kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dina Manfredini

Dina Manfredini, född 4 april 1897 i Pievepelago, Emilia-Romagna, Italien, död 17 december 2012 i Johnston, Iowa, USA, var en italiensk-amerikansk kvinna som var världens äldsta levande människa från Besse Coopers död 4 december 2012 till sin död vid en ålder av 115 år och 257 dagar 13 dagar senare då japanen Jiroemon Kimura, som var 15 dagar yngre, blev världens äldsta levande person.

Källor

110-åringar
Födda 1897
Avlidna 2012
Kvinnor
Personer från Emilia-Romagna
Misao Okawa

Misao Okawa (japanska: 大川 ミサヲ; Ōkawa Misao), född 5 mars 1898 i Osaka, död där 1 april 2015, var en japansk kvinna som blev 117 år och 27 dagar gammal och var den verifierat äldsta japanen någonsin (om man bortser från Shigechiyo Izumi som antogs ha levt till en ålder av 120 år och 237 dagar som dock ifrågasatts) innan Nabi Tajima och Chiyo Miyako passerade om den 31 augusti 2017 respektive 29 maj 2018, den fjärde personen som blev minst 117 år gammal (om man inte räknar med amerikanskan Lucy Hannah som kan ha blivit 97 år gammal och inte 117), den yngsta av hittills endast åtta personer som levt till minst 117 års ålder (samtliga kvinnor) och (innan 26 december 2016) den person som levt längst under tre århundraden.

Misao Okawa gifte sig 1919 med Yukio Okawa, som avled 36 år gammal 20 juni 1931, och fick två döttrar (varav en levde vid hennes död) och en son. Hon hade även 4 barnbarn och 6 barnbarns barn. Från 1997 bodde Okawa på ett äldreboende. Från 110 års ålder var hon rullstolsburen för att undvika fall. Enligt henne själv var orsaken till hennes långa liv att hon sovit mycket och ätit mycket sushi.

Okawa avled av hjärtsvikt klockan 6:58 lokal tid den 1 april (31 mars amerikansk tid) 2015 och var vid sin död Japans och världens äldsta levande kvinna från Koto Okubos död 12 januari 2013 och även äldsta levande person från Jiroemon Kimuras död 12 juni 2013. Världens äldsta levande person efter Okawas död blev amerikanskan Gertrude Weaver, som dock avled bara 6 dagar senare, och den äldsta levande japanen en anonym kvinna från Tokyo, född 15 mars 1900.

Källor

Personer i Japan under 1800-talet
Personer i Japan under 1900-talet
Personer i Japan under 2000-talet
Personer från Osaka
WP:Projekt Japan
Födda 1898
Avlidna 2015
Kvinnor
Japanska 110-åringar
Enger

Enger är en stad i Kreis Herford i det tyska förbundslandet Nordrhein-Westfalen. Enger, som för första gången omnämns i ett dokument från år 948, har cirka  invånare.

Referenser 

Kommuner och städer i Kreis Herford
Magnus Utvik

Magnus Arvid Utvik, född 13 april 1964 i Järfälla församling i Stockholms län, är en svensk författare och litteraturkritiker.

Magnus Utvik växte upp i Värnamo i Småland och författardebuterade med diktsamlingen Jorden (1989), följd av såväl diktsamlingar som romaner. Boken Tuktad till frihet (2014) handlar om Hans Scheikes sexsekt. Han var också tidigare recensent i SVT:s Gomorron.

Bibliografi i urval
 1989 – 
 1990 – 
 1991 – 
 1993 – 
 1994 – 
 1996 – 
 2000 – 
 2005 – 
 2010 – 
 2011 – 
 2014 – 
 2018 –

Referenser

Externa länkar
Magnus Utvik på Libris
Magnus Utvik på Svensk Mediedatabas
Magnus Utvik. Författare och recensent Officiell webbplats

Svenska litteraturkritiker
Svenska författare
Personer från Järfälla socken
Födda 1964
Levande personer
Män
Småländska författare
Villa Sandrew

Villa Sandrew är en byggnad på  Floragatan 4 i Villastaden på Östermalm i Stockholms innerstad som på 1970-talet blev huvudkontor för film- och teaterbolaget Sandrews. Byggnaden går ibland även under namnet Raschska villan.

Historik
I den nya Villastaden som växte upp norr om Humlegården på 1870-talet försökte man reglera byggrätten till villatyper genom diverse servitut. Detta då villor inte stipulerats i stadsplanen.
Industrimannen Carl Frans Lundström köpte fastigheten vid Floragatan 3 åt sin dotter Calla och svärsonen Carl Curman på vilken de uppförde den Curmanska villan. Tomten mitt över gatan i kvarteret Lönnen reglerades däremot inte genom någon byggrätt, och under utsikten att någon skulle uppföra ett stort och skymmande hyreshus köpte Lundström även detta stycke mark. Han belade den därefter själv med servitut att endast ett mindre hus i villastil fick uppföras innan han sålde den vidare till byggmästare Johan Peter Schonberg.

1881 uppförde Schonenberg en tvåvånings villa, med två sjurumslägenheter, utmed gatan. Väl dolt på tomtens inre reste han dessutom ett tre våningar högt hyreshus samt stall och vagnbod. Byggnaderna, vars arkitekt är okänd, uppfördes på spekulation och såldes till grosshandlare J A Nyren som tog villan i besittning.

Inför svärsonen grosshandlare Nils Holmströms övertagande av fastigheten 1917 omgestaltades villan av arkitektduon Östlihn & Stark till det nuvarande utseendet. Villan som höjdes en våning blev då enfamiljsvilla där de tidigare ornerade putsfasaderna slätades ut till ett närmast asketiskt utseende.

Byggnaden såldes redan 1921 vidare till civilingenjören och affärsmannen Herman Rasch. Rasch hade gjort sig en förmögenhet inom handel och industri i Ryssland de närmast föregående decennierna. Han gjorde sig bemärkt som konstsamlare, filmproducent och tävlingsryttare. I den översta våningen inredde han ett tavelgalleri med utländska mästare så som Rembrandt, Velasquez och Goya. Här fanns även en tidig hemmabio.

Byggnaden kontoriserades på 1950-talet. Runt 1970 tog administrationen för Sandrews film- och teaterbolag huset i besittning. Idag är den huvudkontor för Anders  Sandrews Stiftelse.

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Östermalm
Norrköpings Folkbank

Norrköpings Folkbank var en lokalbank för Norrköping med omgivning, grundad 1871. 

Norrköpings Folkbank blev under sin tid känd för sin en stark tillväxt i de fonderade medlen.

Norrköpings Folkbank slogs på 1940-talet samma med Handelsbanken.

Källor 

 

Ej längre existerande svenska banker
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1871
Stig Carlsson (militär)

Stig Oskar Carlsson, född den 22 juni 1910 i Göteborgs Gamlestads församling, död den 23 juli 1937 i ett flyghaveri i Vättern (vid tiden folkbokförd i Riseberga församling i dåvarande Kristianstads län ), var en svensk militär (furir) i Flygvapnet.

Biografi
Carlsson fick sitt aviatördiplom (nr 778) i september 1936. I juni året därpå, omkom han i samband med ett haveri nära Hästholmen under en övning som Flygvapnet vid Vätterns östra strand. Flygplanet som Carlsson flög var en Fokker S 6 och som navigatör hade han löjtnanten Gösta W Lilja från Bohusläns regemente (I 17). Lilja lyckades ta sig ur flygplanet men omkom vid nedslaget i vattnet. Stig Carlsson följde med flygplansvraket ner i djupet och låg där fram till att flygplanet hittades av ett dykarteam i augusti 2013 på 60 meters djup. Till en början valde Försvarsmakten att inte bärga Carlssons kvarlevor, men efter att anhöriga hört av sig till Försvarsmakten, valde man att genomföra en bärgning. Bärgningen genomfördes den 26 februari 2014, av tretton röjdykare från Fjärde sjöstridsflottiljen och fem dykare från Försvarsmaktens flygbärgningsgrupp, för att sedan begravas i slutet av april 2014 på Östra kyrkogården i Göteborg.

På en bergvägg vid Vätternstranden intill haveriplatsen höggs det ut en minnestext över Stig Carlsson. Platsen där minnestexten finns ligger nordväst om Stora Lunds gård, vilken sedan en tid tillbaka är golfklubb.

Referenser

Svenska militärer under 1900-talet
Olyckor inom Försvarsmakten
Män
Avlidna 1937
Födda 1910
Militärer från Göteborg
Personer som omkommit i flygincidenter
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Stig Karlsson

Stig Karlsson och liknande namn kan avse:
Stig Carlsson (militär) (1910–1937), svensk pilot inom Flygvapnet.
Stig Carlson (1920–1971), svensk författare.
Stig "Stickan" Carlsson (1924–1978), svensk ishockeyspelare och ishockeytränare.
Stig Carlsson (ingenjör) (1925–1997), svensk civilingenjör och innovatör.
Stig T. Karlsson (1930–2015), svensk fotograf.
Stig Hadenius (1931–2010), svensk historiker, hette tidigare Karlsson.
Stig Carlsson (konstnär) (1933–2008), svensk konstnär i Nyhamnsläge. 
Stig Karlsson (brottare), svensk brottare och medaljör vid Nordiska mästerskapen
Svoboda (olika betydelser)

Svoboda kan avse: 

 Radio Svoboda – opereras av Radio Free Europe/Radio Liberty
 Svoboda (dagstidning) – en daglig ukrainskspråkig tidning, publicerad i New Jersey av Ukrainian National Association
 Allukrainska förbundet "Svoboda" – ett nationalistiskt politiskt parti i Ukraina 
 Svoboda Factory Club – byggnad i Moscow
 2559 Svoboda – asteroid
 NK Svoboda – en slovensk fotbollsklubb från Ljubljana

Geografi

Bulgarien 

 Svoboda (distrikt i Bulgarien, Burgas), Obsjtina Kameno, 
 Svoboda (distrikt i Bulgarien, Stara Zagora), Obsjtina Tjirpan, 
 Svoboda (distrikt i Bulgarien, Dobritj), Obsjtina Dobritj-Selska,

Tjeckien 

 Svoboda nad Úpou, ort, Hradec Králové, Okres Trutnov, 

Robotskapade Tjeckienförgreningar
Lotte Linck

Lotte Linck, född 10 januari 1940 i Frederiksberg, är en dansk författare.

Linck författardebuterade 1984 med diktsamlingen Vi kan rolig være bange. Hennes böcker är ofta socialrealistiska skildringar av samtidens människoöden. Till dessa verk kan bl.a. I virkeligheden (1989), Hver dags billeder (1991), Bengtas tid (2001) och Baby-face (2004) nämnas.

Bibliografi 
 Vi kan rolig være bange (1984)
 Det er bare Rita (1984)
 Stakitmanden (1985)
 Bedst at være usynlig (1987)
 I virkeligheden (1989)
 Hver dags billeder (1991)
 Hvem leger bedst: historien om en forbrydelse (1993)
 To gange Hansen og andre fortællinger (1995)
 Tiden der revnede (1997)
 Kragens skygge (1999)
 Bengtas tid (2001)
 Baby-face (2004)
 Himlen højt, højt oppe (2005)

Erkännanden 
 Frøken Suhrs Forfatterlegat
 Laurens Bogtman Fonden (1995)
 Aage Barfoeds og Frank Lunds Legat (1996)

Referenser

Externa länkar 
 Recension i Information av Baby-face: Av Henning Mørch Sørensen

Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska författare under 1900-talet
Personer från Frederiksberg
Födda 1940
Levande personer
Kvinnor
Kurt Stenport

Kurt Verner Gideon Stenport, ursprungligen Ericsson, född 26 oktober 1900 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 24 mars 1990 i  Helsingborgs Maria församling, Malmöhus län, var en svensk läkare. 

Han var son till ingenjör Gideon Ericsson och far till läkarna Jan (1930–2009) och Göran Stenport. 

Efter studentexamen vid Östra Real i Stockholm 1919 blev Stenport medicine kandidat 1922 och medicine licentiat vid Karolinska institutet 1927. Han var assistentläkare vid Borås lasarett 1925, extra läkare i Gällivare distrikt 1926, t.f. andre amanuens vid Serafimerlasarettets kirurgiska avdelning 1927–28, andre underläkare vid Södertälje lasarett 1928–29, underläkare vid kirurgiska avdelningen vid Sankt Eriks sjukhus 1929–31, amanuens vid ortopediska kliniken vid Karolinska institutet 1932–33, underläkare vid avdelningen för kirurgisk tuberkulos vid Sankt Görans sjukhus 1933–35 och överläkare vid ortopediska avdelningen vid Sköldenborgsinstitutet (vanföreanstalten) i Helsingborg 1935–67 (som efterträdare till Carl Holmdahl).

Stenport blev marinläkare av andra graden i Marinläkarkårens reserv 1927, av första graden 1932, i reserven 1936, och förste marinläkare 1947.

Bibliografi
Benign rectalcancer (Hygiea 1927)
Behandling av koloxidförgiftning med blodtransfusion (Svenska läkartidningen 1931)
Ostitis deformans (Paget) (Acta ortopedica scandinavica 1932)

Källor
Sveriges läkarehistoria, fjärde följden, band IV (1934), sid. 448.

Noter

Svenska ortopeder
Läkare från Stockholm
Födda 1900
Avlidna 1990
Män
Oscarssäsongen

Oscarssäsongen är den tid på året då Hollywood-bolag tenderar att släppa och marknadsföra de filmer som de tror har störst chans att tilldelas Oscars. Säsongen inleds vanligtvis i november och slutar med Oscarsgalan, men en viss variation förekommer från år till år. Utöver att optimera sina premiärdatum lägger de största bolagen ned miljontals dollar på marknadsföring, i form av lobbyarbete riktat direkt mot medlemmarna i Amerikanska filmakademien, som är de som röstar om nomineringar och pristagare.

Kampanjkulturen tog fart på 1990-talet när bolaget Miramax, under Harvey Weinsteins ledning, införde en ny nivå av aggressiv marknadsföring med inriktning på Oscarsgalan. Mark Gill, före detta chef för Miramax i Los Angeles, har sagt att Weinstein satte standarden för "allt ifrån att ha visningar ledda av skådespelare, till att låta förmågorna dyka upp vid varje premiär, till att verkligen jobba på nöjeskrönikörerna om hur man ska bevaka en Oscarskampanj—att bevaka den som en hästkapplöpning eller en politisk kampanj". Miramax var även först med att trycka upp böcker om sina filmer som spreds på strategiska platser i Los Angeles. Med dessa och andra aggressiva metoder lyckades Miramax få mindre filmer som Min vänstra fot (1989) och The Crying Game (1992) nominerade i flera tunga kategorier. År 2002 anklagades Weinstein för att ha gått för långt, när han misstänktes ha startat ett rykte om att matematikern John Forbes Nash var antisemit. Nash var huvudperson i filmen A Beautiful Mind, som det året var favorittippad och stod mot Weinsteins kandidat In the Bedroom.

Oscarssäsongen 2014 pekades ut i The Times som den smutsigaste någonsin. Galan hade lagts senare på året än vanligt för att inte krocka med olympiska vinterspelen 2014, vilket gjorde att säsongen blev ovanligt lång.

Källor

Oscar
Filmtermer
Theorell

Theorell är ett svenskt efternamn, som även kan skrivas Teorell. Den 31 december 2014 var följande antal personer bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Theorell 96
 Teorell 6
Tillsammans blir detta 102 personer.

Personer med efternamnet Theorell eller Teorell
 Anita Theorell (född 1941), konstvetare och författare
 Axel Theorell (1901–1990), civilingenjör
 Axel Gabriel Theorell (1834–1875), fysiker och uppfinnare
 Hugo Theorell  (1903–1982), biokemist, nobelpristagare
 Hugo Theorell (ingenjör) (1859–1945), ingenjör inom VVS-branschen
 Jan Teorell (född 1969), statsvetare, professor
 Johan Peter Theorell (1791–1861), tidningsman
 Margit Theorell (1907–2002), cembalist och pianist
 Sven Lorens Theorell (1784–1861), publicist och justitieombudsman
 Tobias Theorell (född 1969), regissör och skådespelare
 Torsten Teorell (1905–1992), fysiolog, professor
 Töres Theorell (född 1942), läkare, forskare inom psykosocial medicin, professor

Se även
 Theorells, konsultföretag inom VVS-branschen

Källor

Svenska efternamn
Ergo Arena

Ergo Arena, även Hala Gdańsk–Sopot, är en multiarena för inomhusbruk, belägen precis på gränsen mellan städerna Gdańsk och Sopot i Polen. Arenan invigdes den 18 augusti 2010 och hyser max. 11 409 sittande åskådare för olika idrottsändamål (cirka 8 000 för friidrottstävlingar) och cirka 15 000 åskådare för konserter.

Inomhus-VM i friidrott 2014 äger rum i arenan. Officiell arrangörsstad för mästerskapen är Sopot. Den första stora begivenheten i byggnaden gick av stapeln den 26 november 2010, då Lady Gaga intog arenan. Därefter har den nyttjats för bland annat europamästerskapet i volleyboll för herrar 2013. Dessutom arrenderas byggnaden regelbundet av polska basketboll- och volleybollag.

Externa länkar 
 Officiell hemsida (Engelska)
 Hala Gdańsk–Sopot (Polska)

Arenor i Polen
Sopot
Sportanläggningar invigda 2010
Hec Fowler

Norman Boswell "Hec" Fowler, född 14 oktober 1892 i Saskatoon, Saskatchewan, död 30 juli 1987 i Peterborough, Ontario, var en kanadensisk professionell ishockeymålvakt. Fowler spelade sju säsonger i PCHA åren 1916–1924. Han representerade även Boston Bruins i NHL under sju matcher under lagets debutsäsong i ligan 1924–25.

Karriär
Hec Fowler debuterade i PCHA med Spokane Canaries säsongen 1916–17. Lagets verksamhet lades dock ner efter säsongen och Fowler flyttade istället till tidigare ligakonkurrenten Seattle Metropolitans säsongen 1917–18. PCHA-säsongen 1919 spelade inte Fowler någon ishockey alls då han tagit värvning i armén och tjänstgjorde för Canadian Siberian Expeditionary Force i Vladivostok under Första världskrigets slutskede.

Efter det att Fowler kommit tillbaka till Kanada efter sin tid i armén spelade han fem säsonger för Victoria Aristocrats och Victoria Cougars i PCHA. 29 oktober 1924, inför säsongen 1924–25, sålde Victoria Cougars Fowler till det nya NHL-laget Boston Bruins. Fowler blev den förste målvakten att spela för Boston Bruins då han stod de sju första matcherna under säsongen, dock utan någon större framgång. Bruins förlorade med 1-10 på hemmais i Boston Garden mot Toronto St. Patricks den 22 november 1924 och efter matchen påstod Fowler att han hade släppt in mål med flit för att ett dåligt resultat skulle ge Bruins sportchef Art Ross en anledning att förstärka laget med bättre spelare. Ross svarade dock med att istället göra sig av med Fowler.

Säsongerna 1924–25 och 1926–27 spelade Fowler för Edmonton Eskimos i WCHL respektive Prairie Hockey League. Hans sista aktiva säsong var 1929–30 med Oakland Sheiks i California Hockey League.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Hec Fowler på nhl.com
Norman James Boswell "Hec" Fowler på Find A Grave

Kanadensiska ishockeymålvakter
Spelare i Edmonton Eskimos
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Seattle Metropolitans
Spelare i Spokane Canaries
Spelare i Victoria Aristocrats
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Saskatoon
Födda 1892
Avlidna 1987
Män
Jelenje

Jelenje () är en kommun och samhälle i nordvästra Kroatien. Kommunen  har 5 321 invånare (2001) och är uppkallad efter samhället Jelenje. Kommunens tätort är dock Dražice med 2 096 invånare (2011).

Demografi och orter 
Till kommunen hör följande 17 samhällen. Siffrorna på antalet invånare är från folkräkningen 2011:

Se även 
Nationalparken Risnjak
Kvarnerviken

Referenser

Fotnoter 

Orter i Primorje-Gorski kotars län
Kroatiens kommuner
Albert Westerholms tricotfabrik

Aktiebolaget Norrköpings Tricotfabrik Albert Westerholm, i dagligt tal Westerholms, var ett företag i Norrköping, som tillverkade trikåunderkläder och strumpor. Det
grundades 1894 av Albert Westerholm och lades ned 2004.

Tillverkningen började i blygsam skala men växte snabbt och verksamheten flyttade 1908 in på Tunnbindargatan 8 i Norrköping. I den vackra och påkostade fastigheten som Richard Wahren låtit bygga samlades produktutveckling, tillverkning, packetering, lager och kontor under samma tak. Wahrens textil verksamhet hade också expanderat, vuxit ur lokalerna och fusionerats i det nya bolaget Förenade Yllefabrikerna Yfa (R Wahren, Brucks, Ströms, Bergsbo). Westerholms fortsatte att växa efter såväl första som andra världskriget och tillverkningen flyttade i slutet på 1950-talet till en nybyggd fabriksfastighet på Hagagatan 6 för att klara den ökade efterfrågan. 

Företaget hade i början av 1930-talet omkring 300 anställda. I början av 1950-talet var 450 anställda i företaget varav 230 i Norrköping och 220 i dotterbolaget Strumpfabriks AB Sphinx i Mjölby samt filialen i Ödeshög. År 1897 vid Industriutställningen i Stockholm erhöll företaget guldmedalj för utmärkt fabrikat. Westerholms blev av Gustaf VI Adolf utsedd till Kunglig Hovleverantör 1951. Företaget hade flera kända varumärken varav den högt efterfrågade silkesstrumpan Darling är den mest kända vid denna tid.

Under textilkrisen på 1960-talet klarade företaget att ställa om verksamheten genom att sälja maskinparken och konvertera fastigheterna för uthyrning till Philips elektroniktillverkning och Dunlops Sverige verksamhet. Textiltillverkning var inte längre lönsamt att bedriva i Sverige och arbetstillfällen flyttade huvudsakligen till södra Europa och Asien. Av ett drygt hundratal producerande textilföretag i Norrköping återstår idag enbart vackra minnen och byggnader längs Motala ström.  

Albert Westerholm var företagets förste verkställande direktör. Hans son Gustaf Westerholm övertog därefter ledarskapet av företaget 1927. Tredje generationen Westerholm tillträdde ledningen i början på 1960-talet då Per Westerholm övertog som verkställande direktör. Textil- och fastighetsrörelse bedrevs fram till 2004 i Norrköping då Per Westerholm gick ur tiden. Företaget Westerholms verksamhet verkade i Norrköping under 110 år.

Källor 

 
  Aktiebolaget Norröpings Tricotagefabrik, Alb. Westerholm, i Sveriges handel och industri i ord och bild : Norrköping (1905).

Ej längre existerande svenska textilföretag
Industriföretag i Norrköping
Enskedespelet

Enskedespelet är en kultur- och teaterförening som bildades 1981 i syfte dokumentera Enskedes historia. Sedan det första spelet 1983 har föreningen uppfört 16 spel i  Margaretaparken i Gamla Enskede som sammanlagt engagerat minst 4 000 personer. Varje spel drar en publik på mellan 3 500 och 4 000 personer. Mellan spelen bedriver föreningen bland annat ett återkommande kulturcafé som kallas Café Hörnet och i augusti 2002 arrangerades en jazzfestival i Margaretaparken tillsammans med Stockholms Parkteater. Enskedespelet har också en aktiv teaterverksamhet för cirka 130 barn, ungdomar och vuxna varje vecka.

Enskedespel genom åren 
 1983 - Enskedespelet i regi av Kent Ekberg
 1984 - Enskedespelet i regi av Kent Ekberg
 1987 - Råttans år i regi av Kent Ekberg
 1991 - Lilla Dorrit i regi av Kent Ekberg
 1993 - Den goda människan från Sezuan i regi av Kent Ekberg
 1994 - Romeo och Juliet i regi av Kent Ekberg
 1995 - Den kaukasiska kritcirkeln i regi av Kent Ekberg
 1997 - Samhällets olycksbarn i regi av Kent Ekberg
 2001 - Getterna i trädet i regi av Kent Ekberg
 2001 - Alice i Underlandet i regi av Johanna Huss
 2003 - Peer Gynt i regi av Johanna Huss
 2006 - Pinocchio i regi av Johanna Huss
 2008 - Peter Pan och Wendy i regi av Johanna Huss
 2010 - Momo - eller kampen om tiden i regi av Johanna Huss
 2012 - Det blåser på månen i regi av Johanna Huss
 2014 - Oliver Twist i regi av Johanna Huss
 2016 - Alice i Underlandet av Johanna Huss
 2018 - En julsaga i regi av Johanna Huss

Referenser

Noter 

Föreningar i Sverige
Gamla Enskede
Kultur i Stockholm
Stig Stade

Stig Adolf (S:son) Svensson Stade, född 10 augusti 1904 i Sollebrunn, Älvsborgs län, död 15 juli 1982 i Åkersberga, Stockholms län, var en svensk militär (överste).

Biografi
Stade var son till köpmannen Gustav Adolf Svenson och Signe Sandberg. Han var fänrik vid (KA 1) 1927, löjtnant 1931, kapten 1938, major 1944, överstelöjtnant 1949 och överste 1954. Han genomgick allmän kurs vid Kungliga Sjökrigshögskolan 1932-1933, minkurs och stabskurs 1935-1937 och gick på Gymnastik- och idrottshögskolan 1933-1935. Stade var adjutant i fästningsstaben vid Vaxholms fästning 1939-1940, tjänstgjorde som officer vid marinförvaltningen 1941-1945 och var bataljonschef vid Vaxholms kustartilleriregemente (KA 1) 1945-1948. Han var därefter lärare vid Kungliga Sjökrigshögskolan 1941-1946, stabschef för Stockholms kustartilleriförsvar 1948-1954, chef Gotlands kustartilleriförsvar med Gotlands kustartillerikår (KA 3) 1954-1957, Marinkommando Nord och Norrlandskustens kustartilleriförsvar med Härnösands kustartilleriregemente (KA 5) 1957-1964.

Stade blev ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 1952. Han gifte sig 1938 med Inga Hillbom (född 1912), dotter till statsinspektör Sven Hillbom och Eva Gyllenkrok. Stade avled den 15 juli 1982 och gravsattes den 18 oktober 1982 på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Utmärkelser 

   Riddare av första klass av Svärdsorden, 1946.
   Kommendör av Svärdsorden, 4 juni 1960.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1963.

Källor

Noter 

Överstar i svenska marinen
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Erska socken
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1904
Avlidna 1982
Män
Gerhard Ludwig Müller

Gerhard Ludwig Müller, född 31 december 1947 i Mainz, är en tysk kardinal. Han var mellan 2012 och 2017 prefekt för Troskongregationen. Han var biskop (ärkebiskop ad personam) av Regensburg från 2002 till 2012.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Tyska kardinaler
Romersk-katolska ärkebiskopar
Personer i Tyskland under 2000-talet
Personer från Mainz
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Födda 1947
Levande personer
Män