kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Godzilla: The Series

Godzilla: The Series är en animerad TV-serie som sändes på kanalen Fox Kids i USA mellan åren 1998 och 2000. Serien är en uppföljare till filmen Godzilla (1998). Serien har inte visats i Sverige.

Externa länkar

Amerikanska animerade TV-serier från 1990-talet
Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 1998
TV-serieavslutningar 2000
Godzilla
Interkontinentala cupen 1998

Interkontinentala cupen 1998, av sponsorskäl kallad Toyota Cup 1998, var den trettiosjunde upplagan av Interkontinentala cupen som avgjordes i en match mellan de europeiska och sydamerikanska mästarna i fotboll, den 1 december 1998. Cupen spelades på neutral mark i Japan, och avgjordes på en match.

Europa representerades av Real Madrid från Madrid, Spanien, som vann Champions League 1997–98. Sydamerika representerades av Vasco da Gama från Rio de Janeiro, Brasilien, som vann Copa Libertadores 1998.

Lagen möttes vid ett tillfällen och Real Madrid vann cupen efter en vinst på Tokyos Olympiastadion, med ett slutresultat på 2–1. Raúl blev utsedd till matchens bästa spelare.

Matchresultat

Se även
 Copa Libertadores 1998
 Uefa Champions League 1997/1998

Källor

Noter

1998
Fotbollsåret 1998
1998 i Japan
Sportevenemang i Tokyo
Internationella fotbollstävlingar i Japan
Club de Regatas Vasco da Gama
Real Madrid
Tokyo under 1900-talet
WP:Projekt Japan
Hexikorridoren

Ej att förväxla med Hexi, ett stadsdistrikt i storstadsområdet Tianjin.

Hexikorridoren (kinesiska 河西走廊, pinyin Héxī Zǒuláng) är ett smalt landområde med oaser och städer i Gansuprovinsen i Kina. Den ligger mellan Tibetanska högplatån och Qilianbergen i söder och Kinesiska muren och Gobiöknen i norr och
sträcker sig mer än 100 mil från Dunhuang i nordväst till Lanzhou och Gula floden i sydost . Hexi kan översättas till svenska med "Väster om (Gula) floden". Den historiska handelsleden Sidenvägen passerade genom Hexikorridoren.

Historik
Under Qindynastin (221-206 f.Kr.) började Kina få kontroll över Hexikorridoren, och efter slaget om Hexikorridoren 121 f.kr. fick Handynastin full kontroll över området genom förlängningen av Kinesiska muren till Dunhuang 111 f.Kr. och med befästa  båda portar vid Yumenguan och Yangguan.. Han-kejsaren Han Wudi (regerade 141-87 f.Kr.) etablerade även fyra prefekturer längs Huxikorridoren: Wuwei, Zhangye, Jiuquan och Dunhuang. 

Under Mingdynastin (1368-1644) byggdes  i slutet av 1500-talet Kinesiska muren  stort sett upp från grunden. Den avslutades då i väster med fästningen Jiayupasset, omkring 90 kilometer öster om Dunhuang.

Turism
Det finns många historiska sevärdheter längs Hexikorridoren. Dessa inkluderar Mogaogrottorna, Yumenguan, Kinesiska muren, Xumishangrottorna och Maijishangrottorna.

Noter

Gansu
WP:Projekt Kina
Albrekt I av Anhalt

Albrekt I, furste av Anhalt-Zerbst (tyska: Albrecht I., Fürst von Anhalt-Zerbst), okänt födelseår, död 17 augusti 1316, var regerande furste av Anhalt från 1290 till sin död och tillhörde huset Askanien. På mödernet var han även barnbarn till Birger Jarl av Sverige.

Biografi 

Albrekt I var son till fursten Siegfried I av Anhalt-Zerbst och hans fru Katarina Birgersdotter, som var dotter till Birger Jarl och syster till de svenska kungarna Valdemar Birgersson och Magnus Ladulås.

Hans far drog sig tillbaka som furste för att bli predikarmunk år 1290, varefter Albrekt efterträdde honom som regent. Fadern behöll dock till namnet furstetiteln fram till sin död 1298. Albrekt fick delar av staden Zerbst i förläning av markgrevarna av Brandenburg. Han deltog i belägringen av slottet Herlingsberg 1291, mot Henrik I av Braunschweig-Grubenhagen. År 1293 avskaffade han bruket av det västslaviska vendiska språket i Anhalts domstolar. Som furste var han den förste att ha sitt residens i borgen Köthen i nuvarande staden Köthen, 1295. Efter mordet på kung Albrekt I av Tyskland 1308 föreslogs han av markgreven Valdemar av Brandenburg som ny kung och kejsare, utan framgång. Han gjorde ett betydande antal donationer till kyrkor och kloster. 

Albrekt var gift två gånger, i första äktenskapet med Liutgart av Holstein (omkr. 1251-1289), dotter till Gerhard I av Holstein, och i andra äktenskapet med Agnes av Brandenburg (död 4 juni 1330), dotter till markgreven Konrad I av Brandenburg och änka till Johan I av Braunschweig-Lüneburg. Albrekt avled 1316 och efterträddes av de minderåriga sönerna Albrekt II och Valdemar I, de första åren under Valdemar av Brandenburgs förmyndarskap.

Barn med Liutgart av Holstein 
Siegfried II (död 1307/1316), kanik i Coswig.
Heinrich (död före 2 mars 1317), kanik i Coswig.

Barn med Agnes av Brandenburg 

 Albrekt II, furste av Anhalt-Zerbst (död 17 juli 1362).
 Agnes (död 1352), gift före september 1324 med greve Ulrich II av Lindow-Ruppin.
 Valdemar I, furste av Anhalt-Zerbst (död 7 januari 1368).
 Jutta, gift före 1337 med greve Albrekt II av Regenstein.
 Matilda (död omkr. 1342), gift 1339 med furst Bernhard III av Anhalt-Bernburg.

Källor 

 von Heinemann, Otto: Albrecht I. (Graf von Anhalt-Zerbst), i Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 229-.
 Schwineköper, Berent : Albrecht I.. i Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, , s. 155.

Noter 

Huset Askanien
Män
Avlidna 1316
Tyska furstar
Födda 1200-talet
Personer i Tyskland under 1200-talet
Personer i Tyskland under 1300-talet
Sedia gestatoria

Sedia gestatoria (latin: ungefär "stol att bäras") är en ceremoniell bärstol som tidigare användes av påven.

Sedia gestatoria användes i samband med kröningen av en nytillträdd påve. Stolen användes även efter att påvar slutat att krönas. Den siste påven som använde den var Johannes Paulus I.

Den påvemobil som används till exempel vid statsbesök har en liknande funktion, att påven ska vara väl synlig i stora folkmassor.

Referenser

Se även 
 Triregnum

Externa länkar

Katolsk liturgi
Påveval
Katolska kyrkans historia
Troner
Italienska ord och uttryck
Kommuner i Zamoraprovinsen

Kommunerna i Zamoraprovinsen är 249 till antalet. Provinsen hör till den autonoma regionen Kastilien och Leon.

Provinskod: 49

I tabellen anges INE-kod, namn, yta i km², befolkning år 2013  och befolkningstäthet inv/km².



Se även 
 Kastilien och Leon
 Spaniens kommuner

Externa länkar 
 Instituto Nacional de Estadística. Cifras oficiales de población Officiella uppgifter om befolkningen

Källor och fotnoter 

Orter i Kastilien och Leon
Spaniens kommuner
Spaniens provinser
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -järvi (Svealand och Södra Norrland)

järvi  ingår i namnet på följande insjöar i Finnskogsområdet som har Wikipedia-artikel:

Kärsajärvi, sjö i Filipstads kommun och Värmland 
Vässinjärvi, sjö i Ljusdals kommun och Dalarna 
Rojärvi, sjö i Sandvikens kommun och Gästrikland 
Noppijärvi, sjö i Ljusdals kommun och Hälsingland

Se även
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -järvi (Norrbotten)
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -järvi (Lappland A-O)
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -järvi (Lappland P-Ö)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Axis of Justice

Axis of Justice är en ideell organisation grundad av Serj Tankian och Tom Morello under 2002. Enligt Morello uppstod idén om Axis of Justice efter att han och Tankian hade sett några personer i publiken på Ozzfest 2002 som förespråkade rasistiska bilder och symboler. Organisationen började ett samarbete med Anti-Racist Action kort därefter för att visa på att Axis of Justice främst stod för antirasism och antifascism. Axis of Justice-tält fanns på plats då antingen Audioslave eller System of a Down uppträdde och månatliga radioprogram sändes via radiokanalen KPFK (90,7 FM) i Los Angeles. I november 2004 släpptes ett livealbum under namnet Axis of Justice: Concert Series Volume 1 där flera gästartister finns med. Syftet med albumet var att samla in pengar till Axis of Justice för att de ska kunna kämpa för sina syften.

Referenser

Noter 

Ideella organisationer
Amerikanska aktivister under 2000-talet
Organisationer bildade 2002
Föreningar i USA
Kommuner i Málagaprovinsen

Kommunerna i Málagaprovinsen är 101 till antalet. Provinsen hör till den autonoma regionen Andalusien.

Provinskod: 29

I tabellen anges INE-kod, namn, yta i km², befolkning år 2013  och befolkningstäthet inv/km².



Se även 
 Andalusien
 Spaniens kommuner

Externa länkar 
 Instituto Nacional de Estadística. Cifras oficiales de población Officiella uppgifter om befolkningen

Källor och fotnoter 

Orter i Andalusien
Spaniens kommuner
Spaniens provinser
Grzędy

Grzędy (tyska Konradswaldau) är en by i Czarny Bórs landskommun i Nedre Schlesiens vojvodskap i sydvästra Polen. Grzędy omnämns för första gången i ett dokument från år 1305. En av ortens sevärdheter är ruinerna efter Burg Wojaczów.

Personer från Grzędy 
 Hans-Ulrich Rudel (1916–1982), tysk överste i Luftwaffe

Referenser 

Byar i Nedre Schlesiens vojvodskap
Nemausus, Nîmes

Det här är en artikel om bostadsomrpådet Nemausus, För den keltiska gudomen Nemausus, se Nemausus
Nemausus är ett bostadsområde vid Cours Nemausus i Nîmes, och har ritats av Jean Nouvel.

Nemausus består av två längor av lågkostnadsbostäder med sammanlagt 114 lägenheter på mellan 90 och 160 kvadratmeter i två eller tre plan. Längorna uppfördes 1985–1987 och ligger parallellt med varandra på ömse sidor om en bevarad platanallé på en tidigare industrifastighet i Nîmes, där det tidigare stått en lagerbyggnad för elektriska artiklar. Längorna är i princip lika, men på grund av tomtens oregelbundenhet är den ena längre än den andra. De avslutas vid den sydvästra ändan på olika sätt. Den kortare byggnaden avslutas med en sluttande gavel som ger den ett skeppsliknande utseende, den längre byggnaden har en vertikal gavel med två roderliknande vertikala betongskivor, vilket ger också den ett fartygsliknande utseende.

Husen ligger på pelare med ett öppet utrymme under, som används som parkeringsplatser. Längorna består av modulerade fack tvärs igenom husen, med fem meter mellan de bärande betongväggarna. Längorna avbryts bara av mellanrum där hissar monterats för transport till och från de breda svalgångar som ligger på längornas norra sida. De öppna trapphusen är monterade på husens utsida. Genom att lägenheterna är etagelägenheter reduceras antalet svalgångar till tre i sexvåningshusen. På sydsidorna finns motsvarande betongutkragning som på svalgångssidan, vilka ger en funktion som balkong och som exteriört förråd i de annars källar- och vindslösa husen.

En betydande del av byggnadskostnaden har lagts på vikväggar på varje moduls södersida (på balkongplanen), som är av samma konstruktion som på en brandstation och som öppnar upp hela lägenheten mot balkongen. Övriga ytterväggar har aluminiumpaneler. Högst upp på husen finns skuggande skärmkonstruktioner. Husen har interiört nakna och obearbetade betongväggar.

Lägenheterna bestäms av modulen 5 meter x 12 meter. Det finns 17 olika varianter från lägenheter med ett sovrum till sådana med tre. Flertalet av etagelägenheterna är två våningar höga.

Källor
 TV-dokumentärfilmen Nemausus av  Richard Copans och Stan Neumann i serien Banbrytande arkitektur,  1995
Om Nemausus på architecture.about.com

Byggnader och anläggningar i Frankrike
Nîmes
Torsten Berling

Torsten Carl Fredrik Berling, född den 9 september 1900 i Ronneby, död den 26 februari 1992 i Stockholm, var en svensk sjömilitär. Han var sonsons son till Carl Fredrik Berling och far till Christian Berling.

Berling blev fänrik i flottan 1923, löjtnant 1925, kapten 1937, kommendörkapten av andra graden 1943, av första graden 1945 och kommendör 1950. Han genomgick Sjökrigsskolans nautiska kurs 1934, var nautisk assistent inom marinförvaltningen 1942–1945, chef för marinstabens organisationsavdelning 1947–1951, för Stockholms örlogsstation 1953–1955 och för flottans underofficerare, underbefäl och meniga 1956–1960. Berling var vice ordförande i Svenska officersförbundet 1950–1956. Han invaldes som ledamot av Örlogsmannasällskapet 1945. Berling blev riddare av Svärdsorden 1944 och av Vasaorden 1946 samt kommendör av Svärdsorden 1954 och kommendör av första klassen 1958. Han vilar på Galärvarvskyrkogården.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden, 1:a kl. i Sveriges statskalender 1962
 
 
 
 Minnesteckningar i Tidskrift i sjöväsendet 1992
 Berling, Torsten Karl Fredrik på SvenskaGravar.se

Svenska sjöofficerare
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Ronneby
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1900
Avlidna 1992
Män
Hedvig Löfwenskiöld

Hedvig Apollonia Löfwenskiöld, senare Lillienanckar, född 1736, död 1789, var en svensk författare (poet).

Biografi
Hon var dotter till ämbetsmannen och skalden Henrik Anders Löfvenskiöld och brorsdotter till Charlotta Löfgren. Brevväxlingen mellan henne och Löfgren, Samuel Älf och Hedwig Walldorff finns bevarad. Brevväxlingen 1767–1789 med faderns vän, latinskalden Älf, försiggick delvis på vers. Hon kallar Älf sin Maecenas och mentor, och han understödde hennes litterära karriär: han stödde hennes kandidatur till Appolinia Sacra och försökte även få henne invald i Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg. Hon hade en nära vänskap med Hedwig Walldorff, som författade ett epitafium över henne i Stockholms Posten. 

Hedvig Löfwenskiöld producerade en stor mängd dikter, även om de flesta av dem inte trycktes och utgavs formellt. Löfwenskiöld författade bland annat en dikt i vilken hon tillbakavisade åsikten att kvinnor var dummare än män genom att peka på det faktum att kvinnors intelligens skulle ha varit fullt jämbördigt med mäns om de bara hade fått likvärdig utbildning.  
Hon var en respekterad poet, vilket illustreras av att hon invaldes i Apollini Sacra.

Referenser
 
 
  Ann Öhrberg: Fasa för all flärd, konstlan och förställning” Den ideala retorn inom 1700-talets nya offentlighet. Samlaren. 2010

Personer under frihetstiden
Svenska författare under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1736
Avlidna 1789
Svenska poeter under 1700-talet
Anna Dorothea Filenia

Anna Dorothea Filenia, född 1745, död 1797, var en svensk författare.

Hon var släkt med syskonen Emanuel Swedenborg och tillfällesdiktaren Catharina Swedenborg och gift med domprosten och latindiktaren Samuel Älf i Linköping. Hon var verksam som diktare inom den så kallade tillfällespoesin.

Referenser

Noter

Svenska författare under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1745
Avlidna 1797
Magnus Nilssen

Magnus Nilssen, född 18 juli 1871, död 20 november 1947, var en norsk politiker.

Nilssen var från 1900 och under en följd av år arbetarpartiets sekreterare och som sådan av stor betydelse för partiets utveckling. Han var stortingsman 1906-1921 och åter från 1928, president i lagtinget 1919-1921, samt arbetsminister i Christopher Hornsruds regering 28 januari - 15 februari 1928.

Källor

Noter

Norges arbetsministrar
Norska politiker under 1900-talet
Födda 1871
Avlidna 1947
Män
Ulrica Grave

Ulrica Grave, även Öhrgren, Nymansson och Reinholdsson, född 1742, död 1800, var en svensk poet. Hon producerade främst så kallade tillfällighetsdikter. Grave publicerades i dåtida press. 

Ulrica Grave var syster till Abraham Hülphers den yngres maka Anna Christina Grave. Släkten Hülphers i Västerås var känd för sitt intresse för litteratur, pietism och herrnhutism, och flera medlemmar av släkten var publicerade diktare under frihetstiden: förutom Ulrica Grave även Abraham den äldres systrar Christina Catharina Lindblom, Elisabeth Schedvin, Hedvig Koersner och Anna Dorothea Höijer. Även den pietistiska psalmpoeten Cajsa Arosenia hade förbindelser med släkten genom sin bror Petrus Arosenius, som var gift med Agnes Hülphers.   

Ulrica Grave var gift tre gånger. Hon separerade informellt från sin tredje make, en präst, genom att flytta ifrån honom.

Verk
 Anders Nohrborg, begravning, 4:o, 1767
 Johan Albert Schmidt och Anna Maria Berg, bröllop, 4:o, 1767
 Nils Johan Nymansson och Ulrica Grave, bröllop, [samtrd., sign U.G.]
 Anders Reuter och Beata Chenon, bröllop, 4:o, 1768 [samtrd.]

Referenser
 

Svenska författare under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1742
Avlidna 1800
Svenska poeter
Brita Geyer

Brita Geyer, eller Gejjer, född 1701, död efter 1751, var en svensk författare.

Hon var dotter till rådman Sebastian Geyer i Örebro. Hon var gift med kapten Niklas Adler (död 1752) vid brandvakten i Stockholm, men försörjde uppenbarligen ändå sig själv genom sitt skrivande. Hon var verksam från senast 1739 och framåt. Hon skrev begravnings- och bröllopsdikter och andra högtidskrifter på beställning, bland annat till Ulrika Eleonoras begravning. Hon var uppenbarligen populär och ofta anlitad under sin samtid, eftersom hon fick uppdrag nog att kunna försörja sig på dem, men hennes produktion ansågs inte stå på någon hög nivå utan betraktades som uteslutande kommersiell. Hon tillverkade också krimskrams. 

Brita Geyer nämns av Gustaf Reuterholm i ett brev till Hedvig Charlotta Nordenflycht hösten 1750: 
"försörjer sig med allehanda grannlåts förfärdigande, varav hon ibland plägar göra lyckepottor, smider esomoftast grav- och brudskrifter, av vilka jag icke sett någon som värdig att förvaras, icke ens den hon skrev över drottningens död".

Källor

Svenska författare under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Födda 1701
Avlidna 1700-talet
Kvinnor
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Hedvig Sirenia

Hedvig Sirenia, egentligen Sirenius; som gift Schulzen eller Schultz, född 1734, död 1795, var en svensk författare, poet och översättare. Hon var ledamot i Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg. 

Hedvig Sirenia var dotter till stadssekreteraren i Göteborg, Sigfrid Sirenius, och gift med Matthias Gottlieb Schultz (1727-1800), med vilken hon fick sonen Fredric Schulzen (1770-1848). Hennes make ändrade år 1771 namn till Schulzen, men hon är känd under sitt namn som ogift, vilket var det namn som hon använde i sitt yrkesliv. Hennes make var Göteborgs stadsläkare 1764-1771, men tvingades avsluta sin praktik då han 1771 blev blind.  

Sirenia publicerades regelbundet i pressen i Göteborg och var en känd författare. Hennes verk trycktes i bland annat tidningen Hwad Nytt? Hwad Nytt?, och från 1760 och framåt även i Götheborgske Spionen och Götheborgska Magasinet. Till skillnad från vad som var vanligt för andra så kallade tillfällesförfattare publicerade hon sig under eget namn snarare än anonymt, men ofta endast under sitt efternamn Sirenia. I göteborgspressen kallades hon "Den göteborgska Sappho", "Vår hurtiga Sappho" och "Vår ljufliga sirén". Hon jämfördes i Göteborg med Hedvig Charlotta Nordenflycht. 

Hedvig Sirenia var till en början ledamot i Witterhets Klubben, som 1759 blev till Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg, där hon 1776 också blev medlem. Detta trots att sällskapets handlingar föreskrev att dess medlemmar enbart skulle bestå av vittra män. Hon var den enda kvinna som publicerade sig i Samhällets Handlingar, och beskrivs som en av dess mest aktiva medlemmar.

Översättning
 Johan Nordahl Brun: Ejnar Tambaskjelfver: tragedie i fem öpningar (nu på swenska öfversatt af H.S., Götheborg: tryckt hos Samuel Norberg, 1782)

Källor
 
  Öhrberg, Ann: "Fasa för all flärd, konstlan och förställning: den ideala retorn inom 1700-talets nya offentlighet". I: Samlaren, 2010 
 http://sok.riksarkivet.se/SBL/Presentation.aspx?id=6564

Svenska författare under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1734
Avlidna 1795
Personer i Göteborgs historia
Svenska poeter
Svenska översättare
Översättare från danska
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Eskil Fagerström

Eskil Fagerström, född 1971, är en svensk journalist och författare. 

Efter studier i statsvetenskap började Eskil Fagerström våren 1996 arbeta på Kvällsposten som reporter. Därefter följde två år på Allers (1998–2000) och fyra år som frilansjournalist (2000–2004) innan han 2004 anställdes på Sydsvenskan, där han arbetat sedan dess.

Fagerström har gett ut flera böcker. 2008–2012 skrev han krönikor om sin hemstad Lund för Sydsvenskan; ett urval av dem utgavs 2010 under titeln  Ja, jag bor fortfarande kvar i Lund. Hösten 2013 gav han ut Mitt Rom, på Karavan förlag, en guidebok med personliga tips om restauranger, sevärdheter, butiker och kaféer i Rom. I maj 2014 utkom reportageboken Sanningen bakom Tambourinehärvan; boken nominerades våren 2015 till Föreningen Grävande Journalisters pris Guldspaden. I maj 2015 gav Fagerström ut ytterligare en guidebok, Mitt Toscana och Umbrien.

Våren 2017 utkom Fagerströms tredje bok med Italien-tema, en historik över Rom med titeln Rom, en stads historia.

Källor

Externa länkar

Svenska journalister under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 2000-talet
Födda 1971
Levande personer
Män
Unga Teatern

Unga Teatern kan avse:

Unga teatern (Finland) – en finlandssvensk teater som grundades 1960
Unga teatern (Malmö Stadsteater) – teaterverksamhet för barn och unga vid stadsteatern i Malmö
Platybelodon

Platybelodon var släkte växtätare däggdjur elefantdjur som härstammar från elefanter som är från miocen för cirka 15-4 miljoner år sedan vandrade norrut från Afrika, Europa, Asien och Nordamerika.

Elefantdjur
Betsy Gray

Betsy Gray, död 1798, var en irländsk rebell. Hon var skotskättad presbryterian från Ulster och dödades i ett slag mot den brittiska armén. Hon har blivit en nationalhjälte och föremål för en mängd legender och ballader.

Betsy Gray stred vid sin brors och älskares sida i Slaget vid Ballynahinch mot Yeomanry. Hon dödades under reträtten tillsammans med de båda männen, och fick sin högra hand avhuggen innan hon halshöggs. 

Gray hyllades tidigt som folkhjälte av republikanerna i Ulster, både lojalister och republikaner. Hon har varit föremål för ballader och dikter och en roman, och priset Betsy Gray Cup instiftades till hennes ära.

Källor 
 

Kvinnor
Avlidna 1798
Personer på Irland under 1700-talet
Philippe-Édouard Foucaux

Philippe-Édouard Foucaux, född den 15 september 1811 i Angers, död den 20 maj 1894 i Paris, var en fransk orientalist.

Foucaux, som var lärjunge av Burnouf, blev 1842 professor i tibetanska vid École spéciale des langues orientales vivantes, fick samtidigt anställning vid Bibliothèque nationale och höll efter Burnoufs död 1852 föreläsningar i sanskrit vid Collège de France, där han 1862 utnämndes till professor i detta ämne. Foucaux införde studiet av tibetanska språket i Frankrike. Bland hans skrifter märks Grammaire de la langue thibétaine (1858), Histoire du Bouddha Sakya-Mouni (tibetansk text och fransk översättning, 1848), Parabole de l’enfant égaré (på sanskrit och tibetanska med fransk översättning, 1854), Le trésor des belles paroles (urval av tibetanska tänkespråk, text och översättning, 1858), Onze épisodes du Mahabharata (i fransk översättning, 1862), La guirlande précieuse des demandes et des réponses en sanscrit et en thibétain (1867), Le religieux chassé de la communauté (buddhistisk saga, översättning från tibetanskan, 1873), Le Lalila Vistara (développement des jeux), contenant l’histoire du Bouddha Qakya-Mouni (översättning från sanskrit, 1884-92).

Källor

Noter

Franska orientalister
Tibetologer
Franska professorer
Personer verksamma vid Collège de France
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Angers
Födda 1811
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Köthen (olika betydelser)

Köthen kan syfta på:

  Köthen (Anhalt) – stad i Landkreis Anhalt-Bitterfeld, Sachsen-Anhalt, Tyskland.
 Landkreis Köthen – administrativt distrikt i Sachsen-Anhalt mellan 1990 och 2007, med Köthen som huvudort.
 Kreis Köthen, – administrativt distrikt i Bezirk Halle i Östtyskland mellan 1952 och 1990, med Köthen som huvudort.
 Köthen, Märkisch Buchholz – en ort och administrativ stadsdel i staden Märkisch Buchholz, Landkreis Dahme-Spreewald, Brandenburg, Tyskland
 Köthen (Ostpreussen) – en tidigare ort i Ostpreussen, idag en ödeby i Rajon Gwardeisk, Kaliningrad Oblast.
 Anhalt-Köthen – ett furstendöme 1603–1806, hertigdöme 1806–1853
 10747 Köthen – en asteroid i huvudbältet