kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombus steindachneri

Bombus steindachneri är en biart som beskrevs av Anton Handlirsch 1888. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten har tät päls som är övervägande svart utom på ryggsidorna av mellankroppen, tergit 3 och ibland även bakre delen av tergit 2 (tergiter är ovansidans bakkroppssegment). Hanen är också gul på munskölden, kring antennerna, hjässan och ibland även den främre delen av tergit 4. Storleksskillnaden är stor mellan kasterna: Drottningen har en kroppslängd på 20 till 25 mm, arbetarna 10 till 18 mm och hanarna 16 till 18 mm.

Taxonomi 
Vissa auktoriteter betraktar detta taxon som en synonym till Bombus medius.

Ekologi 
Arten är aktiv året om. Den förekommer från 50 meters höjd upp till 2 500 meter, även om den i centrala Mexiko knappast går högre än 1 800 meter.

Utbredning 
Arten förekommer i Mexiko (Distrito Federal samt delstaterna Chihuahua, Durango, México, Sinaloa, Sonora, Colima, Guerrero, Jalisco, Michoacán de Ocampo, Morelos, Nayarit, Oaxaca, Puebla och Veracruz).

Källor 

Humlor
steindachneri
Bombus trinominatus

Bombus trinominatus är en biart som beskrevs av Dalla Torre 1890. Bombus trinominatus ingår i släktet humlor, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Humlan har tät, lång päls som är övervägande svart på huvud, mellankropp och främre delen av bakkroppen. Hjässa, främre tredjedelen av mellankroppen samt ett tvärband ungefär mitt på densamma, bakre delen av andra och hela tredje tergiten (segmenten på bakkroppens översida) är alla gula. Tergit 5 har även ett gult band längs bakkanten, och tergit 6 är rödaktig hos honorna. Drottningen och i synnerhet hanen har dessutom iblandade korta, vita hår på huvudets ovansida. Hanen avviker även genom att ha hela tergit 4 till 6 gula. Drottningen har en kroppslängd på 18 till 20 mm, arbetarna 10 mm och hanarna 12 mm.

Ekologi 
Arten är en bergsart som förekommer på höjder mellan 2 700 och 2 850 m. De är aktiva under regnperioden, mellan juli och september.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar ett förhållandevis litet område i södra Mexiko (delstaterna Guerrero och Oaxaca).

Källor 

Humlor
trinominatus
Bombus weisi

Bombus weisi är en biart som beskrevs av Heinrich Friese 1903. Bombus weisi ingår i släktet humlor, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En humla med lång, tät päls som är svart på huvudet, mitten av mellankroppen och tergiterna (segmenten på bakkroppens ovansida) 4 till 6 samt ibland på sidorna av mellankroppen och tergit 3. I övrigt är pälsen gul, även om drottningen kan ha en inblandning av vita hår kring antennfästena, och röda hår på tergit 1 till 3. Hanarna har vanligtvis röd päls på tergit 7 (som inte finns hos honorna); även dessa kan ha inblandade vita hår på ovandelen av ansiktet, men till skillnad från honorna är de lika långa som de svarta. Kroppslängden är 17 till 18 mm hos drottningen, 12 till 15 mm hos arbetarna och kring 12 mm hos hanarna.

Ekologi 
Arten är en höglandsart som förekommer på höjder mellan 1 800 och 3 000 m, speciellt i barrskog. Den kan emellertid förekomma även i andra naturtyper, även mycket torra sådana. Den är aktiv året om.

Utbredning 
Arten förekommer i Mexiko (Distrito Federal samt delstaterna Chihuahua, Hidalgo, México, Sinaloa, Chiapas, Guerrero, Jalisco, Michoacán de Ocampo, Morelos, Oaxaca, Puebla, San Luis Potosi, Tlaxcala och Veracruz), Costa Rica, Guatemala samt Honduras.

Källor

Externa länkar 
  Bilder.

Humlor
weisi
Bombus wilmattae

Bombus wilmattae är en biart som beskrevs av Cockerell 1912. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade. Arten är intressant på grund av att den är en av de få sociala humlorna där arbetarna bidrar signifikant till den manliga avkomman.

Beskrivning 
Arten har övervägande svart päls på huvud och mellankropp; drottningen kan dock ha en blandning av svarta och gula hår i ansikte och på hjässan, medan hanen kan ha vita till gula hår på och kring munskölden, samt röda hår på mandiblerna. På bakkroppen har arten gula till vita hår på tergit (ovansidans segment 1 och 2, med svarta sidor på den senare. På tergit 3 kan den mittersta delen vara gul eller vit; former som är helt svarta på denna tergit förekommer. Resten av bakkroppen är svart. Kroppslängden hos drottningen är omkring 20 mm, hos arbetarna 10 till 16 mm, och hos hanarna kring 12 mm.

Ekologi 
Arten är troligtvis aktiv hela året. Den förekommer på höjder mellan 600 m och 2 200 m.

Hos sociala gaddsteklar utvecklas hanar ur obefruktade ägg, medan honor utvecklas ur befruktade. Vanligtvis är det drottningen som bestämmer om ett ägg ska ge upphov till en hane eller en hona, genom att låta ägget bli befruktat av den sparade sperman eller ej. Arbetare betecknas vanligen som sterila honor. Detta är inte helt korrekt; en arbetare kan inte bli befruktad, men hon kan däremot lägga ägg. Sådana ägg ger alltså alltid upphov till hanar. Vanligtvis sker detta mycket sällan, drottningens dominans över arbetarna hindrar dessa att producera några ägg. Hos denna art är det däremot mycket vanligt att arbetarna lägger ägg, så vanligt att en majoritet av hanarna är söner till arbetare.

Fortplantning 
Till skillnad från de flesta humlor, där honorna enbart parar sig en gång, kan Bombus wilmattaes honor vara polyandriska, de parar sig med flera hanar. De flesta är dock monogama, men polyandri är mycket vanligare hos denna art än bland andra humlor.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Guatemala (departementen Chimaltenango, Guatemala, Huehuetenango och Sololá) samt Mexiko (delstaten Chiapas).

Taxonomi 
Denna arts taxonomiska ställning är omstridd. Vissa auktoriteter betraktar den som en form av Bombus ephippiatus.

Källor

Externa länkar 

Humlor
wilmattae
Bombus abnormis

Bombus abnormis är en biart som först beskrevs av Borek Tkalcu 1968.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Huvudet är svart, mellankroppen orange med svarta sidor, de tre främre bakkropssegmenten (tergit 1 – 3) svarta, tergit 4 och 5 vita (tergit 4 kan dock ha svarta sidor) samt naken bakkroppsspets.

Ekologi och utbredning 
Arten förekommer i Nepal och den indiska delstaten Sikkim, där den påträffats på höjder mellan 3 700 och 3 900 m.

Källor

Externa länkar 

Humlor
abnormis
Sektion (biologi)

Sektion (latin: Sectio), förkortad Sect. är en taxonomisk nivå. En sektion kan delas in i undersektioner (latin singularis: subsectio), förkortad subsect..

Inom botaniken, mykologin och fykologin regleras "sektion" av ICN och betecknar en nivå mellan släkte och art enligt: Släkte (genus), undersläkte (subgenus), sektion (sectio), undersektion (subsectio), serie (series), underserie (subseries), art (species). Dessa extranivåer har visat sig behövliga för att man skall få hanterliga grupperingar av, exempelvis, apomiktiska småarter.

Inom zoologin regleras "sektion" inte av ICZN och beteckningen har (liksom "falang", "tribus", "serie", "kohort" etcetera) använts för att beteckna en nivå mellan klass och ordning, mellan ordning och familj,  mellan familj och släkte eller mellan släkte och art.

Inom bakteriologin är "sektion" enligt International Code of Nomenclature of Prokaryotes en informell beteckning för en nivå mellan undersläkte och art, som inte regleras av koden.

Referenser

taxonomi
Bombus amurensis

Bombus amurensis är en biart som beskrevs av Radoszkowski 1862. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten har kort päls som är svart på huvudet (dock med inblandning av gula hår hos hanarna), gul på ovandelen av mellankroppen med undantag för en ringformad, svart fläck mittemellan vingfästena och gul även på bakkroppen med undantag för den yttersta bakkroppsspetsen, som är svart. På tergiterna (ovansidans bakkroppssegment) 3 till 5 hos honorna, 3 till 6 hos hanarna finns en liten, svart triangel av hår mitt i den bakre kanten. Trianglarna är obetydliga, och det förekommer att de saknas helt hos honorna. Den svarta fläcken mellan vingfästena är störst hos arbetarna, medan den kan saknas hos många hanar. Även den gula färgen är kastberoende; drottningar och mellankroppen hos stora hanar har mera brungul färg, medan färgen är blekgul hos arbetarna.

Ekologi 
Åtminstone i Ryssland kan arten gå upp till höjder på 2 600 m.

Som alla i undersläktet (Subterraneobombus) är arten långtungad, och söker sig främst till blommor med djupa kalkar. Undersläktets arter föredrar öppna gräsmarker, gärna i bergen, och halvöknar.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Tuva, Transbajkal och Kamtjatka i Ryssland, samt Altaj och Centralasien.

Källor 

Humlor
amurensis
Bombus anachoreta

Bombus anachoreta är en biart som först beskrevs av Aleksandr Skorikov 1914. 

Bombus anachoreta ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Humlan är inte säskilt stor, honorna (drottningar och arbetare) blir 15 till 18 mm långa, hanar 12 till 14 mm. Huvudet och mellankroppen är varmt gula, mellankroppen med ett svart band mellan vingfästena. Ovansidans bakkroppsegment, tergiterna, är gula framtill, brunaktiga baktill, vilket ger en randig effekt.

Ekologi 
I södra delen av sitt utbredningsområde förekommer humlan främst vid kustnära sandängar och -dyner, täckta med buskage och eksticklingar. Längre norrut påträffas den framför allt vid vägrenar, skogsbryn och -gläntor som är rika på blommande växter. Bona anläggs troligtvis underjordiskt på grästäckta sandmarker. 

Arten flyger under sen vår och sommar.
Den besöker främst ärtväxter som soforasläktet, buskklöversläktet och klöversläktet.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Nordkorea, nordöstra Kina, östra Mongoliet och Primorje kraj i sydöstligaste Ryssland.

Status 
Arten minskar, och är rödlistad i Ryssland. Främsta orsakerna är habitatförlust till följd av uppodling av dess traditionella habitat, och en ökad användning av bekämpningsmedel. Markbränder spelar också en inte försumbar roll.

Källor 

Humlor
anachoreta
Serie (biologi)

Serie (latin: Series), förkortad ser. är en taxonomisk nivå. En serie kan i sin tur delas in i underserier (i singularis på latin: subseries), förkortat subser. (ibland sser.).

Inom botaniken, mykologin och fykologin regleras "serie" av ICN och betecknar en nivå mellan släkte och art enligt: Släkte (genus), undersläkte (subgenus), sektion (sectio), undersektion (subsectio), serie (series), underserie (subseries), art (species). Dessa extranivåer har visat sig behövliga för att man skall få hanterliga grupperingar av, exempelvis, apomiktiska småarter.

Inom zoologin regleras "serie" inte av ICZN och beteckningen har använts för att beteckna en nivå mellan fylum och klass, mellan klass och ordning, mellan ordning och familj eller mellan släkte och art.

Inom bakteriologin är "serie" enligt International Code of Nomenclature of Prokaryotes en informell beteckning för en nivå mellan undersläkte och art, som inte regleras av koden.

För kulturväxter används "Serie" av fröindustrin för att beteckna kultivarer som kan skilja sig från varandra bara vad beträffar en viss egenskap (exempelvis blomfärg). ICNCP följer vad gäller nomenklaturen ICN och namn givna efter den 1 januari 1996 anses ej etablerade om de innehåller begreppet "serie" (oavsett språk).

Referenser

Taxonomi
Bombus baeri

Bombus baeri är en biart som beskrevs av Joseph Vachal 1904. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Sydamerika, längs Anderna från Cajamarca i Peru till Salta i norra Argentina, där den endast lever på höga höjder (mellan 1 900 och 4 200 m).

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
baeri
Bombus beaticola

Bombus beaticola är en biart som först beskrevs av Borek Tkalcu 1968.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Huvud, mellankroppens ryggsida och benen är mörka, medan tergit 1 (första segmentet på bakkroppens ovansida) har en blandning av ljusa och mörka hår, tergit 2 är vitgul utom de yttre delarna av bakkanten som är mörka, tergit 3, 4 och främre delen av tergit 5 är mörka och den bakre delen av tergit 5 blekorange. Det finns en geografisk form (vissa auktoriteter betraktar den som en underart under namnet Bombus beaticola shikotanensis) som är betydligt ljusare på tergit 4 och främre delen av tergit 5. Humlan är korttungad.

Ekologi 
Humlan förekommer framför allt i den subalpina zonen, men kan även gå upp till rent alpina habitat; på Norikura, en troligen aktiv vulkan på Honshu, har den påträffats på höjder mellan 1 920 och 2 790 meters höjd. Den är en polylektisk art, det vill säga den flyger till värdväxter från många familjer, som korgblommiga växter, kransblommiga växter, ranunkelväxter, rosväxter, havtornsväxter, dunörtsväxter, ljungväxter, blågullsväxter, snyltrotsväxter, kaprifolväxter, klockväxter, sparrisväxter och irisväxter. Arbetarna kommer fram i maj, nya drottningar tidigt i juli, och kolonin varar till slutet av augusti.

Utbredning 
Arten förekommer i nordöstra Ryssland (Kurilerna) och centrala Japan.

Källor

Bokkälla

Referenser

Externa länkar 

Humlor
beaticola
Bombus brevivillus

Bombus brevivillus är en biart som beskrevs av Franklin 1913. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En helsvart humla, med undantag för ansiktet, som kan ha inblandning av korta, bleka hår i den svarta pälsen. Vingarna är mycket mörka. Längden är omkring 16 mm, och vingbredden omkring 40 mm. Arten är dåligt studerad; uppgifterna ovan gäller främst hanen.

Ekologi 
Arten flyger bland annat till katalpaväxten Jacaranda copaia, ärtväxterna tonkaböna och Chamaecrista desvauxii samt gloxiniaväxten Paliavana tenuiflora.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Brasilien (delstaterna Alagoas, Amapá, Bahia, Ceará, Espírito Santo, Goiás, Maranhão, Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Minas Gerais, Paraíba, Pará, Pernambuco, Rio Grande do Norte och Rio de Janeiro), Guyana samt Venezuela.

Källor 

Humlor
brevivillus
Bombus coccineus

Bombus coccineus är en biart som beskrevs av Heinrich Friese 1903. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Hos honorna (drottning och arbetare) är huvud, mellankropp, ben och den första tergiten (ovansidans bakkroppssegment) svarthåriga, tergiterna 2 till 4 är klart rödbruna (hos drottningen är dock tergit 4 ljusare än de övriga) tergit 5 är vitaktig till blekgul hos drottningen, rödbrun hos arbetarna, medan tergit 6 är mörk. Undersidan är till största delen mörk, med viss inblandning av blekt brandgula hår på undersidan av bakkroppen. Vingarna är genomskinliga med en ljusbrun färgton. Drottningen kan bli 22 mm lång, arbetarna 18,5 mm.

Hanarna har även de är huvud, mellankropp, ben och den första tergiten svarthåriga; den svarta pälsen fortsätter till främre delen av tergit 2. Resterande del av tergit 2 samt tergit 3 till 5 är klart rödbruna, medan tergit 6 och 7 är vitaktiga. Vingarna är något ljusare än hos honorna. Kroppslängden är omkring 17 mm.

Ekologi 
Bombus coccineus är en bergsart som lever på höjder mellan 2 000 och 4 200 m. Den har påträffats på korgblommiga växter.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Peru (provinsen Lima samt regionerna Ancash, Apurímac, Cuzco, Junín och Pasco).

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
coccineus
Bombus coreanus

Bombus coreanus är en biart som först beskrevs av Keizo Yasumatsu 1934.  Bombus coreanus ingår i släktet humlor, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten är svart med orangefärgad bakkroppsspets.

Utbredning 
Arten finns i den orientaliska regionen, upp mot gränsen till Palearktis. Utbredningsområdet omfattar Kina (Peking, provinserna Hebei, Shaanxi och Gansu) samt Koreahalvön.

Ekologi 
Arten är en snylthumla, och tar alltså över andra humlors bon. Den lever i olika naturreservat på höjder mellan 950 och 1990 m, samt i de sydöstra bergen i provinsen Gansu, på höjder upp till 1740 m. Humlan är oligolektisk, den flyger till blommande växter från flera familjer, som korgblommiga växter (Ixeridium sonchifolium och tistelarten Cirsium monocephalum) samt grobladsväxter (sibirisk kransveronika).

Källor 

Humlor
coreanus
Insekter i orientaliska regionen
Bombus czerskii

Bombus czerskii är en biart som beskrevs av Aleksandr Skorikov 1910. 

Bombus czerskii ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Endast honor har påträffats. Dessa har en längd på upptill 20 mm med ett avlångt huvud. Mellankroppen har blekgul päls med ett svart till brunaktigt band mellan vingfästena. Första tergiten (ovansidans bakkroppssegment) är även den blekgul, tergit 2 till 5 randiga med främre delen gul och bakre svart till brunaktig.

Ekologi 
Arten förekommer på ängar, i skogsbryn och skogsgläntor. Den besöker framför allt växter med djupkalkade blommor.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från södra Ryssland (i området kring Bajkalsjön och i Primorje kraj) över nordöstra Kina och norra Mongoliet till norra Nordkorea och troligen också Japan.

Status 
Arten är mycket ovanlig och rödlistad i Ryssland. Den minskar till följd av habitatförlust genom uppodling av dess naturliga områden. Överdriven användning av bekämpningsmedel spelar också in.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Humlor
czerskii
Bombus dahlbomii

Bombus dahlbomii är en biart som beskrevs av Félix Édouard Guérin-Méneville 1835, vilken namngav den efter den svenske entomologen Anders Gustaf Dahlbom. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten är en  stor, långtungad humla, övervägande orange på ovansidan; drottningen kan bli upp till 40 mm lång och är därmed världens största humla.

Ekologi och utbredning 
Arten förekommer endast i Sydamerika, där den är den enda inhemska arten i de tempererade skogarna. Den var tidigare vanlig i Patagonien, där den var den enda humlearten. Från omkring 2006 har man emellertid kunnat konstatera att arten minskat kraftigt, en minskning som sammanfaller med de första fynden av mörk jordhumla (Bombus terrestris) i området. Den mörka jordhumlan infördes 1997 till Chile för att tjäna som pollinator, och rymlingar från växthus observerades i Patagonien 2006. Man misstänker att den har smittat Bombus dahlbomii med den parasitiska protozon Apicystis bombi. Emellertid kan man inte utesluta att det även kan vara fråga om födokonkurrens.

På grund av nedgången har IUCN rödlistat den som starkt hotad.

Bombus dahlbomii är en betydelsefull pollinator i många ekosystem: I Patagonien är den alströmerian Alstroemeria aureas främsta pollinator, och i Maulinoskogen i centrala Chile pollinerar den bland andra växter Lapageria rosea, en ranka i familjen klätterliljeväxter (Philesiaceae). Den har även påträffats på blommor ur pumpasläktet.

Källor 

Humlor
Insekter i neotropiska regionen
dahlbomii
Bombus defector

Bombus defector är en biart som beskrevs av Aleksandr Skorikov 1910. 

De Bombus defector ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten är övervägande svart, men med gul behåring på huvudet, på två tvärband på främre respektive bakre delen av mellankroppen, på tergit 1 och 2 (pälsen på tergit 2 är dock uppblandad med en del svarta hår), samt med orange päls på bakkanten på tergit 3 och helt på tergit 4 till 6 (7 hos hanen). Hanarna kan dock ha helsvart bakkropp, även om detta inte är särskilt vanligt. Karaktärerna syns bäst på honorna; hanarna identifieras främst genom könsdelarnas utseende.

Ekologi 
Habitatet utgörs av blomsterrika alpina till subalpina gräsmarker på höjder mellan 930 och 3 110 meter. Födoväxterna utgörs främst av tistelarter.

Utbredning 
Bombus defector är en centralasiatisk art som förekommer i Alajbergen (Kirgizistan och Tadzjikistan) samt bergskedjan Tianshan (Kazakstan, Kirgizistan och autonoma regionen Xinjiang i Kina).

Källor 

Humlor
defector
Bombus deuteronymus

Bombus deuteronymus är en biart som beskrevs av Schulz 1906. Bombus deuteronymus ingår i släktet humlor, och familjen långtungebin.

Beskrivning 
Arten har blekt brungul päls på mellankroppen med en svart markering mittpå, och en bakkropp som är randig i blekt brungult och svart.

Taxonomi 
Taxonomin för denna art är omdiskuterad. Catalogue of Life anger inga underarter, medan andra källor anger följande underarter:
 B. deuteronymus deuteronymus
 B. deuteronymus bureschi
 B. deuteronymus superequester

Utbredning 
Artens utbredning är fragmenterad. B. deuteronymus deuteronymus förekommer i östra Sibirien, Mongoliet, Ussuris floddal och Japan, B. deuteronymus bureschi har mycket sällsynt påträffats i Kroatien, Bosnien, Serbien, Bulgarien och Rumänien, medan B. deuteronymus superequester förekommer i Ryssland mellan 53ºN och 59ºN.

Källor 

Humlor
deuteronymus
Bombus diversus

Bombus diversus är en biart som beskrevs av Smith 1869. Bombus diversus ingår i släktet humlor, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Kinderna är brunaktiga, hjässan, mellankroppen, första, andra och mitten av tredje tergiten (segmenten på mellankroppens ovansida) är ljust rävröda, medan resten av bakkroppen är svart. Arten är en stor, långtungad humla, ungefär lika stor som trädgårdshumlan.

Ekologi 
Den övervintrande drottningen kommer fram i slutet av april, de första arbetarna uppenbarar sig i mitten av maj, och könsdjuren (hanar och nya drottningar) under september till oktober. Kolonin, med alla dess invånare utom de nya, befruktade honorna, dör ut någon gång i mitten av november.

Arten är polylektisk, den hämtar pollen från många olika växtfamiljer, som kransblommiga växter (vitplister), korsblommiga växter (åkerkål), getrisväxter (prakttryar), storaxväxter (japansk storax), havtornsväxter (japansk silverbuske), ljungväxter (rododendronsläktet, Monotropastrum humile), berberisväxter (Epimedium grandiflorum) med flera.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar norra Östasien från Koreahalvön över Japan från Kyushu till Hokkaido, samt de ryska Sachalinöarna.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Humlor
diversus
Bombus ecuadorius

Bombus ecuadorius är en biart som beskrevs av Meunier 1890. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En stor humla, med en kroppslängd på 23 mm. Huvudet är något längre än brett, med svart päls. Även mellankroppen är svartpälsad. Tergit (ovansidans bakkroppssegment) 1 och 2 är gula, 3 svart och resten av bakkroppen vit. Benen är även de svarta, vingarna metalliskt gulbruna.

Ekologi 
Arten är mycket sällsynt, och få observationer av den har gjorts. Den är troligtvis en bergsart.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Ecuador (provinserna Bolívar, Esmeraldas och Los Ríos) samt Peru (regionerna Arequipa, Ayacucho, Cuzco och Piura).

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
ecuadorius
Bombus excellens

Bombus excellens är en biart som beskrevs av Smith 1879. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Mellankroppen är svartbrun, första tergiten (främsta segmentet på bakkroppens ovansida) svarthårigt, och resten av bakkroppen med brandgul päls.

Ekologi 
En mycket sällsynt humla, som lever på höjder mellan 800 och 3 500 m. Den har setts besöka apelsinblommor.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Bolivia (departementen Cochabamba och La Paz), Colombia (departementen Cauca och Magdalena), Ecuador, Peru (regionerna Huánuco, Junín och Piura) samt Venezuela (huvudstadsdistriktet Distrito Federal samt delstaterna Falcón och Mérida).

Källor 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
excellens