kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Liotrigona parvula

Liotrigona parvula är en biart som beskrevs 1971 av Roger Darchen. Arten ingår i släktet Liotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
L. parvula är ett mycket litet bi med en kroppslängd på 2–4 mm. Kroppen är svart med rödaktiga käkar, antenner och fotspetsar. Arten har sparsam, vit behåring på nedre delen av ansiktet, delar av mellankroppen och benen. Den är nära släkt med Liotrigona bottegoi som den också är mycket svår att skilja från, bortsett från några detaljer på utformningen av mellankroppens främre del och baklåren.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Väst-, Central- och södra Afrika. I norr når den till Liberia och Elfenbenskusten, i öster till Kongo-Kinshasa, och i söder till Namibia, Sydafrika och Zimbabwe.

Ekologi 
Släktet Liotrigona tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar och kan bitas ordentligt.

Arten är en födogeneralist som flyger till blommande växter från många olika familjer som agaveväxter, araliaväxter, cherimoyaväxter, emblikaväxter, gräs, kejsarrosväxter, måreväxter, palmer, tropikmandelväxter, törelväxter, verbenaväxter, vitmangroveväxter och ärtväxter.

L. parvula och människan 
Som alla arter inom släktet är L. parvula en viktig pollinatör, av betydelse både för jordbruk och ekosystem i stort. Biet hålles inte som tambi, men det förekommer att man skördar honung från vildlevande samhällen. Bona byggs i mindre håligheter i träd.

Källor 

Gaddlösa bin
parvula
Liotrigona voeltzkovi

Liotrigona voeltzkovi är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1900.  Liotrigona voeltzkovi ingår i släktet Liotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
voeltzkovi
Lisotrigona

Lisotrigona är ett släkte av bin. Lisotrigona ingår i familjen långtungebin.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gaddlösa bin
Lisotrigona
Lisotrigona cacciae

Lisotrigona cacciae är en biart som först beskrevs av Nurse 1907.  Lisotrigona cacciae ingår i släktet Lisotrigona, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Ett mycket litet bi, mindre än 3 mm långt. Huvud och mellankropp är mörkbruna till svarta, medan bakkroppen är brun.

Ekologi 
Släktet Lisotrigona tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt.

Bland annat denna art har blivit känd genom sin vana att dricka tårar från däggdjur (inklusive människor), fåglar och reptiler. Man antar att tårarna, tack vare dess relativt höga proteininnehåll, tjänar som en extra proteinkälla, utöver pollen, åt larverna.

Utbredning 
Arten har påträffats i Indien (delstaten Madhya Pradesh), Sri Lanka, Laos, Vietnam, Malaysia (inklusive Sarawak) och Indonesien

Källor 

Gaddlösa bin
cacciae
Lisotrigona carpenteri

Lisotrigona carpenteri är en biart som beskrevs av Engel 2000. Lisotrigona carpenteri ingår i släktet Lisotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
carpenteri
Lisotrigona furva

Lisotrigona furva är en biart som beskrevs av Engel 2000. Lisotrigona furva ingår i släktet Lisotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
furva
Lisotrigona mohandasi

Lisotrigona mohandasi är en biart som beskrevs av Jobiraj och T.C. Narendran 2004. Lisotrigona mohandasi ingår i släktet Lisotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Ett mycket litet bi; kropps- och vinglängd är båda mindre än 3 mm. Huvud och mellankropp är svarta, medan bakkroppen är brun.

Ekologi 
Släktet Lisotrigona tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt.

Utbredning 
Lisotrigona mohandasi förekommer i Indien i delstaten Kerala samt i Sri Lanka, Thailand, Laos, Singapore, Malaysia (Sarawak) och Indonesien.

Källor 

Gaddlösa bin
mohandasi
Lisotrigona scintillans

Lisotrigona scintillans är en biart som först beskrevs av Cockerell 1920.  Lisotrigona scintillans ingår i släktet Lisotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
scintillans
Lophotrigona canifrons

Lophotrigona canifrons är en biart som först beskrevs av Smith 1857.  Lophotrigona canifrons ingår i släktet Lophotrigona, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Ett tämligen litet bi med en längd på omkring 5 mm. Färgen är övervägande svart; ansiktet är klätt med korta, gråsvarta hår, mellankroppen har tjock, svart päls på ovansidan medan bakkroppen är blank. Vissa individer kan dock vara något ljusare färgade, med rödbrunaktiga käkar, munsköld, ben och sidorna på mellankroppen.

Ekologi 
Släktet Heterotrigona tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt. Boet försvaras aggressivt av arbetarna. Arten samlar kåda från träd för att använda som bobyggnadsmaterial och till försvar. Även kådkällorna försvaras energiskt mot andra bin.

Utbredning 
Lophotrigona canifrons är en sydöstasiatisk art som förekommer i Burma, Thailand, Malaysia (inklusive Sabah och Sarawak), Singapore, Brunei och Indonesien.

Källor 

Gaddlösa bin
canifrons
Meliplebeia

Meliplebeia är ett släkte av bin. Meliplebeia ingår i familjen långtungebin.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gaddlösa bin
Meliplebeia
Meliplebeia beccarii

Meliplebeia beccarii är en biart som först beskrevs av Giovanni Gribodo 1879. 

Meliplebeia beccarii ingår i släktet Meliplebeia och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Ett tämligen litet bi med en kroppslängd på 5,8 till 6,6 mm hos arbetarna. Kroppen är i huvudsak svart med ofta omfattande, gula markeringar i ansiktet. Främre delarna av tergiterna (bakkroppssegmenten) 1 till 5 är dessutom blekgula (på tergit 1 endast högst upp). Nedre delarna av fötterna är röda. Hanen skiljs från arbetarna genom sina mindre käkar.

Ekologi 
Släktet Meliplebeia tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. Arten är inte heller särskilt aggressiv.

Boet, som konstrueras av kåda och annat växtmaterial, byggs i marken, gärna i eucalyptus-plantager och andra områden där marken har gott om inte alltför stora rötter som bina kan förankra sina bon i. Boets celler är uppbyggda i horisontella kakor. Från boet går det en kort gång upp till ytan.

Utbredning 
Arten förekommer i större delen av tropiska Afrika och når söderut till Namibia, Zimbabwe och Sydafrika.

Källor 

Gaddlösa bin
beccarii
Meliplebeia gambiana

Meliplebeia gambiana är en biart som beskrevs av Jesus Santiago Moure 1961. Meliplebeia gambiana ingår i släktet Meliplebeia och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
gambiana
Meliplebeia ogouensis

Meliplebeia ogouensis är en biart som först beskrevs av Joseph Vachal 1903.  Meliplebeia ogouensis ingår i släktet Meliplebeia och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Ett tämligen litet bi med övervägande svart kropp. Huvudet har smala, gula band, medan mellankroppens ovansida kan vara orange. Ofta är även denna dock svart.

Ekologi 
Släktet Meliplebeia tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt. Som många arter av gaddlösa bin är biet en viktig pollinatör av ekonomisk betydelse för jordbruket. Det förekommer att man skördar honung från vildlevande samhällen. Arten har påträffats på dagliljor.

Utbredning 
Meliplebeia ogouensis förekommer i större delen av Afrika söder om Sahara, med undantag för Västafrika.

Källor 

Gaddlösa bin
ogouensis
Meliplebeia roubiki

Meliplebeia roubiki är en biart som först beskrevs av Connal Desmond Eardley 2004.  Meliplebeia roubiki ingår i släktet Meliplebeia, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Ett förhållandevis litet bi med i huvudsak svart kropp, dock med omfattande, gula markeringar i ansiktet, gula band på mellankroppen, samt främre delen av bakkroppen rödaktig.

Ekologi 
Släktet Meliplebeia tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt. Som många arter av gaddlösa bin är biet en viktig pollinatör av ekonomisk betydelse för jordbruket. Det förekommer att man skördar honung från vildlevande samhällen.

Utbredning 
Meliplebeia roubiki är en nyupptäckt art, och har ännu så länge endast observerats i Gabon i Centralafrika

Källor 

Gaddlösa bin
roubiki
Lestrimelitta

Lestrimelitta är ett släkte av bin. Lestrimelitta ingår i familjen långtungebin.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gaddlösa bin
Lestrimelitta
Lestrimelitta chamelensis

Lestrimelitta chamelensis är en biart som beskrevs av Ayala 1999. Lestrimelitta chamelensis ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
chamelensis
Lestrimelitta ciliata

Lestrimelitta ciliata är en biart som beskrevs av Marchi och Melo 2006. Lestrimelitta ciliata ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
ciliata
Lestrimelitta danuncia

Lestrimelitta danuncia är en biart som beskrevs av Oliveira och Marchi 2005. Lestrimelitta danuncia ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
danuncia
Lestrimelitta ehrhardti

Lestrimelitta ehrhardti är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1931.  Lestrimelitta ehrhardti ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
ehrhardti
Lestrimelitta glaberrima

Lestrimelitta glaberrima är en biart som beskrevs av Oliveira och Marchi 2005. Lestrimelitta glaberrima ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
glaberrima
Lestrimelitta glabrata

Lestrimelitta glabrata är en biart som beskrevs av Camargo och Jesus Santiago Moure 1990. Lestrimelitta glabrata ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
glabrata
Lestrimelitta guyanensis

Lestrimelitta guyanensis är en biart som beskrevs av Roubik 1980. Lestrimelitta guyanensis ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
guyanensis
Lestrimelitta limao

Lestrimelitta limao är en biart som först beskrevs av Smith 1863.  Lestrimelitta limao ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
limao
Lestrimelitta maracaia

Lestrimelitta maracaia är en biart som beskrevs av Marchi och Melo 2006. Lestrimelitta maracaia ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
maracaia
Lestrimelitta monodonta

Lestrimelitta monodonta är en biart som beskrevs av Camargo och Jesus Santiago Moure 1990. Lestrimelitta monodonta ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
monodonta
Lestrimelitta mourei

Lestrimelitta mourei är en biart som beskrevs av Oliveira och Marchi 2005. Lestrimelitta mourei ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
mourei
Lestrimelitta nana

Lestrimelitta nana är en biart som beskrevs av Melo 2003. Lestrimelitta nana ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
nana
Lestrimelitta niitkib

Lestrimelitta niitkib är en biart som beskrevs av Ayala 1999. Lestrimelitta niitkib ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
niitkib
Lestrimelitta rufa

Lestrimelitta rufa är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1903.  Lestrimelitta rufa ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
rufa
Herman Turitz

Herman Gustaf Turitz, HåGe, född 25 maj 1884 i Sköns socken, Medelpad, död 5 augusti 1957 i Vasa församling, Göteborg, var en svensk grosshandlare.

Från och med sekelskiftet 1900 var Turitz verksam inom det svenska näringslivet, i Sundsvall, Luleå och Borås. År 1909 startade han en detaljhandel i Göteborg, American Bazar. Året efter ombildades det till ett aktiebolag, och 1914 uppköptes aktierna av Turitz och några andra intressenter. Tre år senare ändrades namnet till AB Varuhuset Grand Bazar samtidigt som engrosfirman AB Turitz & Co bildades. Mot slutet av 1920-talet spelade AB Turitz & Co en väsentlig roll när enhetsprisaffärerna introducerades i Sverige. Då stod Turitz i förbindelse med tyska Rudolph Karstadt AG. 

NK i Stockholm expanderade samtidigt och etablerade ett samarbete med AB Turitz & Co för att undvika förödande konkurrens. På grund av sjukdom tvingades Turitz hålla sig utanför affärslivet medan NK flyttade fram sina positioner. Ledningen för AB Turitz & Co hamnade således i främmande händer. År 1941 övertog Turitz istället det anrika Ferd. Lundquist & Co i Göteborg, och under hans ledning moderniserades detta varuhus.

Turitz var 1929–38 föreståndare i Mosaiska församlingen i Göteborg och hjälpte judiska flyktingar undan nazisternas pogromer. Han var son till Kalman Turitz och Tobina Guttman samt sedan 1925 gift med Tora Pettersson.

Referenser

Noter

Källor
 Svenska män och kvinnor, 8. Stockholm 1955
 Svensk uppslagsbok, 1955.

Födda 1884
Avlidna 1957
Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Sköns socken
Män
Lestrimelitta rufipes

Lestrimelitta rufipes är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1903.  Lestrimelitta rufipes ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
rufipes
Lestrimelitta similis

Lestrimelitta similis är en biart som beskrevs av Marchi och Melo 2006. Lestrimelitta similis ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
similis
Lestrimelitta spinosa

Lestrimelitta spinosa är en biart som beskrevs av Marchi och Melo 2006. Lestrimelitta spinosa ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
spinosa
Lestrimelitta sulina

Lestrimelitta sulina är en biart som beskrevs av Marchi och Melo 2006. Lestrimelitta sulina ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
sulina
Lestrimelitta tropica

Lestrimelitta tropica är en biart som beskrevs av Marchi och Melo 2006. Lestrimelitta tropica ingår i släktet Lestrimelitta och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
tropica
Leurotrigona

Leurotrigona är ett släkte av bin. Leurotrigona ingår i familjen långtungebin.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gaddlösa bin
Leurotrigona
Leurotrigona muelleri

Leurotrigona muelleri är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1900.  Leurotrigona muelleri ingår i släktet Leurotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
muelleri
Leurotrigona pusilla

Leurotrigona pusilla är en biart som beskrevs av Jesus Santiago Moure och Camargo 1987. Leurotrigona pusilla ingår i släktet Leurotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
pusilla
Lepidotrigona

Lepidotrigona är ett släkte av bin. Lepidotrigona ingår i familjen långtungebin.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gaddlösa bin
Lepidotrigona
Lepidotrigona latipes

Lepidotrigona latipes är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1900.  Lepidotrigona latipes ingår i släktet Lepidotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
latipes
Lepidotrigona nitidiventris

Lepidotrigona nitidiventris är en biart som först beskrevs av Smith 1857.  Lepidotrigona nitidiventris ingår i släktet Lepidotrigona, familjen långtungebin och tribuset gaddlösa bin (Meliponini). Inga underarter finns listade.

Utseende 
Ett förhållandevis litet bi med svart grundfärg på huvud och mellankropp men med stor variation på delar som munsköld, som förutom svart kan vara ljusare till mörkare brun, ben, som kan vara allt från svartbruna över ljusare bruna till rödbruna samt käkar, som varierar påtagligt. Även bakkroppen kan ha olika utseende, från mörkt rödbrun till gulaktig.

Ekologi 
Som alla gaddlösa bin saknar släktet Lepidotrigona en fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt.

Utbredning 
Lepidotrigona nitidiventris är en sydöstasiatisk art som förekommer i Thailand, Malaysia (inklusive Sarawak), Filippinerna och Indonesien.

Källor 

Gaddlösa bin
nitidiventris
Lepidotrigona terminata

Lepidotrigona terminata är en biart som först beskrevs av Smith 1878.  Lepidotrigona terminata ingår i släktet Lepidotrigona, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Ett tämligen litet bi med en längd av 5 till 6 mm, och framvingar av motsvarande längd. Huvud och mellankropp är svarta, huvudet med brunaktiga käkpartier och silvergrå hårväxt, mellankroppen med mindre, brunaktiga markeringar Bakkroppen är i huvudsak rödbrun, med undantag av tergit 1 (främsta bakkroppssegmentet), som kan variera mycket i färg; från rödbrun som övriga bakkroppen, över olika mörkbruna nyanser till nästan rent svart. Även benen kan variera mycket i färg.

Ekologi 
Som alla gaddlösa bin saknar släktet Lepidotrigona en fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt.

Boet byggs på relativt låg höjd i håligheter i träd. Som vanligt i släktet blandas vaxet som boet är byggt av upp med kåda, något som utgör ett skydd mot angripare, i synnerhet myror, genom sin avskräckande effekt.

Utbredning 
Lepidotrigona terminata förekommer från sydvästra Kina (Yunnan) över Burma, Thailand, Vietnam, Kambodja, Malaysia (inklusive Sabah och Sarawak) till Brunei och Indonesien.

Källor 

Gaddlösa bin
terminata
Lepidotrigona trochanterica

Lepidotrigona trochanterica är en biart som först beskrevs av Cockerell 1920.  Lepidotrigona trochanterica ingår i släktet Lepidotrigona och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gaddlösa bin
trochanterica
Lepidotrigona ventralis

Lepidotrigona ventralis är en biart som först beskrevs av Smith 1857.  Lepidotrigona ventralis ingår i släktet Lepidotrigona och familjen långtungebin.

Utseende 
En mycket variabel art. Shoichi F. Sakagami nämner fyra former: ventralis, hoosana, flavibasis och doipaensis (varav hoosana numera betraktas som en underart, se nedan under Taxonomi). Huvud och mellankropp är huvudsakligen svarta, medan bakkroppen är övervägande brunaktig, med undantag av första tergiten, som hos de tre första formerna är ljus med smärre, svarta, runda markeringar. Hos hoosana är även de sista tergiterna ljusa. Vinglängden hos arbetarna varierar mellan 4 och 5 mm, medan hanen har en vinglängd omkring 4 mm och en kroppslängd som är obetydligt större.

Ekologi 
Släktet Lepidotrigona tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt.

Boet byggs gärna i håligheter i träd, med honungs- och pollenförråden överst, och ingången vanligtvis längst ner i boet.

I likhet med många andra sociala bin som honungsbin och humlor, men till skillnad från flertalet gaddlösa bin, kan denna art höja temperaturen i boet över omgivningens temperatur med hjälp av muskelrörelser hos arbetarna. Även larvernas metabolism genererar emellertid värme. På Taiwan uppmättes en januarimorgon i ett studerat bo en temperatur på 29,5 °C, en skillnad mot omgivningen på omkring 21°C. Eftersom denna egenskap hittills endast konstaterats hos den taiwanesiska underarten L. v. hoosana, misstänker man att egenskapen är en anpassning till ett något kyligare klimat.

Taxonomi 
Som nämnts ovan betraktas formen hoosana som en underart, Lepidotrigona ventralis hoosana (Schwarz, 1939). Stavningen hoozana förekommer också.

Utbredning 
Lepidotrigona ventralis är framför allt en sydöstasiatisk art som förekommer i Thailand, Laos, Malaysia, Brunei, Indonesien. Vid utbredningsområdets nordgräns, på Taiwan, finns underarten L. v. hoosana.

Källor 

Gaddlösa bin
ventralis
Hypotrigona

Hypotrigona är ett släkte av bin. Hypotrigona ingår i familjen långtungebin.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gaddlösa bin
Hypotrigona
Hypotrigona araujoi

Hypotrigona araujoi är en biart som först beskrevs av Michener 1959.  Hypotrigona araujoi ingår i släktet Hypotrigona, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Ett mycket litet bi med en kroppslängd på 2 till 3 mm. En i huvudsak svart kropp med röda mundelar. Ben och bakkropp kan vara orangegula, benen ofta med klargula markeringar och röda fotspetsar.

Ekologi 
Släktet Hypotrigona tillhör de gaddlösa bina, ett tribus (Meliponini) av sociala bin som saknar fungerande gadd. De har dock kraftiga käkar, och kan bitas ordentligt. Arten har påträffats på blommor ur oleandersläktet samt Monopetalanthus-släktet i oleanderväxternas respektive ärtväxternas familjer. Arten inrättar sina bokolonier i trädstockar.

Ekonomisk betydelse 
Som många afrikanska gaddlösa bin är arten betydelsefull som honungsleverantör; det förekommer att man skördar honung från vildlevande samhällen. Försök görs även med uppfödning av denna och närstående arter som tambin. Arten är även en viktig pollinatör, både för jordbruket och ekosystemet i stort.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar större delen av tropiska Afrika, från Ghana till Sydafrika.

Källor 

Gaddlösa bin
araujoi