kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hornsten

Hornsten (även chert – uttal: [tʃərt]) är en sedimentär bergart bestående av kalcedon, en mikrokristallin till kryptokristallin typ av kvarts. Bergarten är ofta ljus och kan vara vit grå, brun eller svart. Oftast blir hornsten till genom biogena eller kemiska utfällningar på en havsbotten, vilket leder till oregelbundna noduler som inlagras i exempelvis kalksten.

Hornsten är dessutom ett alternativt namn för ekonomiskt ointressant jaspis. Även flinta, agat, porcelanit och novakulit är alternativa benämningar för denna typ av kalcedon.

Systematik och benämningar

Hornsten och flinta 

En variant av hornsten är flinta. Denna kännetecknas av att den bildas inuti märgel eller en annan typ av kalksten. Flinta kan också definieras som en hornsten där opal ingår i mineralblandningen, vid sidan av kalcedon.

Traditionellt har också flinta och hornsten särskiljts genom skillnader i färg. Finta har ansetts vara grå till svart och helt ogenomskinlig (dock svagt genomskinligt brun i tunna skikt), medan samma sten med en gråare, vitaktig eller blekt gul färg har benämnts som hornsten (chert). Den senares ljusare färg orsakas av en mängd mikroskopiskt små fickor av vatten eller luft.

I övrigt har både hornsten och flinta samma fysikaliska egenskaper som kvarts.

Kalcedoner i stort 
Kalcedoner och varianter av kvarts har genom historien benämnts på olika och ofta motsägelsefulla sätt. Det har bland annat gällt namnen jaspis, agat och onyx. Nedanstående uppställningar ger en liten överblick över den komplicerade namngivningen runt några olika kalcedon-/kvartsvarianter, delvis beroende på om man definierar något som bergart eller mineral.

Mikrokristallin/kryptokristallin kvarts
Flinta – bildad som konkretion
Chert (även: hornsten) – bildad i sedimentära bergarter

men:

Kalcedon
Hornsten (även: chert)
Flinta
Jaspis – ekonomiskt ointressant hornsten/chert

och:

Hornsten/chert – ekonomiskt ointressant jaspis (!)
Flinta – blandning av kalcedon och opal
Opal – bergart och mineral (uppbyggd av vattenhaltig kiseldioxid)

Användning och historia 
Hornsten och flinta var det huvudsakliga råmaterialet för vassa redskap och vapen för stenåldersmänniskan. Materialets jämnhet och finkornighet, samt lättheten att få det att spricka upp i hårda och vassa flisor underlättade tillverkningen av bland annat pilspetsar. Samma teknik som använts för att få till vassa flisor av flinta (hornsten) har även använts för obsidian (vulkaniskt glas).

Insamling av hornsten och tillverkningen av vapen tillhörde mänsklighetens tidigaste yrkesgrenar, och det är ofta möjligt att rita upp forntida handelsvägar utifrån kunskapen om den lokala tillgången på ett visst råmaterial.

Hornsten (flinta) har genom historien använts för att göra upp eld. Från 1600- till tidigt 1800-tal användes flinta för att antända tändsatsen i flintlåsgevär.

Krossad flinta (hornsten) används fortfarande som slipande material på sandpapper anpassade för behandling av trä och läder.

Källor

Externa länkar

Sedimentära bergarter
Nio liv (film)

Nio liv () är en norsk äventyrsfilm från 1957 i regi av Arne Skouen och med Jack Fjeldstad i huvudrollen. Den utspelar sig våren 1943 och handlar om Jan Baalsruds flykt till Sverige över de nordnorska fjällen efter ett misslyckat sabotageförsök. Baalsrud (1917–1988) var norsk frivillig i det brittiska Kompani Linge, som utförde attentat mot de tyska trupperna under andra världskriget. Manuset bygger på den brittiske författaren David Howarths bok Nio liv från 1955.

Filmen hade norsk premiär 3 oktober 1957. Den släpptes i Sverige 11 november samma år. Den blev Oscarsnominerad i kategorin bästa utländska film. År 2005 utsåg en jury bestående av filmkritiker och filmvetare Nio liv till århundradets bästa norska film.

Medverkande
 Jack Fjeldstad som Jan Baalsrud
 Henny Moan som Agnes
 Alf Malland som Martin
 Joachim Holst-Jensen som farfar
 Lydia Opøien som barnmorskan
 Edvard Drabløs som skolläraren

Källor

1943 på film
Andra världskriget på film
Filmer 1957
Motståndsrörelsen i Norge under andra världskriget
Norge på film
Norska filmer baserade på böcker
Norska filmer baserade på verklighet
Norska krigsfilmer
Norska äventyrsfilmer
Relationer mellan Norge och Storbritannien
Wajaale

Wajaale (somaliska: Wajaale, arabiska: وجالي ) är en stad i Maroodijeex-provinsen i Somaliland. Staden är också en gränsstad mellan Somaliland och Etiopien.

Allmänt
Wajaale är en viktig stad för Somaliland och Etiopien för att den gränsar mellan länderna. Den ligger i Maroodijeex-provinsen i Somalilands västra del. Den har ungefär  invånare och i distriktet den som den ligger i bor det ungefär .

Orter i Somaliland
Balidhiig

Balidhiig (alternativa stavningar: Balidig, Balitig eller Belidhiig) är en liten ort i Somaliland men även ett distrikt. Befolkningen är mellan 30.000 och 60.000.

Orter i Somaliland
Bruns konstant

Inom talteori är Bruns konstant en viktig matematisk konstant. Den definieras som summan av reciprokerna av alla primtalstvillingar: 
 
 . 

Enligt Bruns sats konvergerar serien mot ett ändligt värde. 

Konstanten är uppkallad efter Viggo Brun, som bevisade Bruns sats år 1919.

Referenser

Källor 
 
 
 
  Reprinted Providence, RI: Amer. Math. Soc., 1990.
  Contains a more modern proof.

Externa länkar 
 
 
 
 Sebah, Pascal and Xavier Gourdon, Introduction to twin primes and Brun's constant computation, 2002.  A modern detailed examination.
 Wolf's article on Brun-type sums

Matematiska konstanter
Analytisk talteori
Ole Bjørn Kraft

Ole Bjørn Kraft, född den 17 december 1893 i Köpenhamn, död den 2 december 1980 på Frederiksberg, var en dansk konservativ politiker och journalist.

Biografi
Kraft var son till biträdande chefen för det danska fängelseväsendet. Under den tyska ockupationen under andra världskriget blev han utsatt för en nazistisk attack den 30 december 1944 där han blev skottskadad. Under åren för det ”kalla kriget” var han aktiv i antikommunistiskt arbete och stödde aktivt baltiska exilorganisationer som arbetade för att öka medvetenheten om det sovjetiska förtrycket av de baltiska folken.

Kraft var ledamot av Folketinget 1926 – 64, försvarsminister 1945 i regeringen efter befrielsen. Han efterträdde Christmas Møller i Konservative folkepartiets folketingsgrupp 1947 i ett nära samarbete med Aksel Møller som var talesman och partiets ledande profil för den ekonomiska politiken.

Kraft var utrikesminister i Erik Eriksens liberal-konservativa regering 1950 – 53 och ordförande i NATO:s ministerråd 1952 – 53. Som delegat i Europarådet och Nordiska rådet verkade han för europeiskt och nordiskt samarbete.

Författarskap
Kraft skrev ett antal böcker, bl. a. en omtvistad bok från 1932 – Fascismen: Historie – Läre – Lov - där han beskrev den tidens fascistiska idéer utan att ta avstånd från dem. Under åren 1971 – 75 publicerade han sin självbiografi – En konservativ politikers erindringer – i tre band.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Vasaorden, 24 mars 1952.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977
http://www.ne.se/ole-bj%C3%B6rn-kraft

Noter

Externa länkar
http://danmarkshistorien.dk/leksikon-og-kilder/vis/materiale/ole-bjoern-kraft-k-i-folketinget-om-kommunistloven-20-august-1941/

Danska politiker under 1900-talet
Politiker från Köpenhamn
Födda 1893
Avlidna 1980
Män
Danmarks försvarsministrar
Danmarks utrikesministrar
Personer i Danmark under andra världskriget
Out of Tears

Out of Tears går som spår sju på Rolling Stones album Voodoo Lounge, släppt 12 juli 1994. Balladen spelades in i juli - augusti och november - december 1993 och skrevs av Mick Jagger och Keith Richards. Låten är en av de första där inte Bill Wyman medverkar som basist.

Texten handlar om sorgen över att mista någon. "I won't cry when you say goodbye / I'm out of tears" ("Jag kommer inte gråta då du tar farväl / Jag har slut på tårar") lyder refrängen på den fem minuter och 25 sekunder långa låten.

Medverkande musiker
Mick Jagger - sång och akustisk gitarr
Keith Richards - elgitarr
Ron Wood - slidegitarr
Charlie Watts - trummor
Darryl Jones - elbas
Chuck Leavell - piano
Benmont Tench - orgel
Lenny Castro - slagverk
David Cambell - stråkarrangemang

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Engelskspråkiga sånger
Låtar av Rolling Stones
Musiksinglar 1994
Landau–Ramanujans konstant

Inom matematiken är Landau–Ramanujans konstant en matematisk konstant som förekommer inom talteori då man studerar hur stor andel av heltalen som går att skriva som summan av två kvadrater.

Låt N(x) vara antalet positiva heltal mindre än x som kan skrivas som summan av två heltalskvadrater. Då är Landau–Ramanujans konstant

Konstanten upptäcktes oberoende av Edmund Landau och Srinivasa Ramanujan.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Additiv talteori
Analytisk talteori
Matematiska konstanter
Srinivasa Ramanujan
Nils Aschan

Nils Aschan, född 4 november 1850 i Balkåkra socken, Malmöhus län, död 2 december 1932 på Ulricehamns sanatorium, skriven i Genarps församling, Malmöhus län, var en svensk stadsfiskal.

Aschan anställd på Oxie med flera häraders kronofogdekontor 1868–1874, blev tillförordnad stadsfiskal i Malmö 1874 och var ordinarie stadsfiskal där 1875–1907. 

Aschan var styrelseordförande i Malmö Läderfabriks AB, Ryska Gummifabriks AB, AB Sveriges Förenade Hattfabrik, AB O-System Kläder samt styrelseledamot i Förenade Gummifabriks AB, AB Hippodromen, AB Kritbruksbolaget i Malmö (Kvarnby) och Malmö–Genarps Nya Järnvägs AB.

Aschan inköpte 1928 Toppeladugårds slott på grund av missnöje med spritransoneringen i Malmö, något som omtalas i visan Skånska slott och herresäten.

Aschan var son till soldaten Per Nilsson Dygd och Inger Nilsdotter. Han saknade därigenom släktskap med såväl släkten Aschan från Östergötland som den finländska släkten med samma namn. Han ingick 1876 äktenskap med Hilda Eleonora Hopp (1848–1914) och fick sonen Gunnar Fredrik Karl Aschan (1877–1905), banktjänsteman. Han gifte senare om sig med Gerda Salomina Hoppe (död 1971).

Nils Aschan är begravd på Sankt Pauli mellersta kyrkogård (kvarteret Annelund, gravplats 223) i Malmö. Här ligger även hustrun Hilda, sonen Gunnar och den senare hustrun Gerda.

Källor 

Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 18f

Noter 

Skånska godsägare under 1900-talet
Personer i Malmös historia
Personer från Balkåkra socken
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1850
Avlidna 1932
Män
Yun Chi-ho

Yun Chi-ho, född 26 december 1864 i Asan, död 9 december 1945 i Kaesong, var en koreansk politiker, akademiker och pedagog.

Yun Chi-ho var en av de första koreaner som fick möjlighet att studera och är känd för sin strävan att gradvis reformera det koreanska samhället. Han är farbror till den koreanske politikern Yun Bo-seon.

Yun föddes i en familj ur yangban-aristokratin utanför Pyongyang och fick en klassisk utbildning. Som 16-åring deltog han i en delegation från det koreanska Joseon-hovet för att studera förhållandena i Japan efter Meijirestaurationen och studerade en tid under den japanske reformivraren Fukuzawa Yukichi. Efter återkomsten till Korea slöt han sig till den reformvänliga strömningen i Korea, men tvingades fly Korea 1884 på grund av ett misslyckat kuppförsök från Japan-vänliga krafter i regeringen. Han begav sig till Shanghai där han studerade vid Anglo-Chinese College och döptes i den metodistiska kyrkan. Därefter fortsatte han sina studier vid Vanderbilt University och Emory University i USA.

Efter det att Korea blivit formellt självständigt i samband med Kinas nederlag i första kinesisk-japanska kriget tjänstgjorde Yun i Joseon-hovet och närvarande bland annat vid Nikolaj II:s kröning. Yun profilerade sig som en reformvänlig nationalist och ledde bland annat Självständighetsklubben 1896-98. Som kristen ansåg han att Korea skulle reformeras genom förbättrad utbildning och han såg fortfarande Japan som en förebild. Yun deltog också i grundandet av en koreansk filial av KFUM.

Efter det att Japan annekterat Korea 1910 fängslades Yun, falskeligen anklagad för att han tillsammans med ett hundrtal andra koreanska aktivister konspirerat för att mörda den japanske generalguvernören Terauchi Masatake, och han tillbringade åren 1911-15 i fängelse. Trots fängelsevistelsen fortsatte Yun att sträva efter att reformerna det koreanska samhället inom ramarna för det japanska koloniala styret, vilket gjort att han framstått som en kollaboratör vissa i politiska läger. Han har mest kontroversiell för sitt försvar för Japan under andra världskriget.

Källa

Koreanska politiker
Födda 1864
Avlidna 1945
Personer från Södra Chungcheong
Män
WP:Projekt Korea
Personer i Korea under 1800-talet
Personer i Korea under 1900-talet
Black and Tans

Black and Tans var en provisorisk paramilitär styrka som rekryterades i Storbritannien för att sättas in i Irland i striderna under irländska frihetskriget åren 1920-1921.

Historia

Bakgrund
Irland hade regelbundet skakats av olika uppror eller väpnade aktioner mot det brittiska styret, varvat med lugnare perioder över århundradena. Efter eskalerande motsättningar efter första världskrigets slut skedde flera väpnade aktioner från Irländska Republikanska Armén riktade mot den väpnade polisstyrkan Royal Irish Constabulary, RIC, från 1919. Striderna tilltog i intensitet och övergick i Irländska frihetskriget där IRA tog kontroll över delar av landet. Då RIC var trängda och den brittiska regeringen var tveksam till att sätta in den reguljära armén i striderna skapades på initiativ av Winston Churchill en paramilitär styrka som rekryterades främst bland protestantiska veteraner i England och Skottland som hemförlovats efter krigsslutet. Styrkan utrustades med khakiuniformer i kombination med RIC:s mörkgröna rockar vilket gav styrkan dess informella namn.

Insatser under det irländska frihetskriget 
Black and Tans började sättas in i strider och göra tillslag mot IRA 1920. I takt med tilltagande förbittring i striderna utmärkte sig Black and Tans med sin brutalitet som drabbade både väpnade motståndare och civilbefolkning. 21 november 1920 tog sig trupper ur Black and Tans in på Croke Park i Dublin under en pågående match i gaelisk fotboll och sköt flera åskådare och en spelare som hämnd för att IRA samma dag mördat 14 personer i Dublin som arbetade för brittiska underrättelsetjänsten och armén. Dagen kom att bli känd som Bloody Sunday (blodiga söndagen). Andra gånger hämnades styrkor ur Black and Tans egna förluster i strider genom att angripa och bränna mindre byar och gårdar. I december 1920 medverkade delar av Black and Tans i att sätta stora delar av centrala Cork i brand.

Black and Tans fick dåligt rykte även på hemmaplan i Storbritannien, och opinionen vändes mot de väpnade styrkorna i Irland. Black and Tans fick även skulden för övergrepp mot motståndare och civilbefolkning som begicks av Royal Irish Constabulary, reguljära armétrupper och den andra paramilitära styrkan Auxilliary division. Ledningen över Black and Tans stramades upp och disciplinen stärktes vilket gjorde att övergreppen minskade under 1921. Efter Anglo-irländska avtalet och bildandet av den Irländska fristaten 1922 upplöstes Black and Tans. Av 7000 rekryter hade hälften dödats eller sårats eller, framförallt, av andra skäl lämnat styrkan i förtid.

Källor
 

Irländska frihetskriget
Organisationer bildade 1919
Organisationer upplösta 1922
Storbritanniens militär
Paramilitära organisationer
Hilchenbach

Hilchenbach är en stad i Kreis Siegen-Wittgenstein i det tyska förbundslandet Nordrhein-Westfalen. Hilchenbach, som för första gången omnämns i ett dokument från den 17 juni 1292, har cirka  invånare.

Referenser 

Kommuner och städer i Kreis Siegen-Wittgenstein
L'Image manquante

L'Image manquante (ung. "bilden som saknas") är en kambodjansk-fransk dokumentärfilm från 2013 i regi av Rithy Panh. Den berättar om regissörens egen familj under de röda khmerernas styre och hur Pol Pot kom till makten i Kambodja på 1970-talet. Randal Douc gör berättarrösten. Filmen blandar dokumentärt arkivmaterial med uppställda lerfigurer. Idén att använda lerfigurer uppstod när Panh av en slump upptäckte att en av hans medarbetare var skicklig på att skulptera i lera. Regissören hade redan berört röda khmererna och det kambodjanska folkmordet i flera av sina tidigare filmer, men L'image manquante är den första filmen där han skildrar sina personliga upplevelser.

Filmen hade premiär vid filmfestivalen i Cannes 2013 där den fick Un certain regard-priset. Vid Oscarsgalan 2014 blev den nominerad för Kambodja i kategorin bästa utländska film.

Källor

1970-talet på film
Franska filmer 2013
Franska dokumentärfilmer
Franskspråkiga filmer
Kambodjanska filmer
Självbiografier
Dario Marianelli

Dario Marianelli, född 21 juni 1963 i Pisa, är en italiensk kompositör av piano-, orkester- och filmmusik. Han började sin bana som kompositör av filmmusik med filmen Ailsa från 1994. Det riktiga genombrottet kom först 2005 när Marianelli komponerade musiken till Stolthet & fördom, Bröderna Grimm och V för Vendetta. Han Oscarnominerades för filmmusiken till Stolthet & fördom (2005), Försoning (2007) och Anna Karenina (2012); 2008 vann Marianelli både en Oscar i kategorin Best Achievement in Music Written for Motion Pictures, Original Score och en Golden Globe Award för Försoning.

Externa länkar 
Dario Marianelli - film composer

Italienska filmmusikkompositörer
Italienska musiker under 2000-talet
Personer från Pisa
Födda 1963
Levande personer
Män
Bietigheim-Bissingen

Bietigheim-Bissingen [] är en stad i Landkreis Ludwigsburg i regionen Stuttgart i Regierungsbezirk Stuttgart i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland, cirka 19 km norr om Stuttgart och 20 km söder om Heilbronn. Staden bildades 1 januari 1975 genom en sammanslagning av kommunen Bietigheim och staden Bissingen. Tillsammans med den i norr angränsande staden Besigheim bildar städerna ett centrum för de omgivande samhällena i Stuttgart-regionen.

Staden ingår i kommunalförbundet Bietigheim-Bissingen tillsammans med kommunerna  Ingersheim och Tamm.

Vänorter 
Bietigheim-Bissingen har följande vänorter:
  Kusatsu, Japan (sedan 1962)
  Sucy-en-Brie, Frankrike (sedan 1967)
  Surrey Heath, Storbritannien (sedan 1971)
  Szekszárd, Ungern (sedan 1989)
  Overland Park, USA (sedan 1999)
  Saltara, Italien (sedan 2006)

Referenser 

 

Kommuner och städer i Landkreis Ludwigsburg
Kiselsinter

Kiselsinter kallas även gejserit eller geysirit och är en sedimentär bergart. Kiselsinter består av opal som bildas genom utfällning från heta lösningar rika på kisel. Det kan bildas i alla vulkaniska områden där heta vattenlösningar strömmar och är vanligt kring gejsrar. Bergarten är vit till röd, finkornig och porös.

Se även 
 Sinter

Referenser

Externa länkar 

Sedimentära bergarter
Älven

Älven – ett vattendrag, se älv
 Älven – ett övernaturligt manligt vattenväsen, se Näcken
Vindötunneln

Vindötunneln är en vägtunnel, på länsväg 160 på Vindön i Orust kommun. Tunneln byggdes 1966, har en längd på 485 meter och enkelt tunnelrör. Årsdygnstrafiken är cirka 4 650 fordon/dygn.

Referenser 
 

Vägtunnlar i Sverige
Transport i Orusts kommun
Byggnader och anläggningar i Orusts kommun
Peter Bruhn

Peter Wolfgang Bruhn, född 19 maj 1969 i Slottsstaden i Malmö, död 21 februari 2014 i Limhamn, Malmö, var en svensk typsnittsdesigner. Han grundade det digitala stilgjuteriet Fountain 1993.

Bland de typsnitt som specialritats för olika kunder fanns ett nytt rubriktypsnitt för tidningen Sydsvenskan och ett vänligt "handritat" typsnitt för Öresundskonsortiet.

När Posten den 10 maj 2012 gav ut fem frimärken med svenska typsnitt föreställde ett av dem typsnittet Satura, skapat av Bruhn och Göran Söderström.

Peter Bruhn är begravd på Limhamns kyrkogård.

Referenser

Externa länkar
Farewell, Peter Bruhn (1969–2014), Typographica
Bruhn Family

Svenska typografer
Personer i Malmös historia
Personer från Malmö
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1969
Avlidna 2014
Män
Personer i Sverige under 2000-talet
Black and Tan Fantasy

Black and Tan Fantasy är en jazzkomposition från 1927 av Duke Ellington och Bubber Miley. Sången spelades in ett flertal gånger för skivbolagen Okeh, RCA Victor och Brunswick. Sången användes också i  kortfilmen Black and Tan. Inspelningen på Victor är invald i Grammy Hall of Fame. Thelonious Monk gjorde en cover på sången 1955; hans cover samplades av hip-hopgruppen Wu-Tang Clan 1993 i deras sång Shame on a Nigga.

Inspelningar (1927-1942) 
 7 april 1927 E-22299 utgiven på Brunswick 3526, Brunswick 6682, Brunswick 80002, Melotone M-12093, Polk P-9006
 6 oktober 1927 BVE-40155-2 förmodligen outgiven
 26oktober, 1927 BVE-40155-4 Victor 21137, Victor 24861, Victor 68-0837 (som "Black & Tan Fantasie")
3 november 1927 W 81776-B OKeh 40955
 3 november 1927 W 81776-C OKeh 8521
 3 juni 1930 150590-1 Clarion 5331-C, Diva 6056-G, Velvet Tone 7082-V
 9 februari 1932 71836-2 (del av ett trelåtarsmedley) Victor Transcription L-16007
 9 februari 1932 71837-1 och 2 Victor, ej använda
 13 januari 1938 M-714-1 (utökat arrangemang som Prologue to Black and Tan Fantasy) Brunswick m8256
 13 januari 1938 M-715-1 (utökat arrangemang som The New Black and Tan Fantasy) Brunswick m8063

Referenser 
https://web.archive.org/web/20081120104139/http://www.jazz.com/music/duke-ellington-black-and-tan-fantasy-victor

Amerikanska jazzlåtar
Henry Norman

Sir Henry Norman, född 19 september 1858, död 4 juni 1939, var en brittisk industriman och politiker.

Norman var en av Storbritanniens ledande män inom järn- och kolbranschen, gav efter examina vid Harvard University och Leipzig uppslaget till Niagarafallens omhändertagandet av staten New York omkring 1880. Han verkade som journalist, forskningsresande och författare. Norman var biträdande redaktör för Daily Chronicle 1895-1899, liberal ledamot av underhuset 1900-23, biträdande "Postmaster General" 1910, och spelade en framträdande roll under första världskriget som rådgivare åt de allierades olika tekniska departement (han erhöll 1917 majors grad). Norman var en av de mest framstående vid organiserandet av den trådlösa telegrafin och radioverksamheten i Storbritannien. Norman blev 1906 Knight, 1915 baronet och 1918 ledamot av Privy Council.

Källor 
 

Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska politiker under 1900-talet
Födda 1858
Avlidna 1939
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Harvard University
Baronetvärdiga personer
Clavius

Clavius kan syfta på:

Personer 
 Christopher Clavius (1538–1612), en tysk matematiker och jesuit

Astronomi 
 Clavius (månkrater)
Montagu Norman

Montagu Collet Norman, född 6 september 1871, död 4 februari 1950, var en brittisk finansman.

Norman var från 1920 guvernör för Bank of England. I den egenskapen utövade han ett stort inflytande på den finansiella utvecklingen efter första världskriget. Det var i stor utsträckning genom Normans inflytande, som Storbritanniens återgång till guldmyntfot 1924 genomdrevs. Han utsattes på grund av detta för häftig kritik, särskilt från protektionistiskt håll, men genom det förtroende han ägde inom finanskretsar kom han att fortsätta återväljas på posten ända fram till 1944, detta trots goda förbindelser med Tyskland även under kriget.

Källor 
 

Centralbankschefer
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Födda 1871
Avlidna 1950
Män
Svensk uppslagsbok
X-Plane

X-Plane är en flygsimulator producerad av Laminar Research, ett mjukvaruföretag baserat i Columbia, South Carolina, USA. Det finns för Microsoft Windows, Mac OS X och Linux. Mobila versioner finns för Android och iOS och WebOS.

X-Plane innehåller flygplan av flera slag, både små, kommersiella, militära och andra typer. Sceneriet täcker praktiskt taget hela världen.

Flygmodell 
I X-Plane modelleras flygplanet av bladelement (engelska :en:Blade element theory), till skillnad från många andra flygsimulatorer som använder tabeller för att slå upp aerodynamiska data för modellen i fråga. Modellen delas upp i olika delar (blad) och krafterna från varje del beräknas för sig och summeras sedan.

Utbyggbarhet 
X-Plane är byggt så att enkelt kunna byggas ut, både nya flygplan, nya flygplatser och annat sceneri.

Källor

Externa länkar 
 http://www.x-plane.com

Flygsimulatorer