kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Deadline Games

Deadline Games A/S var ett danskt spelutvecklingsföretag som var beläget på Fabrikmestervej 4–6 i Köpenhamn. Deadline var från början ett TV-produktionsbolag, men 1996 föreslog företagets creative director Simon Jon Andreasen att de skulle börja utveckla datorspel istället. Spelavdelningen av produktionsbolaget fick en tillökning från tre till 15 anställda och 1997 slog de sig samman med det svenska företaget TATI och tillsammans skapade de Vision Park Entertainment AB. TV-produktionsdelen av Deadline såldes och företaget fokuserade istället helt på att utveckla datorspel. I mars 2001 tog Andreasen och VD:n Chris Mottes över spelstudion Deadline Games.

Deadline Games begärdes i konkurs den 29 maj 2009 efter att de under flera år haft ekonomiska svårigheter; 2006 redovisades ett underskott på 8,4 miljoner kroner, 2007 ett underskott på 12,2 miljoner kroner och 2008 ett underskott på 12 miljoner kroner. Uppdraget att utveckla Watchmen: The End Is Nigh åt Warner Bros. blev spiken i kistan för Deadline Games även om företaget vid sin nedläggning hade planer på att lansera spelet Faith and a .45.

Utvecklade datorspel 
Blackout, 1997
CrossTown - Giftet, 1998
CrossTown - Ängeln, 1999
Globetrotter, 2000
Globetrotter 2, 2001
På upptäcktsfärd med Peter och Marie – Staden, 2002
På upptäcktsfärd med Peter och Marie – Bondgården, 2002
Suspect
Total Overdose, 2005
Chili Con Carnage, 2007
Watchmen: The End Is Nigh, 2009
Faith and a .45 (lanserades aldrig)

Referenser

Noter 

Danska datorspelsföretag
Datorspelsutvecklare
Företag i Köpenhamn
Företag bildade 1996
Företag upplösta 2009
Kyrkkaffe

Kyrkkaffe är en kaffebjudning som äger rum efter gudstjänsten, i första hand efter söndagens gudstjänst, alternativt under en paus mitt i gudstjänsten, eller eventuellt före gudstjänsten.

Historia 
Möjligen kom kyrkkaffet till Sverige med väckelserörelserna. Det kan också sägas vara en utveckling av, eller ersättare för, mötet på kyrkbacken efter högmässan. Begreppet kyrkkaffe förekommer i tidningstext 1920 i Jämtlandsposten. 

Kyrkkaffet var till en början ofta en privat tillställning där man inbjöds till kyrkkaffe efter högmässan eller högmässogudstjänsten hemma hos någon bekant. Även prästen och dennes hustru kunde inbjuda några av gudstjänstbesökarna på kyrkkaffe i prästens hem i prästgården. Med tiden utvecklades kyrkkaffet till att bli en offentlig tillställning som anordnades av församlingen och där samtliga gudstjänstbesökare inbjöds till kaffe och samvaro vid gudstjänstens slut. Kyrkkaffet skedde då företrädesvis i församlingshemmet men kunde även ske i prästens bostad.

Kyrkkaffe i Sverige 
Att erbjuda kyrkkaffe kan organiseras av församlingen eller av någon annan med anknytning till kyrkan. Då serveras kaffe, te och saft, samt smörgåsar och konditorivaror (exempelvis bullar, kakor och tårta). Vanligen sker detta mot en smärre avgift, men det förekommer även att förstagångsbesökare i den aktuella kyrkan bjuds på kyrkkaffet.

Samtalsämnena varierar stort, men kan utöver alldagliga saker handla om dagens predikan och sång och liknande.

Kyrkkaffe i andra länder 
På engelska används uttrycket "Cafe church" om två eller tre olika saker, dels finns det mer kyrkkaffeliknande "Christian fellowship event" / "Coffee fellowship - Coffee time after church service" och dels finns "Churches using the cafe as a model for their organization". Det finns också, både i Sverige och utomlands, kyrkor som själva driver (eller låter någon annan driva) ett kafé i kyrkans lokaler.

Referenser

Se även 
 Fika

Externa länkar 
 Dagen: Kyrkkaffe – så funkar det
 Jnytt: Kyrkkaffe - en gemenskap
 SKR: Kyrkkaffe
 Ywam Bridge, New Zealand: Where cafés are used as mission tools

Kristen kultur i Sverige
Måltider
Goldpokal der Stadt Bremerhaven

Goldpokal der Stadt Bremerhaven var en basketturnering som spelades i Bremerhaven i förbundslandet Bremen i dåvarande Västtyskland, för herrar åren 1964-1983 och för damer åren 1965-1969. Turneringen var öppen för såväl klubblag som landslag.

Vinnare

Herrar

Damer

Källor

Fotnoter

Internationella baskettävlingar i Västtyskland
Bremerhaven
Sport i Bremen
Återkommande sportevenemang med premiär 1964
Nagelbitning

Nagelbitning eller onykofagi är att vanemässigt bita på naglarna, vilket är ett slags självdestruktiv handling. Det är definitionsmässigt ett psykiskt symtom eller diagnos, men sällan eller aldrig av den art att det har medicinsk relevans.

Nagelbitning kan ingå som symtom på rörelsestereotypier (F98.4 ICD-10) och då utföras med rytmik och ofta tillsammans med andra rytmiskt upprepade rörelser som kan vara självskadande (t.ex. att slå i skallen upprepade gånger) eller inte (t.ex. genom att vagga kroppen rytmiskt fram och tillbaka). Ofta uppkommer dock nagelbitning utan annan störning, och uppkommer då ofta i barndomen (även om det kan börja också i vuxen ålder). Det senare (F98.8 ICD-10) brukar ofta uppkomma med ångest och stress.

Nagelbitning som uttryck för ångest är i den tidiga barndomen lika vanligt hos båda könen, och upptäcks som regel vid 3-4 års ålder, och då som en vidareutveckling av att suga på tummen. Nagelbitning efter tio års ålder är vanligare bland pojkar än flickor.

Nagelbitning kan få medicinska följder om naglarna är smutsiga och personen sväljer sina avbitna naglar. Det finns också en ökad risk för infektioner i området kring naglarna, med inflammerade nagelband som följd.

Se även
 Dermatillomani
 Trikotillomani

Källor
 ICD-10-SE
 Tanaka, Orlando Motohiro, et al. "Nailbiting, or onychophagia: a special habit." American Journal of Orthodontics and Dentofacial Orthopedics 134.2 (2008): 305-308.

Psykiska störningar
Psykiska symtom
Ångest
Stress
Naglar
Harry Gullichsen

Harry Gullichsen, född den 31 oktober 1902 i Kotka, död den 4 september 1954 i Helsingfors, var en finländsk industriman. Han var gift med kända kulturpersonligheten Maire Gullichsen.

Harry Gullichsens far Alexander Gullichsen var född i Bragernes i Norge och var chef för den finländska skogsindustrifirman Ab W. Gutzeit & Co. Harry Gullichsen arbetade också i Gutzeit fram till 1927, då han anställdes av A. Ahlström Ab. År 1928 gifte han sig med Maire Ahlström, som var dotter till koncernchefen Walter Ahlström. Familjen Ahlström var en av sin tids rikaste släkter i Finland.

Efter Walter Ahlströms död 1931 blev Gullichsen chef för Ahlström. Han var känd för sin goda förhandlingsteknik. Gullichsen var en av de viktigaste personerna i den så kallade januariförlovningen år 1940, när Finska Arbetsgivarnas Centralorganisation deklarerade Finlands Fackförbunds Centralorganisation som förhandlingspart. I slutet av 1930-talet erhöll han hederstiteln bergsråd.

Harry Gullichsen hade ett stort intresse för modernistisk arkitektur och Alvar Aalto var vän i familjen. På 1930-talet Aalto utformade flera byggnader för A. Ahlström Ab runt Finland. Den mest kända är Gullichsens residens Villa Mairea i Norrmark.

Makarna Gullichsen hade tre barn: arkitekten Kristian Gullichsen, professor Johan Gullichsen och Lilli Alanen, som varit professor vid Uppsala universitet. Alvar Gullichsen är en sonson. Harry Gullichsen dog av hjärtinfarkt 1954.

Källor 
Finska Litteratursällskapets biografi (finska)

Noter

Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Finländska konstsamlare
Personer från Kotka
Födda 1902
Avlidna 1954
Män
Finländska innehavare av bergsråds titel
Finlandssvenskar inom näringslivet
William Eyre

William Eyre, född vid okänd tidpunkt, död 1765, var en officer i den brittiska Fortifikationen, senare vid 44th Foot, vilken tjänstgjorde i Brittiska Amerika under fransk-indianska kriget.

Ungdom och tidiga liv
Forskningen vet ingenting om William Eyres ungdom och väldigt lite om hans tidiga liv. Han var underkonduktör vid Fortifikationen 1744 och deltog i nedkämpandet av Jakobitupproret 1745. Under österrikiska tronföljdskriget tjänstgjorde han som konduktör vid försvaret av Bergen op Zoom.

Slaget vid Lake George
William Eyre kom som kapten vid 44th Foot till Brittiska Amerika 1755, när den brittiska regeringen inledde sin upprustning för att återta kontrollen över Ohiolandet. Han kommenderades till tjänstgöring i provinsen New York och deltog i William Johnsons expedition till Lake George 1755. Han planlade Fort Edward och under slaget vid Lake George förde han befäl över artilleriet, som slog tillbaka de franska stormningsförsöken. Han prisades av William Johnson, tackades av provinsen New York och kolonierna i New England och befordrades till major.

William Henry

William Eyre planlade och ledde byggandet av Fort William Henry 1755, och blev dess förste kommendant. 1757 slog fortets garnison under hans ledning tillbaka ett franskt anfall. På våren samma år överlämnade han befälet till George Monro när 35:e fotregementet övertog rollen som garnison.

Fort Carillon
Under slaget vid Fort Carillon 1758 ledde William Eyre sitt regemente som deltog i de misslyckade stormningsförsöken av Fort Carillon, varvid han sårades. Nio dagar senare blev han befordrad till överstelöjtnant.

Ticonderoga
William Eyre planlade och ledde också byggandet av Fort Ticonderoga 1759. Därefter deltog han i slutskedet av det fransk-indianska kriget. 1760 var han kommendant i Fort Niagara. Eyre längtade hem efter åtta år i Amerika, men fick inte tjänstledigt förrän på hösten 1764. Han drunknade på hemväg utanför den engelska kusten 1765.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Brumwell, Stephen (2002), Redcoats: The British Soldier and War in the Americas, 1755-1763 (Cambridge University Press).
 Brumwell, Stephen (2004), White Devil: A True Story of War, Savagery, and Vengeance in Colonial America'' (Da Capo Press).
 Steele, J.K. (1974), "Eyre, William", Dictionary of Canadian Biography (University of Toronto Press), vol. 3, sid. 214-215.

Externa länkar
 Eyre, William

Fransk-indianska krigen
New York under 1700-talet
Brittiska militärer under 1700-talet
Avlidna 1765
Män
Seralinistudien

Seralinistudien är en forskningsrapport från 2012 publicerad i tidskriften Food and Chemical Toxicology, rörande ett förmodat samband mellan genmodifierad majs och cancertumörer i råttor. Studien publicerades ursprungligen av en forskargrupp ledd av Gilles-Éric Séralini vid universitetet i Caen men togs bort i november 2013.

I experimentet fick råttor äta mat med olika tillsatser under två års tid. Några fick äta vanligt råttfoder med en viss andel genändrad majs tillsatt, några fick genändrad majs och  växtskyddsmedel (det glyfosatbaserade medlet "Roundup"), och en annan grupp råttor fick olika doser av enbart växtskyddsmedel.

Studien fick omfattande kritik för bristande redovisning av hur experimentet gick till och för att ha haft politiska syften snarare än vetenskapliga. Bl.a. framkommer att vatten medför högre cancerrisk än ett måttligt intag av glyfosat (det växtskyddsmedel som användes i studien). Dessutom har den typ av råttor (Sprague-Dawley råttor) som använts i studien en naturlig benägenhet att utveckla cancertumörer under den tid experimentet pågick.

I en omfattande studie från 2014 kunde inga skillnader visas mellan djur som åt genmodifierad mat och djur som inte gjorde det.

Källor

2012 i Frankrike
Genetik
RuPaul

RuPaul Andre Charles, mer känd som bara RuPaul, född 17 november 1960 i San Diego, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare, dragqueen, fotomodell, författare, sångare, låtskrivare och programledare.

Biografi
RuPaul blev känd på 1990-talet då han medverkade i en mängd tv-program, filmer, och musik. Tidigare hade han varit ett välkänt ansikte i Atlanta och New Yorks klubbliv. Han har även gjort vissa framträdanden under namnet RuPaul Charles, och har fått spela man i ett par roller.

RuPaul är främst känd bland dragqueens för sin likgiltighet mot könsspecifika pronomen för honom – både "han" och "hon" har angetts godtagbara, som han själv uttryckt det: "Du kan kalla mig han. Du kan kalla mig hon. Du kan kalla mig mig Regis och Kathie Lee; Jag bryr mig inte! Så länge du kallar mig." Han var programledare för en kortlivad talkshow på VH1, och är för närvarande programledare i realityserien RuPauls dragrace som sänts på VH1 sedan 2009. RuPaul är även känd för sin hitlåt "Supermodel (You Better Work)".

Diskografi

Supermodel of the World (1993)
Foxy Lady (1996)
Red Hot (2004)
Champion (2009)
Glamazon (2011)
Born Naked (2014)
Slay Belles (2015)
Butch Queen (2016)

Filmografi

Television

Priser och nomineringar

Bibliografi
 Lettin' It All Hang Out (1995)
 Workin' It! RuPaul's Guide to Life, Liberty, and the Pursuit of Style (2010) - Den här boken är en stilguide om mode, skönhet, stil och självsäkerhet som riktar sig till både killar och tjejer, straighta och gay. Illustrerad med fotografier tagna av Mathu Andersen från andra säsongen av RuPauls dragrace, innehåller Workin' It! insikter i hur en bäst applicerar smink, väljer kläder och illusionen som drag innebär. Den delar också med sig av RuPauls livsfilosofi för stil och attityd.

Källor

Externa länkar

RuPauls dragrace.com
RuPaul's Drag U

Amerikanska dragqueens
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från San Diego
Födda 1960
Levande personer
Män
Amerikanska TV-programledare
Den tvåbukiga käkmuskeln

Den tvåbukiga käkmuskeln (latin musculus digastricus) är en muskel i käken hos människan, som höjer tungbenet och sänker underkäken och medverkar till att öppna munnen.

Muskeln består av två muskelbukar: den främre buken (venter antrior) och den bakre buken (ventor posterior). Den främre buken är fäst vid underkäken vid fossa digastrica och övergår i en sena som fortsätter i den bakre buken som sedan är fast vid tungbenet vid incisura mastoidea,  en inskärning  på undersidan av och medialt om vårtutskottet.

Mellansenan verkar via en bindvävsögla på tungbenet.

Muskelns främre buk styrs av underkäksnerven (gren av trillingnerven)) och muskelns bakre buk styrs av ansiktsnerven.

Källor
M. digastrictus i Medicinsk terminologi från 1971

Externa länkar
Anatomical Study of the Digastric Muscle (Pdf)

Huvud och hals
Skelettmuskler
Paris Pride

Paris Pride eller Marche des Fiertés LGBT Paris är en årligen återkommande festival i Paris som främst riktar sig till HBTQ-personer (homo- och bisexuella, transpersoner och queera). Den äger normalt rum vecka 26, vilket är veckan efter midsommar i  juni. Under festivalveckan pågår aktiviteter främst i Paris gaydistrikt i Marais. Höjdpunkten är Paris Prideparad som varje år startar vid Montparnassetornet och avslutas vid Place de la Bastille på lördagen. Efter paraden samlas människor från paraden i gaydistriktet Marais på gatorna Rue du Temple, Rue Saint-Merri, Rue St-Croix Bretonnerie samt Rue des Archives.

Historia
År 1971 starade Françoise d'Eaubonne och Guy Hocquenghem med några fler ledande personer Front homosexuel d'action révolutionnaire som pågick åren 1971-1978. 1979 samt 1980 genomfördes oberoende demonstrationer.

Första Prideparaden genomfördes 1981 i Paris. Paris hade Europride år 1997 och har inte haft det igen sedan dess.

Se även 
 Homosexualitet i Paris

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Paris
Återkommande evenemang i juni
HBTQ-festivaler i Frankrike
Återkommande evenemang med premiär 1981
Division III i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014

Division III i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014 genomfördes 6 april-12 april 2014 i Luxemburg, Luxemburg.

Till huvudturneringen kvalificerade lag:
 (37) – Flyttades ned från Division II Grupp B inför VM 2014
 (45)
 (43)
 (47)
 (48) - Första VM-turneringen någonsin
 (*) - Första VM-turneringen på 27 år

Siffrorna inom parentes anger lagets placering på IIHF:s världsrankinglista 2013. *Hongkong saknade placering i rankningslistan 2013.

Resultat 
Spelplats: Kockelscheuer Ice Rink,  Kockelscheuer, Luxemburg

Matcher 
Alla tider är lokala (UTC+2)

Läs mer 
 Världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014

Se även  
 Toppdivisionen i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014
 Division I Grupp A i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014
 Division I Grupp B i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014
 Division II Grupp A i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014
 Division II Grupp B i världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014

Referenser

2014 i Luxemburg
Internationella ishockeytävlingar i Luxemburg
Ishockeysäsongen 2013/2014
Världsmästerskapet i ishockey för herrar 2014
Beren Saat

Beren Saat, född 26 februari 1984 Ankara, är en turkisk skådespelare som är känd från den turkiska tv-serien Aşk-ı Memnu, där hennes rollperson heter Bihter.

Roller på film, scen och TV
 Aşk-ı Memnu TV-serie. Premiär 2008 - 2010. Spelade: Bihter.
 Fatmagül'ün Suçu Ne? TV-serie. Premiär 2010 - 2012. Spelade: Fatmagül .

Externa länkar 
 IMB

Födda 1984
Levande personer
Turkiska skådespelare
Personer från Ankara
Kvinnor
Simona Ahrnstedt

Simona Milena Ahrnstedt, ursprungligen Simona Dvorak, född 10 september 1967 i Prag, är en svensk psykolog och författare inom genren romance. Hennes böcker är utgivna i 23 länder. Ahrnstedt har sålt över en miljon böcker.

Hon har givit ut en trilogi kärleksromaner som utspelar sig i historisk miljö. Överenskommelser utspelar sig på 1880-talet, Betvingade år 1349 och De skandalösa år 1685. Den gemensamma nämnaren är det fiktiva slottet Wadenstierna, som de tre manliga huvudpersonerna är ägare till under de tre olika tidsperioderna.

År 2014 kom den första boken i en trilogi som utspelar sig i nutid, med moderna yrkeskvinnor i centrum: En enda natt, (utgiven 2014) En enda hemlighet (utgiven 2015) och En enda risk (utgiven 2016). Bokserien har även utgivits i USA. 

2017 kom den fristående romanen Allt eller inget, som belönats med guldbok, då den sålt i över 100 000 exemplar i Sverige. Allt eller inget är den första boken inom genren romance som belönats med guldbok. Produktionsbolaget Unlimited Stories har förvärvat option på filmrättigheterna till Allt eller inget. 

Strax innan alla hjärtans dag 2018 kom den fristående romanen Alla hjärtans mirakel. År 2018 startade Ahrnstedt, tillsammans med universitetslektorn Pamela Schultz Nybacka, den litterära agenten Anna Frankl och förläggaren Ebba Östberg, Romanceakademin , en modern litterär akademi med syfte att stärka genrens ställning i Sverige.

Ahrnstedt är medgrundare till Romanceakademin och ambassadör för förlaget Lovereads och hon representeras av Salomonsson Agency.

Bibliografi

Med hjärtat som insats: Bokförlaget Forum. 2021. 
Nattens drottning: Bokförlaget Forum. 2022.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Svenska författare under 2000-talet
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Svenska feelgoodförfattare
Launedda

Launedda (även kallad trippelklarinett eller trippelpipa) är ett folkligt träblåsinstrument från södra Sardinien, möjligen av asiatiskt ursprung. Föregångarna till launedda kan spåras till omkring 2700 f. Kr. i Egypten, där vasspipor ursprungligen kallades ”memet”.

Launedda i sig själv kan härledas till 700-talet f. Kr. och används än idag vid religiösa ceremonier eller vid danser. Spelet utgörs av omfattande variationer på några få melodifraser och en enskild melodi kan pågå i över en timma och omfattar några av de mest elementära ljuden i europeisk musik.

Beskrivning
En launedda har två femhålade melodirör och ett bordunrör som blåses samtidigt. Andningstekniken, cirkulerande andning, vid användning av instrumentet är speciell med munhålan fungerande som en luftreserv.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Externa länkar
http://www.launeddas.eu/reserve/luigi_lai_01.htm
'http://www.sardegnacultura.it/j/v/258?s=20350&v=2&c=2702&t=7

Musikinstrument
Arbër Zeneli

Arbër Avni Zeneli, född 25 februari 1995 i Säter, är en svensk-kosovansk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Stade de Reims.

Karriär
Zenelis moderklubb är Hälsinggårdens AIK, vilka han lämnade för IF Elfsborg som tolvåring. Han avgjorde finalen i pojk-SM 2011, när han i 85:e minuten gjorde det avgörande 2–1-målet mot IF Brommapojkarnas U17-lag. 2012 blev det en förlust med 3–2 mot Malmö FF:s U17-lag i finalen av pojk-SM för Zeneli och Elfsborg. Han var med i Elfsborgs lag som vann U 21-allsvenskan 2013.

Han flyttades inför säsongen 2014 upp i Elfsborgs A-lag tillsammans med fyra andra spelare från ungdomslaget. Han gjorde sin allsvenska debut i premiären den 31 mars 2014 mot Åtvidabergs FF. Matchen slutade med en 2–1-förlust för Elfsborg och Zeneli blev inbytt i den 75:e minuten mot Simon Hedlund.

Den 26 januari 2019 skrev han på för Stade de Reims.

Landslagskarriär
Zeneli var en del av det svenska U21-landslag som tog EM-guld år 2015. Han fick dock ingen speltid i turneringen. Hösten 2016 valde han istället att representera Kosovo på a-landslagsnivå.

Se även
 Shala e Bajgorës

Källor

Arber Zeneli på elitefootball
 "Elfsborgs Arber Zeneli om Ingesson" Dalademokraten.se  Publicerad 2015-04-08, 14:59

Noter

Kosovanska fotbollsspelare
Svenska fotbollsspelare
Kosovanska landslagsspelare i fotboll
Kosovanska idrottare under 2000-talet
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i SC Heerenveen
Spelare i Stade de Reims
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Eredivisie
Spelare i Ligue 1
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från Säter
Ken Kallaste

Ken Kallaste, född 31 augusti 1988 i Tallinn, är en estländsk fotbollsspelare som sedan 2016 spelar som vänsterback i Górnik Zabrze. Hans far Risto Kallaste gjorde 36 landskamper för Estland under 1990-talet.

Karriär
Efter att ha kommit fram i Lelle (som senare bytte namn till Tärvis Pernu), gick Kallaste till Flora Tallinn där han varvade spel med både A-laget och B-laget. Dessutom blev han utlånad vid två tillfällen. Efter tre år lämnade Kallaste och skrev på för Nõmme Kalju 2010. Under sina fyra första säsonger för klubben spelade han alla ligamatcher utom en. Den enda matchen han missade var på grund av att han blev utvisad i en match mot Lootus Kohtla-Järve. 2012 var han med och vann Meistriliiga med klubben.

För Estlands landslag debuterade Kallaste i en vänskapsmatch mot Oman 8 november 2012.

Meriter
Nõmme Kalju
Meistriliiga: 2012

Referenser

Externa länkar
Ken Kallaste på national-football-teams.com
Ken Kallaste på 90minut.pl
Ken Kallaste på transfermarkt.co.uk

Personer från Tallinn
Födda 1988
Levande personer
Män
Estländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Flora Tallinn
Spelare i Górnik Zabrze
Estländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Meistriliiga
Spelare i Nõmme Kalju FC
Spelare i Viljandi JK Tulevik
Spelare i Ekstraklasa
Borowica

Borowica är en by i Gmina Łopiennik Górny i distriktet Krasnystaw i Lublins vojvodskap i sydöstra Polen. Borowica är beläget omkring 8 kilometer öster om Łopiennik Górny, 8 kilometer norr om Krasnystaw och 45 kilometer sydost om Lublin.

Referenser 

Byar i Lublins vojvodskap
Nijemo kolo

Nijemo kolo (Stumt kolo) är ett kolo och folkdans från det dalmatinska inlandet i södra Kroatien. Den framförs i regel av lokala dansgrupper vid lokala, regionala, nationella eller internationella tillställningar. Sedan 2011 finns cirkeldansen upptagen på Unescos lista över mänsklighetens immateriella kulturarv.

Beskrivning 
Nijemo kolo framförs i samhällena i det dalmatinska inlandet. Dansen framförs i en sluten cirkel av manliga dansare som leder sina kvinnliga danspartners i energiska och spontana danssteg, enligt traditionen för att offentligt testa kompetensen och skickligheten hos sina kvinnliga danspartners. Utmärkande för den tysta cirkeldansen är att den sker uteslutande utan musik även om vokala eller instrumentala framträdanden kan föregå eller följa dansen. Skillnader i utförandet av dansen förekommer mellan byarna där Nijemo kolo utförs. Dansen har tidigare förts vidare från generation till generation men i modern tid står olika dansgrupper för dansens fortlevande.    

Nijemo kolo framförs traditionellt vid karnevaler, mässor, festdagar och bröllop. I social bemärkelse fungerar den som ett tillfälle för unga män och kvinnor att träffas och lära känna varandra.

Referenser

Noter 
   

Immateriella kulturarv i Kroatien
Kroatiska folkdanser