kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Phases and Stages

Phases and Stages är ett musikalbum av Willie Nelson som lanserades 1974 på Atlantic Records. Albumet är ett konceptalbum och handlar om en skilsmässa. På den första skivsidan finns låtar där kvinnans syn på saken tas upp, och på den andra skivsidan handlar låtarna om mannens synvinkel. "Bloody Mary Morning" blev den framgångsrikaste singeln från albumet. Albumet blev en marginellt större framgång än Nelsons föregående album Shotgun Willie då det till skillnad från det albumet gick upp på Billboard 200-listan, även om albumet inte nådde särskilt hög placering. Atlantic Records lade ner sin countryavdelning i september 1974 och Nelson flyttade då till CBS Records där han kom att bli kvar under många år.

Låtlista
"Phases and Stages (Theme)/Washing the Dishes" - 1:42
"Phases and Stages (Theme)/Walkin' " - 4:06
"Pretend I Never Happened" - 3:00
"Sister's Coming Home/Down at the Corner Beer Joint" - 3:46
"(How Will I Know) I'm Falling in Love Again" - 3:27
"Bloody Mary Morning" - 2:48
"Phases and Stages (Theme)/No Love Around" - 2:24
"I Still Can't Believe You're Gone" - 4:15
"It's Not Supposed to Be That Way" - 3:27
"Heaven and Hell" - 1:52
"Phases and Stages (Theme)/Pick Up the Tempo/Phases and Stages (Theme)" - 3:26

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #187
Billboard Country Albums: #34

Källor

Externa länkar
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1974
Album av Willie Nelson
Barackkyrkan

Barackkyrkan eller Guldhedens småkyrka är en kyrkobyggnad belägen vid Doktor Allards gata 2 i Södra Guldheden, Göteborg. Den uppfördes 1951 och användes under åren 1966-2004 den som Kristi Uppståndelses estniskt ortodoxa kyrka. Numera (2018) inryms ett föräldrakooperativ i byggnaden. Kyrkan rymde ursprungligen 200 personer.

Historia
Kyrkan uppfördes 1951 med stöd av Göteborgs småkyrkostiftelse, och för kyrkans underhåll och den kyrkliga verksamheten bildades Guldhedens kyrkostiftelse. Dessutom bildades en syförening, med syfte att arbeta för kyrkan. Småkyrkostiftelsen såg det som en angelägen uppgift att i det snabbt växande Göteborg i nybyggda områden tillskapa lokaler för kyrklig verksamhet, och då hellre en enkel byggnad som kunde uppföras på kort tid, än att vänta en längre tid på en "riktig" kyrka. Vid denna tid fanns tillgång till militära provisoriska byggnader som blivit överflödiga efter andra världskriget, och byggnaden är sammansatt av två tidigare militärbaracker. Arkitekt Lennart Kvarnström ritade byggnaden, byggmästare var Dan Frändberg och konservator C.O. Svenson svarade för inredningen. 

Kyrkklockan kom till genom en insamling av gamla kopparkärl i "Guldhedens konfektyraffär". Söndagsskolan förlades till kyrkan, och den nyutnämnde kyrkoadjunkten i Annedalsförsamlingen, Per-Olof Sjögren, fick Guldheden till sitt speciella verksamhetsområde. Kyrkklockan tillverkades hos Bergholtz klockgjuteri i Stockholm. Den var 250 kg tung och göts i klockbrons, en legering där koppar är huvudbeståndsdelen. Klockan fick inskriptionen: Sänd ditt ljus och din sanning; Må det leda mig; Må det föra mig; Till ditt heliga berg; och dina boningar.  

Kyrkan invigdes den 28 oktober 1951 av biskop Bo Giertz. Den användes därefter som Guldhedens småkyrka fram till Mikaelidagen 1966, då den nya Guldhedskyrkan togs i bruk. Kyrkan övertogs då av den estniskt ortodoxa församlingen som använde byggnaden 1966-2004. Numera (2018) inryms ett föräldrakooperativ i byggnaden.

Inredning
Tre kronor i mässing av småländsk modell hängde i taket. På den ena kortväggen uppsattes ett krucifix, ritat av Eva Spångberg, som föreställde "Den segrande Kristus" med guldkrona och kungamantel. Altarets utsmyckning komponerades av Agda Österbergs ateljé i Varnhem. Altarduk och antependium färgsattes i de närmast kyrkliga färgerna blått, violett, rött och vitt. Mattan framför altaret komponerades av Lilly Larsson vid Änggårdens yrkesskolor och föreställde livets träd.

Ett votivskepp, en tremastad fullriggare, hängdes från taket. Det tillverkades av en sjöman på 1850-talet och skänktes till Sjöfartsmuseet, och lånades därefter ut till kyrkan "på långtid". Orgeln skänktes av kyrkoherdefru Laurell i Mölndal. Maken, pastor David Laurell, hade fått den som gåva av Kungsbacka och Hanhals församlingar. Klockstapeln strax nordväst om kyrkan ritades av arkitekt Sidney White.

Källor
GP, 17 april 1951
GHT, 29 september 1951
Ny Tid, 28 oktober 1951
Ny Tid, 29 oktober 1951

Noter

Kyrkobyggnader i Göteborg
Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Guldheden
Kyrkobyggnader invigda 1951
1951 i Sverige
It's Too Late to Stop Now

It's Too Late to Stop Now är ett musikalbum inspelat live av Van Morrison. Albumet lanserades ursprungligen som dubbel-LP 1974 på Warner Bros. Records. Inspelningarna från albumet gjordes från maj till juli 1973 under konserter i Los Angeles och London. Albumet innehåller främst låtar från Morrisons solokarriär, men även från hans tidiga år med Them, såväl som några covers. Van Morrison tillät inga studiopålägg i efterhand, vilket gjorde att en inspelning av låten "Moondance" uteblev på grund av ett felspelat gitarrackord. När albumet gavs ut i en nyutgåva 2008 togs en liveinspelning av "Brown Eyed Girl" med som bonusspår.

Låtlista
(kompositör inom parentes)
"Ain't Nothin' You Can Do" (Joseph Scott) - 3:44
"Warm Love" (Van Morrison) - 3:04
"Into the Mystic" (Van Morrison) - 4:33
"These Dreams of You" (Van Morrison) - 3:37
"I Believe to My Soul" (Ray Charles) - 4:09
"I've Been Working" (Van Morrison) - 3:56
"Help Me" (Sonny Boy Williamson II, Ralph Bass, Willie Dixon) - 3:25
"Wild Children" (Van Morrison) - 5:04
"Domino" (Van Morrison) - 4:48
"I Just Want to Make Love to You" (Willie Dixon) - 5:16	
"Bring It On Home to Me" (Sam Cooke) - 4:42
"Saint Dominic's Preview" (Van Morrison) - 6:18
"Take Your Hand Out of My Pocket" (Sonny Boy Williamson II) - 4:04
"Listen to the Lion" (Van Morrison) - 8:43
"Here Comes the Night" (Bert Berns) - 3:14
"Gloria" (Van Morrison) - 4:16
"Caravan" (Van Morrison) - 9:20
"Cyprus Avenue" (Van Morrison) - 10:20

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #53
RPM, Kanada: #41

Källor

Externa länkar
Albumets utgåvor på Discogs

Livealbum 1974
Herman von Hohenhausen

Herman Ludvig von Hohenhausen, född 24 april 1827 i Svinnegarn, Uppsala län, död 21 december 1902 i Stockholm, var en svensk militär (överste), med honom utslocknade den adliga ätten von Hohenhausen på svärdssidan.

Biografi
von Hohenhausen blev underlöjtnant vid Första livgrenadjärregementet  (I 4) 1848, löjtnant 1858, kapten 1863, major 1871 och överstelöjtnant vid Hälsinge regemente (I 14) 1878. Han blev chef för 1. Infanterivolontärskolan i Karlsborg 1878, chef för Jämtlands fältjägarregemente (I 23) 1879, blev överste i armén, militärbefälhavare på Gotland och var chef för Gotlands nationalbeväring (från 1887 Gotlands infanteriregemente) 1884–1895.

von Hohenhausen var son till statsrådet, generalmajor Carl Ludvig von Hohenhausen av adelsätten von Hohenhausen och Helena Charlotta Henrietta, född i grevliga ätten Posse. Hans farfar var Carl Johan von Hohenhausen och farbror Michael Silvius von Hohenhausen. von Hohenhausen gifte sig 1857 med Gustafva Fredrika "Fredrique" Arnell (1831–1912), dotter till överste Lars Fredrik Arnell och Gustafva Catharina Johanna, född Hägerflycht. Han var far till Anna Helena Gustava (1858–1912) och Ebba Sofia Constantia Elisabeth (1860-1947). Makarna von Hohenhausen är begravda på Landeryds kyrkogård.

Referenser

Män
Födda 1827
Avlidna 1902
Personer från Svinnegarns socken
Överstar i svenska armén
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska regementschefer
Ätten von Hohenhausen
The Autumn Stone

{{Album infobox
|Typ          = samlingsalbum
|Namn         = The Autumn Stone
|bild         = 
|bildstorlek  = 
|bildtext     = 
|Mera text    = 
|Artist       = Small Faces
|Utgivning    = 14 november 1969
|Inspelad     = 1965 – 1968 i London
|Genre        = Rock, rhythm and blues, psykedelisk rock, hårdrock
|Längd        = 65:59
|Språk        = 
|Skivbolag    = Immediate
|Regissör     = 
|Producent    = 
|Ljudtekniker = 
|Låtlista     = 
|Recensioner  = 
|Kronologi    = 
|Förra album  = Ogden's Nut Gone Flake(1968)
|Detta album  = The Autumn Stone(1969)
|Nästa album  = Playmates(1977)
|Misc         = 
|Singlar      = 
}}The Autumn Stone är ett musikalbum av Small Faces som lanserades i november 1969 på Immediate Records. Albumet som ursprungligen gavs ut som dubbel-LP är ett samlingsalbum med låtar från gruppens tidigare singlar 1965 fram till 1968. Vissa av låtarna är inspelningar från en livekonsert. Sex stycken av albumets låtar hade inte tidigare funnits tillgängliga för skivköparna. Dessa låtar hade spelats in till gruppens fjärde studioalbum, som dock aldrig kom att fördigställas innan gruppen upplöstes. Då detta skedde bestämde sig producenten Andrew Loog Oldham för att sammanställa detta album. Albumet utgavs mer enn sex månader efter att Small Faces upplöst och tre månader efter att Steve Marriotts nya band, Humble Pie, lanserat sitt debutalbum.

I Tyskland gavs albumet ut under titeln In Memorian''. Denna utgåva bestod endast av liveinspelningarna och de tidigare outgivna låtarna och gavs ut som enkel LP.

Låtlista
LP 1, sida 1
"Here Come the Nice" – 2:57
"The Autumn Stone" – 4:00
"Collibosher" – 3:12
"All or Nothing" (live) – 3:41
"Red Balloon" (Timothy Hardin) – 4:12
"Lazy Sunday" – 3:07

LP, sida 2
"Call It Something Nice" – 2:05
"I Can't Make It" – 3:06
"Afterglow (Of Your Love)" (outgiven version) – 3:24
"Sha-La-La-La-Lee" (Kenny Lynch/Mort Shuman) – 2:56
"The Universal" – 2:42

LP 2, sida 1
"Rollin' Over" (live) – 2:31
"If I Were a Carpenter" (live) (Timothy Hardin) – 2:32
"Every Little Bit Hurts" (live) (Edward Cobb) – 6:20
"My Mind's Eye" – 2:04
"Tin Soldier" (live) – 3:21
"Just Passing" – 1:13

LP 2, sida 2
"Itchycoo Park" – 2:50
"Hey Girl" – 2:18
"Wide Eyed Girl on the Wall" – 2:47
"Whatcha Gonna Do About It" (Brian Potter/Ian Samwell) – 1:57
"Wham Bam Thank You Mam" – 3:18

Låtar utan upphovsman skrivna av Ronnie Lane och Steve Marriott.

Externa länkar
The Autumn Stone på Allmusic
Albumets utgåvor på Discogs

Album av The Small Faces
Samlingsalbum 1969
Rudolf Seck

Rudolf Joachim Seck, född 15 juli 1908 i Bunsoh, död 1974, var en tysk SS-Unterscharführer. Han var under andra världskriget kommendant för koncentrationsläget Jungfernhof, beläget i det av Tyskland ockuperade Lettland.

Seck deltog bland annat i Aktion Dünamünde i mars 1942, då tusentals lettiska judar arkebuserades i Biķernieki. År 1951 dömdes Seck till livstids fängelse för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten.

Referenser

Noter

Förklarande noter

Tryckta källor 
 
 
 

Födda 1908
Avlidna 1974
Män
Personer från Schleswig-Holstein
Förintelsen i Lettland
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Unterscharführer
Personal i Riga-Kaiserwald
Dick Beer

Richard "Dick" Beer, född 4 februari 1893 i London, död 22 juni 1938 i Stockholm, var en svensk målare. Han var son till John Beer, brorson till Adolf Beer och kusin med Gunhild "Puck" Beers och Allan Beers respektive fäder.

Dick Beer flyttade från sin hemstad London till Sverige år 1907. Han var först faderns elev och studerade därpå i London. Efter studier vid Althins målarskola 1908–1909 och Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1910–1912, bland annat för Gustaf Cederström, reste han till Paris 1912 och deltog som frivillig på Frankrikes sida i första världskriget. Som konvalescent från fronten i Château de Rochefort, där även Fernand Léger vårdades, blev han intresserad av kubismen. I Paris influerades han starkt av kubismen och de samtida konstnärerna han mötte. Hans kubistiska måleri visades på grupputställningen på Liljevalchs 1919. Under 1920- och 1930-talen växlade hans uttryck mellan realism och expressionism.

På en grupputställning på Liljevalchs i Stockholm ställdes hans verk ut 1919. Han fick stark kritik och hans kubism upplevdes som mörk och tung. Dick Beer tillbringade de följande åren fram till 1923 på resande fot i Frankrike, Spanien och Italien. Hans måleri förändrades i mitten på 1920-talet. Sättet att måla blev kraftfullare och med större färgverkan, han pendlade mellan realism och expressionism.

Kritiken blev mycket mer positiv i samband med utställningar i Stockholm 1932 och på Gummesons Konstgalleri på Strandvägen 17 i Stockholm 1936. På en minnesutställning 1942, på Svensk-franska konstgalleriet på Sturegatan i Stockholm, först 4 år efter hans död, skedde genombrottet och uppskattningen av Dick Beers konst. Då förstod kritikerna att Dick Beer varit en av de stora svenska kubisterna och expressionisterna i början av 1900-talet.

Han har bland annat utfört skickligt gjorda interiörer, till exempel Interiör med modell (Moderna museet) och spanska gatumotiv, men koloriten är ofta nedstämd.

Dick Beer finns representerad på Nationalmuseum, Stockholm, Moderna museet, Norrköpings konstmuseum, Borås konstmuseum, Västerås konstmuseum och i Gripsholms porträttsamling.

Källor 
 Nationalencyklopedin, "Dick Beer"
 Dick Beer Virtual Museum- 
 Dick Beer Impressionist och kubist, Millesgården, Katalog från minnesutställning 2012

Noter

Män
Födda 1893
Avlidna 1938
Svenska målare under 1900-talet
Personer från London
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Jennie Silfverhjelm

Jennie Maria Elisabeth Silfverhjelm, född 15 december 1979 i Lidingö församling, Stockholms län, är en svensk skådespelare.

Biografi
Silfverhjelm är utbildad vid Teaterhögskolan i Stockholm 2002–2006 och har varit skådespelare på Dramaten sedan år 2007. Sedan 2013 ingår hon i den fasta ensemblen. År 2006 långfilmsdebuterade hon i Wallander – Jokern och har sedan medverkat i bland annat Flickan som lekte med elden (2009), Gentlemen (2014) och TV-serierna Torka aldrig tårar utan handskar (2012), Solsidan (2012) och Äkta människor (2012). Vid Guldbaggegalan 2018 nominerades Silfverhjelm i kategorin Bästa kvinnliga huvudroll för sin roll som Malin i All Inclusive (2017). År 2018 började Silfverhjelm att spela en av huvudrollerna i filmserien Beck, Alexandra "Alex" Beijer, den första kvinnliga gruppchefen. På Guldbaggegalan 2022 vann hon för sin roll som mamma Marianne Jonsson i Sagan om Karl-Bertil Jonssons julafton.

Hon är sondotter till konstnären Pelle Silfverhjelm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 

 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 2000-talet
Guldbaggenominerade
Jennie
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Guldbaggen för bästa kvinnliga biroll
Hårdaholmen

Hårdaholmen är en medeltida gård i Blåviks socken, Boxholms kommun. 1567 ägdes gården av Alfrid Månsdotter som var dotter till Måns Johansson (Natt och Dag). Tillhörde tidigare Torpa socken och från år 1866 tillhörde den Blåviks socken.

Torp och stugor under Hårdaholmen

Häggarp
Häggarp grundades 1567.

Jerckhultet
Jerckhultet byggdes 1673 och stavades enligt 1673 års dombok Jerkarehultet.

Övriga
Stensjön (1700-)
Sågen  (1739-1900)
Berget (1740-1895)
Udden (1740-)
Hultastugan (1803-1840)
Stäket (1836-1900)
Snurran (1840-1865)

Källor
Från sommabygd till vätterstrand - sjätte samlingen
Torpa AI:1
Torpa AI:2
Torpa AI:3
Torpa AI:4
Torpa AI:5
Torpa AI:6
Torpa AI:7
Torpa AI:8
Torpa AI:10
Torpa AI:12
Torpa AI:13
Torpa AI:14
Torpa AI:15
Torpa AI:16
Torpa AI:17
Torpa AI:18

Byggnader och anläggningar i Boxholms kommun
Geoffrey Clough Ainsworth

Geoffrey Clough Ainsworth, född den 9 oktober 1905 i Birmingham, död den 25 oktober 1998 i Derby, var en brittisk mykolog och vetenskapshistoriker.

Ainsworth förvärvade sin doktorsgrad vid University of London 1934. Från 1930-talet till 1960-talet undersökte han och  skrev om svampar och deras medicinska bruk. Senare författade han arbeten om mykologins historia: An Introduction to the History of Mycology (1976), An Introduction to the History of Plant Pathology (1981) och An Introduction to the History of Medical Mycology (1986). År 1980 tilldelades han Linnean Medal tillsammans med Roy Crowson.

Källor  

Engelska biologer
Brittiska mykologer
Brittiska idéhistoriker
Mottagare av Linnean Medal
Personer från Birmingham
Födda 1905
Avlidna 1998
Män
Alumner från University of London
Prath

Prath är en Ortsgemeinde i Rhein-Lahn-Kreis i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Prath har cirka  invånare.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Loreley tillsammans med ytterligare 21 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Rhein-Lahn-Kreis
The Toys

The Toys var en amerikansk vokal popgrupp som bildades 1961 i stadsdelen Jamaica, Queens, New York. Gruppen bestod av Barbara Harris, Barbara Parritt och June Montiero. Harris var gruppens huvudsakliga sångare. De fick skivkontrakt på bolaget DynoVoice. Gruppen nådde andraplatsen på Billboard Hot 100-listan 1965 med låten "A Lover's Concerto". Låten blev även en framgång i Storbritannien där den nådde femteplatsen på singellistan. Även uppföljaren "Attack!" blev en framgång med en artondeplats i USA, men singlarna som släpptes efter detta uppmärksammades inte särskilt mycket. Efter en sista listnotering med en cover på Brian Hylands "Sealed with a Kiss" upplöstes gruppen 1968.

Källor

Externa länkar
The Toys på Allmusic

Amerikanska popgrupper
Musikgrupper bildade 1961
Musikgrupper upplösta 1968
Nochern

Nochern är en Ortsgemeinde i Rhein-Lahn-Kreis i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Nochern, som för första gången nämns i ett dokument från år 893, har cirka  invånare.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Loreley tillsammans med ytterligare 21 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Rhein-Lahn-Kreis
Peru i olympiska sommarspelen 1968

Peru deltog med 28 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1968 i Mexico City. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Friidrott

Fernando Acevedo
Alfredo Deza
Fernando Abugattas
Roberto Abugattas

Källor 
 

1968 i Peru
Nationer i olympiska sommarspelen 1968
1968
Eschbach, Rhein-Lahn

Eschbach är en Ortsgemeinde i Rhein-Lahn-Kreis i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Eschbach har cirka  invånare.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Nastätten tillsammans med ytterligare 31 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Rhein-Lahn-Kreis
Dahlheim

Dahlheim är en Ortsgemeinde i Rhein-Lahn-Kreis i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Dahlheim har cirka  invånare.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Loreley tillsammans med ytterligare 21 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Rhein-Lahn-Kreis
Imperfekta svampar

Imperfekta svampar kallas även deuteromyceter, Fungi imperfecti, Deuteromycota eller Deuteromycotina och är en sorts svampar där förökning ofta sker könlöst via konidiesporer. Man kan hitta dem i nästan alla sorters miljöer.

Hyfomyceter kallas imperfekta svampar med fritt exponerade konidiebärare. Blastomyceter kallas encelliga sorter som liknar jästsvampar. Coelomyceter är arter med pyknid. De som inte bildar konidier kallas Mycelia sterilia.

Vissa svampar, till exempel Arthrobotrys och Dactylaria, kan fånga små djur i vattnet, till exempel ringmaskar. Arthrobotrys fångar djuren med hyfslingor och Dactylaria använder slemmiga fångstknoppar.

Referenser

Svampar
Émile Legrand

Émile Legrand, född 1841, död den 14 november 1903, var en fransk filolog.

Legrand var professor och föreläsare i grekiska vid École des langues orientales vivantes i Paris. Av hans många arbeten kan här anföras Grammaire grecque moderne (1878; tillsammans med Hubert Pernot), Bibliothéque grecque vulgaire (9 band, 1880-1902), Nouveau dictionnaire grec moderne - français et français-grec moderne (2 band, 1882-85), Bibliographie hellénique XV:e et XVI:e siècles (1885) och Bibliographie hellénique XVII:e siècle (2 band, 1894-96) samt Collection de monuments pour servir à l'étude de la langue néo-hellénique (1870-72; 1874-76).

Källor 

 

Franska filologer
Franska professorer
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1841
Avlidna 1903
Män
Ugglan
Marc-Antoine Legrand

Marc-Antoine Legrand, född den 30 januari 1673 i Paris, död den 7 januari 1728, var en fransk författare. 

Legrand, som var anställd vid Théâtre Français, skrev lustspel, som vann vidsträckt spridning tack vare stor komisk kraft, exempelvis La famille extravagante (1709; svensk översättning "Den löjliga slägten", 1793) och L'aveugle clairvoyant (1716; "Den klarsynte blinde", 1788).

Källor 

 

Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Franska författare under 1700-talet
Författare från Paris
Födda 1673
Avlidna 1728
Män
Ugglan
Flanhult

Flanhult är en medeltida gård i Blåviks socken i Boxholms kommun. Från 1825 tillhörde gården Boxholms AB.

Tillhörde år 1700 Knut Patkull.

Ägarlängd
 1738 Göran Armsköld
Agneta Ulfsax (1685-1751)
Andrietta Fredrika Fröberg (1748-)
 Knut Patkull

Torp och stugor under Flanhult
Storhagen (1720-)
Utterdalen (1763-1900)
Aspedalen (1791-)

Referenser

Webbkällor
http://www.krafttaget.com/blavik.htm

Tryckta källor
Från Sommabygd till Vätterstrand: Sjätte samlingen

Byggnader och anläggningar i Boxholms kommun
Skender Hyseni

Skender Hyseni, född den 17 februari 1955 i Podujeva i Kosovo i Jugoslavien, är en kosovoalbansk politiker.

Skender Hyseni bedrev studier i engelska språket och litteraturvetenskap vid Pristina universitet. Han blev en tidig partimedlem i Kosovos demokratiska förbund. Under hela 1990-talet var han en nära medarbetare till Ibrahim Rugova och var också hans närmaste rådgivare. Hyseni deltog vid fredskonferensen i Rambouillet 1999. Efter Kosovokriget var han en ledande företrädare i diskussionerna om Kosovos statusfråga. Hyseni utvaldes till ledamot av Kosovos parlament och innehade ministerrollen i departamentet för kultur, ungdom och sport samt var utrikesminister för den självutnämnda republiken Kosovo.

Förutom politisk verksamhet är Hyseni också verksam som både journalist och översättare och är medgrundare av Kosovo Daily Report.

Källor 
 

Kosovanska politiker
Personer från Podujeva
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1955
Levande personer
Män
Legrain

Legrain är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Georges Legrain (1865–1917), fransk egyptolog
 Paul Maurice Legrain (1860–1939), fransk läkare

Franska efternamn
Burg Katz

Burg Katz, egentligen Burg Neukatzenelnbogen, är en borg i Sankt Goarshausen i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Den uppfördes från omkring 1360 till 1371. Burg Katz är sedan 2002 upptagen på Unescos världsarvslista.

Referenser

Externa länkar 
 Burg Katz

Befästningar i Tyskland
Världsarv i Tyskland
Burg Maus

Burg Maus är en borg i Sankt Goarshausen i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz. Den uppfördes från 1353 till 1388. Burg Maus är sedan 2002 upptagen på Unescos världsarvslista.

Borgen började uppföras 1353 på initiativ av ärkebiskop Bohemund II av Trier och slutfördes 1388. Borgen förföll under 1500- och 1600-talen. Mellan 1900 och 1906 företogs en restaurering. Burg Maus skadades av bombningar under andra världskriget.

Referenser

Externa länkar 
 Burg Maus

Befästningar i Tyskland
Världsarv i Tyskland
Karl Hassenpflug

Karl Hassenpflug, född den 5 januari 1824 i Kassel, död där den 18 februari 1890, var en tysk bildhuggare, son till Ludwig Hassenpflug och systerson till bröderna Grimm. 

Hassenpflug, som från 1868 var professor vid konstakademien i Kassel, biträdde sin lärare Schaller vid modelleringen av Herderstoden i Weimar och skapade i synnerhet inom idealskulpturens område utmärkta verk: Amor och Psyche, Eros och Anteros, Ariadne med flera.

Källor 

 
 

Tyska skulptörer under 1800-talet
Tyska professorer
Personer från Kassel
Födda 1824
Avlidna 1890
Män