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Kampanien
Neapel
Utbildning i Kampanien
Patrik Steorn

Patrik Gösta Emil Steorn, född 6 april 1971 i Stockholm, är en svensk konstvetare.

Patrik Steorn utbildade sig i konstvetenskap på École du Louvre (EDL) i Paris och på Stockholms universitet. Han disputerade 2006 i konstvetenskap på Stockholms universitet med avhandlingen Nakna män. Maskulinitet och kreativitet i svensk bildkultur 1900-1915. Han blev docent i konstvetenskap 2014.

Patrik Steorn har särskilt ägnat sig åt forskning om nordisk konst och visuell kultur runt sekelskiftet 1900, men har även arbetat med modevetenskap. Ett större projekt om svenskt mode i USA under 1960-talet inkluderade  studier om bland andra Katja of Sweden och Sighsten Herrgård  och Steorn har även undervisat på Centrum för modevetenskap på Stockholms universitet. Han utsågs i december 2013 till intendent och chef för Thielska galleriet i Stockholm och tillträdde i januari 2014. I september 2020 tillträdde han som chef för Göteborgs konstmuseum. 

Under våren 2021 och 2022 var han en av de tävlande i SVT:s frågesportprogram Kulturfrågan Kontrapunkt.

Bibliografi, i urval

Referenser

Noter

Webbkällor
Patrik Steorn ny chef för Thielska i Svenska Dagbladet 4 december 2013
Patrik Steorn blir museichef för Göteborgs konstmuseum, goteborgskonstmuseum.se

Tryckta källor
Thielska tar farväl av samtiden i Dagens Nyheter Kultur, 5 december 2013, sidan 5

Externa länkar
 Patrik Steorn på Libris

Födda 1971
Levande personer
Män
Personer från Stockholm
Svenska konstvetare
Norbert Mappes-Niediek

Norbert Mappes-Niediek, född 10 oktober 1953, är en tysk journalist och författare med inriktning på Sydosteuropa.

Han har studerat tyska och holländska språken i Bonn och Köln och arbetat som journalist från början av 1980-talet. Sedan 1991 bor han med sin familj i Steiermark i Österrike som frilansande korrespondent för Österrike och Sydosteuropa åt flera tyska media, däribland Frankfurter Rundschau, Berliner Zeitung, Badische Zeitung, Aargauer Zeitung, Der Standard, NRC Handelsblad, Die Zeit och Deutschlandfunk. Han var 1994-95 rådgivare åt FN:s särskilda sändebud Yasushi Akashi i före detta Jugoslavien.

Bibliografi 
 Österreich für Deutsche. Einblicke in ein fremdes Land (2001)
 Balkan-Mafia. Staaten in der Hand des Verbrechens - eine Gefahr für Europa (2003), även översatt till serbiska, kroatiska, albanska, rumänska och spanska
 Let’s be Frank. Die unglaubliche Geschichte des heimlichen Kaisers von Österreich (2004)
 Die Ethno-Falle (2005), om vad Europa kan lära från kriget i Jugoslavien
 Kroatien. Das Land hinter der Adria-Kulisse (2009)
 Arme Roma, böse Zigeuner - Was an den Vorurteilen über die Zuwanderer stimmt (2012), även översatt till tjeckiska

Källor 

Tyska journalister
Tyska författare
Födda 1953
Levande personer
Män
Interkontinentala cupen 1966

Interkontinentala cupen 1966 var den sjunde upplagan av Interkontinentala cupen som avgjordes i två matcher mellan de europeiska och sydamerikanska mästarna i fotboll. Europa representerades av Real Madrid från Madrid, Spanien som vann Europacupen 1965–66. Sydamerika representerades av Peñarol från Montevideo, Uruguay som vann Copa Libertadores 1966. Lagen möttes vid två tillfällen och Peñarol vann cupen efter två vinster.

Matchresultat

Match 1

Match 2

Se även
Copa Libertadores 1966
Europacupen i fotboll 1965/1966

Källor

Noter

1966
Fotbollsåret 1966
1966 i Spanien
1966 i Uruguay
CA Peñarol
Real Madrid
Neartros

Neartros (av grekiskans neos = ny och arthron = led) är en nybildning av en led på ett avvikande ställe.

Neartros uppkommer främst när ett ben i en led hamnat fel, och försummats att omedelbart dras rätt. Kring det ställe där ledens ben stöter mot annat ben uppstår då en vallartad broskbildning kring det lösa benet, och bindväv skapas kring en ledkapselsliknande bildning. 

Vid en ofullständig eller utebliven benläkning kan en liknande "falsk led" uppstå, så kallad Pseudartros.

Källor 
 

Benskador
Ledsjukdomar
Yung Lean

Jonatan Leandoer Håstad, (uttalas [léandó:r]), mer känd under sitt artistnamn Yung Lean, född 18 juli 1996 i Minsk, Belarus, är en svensk hiphopartist. Han släpper även musik under artistnamnet jonatan leandoer96.

Biografi 
Han är son till författaren, översättaren och litteraturkritikern Kristoffer Leandoer och diplomaten Elsa Håstad. Vidare är han dotterson till författaren Disa Håstad och dramatikern Arnold Wesker samt dotterdotterson till professorn och högerpolitikern Elis Håstad. Jonatan Leandoer Håstad är uppväxt i Stockholm men föddes i Minsk, Belarus 1996 då hans mor Elsa Håstad vid dåvarande tidpunkt arbetade för FN där.Yung Lean har släppt fyra studioalbum, Unknown Memory (2014), Warlord (2016), Stranger (2017) och Starz (2020) som alla fyra har rosats av kritikerna samt gett honom ett internationellt erkännande. Han har även släppt mixtapes och ett flertal singlar och musikvideor på YouTube, bl.a. låtarna Ginseng Strip 2002 och Kyoto.

Under 2013 turnerade Yung Lean och Sad Boys i Europa och blev nominerad till P3 Guld i kategorin "Årets Hiphop/Soul".

Yung Lean medverkar på låten Godspeed på Frank Oceans album Blonde.

Den 27 november 2020 släpptes dokumentärfilmen Yung Lean: In My Head på bio. Filmen handlar om Leandoers uppväxt och hans snabba framgång på internet, drogproblemen som följde och hans väg till tillfrisknande. Kristoffer Viita på SVT kallar dokumentären för en "En utmärkt dokumentär som inte räds att gå till botten med alla trauman".

Leandoer Håstad har även projekt utanför hiphopgenren. Tillsammans med Carl-Michael Berlander, det vill säga Sad Boys-producenten Gud, har han bandet Död Mark, vilket har släppt två album, Drabbad av sjukdom (2016) och Död Mark 4evigt (2023). Under namnet Jonatan Leandoer96 släpper han musik som av Pitchfork har beskrivits som "lo-fi" och "art rock". Under 2017 kom två EP:s under detta namn: Katla och Psychopath Ballads. 2019 släpptes även albumet Nectar.

Diskografi 
Studioalbum
 Unknown Memory (2014)
 Warlord (2016)
 Stranger (2017)
 Starz (2020)
 Stardust (2022)

Mixtape
 Unknown Death 2002 (2013)
 Frost God (2016)
Posion Ivy (2018)

EP
 Lavender EP (2013)

Singlar (urval)
 Oreomilkshake (2013)
 "Ginseng Strip" (2013)
 "Nekobasu" (2013)
 "Marble Phone" med Kreayshawn (2013)
 "Kyoto" (2013)
 "Yoshi City" (2014)
 "Crystal Clear Ice" (2015)
 "Hoover" / "How U Like Me Now?" med Thaiboy Digital  (2016)
 Af1s med Ecco2k (2016)
 Vendetta (2017)
 Spider feet med Suicideyear (2018)
 Creep creeps (2019)
 First class med Thaiboy Digital (2019) 
 Blue Plastic (2019)
”Opium Dreams” med Bladee (2020)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Svenska rappare
Svenska hiphopmusiker
Musiker från Stockholm
Födda 1996
Män
Levande personer
Pseudonymer
Svenska låtskrivare under 2000-talet
Trachypithecus shortridgei

Trachypithecus shortridgei är en primat i familjen markattartade apor. Den räknades tidigare som underart till Trachypithecus pileatus men godkänns nu oftast som självständig art. Den taxonomiska avgränsningen är svår på grund av många hybrider.

Djuret förekommer i nordöstra Myanmar och angränsande områden av Kina (Yunnan). Habitatet utgörs av städsegröna eller delvis lövfällande skogar. Trachypithecus shortridgei vistas vanligen mellan 600 och 1200 meter över havet. Enskilda individer vandrar till regioner som ligger på 2500 meter höjd.

Denna primat har ljusgrå till vit päls, ibland med orange skugga. Händer, fötter, ansiktet och delar av svansen är mörkgrå till svart. Ungarnas ansikte är största delen av första levnadsåret rosa. Hanar har i medelvärde större kropp (längden för huvud och bål är 62 cm) och kortare svans (87 cm) än honor. Honornas kroppslängd ligger vid 55 cm och svanslängden vid 95 cm. Vikten för bägge kön varierar mellan 10 och 13 kg.

I levnadssättet liknar arten andra medlemmar av samma släkte. Den äter blad och frukter samt andra växtdelar och några smådjur.

Arten jagas för köttets och för vissa kroppsdelars skull som används i den traditionella asiatiska medicinen. Större delar av utbredningsområde ska överflödas när en dammbyggnad är färdigbyggd. I lägre regioner omvandlas skogen till jordbruksmark eller boplatser. Internationella naturvårdsunionen uppskattar att beståndet minskade med 50 procent under de gångna 36 åren (tre generationer) och listar Trachypithecus shortridgei som starkt hotad (EN).

Referenser

Externa länkar 

Markattartade apor
Trachypithecus
Däggdjur i orientaliska regionen
Neath

Neath är en stad och community i kommunen Neath Port Talbot i Glamorgan, Wales vid River Neath. Vid folkräkningen 2011 hade tätorten Neath  invånare, medan Neath community, som endast omfattar den centrala delen av staden med angränsande landsbygd, hade  invånare.

Neath var tidigare känd för en betydande metallindustri med koppar- och stålverk, tillverkning av galvaniserat stål med mera. I omgivningarna finns flera nu nedlagda kolgruvor.

Källor

Noter

Orter i Neath Port Talbot
Communities i Neath Port Talbot
Svensk uppslagsbok
Nebel (musikinstrument)

Nebel (hebreiska: נֵ֤בֶל) eller nabla (grekiska: νάβλα) var ett fornhebreiskt stränginstrument som användes vid tempeltjänsten.

Nebeln hade 10–12 strängar. I övrigt är föga känt om instrumentet, och åsikterna går isär om hur det kan ha sett ut. Det kan handla om ett instrument av assyriskt ursprung, antingen en harpa eller ett psalterium.

Se även 
 Kinnor

Källor 
 

Stränginstrument
Svensk uppslagsbok