kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Friedrich Kranebitter

Friedrich "Fritz" Kranebitter, född 1 juli 1903 i Wildshut, död 20 februari 1957 i Linz, var en österrikisk promoverad jurist och SS-Sturmbannführer. Under andra världskriget var han bland annat verksam inom Gestapo i Italien.

Biografi 
Efter avlagd studentexamen, Matura, utbildade sig Kranebitter, enligt faderns önskan, till säkerhetsvakt. Senare studerade han rättsvetenskap vid Wiens universitet och promoverades 1934 till juris doktor.

Kranebitter gick 1931 med i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och 1934 i Schutzstaffel (SS). Omedelbart efter Anschluss, Tysklands annektering av Österrike den 13 mars 1938, blev Kranebitter medlem av Gestapo i Wien, där han var verksam till 1942.

Den 22 juni 1941 anföll Tyskland sin tidigare bundsförvant Sovjetunionen och inledde därmed Operation Barbarossa. I januari 1942 utnämndes Kranebitter till kommendör för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i Charkow. Kranebitter disponerade en gasvagn, i vilken judar gasades ihjäl. Kranebitter ledde även massarkebuseringar och beordrade bland annat att sextio barn från ett barnsjukhus skulle skjutas. Innan Röda armén återerövrade Charkow i slutet av 1943, hade Kranebitter flytt.

I december 1943 blev Kranebitter Gestapo-chef i Verona med Wilhelm Harster som överordnad. Han hade bland annat till uppgift att sammanställa listor över de tusentals politiska fångar som skulle deporteras till nazistiska koncentrationsläger. Med Kranebitters goda minne arkebuserades drygt sjuttio fångar i byn Cibeno den 12 juli 1944. Innan tyskarna retirerade från Italien, beordrade Kranebitter massmordet på tjugotre fångar i Bolzano.

Efter andra världskriget 
Kranebitter greps av amerikanska soldater i Bolzano den 13 maj 1945 och internerades i ett läger i Rimini. Året därpå kom han i brittisk krigsfångenskap för att 1948 åter hamna i amerikansk krigsfångenskap. I juli 1948 utlämnades Kranebitter till österrikiska myndigheter. Han dömdes till ett års fängelse för illegalt medlemskap i NSDAP.

Populärkultur 
I sin roman Bitter (2014) tecknar den österrikiske författaren Ludwig Laher ett porträtt av Friedrich Kranebitters liv och gärningar.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1903
Avlidna 1957
Män
Österrikiska jurister
Österrikiska SS-officerare
Sicherheitsdienst
Gestapo
Förintelsen i Ukraina
Förintelsen i Italien
SS-Sturmbannführer
IF Leikin

IF Leikin är en fotbollsklubb i Halmstad. Föreningen grundades den 5 december 1928 som Fyllebro FF, kort efter bildandet byttes namnet på föreningen till Strandgårdens IF och kort efter det byttes namnet ännu en gång till Fylgiakamraterna, som dock var för likt FK Fylgia. Man var därför snabbt tvungen att hitta på ett nytt namn och till slut landade man i förslaget IF Leikin. Leikin härstammar från det fornnordiska kvinnonamnet Leiki, som även var namnet på en gudinna i den nordiska mytologin. Namnets betydelse är "Ärlig, Arbetsam och Framgångsrik".

IF Leikin har länge haft en föredömlig ungdomsverksamhet. Redan 1966 startades en fotbollsskola för pojkar i sex- till åttaårsåldern som fortfarande drivs varje år. Föreningen har under sina år fostrat ett tjugotal allsvenska spelare som ofta genom Halmstads BK nått ett proffskontrakt. Tibor Joza, Stojan Lukic, Conny Johansson och Anel Raskaj är bara några av de professionella fotbollsspelare som började sina karriärer i IF Leikin.

Klubben har som bäst spelat i Division 1 (1992) som då var den näst högsta serien. På 14 matcher fick de sammanlagt 4 poäng med en vinst och en oavgjord match. De spelade bland annat emot Helsingborgs IF samt derby mot Halmstads BK.

Klubbens seniorlag spelar säsongen 2023 i Division 4 Herr Halland.

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Halmstad
Sportklubbar bildade 1928
Ett hopp

Ett hopp är en svensk kortfilm från 2013 i regi av Louis Russell. I rollerna ses bland andra Simon Settergren, Sebastian Hiort af Ornäs och Inga Landgré. Kortfilmen har bl.a. visats på Londons filmfestival.

Handling 
Mitt i natten ringer Eriks telefon. Det är hans barndomsvän Elias, och allt som skiljer honom mellan liv och död är ett hopp.

Rollista 
Simon Settergren - Elias
 Sebastian Hiort af Ornäs - Erik
Inga Landgré - Fransk kvinna

Referenser

Externa länkar

Svenska filmer 2013
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 2013
Svenskspråkiga filmer
Francheville

Francheville kan syfta på:

 Francheville, Côte-d'Or, fransk kommun i departementet Côte-d'Or
 Francheville, Eure, fransk kommun i departementet Eure
 Francheville, Jura, fransk kommun i departementet Jura
 Francheville, Marne, fransk kommun i departementet Marne
 Francheville, Meurthe-et-Moselle, fransk kommun i departementet Meurthe-et-Moselle
 Francheville, Orne, fransk kommun i departementet Orne
 Francheville, Rhône, fransk kommun i departementet Rhône
 La Francheville, fransk kommun i departementet Ardennes

Personer
 Pierre Francheville (1548–1615), fransk bildhuggare
 André Du Fresne de Francheville (1731–1803), fransk abbé

Se även 
 Franchevelle, fransk kommun i departementet Haute-Saône
 Franceville, stad i Gabon
St. Pantaleon

St. Pantaleon är en Gemeinde i distriktet Braunau am Inn i det österrikiska förbundslandet Oberösterreich. St. Pantaleon, som bland annat är känt för Höllerersee, hade 3 076 invånare år 2013.

Ortschaften 
St. Pantaleon består av femton Ortschaften (byar).

Referenser

Externa länkar 
 St. Pantaleons officiella webbplats

Orter i Oberösterreich
Kommuner i Oberösterreich
Cellulär mikrobiologi

Cellulär mikrobiologi är en kombination av både mikrobiologi och cellbiologi. Det handlar om att få processen i infektioner på cellnivå dvs om hur patogener manipulera cellulära processer. Fenomenet cell mikrobiologi nämns 1996 i en vetenskapsartikel.  

Cellulär mikrobiologi försöker använda patogena mikrober (smittämnen) som verktyg för cellbiologisk forskning och för att skapa cellbiologiska metoder för att kunna förstå patogeniteten av mikrober. Man har använt gifter och virulensfaktorer från olika mikrober i årtionden för att påverka processer i eukaryota celler.  
Många eukaryota cellulära processer har förtydligats med hjälp av mikrobiella "verktyg" . Ett stort ämne i denna kategori är cytoskelettet. Många mikrober modifieras och påverkar synten/nedbrytningen av värdcellscytoskelettet, speciellt aktinnätverket.  Bakterier som salmonella och shigella, framkallar aktin-polymerisation i värdceller som annars inte skulle gå i gång i mikrober. Detta ger upphov till en bildning av en ny uppbyggnad celler men som till sist blir uppslukade av bakterierna. Bakterier som Yersinia hämmar aktin-polymerisation i fagocyter och därmed förhindrar spridningen. 

Cellular mikrobiologi försöker att förstå dessa processer och hur de främjar infektioner.
I cellulär mikrobiologi använder man sig av mikroorganiser för att senare skapa och modifiera immunförsvaret för att se hur olika virus påverkar. 

Nyligen har cellulär mikrobiologi införts för att undersöka cellbiologi av mikrober själva.

Noter 

Mikrobiologi
Cellbiologi
Josipa Lisac

Josipa Lisac, född 14 februari 1950 i Zagreb, är en kroatisk rock- och popsångerska.

Biografi 

Lisac blev som 10-åring en del av RTV-Zagrebs barnkör. Hon var sångerska i rockgruppen O'Hara 1967 och kort därefter sångerska i Zlatni akordi. Tillsammans med de senare släppte hon två album 1968. Hon träffade sedan rocksångaren och kompositören Karlo Metikos och inledde ett musikaliskt samarbete med honom. Det resulterade i hennes debutalbum, Dnevnik jedne ljubavi, som soloartist 1973. Hon gjorde sig även bemärkt för sin medverkan i den kroatiska rockoperan Gubec-beg, skriven av Ivica Krajač och Miljenko Prohaska, som hade premiär 1975. 1976 släppte hon jazzalbumet Josipa Lisac & B.P. Convention Big Band International, där bl.a. Ernie Wilkins, Clark Terry och Johnny Basso medverkade. Därefter flyttade hon Metikos till USA, där de bodde i tre år. 1979 släppte hon albumet Made in USA, som gavs ut i en engelsk och en kroatisk version. Också 1980-talet innebar framgångar för Lisac.

Jugoslaviska krigen och partnern Karlo Metikos död i december 1991 inledde en ny period i Lisacs karriär. Under 1990-talet genomförde hon flera hyllningskonserter till minne av Metikos varav den första av dem, Ritam kise, hölls 1992. Där medverkade bl.a. Arsen Dedić, Dino Dvornik, 4M och Neno Belan. 1994 släpptes inspelningen från denna konsert med albumet Ritam kise. För denna tilldelades hon en Porin samma år. Hon tilldelades också en Porin för albumet Koncert u cast Karla Metikosa från 1996. Hon har även genomfört konserter tillsammans med Toni Cetinski, Dado Topić och Massimo Savić.

Lisac har deltagit tre gånger i den jugoslaviska uttagningen (Jugovizija) till Eurovision Song Contest; Hon deltog första gången 1969 med bidraget Najlepsi dan och kom på delad sista plats med 0 poäng. Hon återkom året efter och uppnådde 2:a plats med bidraget Jos te cekam. Hennes sista deltagande i Jugovizija var 1987 då hon framförde bidraget Gdje Dunav ljubi nebo och kom på 9:e plats.

Diskografi 
 med Zlatni akordi 
 Lopov/Halo taxi/Voljeti, to je radost/To je naša ljubav (1968)
 Sunce sja za nas (1968)

 Soloalbum 
 Dnevnik jedne ljubavi (1973)
 Najveći uspjesi '68./'73. (1974)
 Majko zemljo (1974)
 Gubec Beg (rock-opera) (1975 - Josipa je pjevala/igrala Janu)
 Josipa Lisac & B.P. Convention Big Band International (1976)
 Made in USA (1979)
 Hir, hir, hir (1980)
 Lisica (1982)
 Hoću samo tebe (1983)
 Jahači magle (1986)
 Boginja (1987)
 Balade (1987)
 Live in Lap (1992)
 Čestit Božić (1992)
 Ritam kiše (1993)
 Koncert u čast Karla Metikoša (1995)
 Antologija (1997)
 The best of (1998)
 Život (2000)
 Josipa Lisac Live (2002)
 The Platinum Collection (2007)
 Živim po svome (2009)

Referenser 

Kroatiska rocksångare
Kroatiska popsångare
Personer i Kroatien under 1900-talet
Personer i Kroatien under 2000-talet
Musiker från Zagreb
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Provincial Reconstruction Team

Provincial Reconstruction Team eller PRT är en form av team som sätts upp för att återuppbygga och stödja instabila stater och regioner. PRT:s har etablerats i Afghanistan sedan 2002 och i Irak sedan 2008. Teamen består av olika arbetsgrupper så som experter på statlig uppbyggnad, militärer och diplomater.

Grundtanke och historia 
Grundtanken med PRT är baserad på ett civilt och militärt samarbete mellan olika organisationer och länder som tillsammans ska hjälpa ett land med att återuppbyggas och utvecklas. Teamen ska hjälpa länderna att bygga upp samhälle och utveckla dem på ett hållbart sätt genom att till exempel hjälpa till att bygga nya skolor och att bygga upp gamla skolor som skadats i krig. Ett PRT utbildar dock inte polisen utan detta sker genom den Task Force som har ansvaret för ett visst område. Respektive Task Force är även ansvarigt för att säkerheten är tillräcklig för att PRT i deras område kan verka

Problematik 
Konstruktionen med PRT är inte alltid oomstridd, till exempel har den före detta presidenten Hamid Karzai uttalat sig om att PRT beter sig som ett eget parlament då teamen bygger upp skolor och vägar på eget initiativ för flera miljarder. Utöver det visar även konservativa folkgrupper och rörelser sitt missnöje genom att attackera teamen och deras anställda.

Referenser

Militära förband i USA
Michelet (släkt)

Michelet är en norsk släkt.

Släkten härstammar från Paul Michelet de Beauval (född 1617 i Frankrike), varifrån han jämte brodern Jacques fördrevs som hugenott. Paul Michelet de Beauval immigrerade till Norge 1644 och stupade som major 1660 under Fredrikshalds belägring.

Källor 

 
 Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969, side 167

Norska släkter
Ugglan
Carl Johan Michelet

Carl Johan Michelet, född den 25 juli 1826 i Urskog, död den 30 januari 1902, var en norsk jurist och politiker, son till Christian Fredrik Michelet (1792–1874).

Michelet tog juridisk ämbetsexamen 1849, var 1856–63 overretssakförer i Kristiania, 1863–70 och 1877–82 polismästare där och därefter amtman i Jarlsberg og Larvik. Han representerade sitt amt på stortinget 1886–91 och från 1895 till sin död, Han var, skriver Karl Vilhelm Hammer i Nordisk familjebok, "en af partiparollen alldeles obunden högerman, en kvickt och oförskräckt slagfärdig politiker".

Källor 

 

Norska ämbetsmän
Norska Stortingsledamöter
Norska politiker under 1800-talet
Födda 1826
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Alumner från universitetet i Oslo
Fale Abrahamsson Burman

Fale Abrahamsson Burman, född 7 april 1758 i Mo, Undersåkers socken i Jämtland, död 20 juli 1809 i Härnösand, var en svensk gymnasielärare och historiker.

Biografi
Burman var son till geschwornern vid Åreskutans kopparverk, och senare bergmästaren i Västerbotten Abraham Vilhelm Burman. Han var elev vid Härnösands gymnasium 1770–1772, blev student vid Uppsala universitet 1774, filosofie kandidat 1782 och filosofie magister samma år. År 1787 blev Burman docent i historia vid Uppsala universitet och 1790 andre kollega vid Piteå trivialskola. 

Han blev 1791 adjunkt vid Vetenskapssocieteten i Uppsala, 1792 andre gymnasieadjunkt i Härnösand, och därefter, sedan tjänsten indragits samma år, 1792–1800 vikarierande lektor vid flera tillfällen. År 1798 blev han gymnasieadjunkt, lektor och 1802 rektor vid Härnösands gymnasium. Han erhöll Svenska akademiens stora pris i vältalighet 1791 och Vitterhetsakademiens stora pris 1792.

Burman utgav ett flertal arbeten under sin tid i Uppsala, men publicerade därefter inte fler arbeten. Han hade dock samlat stora mängder material för ett arbete om Jämtland, till vilket utkasten kommit att bevaras, liksom Burmans dagboksanteckningar jämte anteckningar från resor 1793, 1794, 1798 och 1802.

Källor

Externa länkar
 
 Fale Burmans dagböcker över resor genom Jämtland 1793–1802 från Jämtlands läns fornskriftsällskap

Svenska lärare under 1700-talet
Svenska historiker under 1700-talet
Personer från Undersåkers socken
Födda 1758
Avlidna 1809
Män
Bureätten
Edward Smouha

Edward Smouha, född 17 december 1909 i Chorlton-cum-Hardy i Greater Manchester, död 1 april 1992 i Genève, var en brittisk friidrottare.

Smouha blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor 

Brittiska kortdistanslöpare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Storbritannien
Brittiska idrottare under 1900-talet
Personer från Greater Manchester
Födda 1909
Avlidna 1992
Män
Marit Neymark

Marit Hilda Elisabet Neymark, född 5 februari 1909 i Falkenberg, död 12 april 1987 i Danderyds församling, Stockholms län, var en svensk kemist. 

Efter studentexamen i Jönköping 1928 blev Neymark filosofie magister i Lund 1932, var amanuens vid institutionen för medicinsk kemi där 1932–1941 och innehade expertuppdrag i födoämneshygieniska frågor vid Statens institut för folkhälsan 1941–1943. Hon var timlärare vid Djursholms samskola 1941–1943, anställdes vid Hemmens forskningsinstitut (HFI) 1944, var förste undersökningsledare där 1944–1956 och timlärare vid Statens skolköksseminarium 1949.

Neymark var ledamot av statens elransoneringsnämnd 1955–1956, ledamot av nämnden för Svenska elektriska kommissionen 1956–1974, förste intendent vid statens institut för konsumentfrågor 1957, ledamot av styrelsen för Svenska institutet för konserveringsforskning 1959–1975, ledamot av styrelsen för Nordiske husholdshögskolen 1962–1976, expert i 1960 års jordbruksutredning 1962–1963, ledamot av kommittén angående metrologiska enheter 1965–1971, laboratoriechef vid Statens institut för konsumentfrågor 1967–1972, ledamot av organisationskommittén för Konsumentverket 1972–1973, avdelningschef vid Konsumentverket 1973–1975 samt ledamot av hotell- och restaurangutredningen 1974–1978.

Neymark var dotter till Bernhard Hellström och Maria (Maja) Lundgren. Hon gifte sig 1935 med byråchefen filosofie doktor Ejnar Nils Gustaf Neymark (1904−1976).

Referenser

Noter

Andra källor

Externa länkar 
 

Svenska kemister under 1900-talet
Personer från Falkenberg
Födda 1909
Avlidna 1987
Kvinnor
Elförbrukning

Elförbrukning, definition på den elektricitet som krävs för att driva ett system eller en apparat.

Externa länkar
Aktuell statistik om den totala elförbrukningen i Sverige
Energimyndighetens energikalkyl

Elkraftteknik
Elmarknad
Julie Gregory

Julie Gregory, född 16 maj 1969 i Columbus, Ohio är författare till boken Mamma sa att jag var sjuk. Boken är en självbiografi om hur hon växte upp med sin mamma som hade Münchhausen by proxy och hur det påverkade hennes uppväxt.

Referenser

Amerikanska memoarskrivare
Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare under 2000-talet
Personer från Columbus, Ohio
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Memoarskrivare under 1900-talet
Lars Erik Nevander

Lars Erik Nevander, född 11 november 1921 i Stockholm, död 24 januari 2008, var en svensk ingenjör. 

Efter studentexamen 1939 utexaminerades Nevander från Kungliga Tekniska högskolan 1944 och blev teknologie licentiat 1960. Han var anställd vid Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen 1944–46, Svenska AB Christiani & Nielsen 1946, assistent vid Kungliga Tekniska högskolans byggnadstekniska institution 1946, anställd vid Tegelindustrins centralkontor AB 1950–58, var t.f. professor vid Kungliga Tekniska högskolan 1954–58, bedrev egen verksamhet 1958–61, var laboratoriechef vid Statens provningsanstalt 1962–65 och professor i byggnadsteknik I vid Lunds tekniska högskola 1965–86.

Källor

Svenska professorer i byggnadsteknik
Personer verksamma vid Lunds tekniska högskola
Ingenjörer från Stockholm
Födda 1921
Avlidna 2008
Män
Johan Jacob Burman

Johan Jacob Burman, född 30 mars 1770 i Pernå, Finland, död 29 april 1824 på Haga i Arbrå socken, var en svensk officer och lantmätare.

Burman var son till löjtnanten Jonas Vilhelm Burman. Han var elev i Borgå skcola 1785 och blev 1787 lantmäteribiträde vid finska lantmäterikommissionen och anställdes hos magasinskommissarien i Kymmenegård 1788. Samma år blev Burman volontär vid finska fortifikationsbrigaden, 16 april förare vid Savolax fotjägarregemente och tillfångatogs i slaget vid Kyrö 11 juni 1789. Burman utmärkte han sig under kriget vid Fredrikshamns belägring samt i striderna vid Summa, Husula och Högfors. Efter slaget vid Myllysilta erhöll han silvermedalj för tapperhet i fält. Under sin tid i fångenskap förde han flitiga anteckningar, som finns bevarade i hans Anteckningar förda under tiden från år 1785 till år 1816.

1791 återinträdde han i tjänst och blev sergeant hösten 1795, extra fänrik 1796 och 1802 extra underlöjtnant och var 1798-1800 regementsadjutant. Burman avlade 1801 artilleriofficersexamen vid finska artilleriregementet i Helsingfors och lantmäteriexamen 1802. Han befrodrades 1804 till sekondlöjtnant, 1806 till stabspremiärlöjtnant, 1808 fältmätningsofficer vid femte brigaden och blev samma år adjutant för yttre ärenden och befordrad till kapten i armén. 1808 blev Burman riddare av Svärdsorden.

Under finska kriget deltog han i striderna vid Jynkkä och Pulkkila där hans insatser nämns med beröm i rapporterna från slaget, samt vid anfallet på Kuipio, liksom stiderna i juni vid Kuopio samt slaget vid Virta bro. Han följde senare femte brigaden under reträtten till Västerbotten men fick efter kapitulationen vid Skellefteå 15 maj 1809 avresa med rapport till svenska armén i Stockholm.

1810 befordrades han till major i armén, var 1810-12 ledamot av kommittén för utredande av finska arméns fältavlöningsfordringar och fungerade 1810 som översättare av ryska språket i kansliet. Under denna tid var det svårt för officerarna vid de gamla finländska regementena att finna tjänster, men genom sin kusin Carl Johan Adlercreutz lyckades han 1810 bli placerad han som kapten vid Hälsinge regemente, där han hösten samma år blev regementskvartersmästare, 1813-14 var han tillförordnad kommendant i Uddevalla. 1814 befordrades Burman till överstelöjtnant, och blev 1816 andre major vid Hälsinge regemente. 1823 erhöll han avsked med rätt att som överstelöjtnant kvarstå i armén.

Källor 
 

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska lantmätare under 1800-talet
Riddare av Svärdsorden
Bureätten
Personer från Pernå
Födda 1770
Avlidna 1824
Män
Södra djursjukhuset

Södra djursjukhuset är ett privat djursjukhus för smådjur (hund och katt) vid Månskärsvägen 13, Kungens kurva i Huddinge kommun. Sjukhuset är ett av Sveriges största i sitt slag och ingår sedan år 2012 i sjukhusgruppen Evidensia Djursjukvård.

Gamla Södra djurkliniken, föregångaren till dagens Södra djursjukhuset, började sin verksamhet 1967 av två personer i en villa vid Gamla Södertäljevägen i södra Stockholm.  År 1996 sysselsatte kliniken två heltidstjänster för veterinärer och 3,5 heltider för djursjukvårdare. Verksamheten växte och så småningom blev lokalerna vid Gamla Södertäljevägen för trånga. År 2004 flyttade man till nuvarande sjukhusbyggnad vid Månskärsvägen hörnet Pyramidbacken, där man fick tillgång till  lokalyta. Här arbetar för närvarande (2014) cirka 65 anställda varav 18 veterinärer fördelade på åtta avdelningar. Södra djursjukhuset förfogar bland annat över flera operationsrum, röntgen, eget laboratorium,  vattenbassäng för sjukgymnastik och utrustning för ultraljudsundersökning,  artroskopi, gastroskopi och rektoskopi. Sjuka djur behandlas stationärt eller inneliggande i en vårdavdelning som är bemannad dygnet runt. Djursjukhuset tar emot ungefär  patienter per år.

År 2012 sammanslöt man sig med Djursjukhuset Malmö, Regiondjursjukhuset Helsingborg, Strömsholm Specialistdjursjukhuset Hund och Katt, Strömsholm Specialistdjursjukhuset Häst till Evidensia Djursjukvård, som i början av år 2014 bestod av cirka 90 djursjukhus och djurkliniker i Sverige, Norge, Danmark och Finland.

Bilder

Källor
 Evidensia Södra Djursjukhuset: Om oss.
 Enterprise Magazin:  Omsorgsfull och komplett djursjukvård.
 Human Finans:  Södra Djursjukhuset.

Externa länkar

 Officiell webbplats.

Veterinärmedicin
Huddinge kommun
Djursjukhus
Kungens kurva
Tom Wilson

Tom Wilson kan syfta på:

 Tom Wilson (översättare) (1849–1923), svensk översättare och författare
 Tom Wilson (keramiker) (1926–1986), svensk keramiker
 Tom Wilson (musikproducent) (1931–1978), berömd amerikansk musikproducent främst verksam under 1960-talet
 Tom Wilson (ishockeyspelare) (född 1994), kanadensisk ishockeyspelare

Se även 
 Thom Wilson (död 2015), amerikansk musikproducent och ljudtekniker, främst inom punkrock-genren
Franco Lavoratori

Franco Lavoratori, född 15 mars 1941 i Recco, död 3 maj 2006 i Genua, var en italiensk vattenpolospelare. Han spelade i Italiens herrlandslag i vattenpolo i fyra OS. I Rom blev det guld, i Tokyo en fjärdeplats, i Mexico City ytterligare en fjärdeplats och i München en sjätteplats. I OS-turneringen 1960 gjorde Lavoratori fyra mål, i OS-turneringen 1968 sex mål och slutligen tre mål i OS-turneringen 1972.

Med klubblaget Pro Recco vann Lavoratori Europacupen i vattenpolo 1965.

Referenser

Italienska vattenpolospelare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1972
Italienska idrottare under 1900-talet
Personer från Recco
Födda 1941
Avlidna 2006
Män
Kupfergraben

Kupfergraben (Koppargraven) är den nedre och nordvästligaste delen av Spreekanal i centrala Berlin. Kupfergraben är 400 meter lång och går från Eiserne Brücke, längs gatan Am Kupfergraben och västra sidan av Museumsinsel, innan den mynnar ut i floden Spree. Bodemuseet och Pergamonmuseet har ingångar mot Kupfergraben.

Namnet antas komma av ett kopparverk som låg här från 1500-talet. Kopparverket lades ned 1885 då kanalen utvidgades till följd av Spreeregleringen.

Källor

Noter

Museumsinsel
Sprees avrinningsområde
Vattendrag i Berlin
Kanaler i Berlin