kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lista över offentlig konst i Lerums kommun

Lista över offentlig konst i Lerums kommun är en ofullständig förteckning över konst i offentliga rum, huvudsakligen utomhus placerad konst, i Lerums kommun.

Lerums tätort

|}

Övriga platser i kommunen

|}

Externa länkar

Källor

 Utdrag från kommunens register, 2015-02-13
 Statens Konstråd, Byggnadsknuten konst införskaffad 1997-2012.
 Skulpturförbundet

Noter

Lerum
Lerum
Lerums kommun
Karl Werner (teolog)

Karl Werner, född den 8 mars 1821, död den 14 april 1888, var en österrikisk romersk-katolsk kyrkohistoriker.

Werner, som i sina tidigare år var påverkad av Günther, blev 1847 professor i moralteologi i Sankt Pölten och 1870 professor i nytestamentlig teologi i Wien samt anställd i ministeriet. Han författade stora arbeten om den katolska skolastiken (Thomas, senmedeltiden, Suárez) och ett på sin tid mycket läst verk Geschichte der katholischen Theologie Deutschlands seit dem Trienter Konzil bis zur Gegenwart (1867; 2:a upplagan 1889).

Källor 

 

Österrikiska teologer
Romersk-katolska teologer
Bibelforskare
Dogmhistoriker
Romersk-katolska kyrkohistoriker
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Teologer under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Carl Santesson

Carl Harder Santesson, född 4 december 1885 i Torsåkers församling i Södermanland, död 22 juli 1959, var en svensk litteraturvetare. Han erhöll 1957 professors namn.

Hans föräldrar var godsägaren Harder Santesson och Ida Philipson. Santesson gifte sig 1931 med filosofie kandidat Dagny Stendahl (född 1893).

Santesson studerade vid Uppsala universitet där han 1909 blev filosofie kandidat, 1914 filosofie licentiat, 1920 docent i litteraturhistoria och 1921 filosofie doktor på en avhandling om Per Daniel Amadeus Atterboms ungdomsdiktning. Han var 1921–1938 amanuens vid Svenska Akademiens Nobelbibliotek.

Bibliografi
 Tegnérs reflexionsdiktning 1801–05 (1913), om Esaias Tegnér
 Atterboms ungdomsdiktning (1920), doktorsavhandling
 Atterbomstudier (1932)
 Johan Erik Rydqvist, kritikern och publicisten (1944), om Johan Erik Rydqvist
 Mot Lycksalighetens ö : Atterbomstudier (1956)
 Redigerat och utgivit
 P. D. A. Atterboms och B. v. Beskows brevväxling (1926–1928), avser akademiledamoten Bernhard von Beskow
 Hans Järtas och B. v. Beskows brevväxling (4 delar, 1929–1933), avser akademiledamoten Hans Järta
 Johan Erik Rydqvists självbiografi (1936)
 Bernh. v. Beskows brev till Esaias Tegnér (1937, 1938)

Källor

Externa länkar
 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Födda 1885
Avlidna 1959
Män
Personer från Torsåkers socken, Södermanland
Svenska innehavare av professors namn
Hedvig Sofia von Rosen

Hedvig Sofia von Rosen, född Stenbock 1734, död 1809, var en svensk grevinna och statsfru. Hon var överhovmästarinna för tronföljaren, den framtida Gustav IV Adolfs, hov 1778–1781, och för hans yngre bror 1782–1783.

Biografi
Hedvig Sofia von Rosen var dotter till det svenska lantrådet i Estland greve Fredrik Magnus Stenbock och grevinnan Ebba Margareta De la Gardie,  dotter till Adam Carl De la Gardie och en syster till Arvid Horn. Hon var gift med greve Fredrik Ulrik von Rosen, och fick med honom fem barn, Gustaf Fredrik von Rosen (1758–1815), Robert Magnus von Rosen, Axel Pontus von Rosen, Carl Mauritz (död ung) och Ebba Ulrica, gift med greve Eric Ruuth.

Hedvig Sofia von Rosen var statsfru hos drottning Sofia Magdalena och väl omtyckt av henne. Hedvig Elisabet Charlotta beskriver henne som bildad och förnuftig. Vid Gustav Adolfs födelse 1778 utsågs hon till överhovmästarinna med ansvar för tronföljarens uppfostran. Hon ansvaret också för hans hov, bestående av två underhovmästarinnor, Brita Ebba Celestina von Stauden och Maria Aurora Uggla, två hovfröknar och två kammarfruar. Inför Gustav III:s utlandsresa 1780–1781 gavs hon fullmakt att fatta vilka beslut som helst om tronföljarens välfärd.

När monarken blev sjuk utomlands, ska von Rosen ha fått rådet av Stockholms överståthållare Sparre att föra tronföljaren från Ulriksdals slott in till Stockholm för att undvika att han tillvarotogs av änkedrottning Lovisa Ulrika. Hedvig Elisabet Charlotta uppger att det var en förvånansvärd åtgärd, men att Hedvig Sofia von Rosen mycket väl själv skulle ha kunnat fatta det beslutet i stället och inte behövde ha blivit påverkad av Sparre. Det tycks ha rått en oro för att Lovisa Ulrika i händelse av kungens död skulle ta över en förmyndarregering, då även Adolf Fredrik Munck vid samma tid ska ha förberett sig att överföra sina pengar från Sverige utomlands, eftersom han var rädd för att han skulle bli utsatt om Lovisa Ulrika i händelse av kungens död skulle ta över regeringen. Gustav Adolf blev år 1781 på monarkens beslut överlämnad till manliga uppfostrare, trots sin mors protester, vilket innebar att hans kvinnliga hovfunktionärer entledigades. Året därpå, 1782, fick Hedvig Sofia von Rosen ansvaret för nästa kungabarn, Karl, som dock avled redan 1783.

Källor
 
 
 Carl Carlson Bonde (1902). Hedvig Elisabeth Charlottas dagbok I (1775–1782). Stockholm: Norstedt & Söners förlag. Libris 8207712 sid 255

Noter

Kvinnor
Födda 1734
Avlidna 1809
Svenska grevinnor
Svenska överhovmästarinnor
Svenska statsfruar
Gustav III:s hov
Personer under gustavianska tiden
Gravsatta i Riddarholmskyrkan
Bureätten
Hedvig Sofia
Hedvig Sofia
Anders Lundström (sångare)

Anders Lundström, född 9 juni 1959 i Umeå, är en svensk opera- och körsångare (tenor), sångpedagog och engelsklärare.

Lundström är utbildad vid Musikhögskolan i Piteå och därefter på Operahögskolan i Stockholm. Han debuterade 1991 på Folkoperan i Stockholm som den manliga titelrollen i Simson och Delila. Sedan dess har han sjungit vid operahusen i Sverige och på utländska scener, särskilt i Tyskland. Han var solist på en uppmärksammad inspelning av Eduard Brendlers opera Ryno som gavs ut på Sterling  och framträdde återigen både 2009 och 2011 efter en tids inaktivitet, senast på Norrlandsoperans scen i Alban Bergs Wozzeck som Idioten.

Sedan 2013 är Lundström verksam som konsertsångare, körsångare i Erik Westbergs Vokalensemble och som pedagog vid Midgårdsskolans estetiska gymnasieprogram i Umeå.

Lundström arbetar sedan 2017 som Kormästare/Sångare vid Norrlandsoperan. Han har senast medverkat i NO:s uppsättning av "La Traviata" i rollen som Gastone förutom arbetet som kormästare, och kommer  hösten 2021 att göra rollen som "Kråskrage" i NO:s uppsättning av Milos Vaceks opera "Kejsarens Nya Kläder".Hösten 2022 Gjorde Lundström rollen som ”Spalanzani” i Norrlandsoperans uppsättning av Offenbachs ”Hoffmans Äventyr”. En uppsättning som också sänds i SVT 2 i oktober 2023.
 Sørensen, Inger, Operalexikonet. Stockholm: Forum, 1993, sidan 335. .

Referenser

Webbkällor
 Mogens operasidor: Anders Lundström, tenor

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska tenorer
Födda 1959
Män
Levande personer
Musiker från Umeå
Svenska operasångare under 2000-talet
Brottskod

Brottskod är en dokumentär TV-serie som i varje avsnitt avhandlar ett avsnitt ur den svenska kriminalhistorien. Serien är skapad av producent Pål Hollender tillsammans med  Fredrik Johnsson och Kristofer Hansson som tidigare gjort P3 Dokumentär i radio.

Säsong 1

Mottagande 
Avsnitt 2 om Trustorhärvan beskrevs av DN:s Johan Croneman som "lysande och avslöjande", och att "sättet som de till exempel lät den snövita och oskuldsfulla (!?) Thomas Jisander dra ner brallorna på sig själv" var ett "journalistiskt mästerverk". Jisander fick framföra att han inte gjort några som helst fel utan bara handlat i god tro, blivit skamligt utnyttjad, och därefter dessutom kränkt av det svenska rättsväsendet, något som Croneman sarkastiskt kommenterar "Vilket äkta brottsoffer. Stackars kille". Jisander framhöll också att det inte fanns några ekonomiska offer i den här historien, då ingen förlorade några pengar - men då tänkte han inte på skattebetalarna, det allmänna, åklagare, polis och domstolar som blev skinnade och blåsta.

Säsong 2

Utmärkelser 
 2013 - Nominerad till Nöjesguidens Stockholmspriset 2013 för årets media
 2014 - Vinnare av "Årets visuella uttryck" av Ria, TV-producenternas pris.
 2014 - Nominerad till "Årets Foto" av Ria, TV-producenternas pris.
 2014 - Nominerad till "Årets dokumentärprogram" under Kristallen 2014.
 2015 - Vinnare av Gyllene Snittet för "årets TV-Fotograf" som delas ut av TvF.
 2015 - Nominerad till "Årets dokumentärprogram" under Kristallen 2015.

Referenser

Externa länkar

Svenska TV-serier från 2010-talet
TV-program i TV3
TV-seriestarter 2013
TV-serieavslutningar 2015
Malmö garnisonsförsamling

Malmö garnisonsförsamling var en församling i nuvarande i Lunds stift och i nuvarande Malmö kommun. Församlingen upplöstes 30 april 1927.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1710. 1897 införlivades Helsingborgs garnisonsförsamling. Församlingen upplöstes 30 april 1927.

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Helsingborgs garnisonsförsamling

Helsingborgs garnisonsförsamling var en församling i nuvarande i Lunds stift och i nuvarande Helsingborgs kommun. Församlingen uppgick 1897 i Malmö garnisonsförsamling.

Administrativ historik
Församlingen bildades senast 1798. 1 oktober 1883  införlivades Ystads garnisonsförsamling och Ängelholms garnisonsförsamling. Församlingen uppgick 1897 i Malmö garnisonsförsamling.

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Ystads garnisonsförsamling

Ystads garnisonsförsamling var en församling i nuvarande i Lunds stift i nuvarande Ystads kommun. Församlingen uppgick 1 oktober 1883 i Helsingborgs garnisonsförsamling.

Administrativ historik
Församlingen bildades senast 1852. Församlingen uppgick 1 oktober 1883 i Helsingborgs garnisonsförsamling.

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Ängelholms garnisonsförsamling

Ängelholms garnisonsförsamling var en församling i nuvarande i Lunds stift i nuvarande Ängelholms kommun. Församlingen uppgick 1 oktober 1883 i Helsingborgs garnisonsförsamling.

Administrativ historik
Församlingen bildades senast 1838. Församlingen uppgick 1 oktober 1883 i Helsingborgs garnisonsförsamling.

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Tårta och raketer

Tårta och raketer är ett studioalbum av Thomas Wiehe, utgivet 1977 på Silence Records (skivnummer SRS 4644).

Skivan spelades in av Anders Lind under några dagar i juni 1977 i Bellatrix Studio i Malmö. Flera kända musiker medverkade, däribland Jan-Eric Fjellström (gitarr), Ale Möller (trumpet) och Frans Sjöström (bassaxofon).

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Thomas Wiehe..
 Sida A
 "Fullmånesång" – 1:21 	
 "Solsång" – 4:13 	
 "Noll" – 4:40 	
 "Stillhet" – 4:51 	
 "Det levande vattnet" – 4:30 	
 "Längtan" – 3:37

 Sida B	
 "Till sjöss" – 5:08 	
 "Du och jag" – 6:05 	
 "Andas" – 1:40 	
 "Pussel" – 7:09 	
 "Jai Guru Dev" – 1:33

Medverkande 
 Göran Asketorp – fiol
 Håkan Broström – piano
 Christine Cardsjö – typografi
 Jan-Eric Fjellström – gitarr
 Eva Gustavsson – viola
 Lars Hejll – foto
 Raimo Juntunen – munspel, Stradivariussåg
 Mona Laurell – cor anglais
 Anders Lind
 Anita Livstrand – tambura
 Javier Martinez – congas, bongos
 Ale Möller – trumpet
 Kersti Olin – bakgrundssång (A2, A3, B4)
 Karin Palm-Lindén
 Ted Persson – bas
 Frans Sjöström – bassaxofon
 Thomas Wiehe – gitarr, sång
 Carina Åslin – fiol

Referenser 

Svenska musikalbum
Svenska rockalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1977
Album av Thomas Wiehe
Album utgivna på Silence Records
Claude-Louis de Saint-Germain

Claude-Louis de Saint-Germain, född 1707, död 1778, var en fransk militär.

Saint-Germain gick redan 1729 i utländsk (österrikisk, senare bayersk) krigstjänst, men återkom 1745 till Frankrike och stred med utmärkelse under marskalken av Sachsen samt 1757-60 i Sjuåriga kriget. Efter en tvist med hertigen av Broglie, arméns generalissimus, tog han dock avsked och gick 1761 i dansk tjänst för att anföra hären i det förestående kriget mot Ryssland. Han visade sig mycket nitisk och skicklig i sina förberedelser, men det kom ej till strid. Saint-German påpekade för kungen de stora bristerna i härens organisation och föreslog genomgripande ändringar samt blev i okt. 1763 president i krigskollegiet för att kunna förverkliga sina planer. Dessa var nog ypperliga, men Saint-Germain var alltför doktrinär i praktiken och förstod varken att förbereda sina reformer eller lämpa dem efter landets förhållanden. Efter Fredrik V:s död 1766 fick han avsked, innehade mars-november 1767 åter sin ställning, men lämnade därefter landet. Under Struensees ministär återvände han väl till Danmark, men erhöll ej något ämbete och begav sig 1772 till Frankrike. Där var han krigsminister 1775-77 samt utvecklade en liknande verksamhet och rönte liknande motstånd som i Danmark. Saint-Germain stod i själva verket före sin tid i många hänseenden. Särskilt stötte man sig på hans förkärlek för preussiskt härväsen; han var nämligen stor beundrare av Fredrik den store. Mémoires de Saint-Germain utgavs 1779; hans brevväxling utkom 1789.

Källor 

 

Födda 1707
Avlidna 1778

Franska generaler
Personer i Danmark under 1700-talet
Män
Två vindar

Två vindar är ett studioalbum av Thomas Wiehe, utgivet 1978 på Silence Records (skivnummer SRS 4650).

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Thomas Wiehe.
 Sida A
 "Nu är det bra" 		
 "Vredens dag" 		
 "Bossa i det blå" 		
 "Godnatt" 		

 Sida B
 "Innanför våra lagar" 		
 "Mor natur" 		
 "Du" 		
 "Vårvind"

Referenser 

Svenska musikalbum
Svenska rockalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1978
Album av Thomas Wiehe
Album utgivna på Silence Records
Greven av Saint-Germain

Saint-Germain, död 1784 i Eckernförde (Schleswig), var en fransk äventyrare av okänd härkomst.

Han utgav sig som greve de Saint-Germain (han kallade sig även Aymar och markis de Betmar) och lyckades tack vare sitt utseende, sina talanger - han talade sex språk, var kompositör, violinist och framför allt alkemist - och sin hänsynslöshet vinna ett visst inflytande vid hovet i Versailles. Han uppträdde där omkring 1748 som mystiker och spåman, lät påskina sin höga ålder - somliga inbillades till och med, att han varit samtida till Jesus - och blev förtrogen med Ludvig XV och madame de Pompadour. På grund av ingående kännedom om personliga förhållanden vid olika hov lyckades han vinna insteg i de främsta kretsar Europa runt. Han mottogs sålunda med utmärkelse i England, Ryssland samt flera tyska och italienska stater. År 1760 föranledde hans intriger mot Choiseul hans utvisning från Frankrike. Han anses ha haft stor andel i revolutionen i Ryssland (1762), då Peter III mördades, slog sig efteråt ned i Tyskland, inom vars dåtida frimureri han spelade ganska stor roll, blev sedermera synnerligen förtrolig vän med markgreven Karl Alexander av Ansbach och lantgreven Karl av Hessen, vid vars hov han dog och vilken lät bränna hans efterlämnade papper. Saint-Germain uppges ha varit portugisisk jude och lärare till den beryktade Cagliostro.

Källor 
 Greve Saint Germain av Halfdan-Liander Ålsten 1935 Kungliga biblioteket

Födda okänt år
Avlidna 1784
Franska äventyrare
Personer i Frankrike under 1700-talet
Män
Ugglan
Fågeln i mej

Fågeln i mej är ett studioalbum av Thomas Wiehe, utgivet 1980 på Silence Records (skivnummer SRS 4658). På albumet ackompanjerades Wiehe av Hullimullan Band, vilket bestod av Peter Clemmedson, Jesper Lindberg, Krutte Hedberg och Bosse Linné.

Låtlista 
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Thomas Wiehe.
 Sida A
 "Håll i hatten" 		
 "Farväl" 		
 "Datateknikern och artisten" 		
 "Fågeln i mig" 		
 "Hibernal" (Lars Fernebring)	
 "Tystnaden"

 Sida B 		
 "Skojvisa" (trad. "The Laughing Song")		
 "Atomlåten" 		
 "Gitarrdans" 		
 "Fågeln i dej" 		
 "Till Anna, 3 veckor"

Medverkande 
 Peter Clemmedson – kontrabas
 Krutte Hedberg – munspel, sång
 Jesper Lindberg – stålgitarr, banjo
 Bosse Linné – fiol, mandolin, sång
 Thomas Wiehe – gitarr, sång

Referenser 

Svenska musikalbum
Svenska rockalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1980
Album av Thomas Wiehe
Album utgivna på Silence Records
Otterstads gamla kyrka

Otterstads gamla kyrka låg invid Ullersund, på Kållandsö omkring 700 meter från Otterstads nuvarande kyrka. Idag återstår inte mycket ovan jord på den gamla begravningsplatsen. Byggnaden raserades i samband med att den nya kyrkan blev färdig år 1854.

Kyrkobyggnaden

Den ursprungliga kyrkan
Om hur den ursprungliga anläggningen var uppbyggd är inte mycket känt. Man vet i att det bestod av ett rektangulärt långhus. Förmodligen fanns det ett kor i öster som var smalare och rakslutet. Det har antagits att man använt gråsten till byggnadsmaterial vilket då daterar kyrkan till 1200-talet, alltså senare än sandstenskyrkorna i trakten. Foten till en dopfunt i romansk stil av sandsten finns ännu i behåll och förvaras i nya kyrkan.

Om- och tillbyggnader 
Kyrkan förlängdes 10 alnar i öster på 1650-talet som Magnus Gabriel De la Gardie bekostade. Anläggningen mätte nu cirka 21 x 11 meter. Istället för det låga och smala medeltida koret fick långhuset en modern tresidig avslutning. Även de gamla fönstergluggarna försvann när fönstren förstorades. Huvudingången låg i väst vid denna tid men behöver inte vara den ursprungliga placeringen. 1688 tillbyggdes ett vapenhus av tegel vid södra väggen och en ingång öppnades i långhusväggen. En ny sakristia uppfördes istället för den gamla förfallna.

Inventarier
De flesta inventarierna från kyrkan förvaras nu i Otterstads nya kyrka.

Noter

Se även
Katrine kapell
Sankta Marie kapell
Senäte kyrkoruin

Kyrko- och klosterruiner i Västergötland
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Färgensjöarnas naturreservat

Färgensjöarna är ett naturreservat i Hemsjö och Alingsås socknar i Alingsås kommun i Västra Götalands län.

Reservatet är 708 hektar stort, bildades 2012 och förvaltas av Västkuststiftelsen. Det omfattar stora delar av sjöarna Stora och Lilla Färgen. Förutom sjöarna finns värdefulla lövskogar och hagmarker. De tidigare naturskyddade områdena Granön, Stora Slättön och Ljussnopparna ingår i det 2012 bildade reservatet.

Inom området finns 27 rödlistade arter som till exempel kan nämnas flodkräfta, knärot, igelkottsvamp och lunglav. 
Här växer även blåsippa, hässleklocka och vätteros.

Referenser

Källor
Färgensjöarna, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Alingsås kommun
Naturskyddsområden bildade 2012
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Med örat mot jorden

Med örat mot jorden är ett studioalbum av Thomas Wiehe och Staffan Westerberg, utgivet 1980 på Silence Records (skivnummer SRS 4661). Albumet baseras på Utbildningsradions TV-serie från 1979 med samma namn. Det innehåller musik och berättelser och har undertiteln Ett musikaliskt rymdäventyr. Det utgavs som en dubbel-LP.

Musiken spelades in i Radiohuset av Olle Bolander och de berättande partierna i Decibel Studios av Olle Larsson. Musiken mixades av Anders Lind och Wiehe och berättelserna av Lind och Eva Wilke, båda i Silence Studios. Albumet mastrades av Peter Dahl och omslaget gjordes av Wilke. Distributionen sköttes av SAM-distribution.

Som musiker medverkade Wiehe, Kjell Westling, Turid Lundqvist och Ellika Lindén. Lindén medverkade även som röstskådespelare tillsammans med Westerberg och Majlis Granlund. Berättare var Westerberg.

Låtlista 
Musik: Thomas Wiehe, text: Staffan Westerberg.
 Sida A
 "Vinden andas än i skogen" 		
 "Först en knopp" 		
 "I en fallande sten" 		
 "Linda Lund" 		
 "Nertrampningens musik" 		
 "Människan vill uppåt" 		

 Sida B
 "Visan om antilopkvinnan" 		
 "Byggherrens musik" 		
 "Kom till ro" 		
 "Måsens visa" 		
 "Trattgrammofonens visa" 		
 "Frusna tår" 		

 Sida C 		
 "I mitt öra" 		
 "Vågor är vi" 		
 "Så vacker du är" 		
 "Det kommer tre vandrare"

 Sida D		
 "Än andas vinden i skogen" 		
 "En barnaffär" 		
 "Här dansar en gamling" 		
 "Kom till ro" 		
 "Det kommer tre vandrare"

Medverkande 
 Björn Bergqvist – foto
 Olle Bolander – inspelning
 Peter Dahl – mastering
 Kjell Elgstam – foto
 Majlis Granlund – röstskådespelare
 Olle Larsson – inspelning
 Anders Lind – redigering, mixning
 Ellika Lindén – sång ("Linda Lund"), röstskådespelare
 Turid Lundqvist – sång
 Staffan Westerberg – berättare, röstskådespelare
 Kjell Westling – vind, keyboards
 Thomas Wiehe – gitarr, sång, mixning
 Eva Wilke – artwork, redigering, mixning

Referenser 

Svenska musikalbum
Svenska visalbum
Svenska barnalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1980
Album av Thomas Wiehe
Album utgivna på Silence Records
En hälsning ifrån gräset

En hälsning ifrån gräset är ett studioalbum av Thomas Wiehe, utgivet 1990 på skivbolaget Amalthea (skivnummer AM 77). Skivan var hans första sedan 1982 års Flow Soma och hans första för Amalthea sedan han lämnat Silence Records.

Albumet spelades in i MRO Studios med Wiehe som producent och Fredrik Bergengren och Peter Tyllgren som ljudtekniker. Bland de medverkande musikerna återfinns Peter Eggers och Andreas Lemke.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Thomas Wiehe.
 Sida A
 "Vatten, vatten" – 3:15 	
 "En hälsning ifrån gräset" – 3:21 	
 "Jag letar efter dej" – 6:25 	
 "Jag går omkring och känner mig gudomlig" – 2:39 	
 "Mitt hjärta" – 5:04

 Sida B 	
 "Vi kan aldrig, aldrig lura naturen" – 3:20 	
 "Molnet" – 3:18 	
 "Maya, min Maya" – 4:30 	
 "Frihetens vindar" – 2:27 	
 "Passionernas hav" – 4:28

Medverkande 
 Carl Andersson – engelskt horn
 Fredrik Bergengren – ljudtekniker
 Regina Bohlin – cello
 Felicia Carlberg – sång
 Inger Christiansson – fiol
 Ermalm's Egenart – omslag
 Peter Eggers – slagverk
 Lars Fernebring – foto
 Erik Grind – flöjt, tabla
 Katarina Gudmundsson – fiol
 Maria Hulthén – fiol
 Sven-Inge Håkansson – viola
 Jan Karlsson – bas
 Martin Landgren – dragspel, piano
 Nancy Lehwalder – sång
 Andreas Lemke – engelskt horn
 Dan Malmquist – klarinett
 Hans Nordin – stålgitarr
 Claes Robertsson – trumpet
 René Saulesco – fiol
 Jan-Erik Ström – cister
 Peter Tyllgren – ljudtekniker
 Cecilia Weissenrieder – cello
 Thomas Wiehe – gitarr, sång, producent, synth

Referenser 

Svenska musikalbum
Svenska rockalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1990
Album av Thomas Wiehe
Album utgivna på Amalthea
De Havilland Canada DHC-1 Chipmunk

de Havilland Canada DHC-1 Chipmunk är ett tandem, två-sits, enmotorigt primärt skolflygplan som var en standard för det Kungliga kanadensiska flygvapnet, Royal Air Force och många andra flygvapen efter det andra världskriget. Totalt byggdes det 1283 stycken med den kanadensiska, brittiska och portugisiska produktionen inräknade.

Idag (2013), finns det över 500 DHC-1 Chipmunk som används regelbundet och flera flygplan renoveras varje år.

Användare

Civilia användare
Idag är Chipmunk populärt i specialiserade flygklubbar, men även hos privatpersoner, i många länder världen över.

Militära användare
 
 Belgiska flygvapnet (Två stycken från 1948 för utvärdering)
 
 Burmas flygvapen
  Sri Lanka
 Sri Lankas flygvapen
 
 Danmarks flygvapen
 
 Egyptens flygvapen
 
 Ghanas flygvapen
 
 Irlands flygvapen
 
 
 Israels flygvapen - Ett flygplan bara.
 
 Jordaniens flygvapen
 
 Kanadas flygvapen
 
 Kenyas flygvapen
 
 Libanons flygvapen
 
 Malaysias flygvapen

 
 Portugals flygvapen
 
 
 Spaniens flygvapen - Ett flygplan bara.

 Storbritanniens armé
 Storbritanniens flygvapen
 Royal Navy - Fleet Air Arm
 

 Thailands flygvapen
 
 Uruguays flygvapen 
 
 Zimbabwes flygvapen

Externa länkar

Källor 

Skolflygplan
Flygplan tillverkade av De Havilland Canada
Portugisiska militärflygplan under kalla kriget
Brittiska militärflygplan under kalla kriget
Danska militärflygplan under kalla kriget
Kanadensiska militärflygplan under kalla kriget
Spanska militärflygplan under kalla kriget