kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lyman, Ukraina

Lyman (  ), före 2016: Krasnyj Lyman (, "Röda Lyman") är en stad i Donetsk oblast i östra Ukraina. Staden beräknades ha 20 066 invånare i januari 2022.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ukraina
Orter i Donetsk oblast
O-bi, o-ba – slutet på civilisationen

O-bi, o-ba – slutet på civilisationen () är en polsk science fiction-film från 1985 i regi av Piotr Szulkin, med Jerzy Stuhr och Krystyna Janda i huvudrollerna. Den utspelar sig i ett underjordiskt skyddsvalv dit civilisationen har flytt efter ett kärnvapensanfall. Huvudpersonen är en man som arbetar med att hålla de boendes moral uppe genom att tala om en mystisk farkost, kallad Arken, som snart ska rädda dem från det sönderfallande valvet. Filmen släpptes i Polen 28 januari 1985. Den visades vid polska filmfestivalen i Gdynia, där Andrzej Kowalczyk fick priset för bästa scenografi.

Medverkande
 Jerzy Stuhr som Soft
 Krystyna Janda som Gea
 Leon Niemczyk som välhållen man
 Jan Nowicki som ingenjör
 Marek Walczewski som Softs chef
 Krzysztof Majchrzak som mannen i frysen
 Mariusz Dmochowski som miljonären
 Kalina Jędrusik som miljonärens fru
 Henryk Bista som tjockis
 Adam Ferency som ledsen man
 Stanisław Igar som hantverkare
 Mariusz Benoit som läkare
 Marcin Troński som spekulant

Källor

Filmer 1985
Polska dramafilmer
Polska science fiction-filmer
Polskspråkiga filmer
Konec srpna v hotelu Ozón

Konec srpna v hotelu Ozón ("slutet av augusti på Hotell Ozon") är en tjeckoslovakisk äventyrsfilm från 1967 i regi av Jan Schmidt. Handlingen utspelar sig efter ett förödande världskrig och följer en grupp kvinnor som rider genom ett ödelagt landskap. Manuset skrevs av Pavel Juráček och är präglat av subtil svart humor. Filmen är 77 minuter lång och hade premiär 28 april 1967.

Medverkande
 Beta Poničanová som den äldre kvinnan, gruppens ledare
 Ondrej Jariabek som Hubert, den äldre mannen
 Hana Vítková som ung kvinna i gruppen
 Magda Seidlerová som ung kvinna i gruppen
 Jana Nováková som ung kvinna i gruppen
 Vanda Kalinová som ung kvinna i gruppen
 Irena Lžičařová som ung kvinna i gruppen
 Jitka Hořejší som ung kvinna i gruppen
 Alena Lippertová som ung kvinna i gruppen
 Natálie Maslovová som ung kvinna i gruppen

Se även
 Tjeckoslovakiska nya vågen

Källor

Filmer 1967
Tjeckiska science fiction-filmer
Tjeckiska äventyrsfilmer
Tjeckiskspråkiga filmer
Tredje planetens hemlighet

Tredje planetens hemlighet, även Mysteriet på den tredje planeten, ( Tajna tretjej planety) är en sovjetisk tecknad äventyrsfilm från 1981 i regi av Roman Katjanov. Den handlar om en flicka som reser i universum med sin far och en kapten i jakt på ovanliga djur till Moskva Zoo. Längs vägen dras de in i en härva med rymdpirater. Filmen bygger på en barnbok av Kir Bulytjov. Den gjordes av Sojuzmultfilm och är 50 minuter lång.

Rollista 
 Olga Gromova ― Alisa Seleznjova
 Vsevolod Larionov ― Professor Igor Seleznjov / fågeln Govorun
 Vasilij Livanov ― Gromozeka
 Jurij Volintsev ― kapten Zeljony
 Grigorij Sjpigel ― Veseltjak U
 Pjotr Visjnjakov ― Dr Verchovtsev / Glot
 Vladimir Druzjnikov ― kapten Kim
 Vladimir Kenigson ― robot från planeten Sjeleziak / robotservitör / usjan-polis
 Jekaterina Krasnobajeva ― snigel som gav Alice en indikator / Usjanka, en hotellanställd
 Nikolaj Grabbe ― kapten Buran (okrediterad)
 Rina Zeljonaja ― Colins mormor (okrediterad)
 Jurij Andrejev ― usjan, som gav Govorun till Seleznjov
 Stanislav Zacharov ― usjan-polis som säger "Det har skett en olycka - de dödade alla Govoruner!" (okrediterad)

Produktion 
"Tredje planetens hemlighet" blev Roman Katjanovs fjärde regiroll som animerades med traditionell handritad animation. Som produktionsdesigner och animatör arbetade Katjanov på fler än 30 tecknade filmer, men hans mest kända regiverk dessförinnan var tecknade filmer inspelade i dockanimation "Den lilla vanten", "Krokodilen Gena", "Drutten", "Shapp och Klack" och andra.

Natalia Orlova stod för karaktärsdesign. Hennes dotter, skådespelerskan Jekaterina Semjonova, sa att Alisa i den tecknade filmen var ritad av henne själv, och hennes far, regissören Tengiz Semjonov stod som prototyp för kapten Zeljonyj.

Inledningsvis planerade Katjanov att göra en tecknad serie med rotoskopiteknik (inspelade rörelser av riktiga människor ritas om på papper). Men snart övergavs denna idé, och de bestämde sig för att göra en tecknad film med traditionell animation.

Under produktionen av den tecknade filmen spelades till en början skådespelarnas röster in, varefter animatörerna, med hjälp av soundtracket, utvecklade karaktärernas gester och rörelser.

Musiken till filmen skrevs av Alexander Zatsepin. För ljudet ansvarade Boris Filtjikov.

Filmproduktionen varade i fyra år.

Källor

Externa länkar
 

Filmer 1981
Ryskspråkiga filmer
Sovjetiska animerade filmer
Sovjetiska familjefilmer
Sovjetiska filmer baserade på böcker
Sovjetiska science fiction-filmer
Sovjetiska äventyrsfilmer
Animerade filmer 1981
Windogur

Windogur är ett musikalbum av Lena Willemark utgivet 2000. Låtarna kan beskrivas som folkmusikinspirerad jazz.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Lena Willemark om inget annat anges.
Mes ig såg an/När jag såg honom – 8:42
Windogar/Fönster – 4:21
An negg mig/Han stångar mig – 6:11
Himlen faller – 3:28
Eddji/Eggen – 1:59
Koltrasten – 7:28
Rimnur – Saungg/Sprickor – Sång – 5:05
Tungelest'n – Uono sig/Månhästen – Ha kul!! – 4:24
Wegåstjil/Vägskäl – 5:51
Dagen reser sig (Lena Willemark/Ann Smith) – 3:09

Medverkande
Lena Willemark – sång, fiol
Staffan Larson – fiol
Mikael Marin – viola
Mats Olofsson – cello
Bobo Stenson – piano
Palle Danielsson – bas
Lisbeth Diers – slagverk

Noter

Musikalbum 2000
Svenska folkmusikalbum
Album av Lena Willemark
Det flammande svärdet

Det flammande svärdet (, "världens undergång") är en dansk katastroffilm från 1916 i regi av August Blom, med Olaf Fønss och Ebba Thomsen i huvudrollerna. Den handlar om hur en komet passerar mycket nära jorden och orsakar  social oro och förstörelse. Specialeffekterna gjordes med modellbyggnader som filmskaparna lät eldgnistor regna över.

Filmen hade dansk premiär 1 april 1916 och drog storpublik. Intresset berodde delvis på fenomenet kring Halleys komet som hade passerat jorden sex år tidigare, och delvis på oron över det pågående första världskriget.

Medverkande
 Olaf Fønss som Frank Stoll, gruvägare och börsspekulant
 Carl Lauritzen som gruvförman West
 Ebba Thomsen som Dina, Wests dotter, förlovad med Flint
 Johanne Fritz-Petersen som Edith, Wests dotter
 Thorleif Lund som gruvarbetare Flint
 Alf Blütecher som styrman Reymers
 Frederik Jacobsen som den vandrande predikanten
 K. Zimmerman som professor Wissmann, astronomiskt lärd

Källor

Danska dramafilmer
Danska science fiction-filmer
Danska stumfilmer
Danska filmer 1916
Katastroffilmer
Svartvita filmer
Stutthofrättegången

Stutthofrättegången ägde rum i Gdańsk i Polen mellan den 24 april och den 31 maj 1946. Inför den polsk-sovjetiska domstolen åtalades tretton före detta vakter och funktionärer från koncentrationslägret Stutthof och dess satellitläger Bromberg-Ost, som var ett kvinnoläger. Samtliga åtalade befanns skyldiga till brott mot mänskligheten. Elva av de tretton dömdes till döden genom hängning, medan de två övriga dömdes till fängelse.

Avrättningarna verkställdes offentligt vid Biskupia Górka den 4 juli 1946. De dödsdömda fördes fram till galgarna på lastbilsflak och snarorna lades om deras halsar. Därefter körde lastbilarna iväg med följden att de dödsdömda hängdes.

Åtalade

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 

1946 i Polen
Förintelsen i Polen
Polens rättsväsen
Juridikåret 1946
Sten Svensson (lärare)

Sten Svensson, född 1948, är en svensk lärare och debattör. 

Utöver att arbeta som lärare har han haft fackliga uppdrag för Lärarförbundet och var 1995–2010 chefredaktör för Lärarnas tidning. Han gav 2014 tillsammans med Mats Wingborg ut debattboken Björklundeffekten: svartmålningen som blev sann, i vilken de kritiserar Jan Björklunds skolpolitik.

Källor

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska chefredaktörer
Svenska debattboksförfattare
Födda 1948
Levande personer
Män
Kanadas Grand Prix 2011

Kanadas Grand Prix , officiellt Formula 1 Grand Prix du Canada 2011, var en Formel 1-tävling som hölls den 12 juni 2011 på Circuit Gilles Villeneuve i Montreal, Kanada. Det var den sjunde tävlingen av Formel 1-säsongen  och kördes över 70 varv. Vinnare av loppet blev Jenson Button för McLaren, tvåa blev Sebastian Vettel för Red Bull och trea blev Mark Webber, även han för Red Bull.

Kvalet 

Noteringar:
  — Jérôme d'Ambrosio misslyckades att nå gränsen på 107 procent av det snabbaste varvet i Q1. Han fick starta efter att han fått dispens från tävlingsledningen.

Loppet 

Noteringar:
  — Jaime Alguersuari startade från depån.
  — Narain Karthikeyan fick 20 sekunders tidstillägg för att ha tjänat på att ha kört utanför banan.

Ställning efter loppet 

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Noteringar 
 Jenson Buttons tionde F1-vinst.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 ”Formula 1 Grand Prix du Canada 2011 (Qualifying)” (på engelska). Formula1.com. 11 juni 2011. Läst 22 december 2014.
 ”Formula 1 Grand Prix du Canada 2011 (Race)” (på engelska). Formula1.com. 12 juni 2011. Läst 22 december 2014.

Externa länkar 
 

2011 i Kanada
Kanadas Grand Prix
Den korrumperade snuten

Den korrumperade snuten (originaltitel: Bad Lieutenant) är en amerikansk kriminaldramafilm från 1992 i regi av Abel Ferrara, med Harvey Keitel i huvudrollen.

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 1992
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Spanskspråkiga filmer
Bactiguard

Bactiguard är ett svenskt medicinteknikbolag, grundat 2005, vars affärsidé är att förhindra vårdrelaterade infektioner, minska antibiotika-användningen och rädda liv genom att utveckla och tillhandahålla infektionshämmande lösningar för sjukvården. Teknologin bakom Bactiguard härstammar från den svenske Nobelpristagaren i fysik Gustaf Dalén.

Företagets patenterade ytskikt bygger på en svensk innovation och förhindrar vårdrelaterade infektioner, den så kallade sjukhussjukan, genom att motverka bakterietillväxt på sjukvårdsprodukter. Sedan mitten av 80-talet har Bactiguards beläggning testats i ett 40-tal kliniska studier som omfattar över 100 000 patienter. De kliniska studierna visar att bolagets ytskikt i genomsnitt reducerar symptomatiska kateterrelaterade urinvägsinfektioner hos patienter med 33 procent. 

Den största studien, som omfattar 27 000 patienter, visar liknande reduktion av bakterier i urinen och urinvägsinfektioner med 32 procent och indikerar en reduktion av urosepsis med 44 procent. I en klinisk studie har det även visats att Bactiguard-belagda venkatetrar (CVK) minskar antalet blodinfektioner med omkring 50 procent. Bactiguard®-belagda urinvägskatetrar är marknadsledande i USA och Japan. Under de senaste åren har bolaget tagit fram en egen produktportfölj av katetrar för urin- blod- och luftvägarna, som varit godkänd i sin helhet sedan 2013. Genom att motverka infektioner, minskar behovet av antibiotika, vilket förhindrar spridningen av multiresistenta bakterier. 

Bactiguard är inne i en stark expansionsfas med fokus på nya marknader i Europa, Mellanöstern, Asien, Sydamerika och södra Afrika. Företaget har en marknadsnärvaro på ca 50 marknader samt ett licensavtal med C.R. Bard, som innefattar USA, Japan, Irland och Storbritannien. Bactiguard har cirka 60 medarbetare, med huvudkontoret i Stockholm och produktionsanläggningar i Sverige och Malaysia. Niels Christiansen är VD. Bactiguard introducerades på Nasdaq Stockholm den 19 juni 2014.

I december 2014 flyttade huvudkontoret till KI Science Park i Huddinge. Det integrerade huvudkontoret gör det möjligt att samla all kompetens inom utveckling, forskning, produktion och centrala funktioner på ett ställe. En annan anledning till etableringen i det nya KI Science Park är närheten till forskning och utbildning på Karolinska Institutet och KTH samt sjukvården på Karolinska Universitetssjukhuset, som möjliggör ett ökat samarbete.

Företaget har varit i blåsväder då förluster har fortsatt samtidigt som bl.a. ordförande har erhållit höga arvoden. 

Eslöv kommun hänvisar till de negativa erfarenheter man dragit från samarbetet med Bactiguard när man idag avvaktar med att finansiera nyetableringar i kommunen.

Källor

Externa länkar 
Bactiguard

Svenska medicintekniska företag
Företag bildade 2005
Företag listade på Stockholmsbörsen (mid cap)
Sven Davidsson (konstnär)

Sven Gösta Davidsson född 22 december 1911 i Vånga församling, Linköpings stift, Östergötlands län död 13 april 2004 i Kullerstad, Norrköping, var en svensk målare och skulptör. 

Brand började först arbeta vid ett sågverk och olika målerifirmor. Som konstnär var han autodidakt med studier i måleri vid Hermods korrespondensinstitut i Malmö.
Han flyttade till Örebro under 1930-talet och tog då upp sitt konstnärliga måleri. 
Han har medverkat i ett flertal samlingsutställningar bland annat på New Friends Fine Art Gallery, Florida, USA
 
Hans produktion bestod av landskap, stadsmotiv, blommor och stilleben.

Externa länkar
 Sven Davidsson på konstnärslexikonet Amanda

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1911
Avlidna 2004
Män
Hovets naturreservat

Hovet är ett naturreservat i Karlsborgs kommun i Västra Götalands län.

Området är skyddat sedan 2011 och är 37 hektar stort. Det är beläget norrväst om Undenäs och består mest av blandlövskog med väldigt grova ekar och bokar.

Till de gamla träden är det kopplat stora naturvärden. På dessa finns en rik kryptogamflora med flera signal- och rödlistade arter. Det finns gott om död ved, högstubbar och en del riktigt grova lågor i området. Inom området finns talrika odlingsrösen och gamla husgrunder. 

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen naturreservat Hovet

Naturreservat i Karlsborgs kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 2011
Bjarne de la Cour

Bjarne Sigfrid Dornonville de la Cour, född 15 februari 1910 i Västerås, död 29 februari 2010 i Gostynin i Polen, var en svensk ingenjör och industriledare.

Bjarne de la Cour tillhörde den franskbördiga danska släkten la Cours svenska gren. Han var son till direktören Jens Lassen la Cour och Maria Kapferer. Efter examen från Tekniska gymnasiet i Örebro 1929 gick han på Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) där han tog civilingenjörsexamen 1934, men studerade också vid ETH i Zürich. Han blev offertingenjör vid Elektroskandia i Stockholm 1935, försäljningschef vid Elektromekano i Helsingborg 1940 och verkställande direktör vid Hvilans mekaniska verkstad i Kristianstad 1949–1975. Han var delägare i AB Arboga maskiner och styrelseledamot i Svenska Handelsbanken i Kristianstad.

Hvilan Mekaniska verkstad expanderade under de la Cours ledning till ett av Europas stora företag inom lyftdonsbranschen och en av de största arbetsgivarna i Kristianstad. Traverskranarna till Kockums i Malmö tillverkades på företaget. Bjarne de la Cour var svensk representant i olika branschsammanslutningar.

Han gifte sig 1936 med konstnären Britta de la Cour (1911–1992), dotter till agronomen Martin Ericsson och Anna Kihlmark. De fick barnen Marie-Louise (född 1939), Pierre (född 1940) och Ulric (född 1942). Genom sonen Pierre de la Cour blev han farfar till artisten Michaela de la Cour.

Referenser

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Västerås
Födda 1910
Avlidna 2010
Män
Svenska hundraåringar
Anna av Bayern

Anna av Bayern (tyska: Anna-Natascha Prinzessin von Bayern), ibland benämnd Anna von Bayern, född 15 mars 1978 i München, Västtyskland, är en tysk journalist och författare. Hon är gift med prins Manuel av Bayern.

Biografi

Bakgrund och uppväxt 
Anna föddes 1978 som Prinzessin Anna zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg i München, dåvarande Västtyskland. Hon är dotter till Ludwig Ferdinand Prinz zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg  och den svenska grevinnan Yvonne Wachtmeister af Johannishus. Anna är ingift i det bayerska före detta kungahuset Wittelsbach. Prinsessan Anna har tre syskon, bland annat skådespelaren Prins August Fredrik av Sayn-Wittgenstein-Berleburg.

Anna studerade bland annat ett år vid den svenska internatskolan Lundsberg. Anna utexaminerades därefter med betyget magna cum laude i historia och politik vid Stanford University i Stanford, Kalifornien, samt med en Master of Arts i kreativt skrivande vid University of East Anglia i Norwich, England.

Sommaren 2014 medverkade Anna av Bayern i Sveriges Radio P1:s program Sommar.

Yrkesliv 
Prinsessan Anna arbetar som politisk korrespondent för Bild am Sonntag och har tidigare skrivit för Die Welt. Hon har även skrivit biografier om Karl-Theodor zu Guttenberg och Wolfgang Bosbach.

Familj 
Den 6 augusti 2005 gifte sig prinsessan Anna med prins Manuel av Bayern, son till prins Leopold av Bayern och Ursula Möhlenkamp. Bröllopet, som ägde rum i Stigtomta och Bärbo, väster om Nyköping, samlade fler än 300 gäster, inklusive kung Carl XVI Gustaf och hans familj. Paret har två barn tillsammans: prins Leopold Maria Bengt Karl Manuel av Bayern, född 13 juni 2007, och prinsessan Alva Manuelle Maria Petra Yvonne av Bayern, född 5 januari 2010.

Anfäder

Bibliografi
 Karl-Theodor zu Guttenberg. Aristokrat, Politstar, Minister. Fackelträger, Köln 2010, .
 Wolfgang Bosbach. Jetzt erst recht! Die Biografie, Heyne, München 2014, .

Referenser

Tyska journalister
Tyska författare under 2000-talet
Personer från München
Födda 1978
Levande personer
Kvinnor
Sommarvärdar 2014
Huset Wittelsbach
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Alumner från Stanford University
Alumner från Münchens universitet
Alumner från University of East Anglia
Ugglan (stjärnbild)

Ugglan, (Noctua på latin), var en liten och ljussvag stjärnbild på ekliptikan i gränsområdet mellan Vågen och Vattenormen.

Den ersatte stjärnbilden Turdus Solitarius i den brittiske amatörastronomen Alexander Jamiesons A Celestial Atlas ( 1822). Jamieson menade att ugglan bättre borde ha en plats på stjärnhimlen. Ugglan förekom också i 1848 års upplaga av Elijah H. Burritts Atlas, som var bilaga till Burrits verk The Geography of the Heavens. Ugglan blev dock inte långlivad på himlen.

Stjärnor 
Ugglans stjärnor återfinns på den moderna stjärnhimlen i stjärnbilderna Vågen, Vattenormen och Jungfrun. Stjärnbilden innehöll flera någorlunda ljusstarka stjärnor.
 Brachium – Sigma Librae är en röd jättestjärna av magnitud 3,21. Den var stjärnbildens ljusstarkaste stjärna.
 Pi Hydrae är en orange stjärna på väg att utvecklas till jättestjärna. Dess magnitud är 3,28.

Referenser 

Gamla stjärnbilder
The Cave (datorspel)

The Cave är ett pussel-plattformsspel utvecklat av Double Fine Productions och gavs ut av Sega i januari 2013 till Playstation Network, Nintendo eShop, Xbox Live Arcade och Steam. Det gavs senare ut den 3 oktober 2013 till iOS och den 2 december 2013 till Ouya.

Spelet skapades av Ron Gilbert, och som bygger på en idé som han har haft i nästan tjugo år om en grotta som lockar till sig människor för att utforska sina mörkare personlighetsdrag. Spelet lånar koncept från hans tidigare spel från 1987, Maniac Mansion, där spelaren först väljer tre av sju valbara karaktärer för att utforska grottan. I spelets många pussel måste de tre karaktärerna samarbeta för att slutföra dessa, medan vissa pussel är specifika för de unika förmågor som en av karaktärerna har. På detta sätt kan grottan endast undersökas till fullo genom flera spelomgångar.

Referenser

Externa länkar 
 

Datorspel 2013
Android-spel
IOS-spel
Linuxspel
Macintosh-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Wii U-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Plattformsspel
Pusselspel
Äventyrsspel
Bernt Johansson (konstnär)

Bernt Sigfrid Johansson född 22 december 1922 i Hasselfors Skagershults socken, Örebro län, död 13 april 2001 i Karlskoga, var en svensk tecknare och grafiker. Han var son till målaren Sigfrid Johansson och Jenny Larsson.

Johansson studerade konst för Nils Wedel vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1949-1952, under hans sista studieår fick han även förtroendet att vara biträdande lärare vid skolan.
Han har deltagit i ett stort antal samlingsutställningar bland annat Unga tecknare på Nationalmuseum, och Örebro konstförenings utställningar 1951-1955 och Värmlands konstförenings utställningar 1952-1956. 
Separat har han visat sina verk i Stockholm och Göteborg 1952, Kristinehamn och Karlskoga 1955, samt i ett par avlägsnare landsortsstäder.

Hans produktion bestod av landskap, stadsbilder och figurstudier. Han illustrerade 1947 Daniel Harbes bok Skagershult. En Närkesocken.  

Johansson är representerad på Nationalmuseum i Stockholm och Värmlands museum i Karlstad, samt i flera museer, Örebro läns landsting. och offentliga förvaltningar i Sverige

Externa länkar
Bernt Johansson på konstnärslexikonet Amanda

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 285  Allhems Förlag Malmö

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Skagershults socken
Födda 1922
Avlidna 2001
Män
Burg Liebenstein

Burg Liebenstein är en borgruin i Kamp-Bornhofen i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Den uppfördes omkring år 1284. Burg Liebenstein är sedan 2002 upptagen på Unescos världsarvslista.

Referenser

Externa länkar 

Befästningar i Tyskland
Världsarv i Tyskland
Borg- och slottsruiner i Tyskland
Burg Sterrenberg

Burg Sterrenberg är en borgruin i Kamp-Bornhofen i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Den uppfördes omkring år 1190. Burg Sterrenberg är sedan 2002 upptagen på Unescos världsarvslista.

Referenser

Externa länkar 

Befästningar i Tyskland
Världsarv i Tyskland
Borg- och slottsruiner i Tyskland
Rudolf Pallin

Johan Rudolf Pallin, född 16 juni 1830 i Karlstads stadsförsamling i Värmlands län, död 3 augusti 1910 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk skolman och historiker.

Pallin blev filosofie doktor vid Uppsala universitet 1860 med avhandlingen Underhandlingar mellan Sverige och Lifland 1554–1560. Han blev adjunkt vid Nya elementarskolan i Stockholm 1861 och var rektor där 1868–1897, därtill ledamot av kommittén för granskning av historisk‑geografiska läroböcker 1866–68. Bland Pallins skrifter märks särskilt hans i många utgåvor utgivna läroböcker i medeltidens historia (1872–), i allmän historia (1874–) och i nya tidens historia (1878–).

Han gifte sig 1897 med Eva Sofia Aimée Forsgren (1845–1916).

Källor

Noter

Svenska historiker under 1800-talet
Svenska skolledare under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1910
Män
Svensk uppslagsbok
Forskare från Karlstad
Godfrey Oboabona

Godfrey Itama Oboabona, född 16 augusti 1990 i Akure, är en nigeriansk fotbollsspelare.

Oboabona har spelat för Nigerias landslag.

Nigerianska fotbollsspelare
Spelare i Çaykur Rizespor
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2013
Spelare i Fifa Confederations Cup 2013
Spelare i VM i fotboll 2014
Nigerianska idrottare under 2000-talet
Födda 1990
Levande personer
Män
Personer från Akure
Spelare i georgiska högstadivisionen i fotboll
Pallium (olika betydelser)

Pallium kan avse:

 Pallium (romersk mantel) – ett antikt plagg
 Pallium – ett liturgiskt plagg
 Pallium (hjärnan) – en del av storhjärnan
Senses (musikalbum)

Senses är ett musikalbum från 1993 med Elise Einarsdotter Ensemble och Lena Willemark. På skivan framförs jazz inspirerad av folkmusik.

Låtlista
Ljus, dagg, grönska (Elise Einarsdotter) – 7:25
Pjoller (Jonas Knutsson) – 6:37
Vallåtar efter Nöstmo Halvar (trad, arr EEE/Lena Willemark) – 6:28
Lonely Woman (Ornette Coleman/Margo Guryan) – 6:24
Sphinx Acre (Elise Einarsdotter) – 8:24
And if Sleep Doesn't Come (Irina Ratushinskaya/Elise Einarsdotter) – 6:20
Periferiaz (Olle Steinholtz) – 1:00
Lat Souli Skaina/Faut Martis polska (trad, arr Lena Willemark) – 5:47
Bäste drängens visa (Elise Einarsdotter/Werner Aspenström) – 3:17
Domus vonus (Elise Einarsdotter) – 5:26
Kraftens källa (Kristian Olsen, arr Lena Willemark) – 6:39

Medverkande
Lena Willemark – sång
Elise Einarsdotter – piano
Jonas Knutsson – saxofon
Olle Steinholtz – bas
Martin Löfgren – trummor, slagverk

Noter

Musikalbum 1993
Album av Elise Einarsdotter
Album av Lena Willemark