kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz de Champagny

François-Joseph Marie-Thérèse de Nompère de Champagny, vanligen kallad greve Franz de Champagny,  född den 10 september 1804 i Wien, död den 4 maj 1882 i Paris, var en fransk skriftställare, son till Jean-Baptiste Nompère de Champagny.

de Champagny var en talangfull förkämpe för katolicismen. Han medarbetade flitigt i Ami de la religion och Le correspondant 
och var en av grundarna av Revue contemporaine. I dessa och en del mindre skrifter uppträdde han som en ivrig målsman för undervisningsfriheten, men från klerikal ståndpunkt. de Champagnys huvudverk är Histoire des Césars, tableau du monde romain sous les premiers empereurs (4 band, 1841-43; 2:a upplagan, 2 band, 1853) och dess fortsättningar Les Antonins (3 band, 1863; 2:a upplagan 1866) samt Les Césars du III:e siècle (3 band, 1870). År 1869 blev de Champagny medlem av Franska akademien efter Berryer.

Källor

Noter

Franska historiker
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Ledamöter av Franska Akademien
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Wien
Födda 1804
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Cladoselache

Cladoselache var släkte utdöd hajar av devon perioden, hajarhade sparsamt antal hudtänder, hudtänder som fungerar som skydd, förstärkning av muskelfästen och minskad friktion mot vattnet.

Förhistoriska hajar
Yezzp

Yezzp var ett TV-program som sändes i elva avsnitt i Sveriges Television med premiär den 21 januari 1990.

Programmet skapades av Ola Ström och Per Dunsö och var ett tvåtimmars barnprogram mellan åtta och tio på söndagsmorgnarna, därav titeln. Titeln anspelar lite löst på då programmet sändes tidigt på morgonen så "Gäspar man". Ordet Yezzp uttalas likadant som gäsp.  Programmet var direktsänt med tävlingar, gäster, musik och artister. Dessutom medverkade representanter från Sveriges större miljöorganisationer.

Den 3 september 1990 hade Yezzp-bitar premiär. Detta var en nerbantad repris av Yezzp, som efter att alla tävlingsinslag klippts bort från det direktsända Yezzp bestod av 40-45 minuter. I stort sett överensstämmer avsnitten av Yezzp-bitar med respektive Yezzp-avsnitt vad beträffar gäster, musik och artister, bortsett från vissa mindre ändringar. Avsnitten sändes på måndagar 16.40-17.25, 17.10-17.50 eller 17.35-18.15, före Landet runt och Lilla sportspegeln.

I november 2006 gavs en DVD med det bästa ur Per Dunsös och Ola Ströms produktioner ut, inklusive klipp från Yezzp.

Avsnitt

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell webbplats Yezzp
Officiell webbplats Yezzp-bitar

Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Malmö i fiktion
Gammalt och nytt

Gammalt och nytt var ett TV-program som sändes i fem avsnitt i Sveriges Television med premiär den 3 oktober 1983.

Programmet, med den fulla titeln Gammalt och nytt. Tomteliv och leksakskiv, skapades av Ola Ström och Per Dunsö och var en halvtimmas barnprogram som sändes som en del av Halv fem, TV1:s barnprogramsblock kl. 16.30 på vardagar under delar av 1970- och 1980-talen.

Handling kretsar kring affären "Gammalt och Nytt" där Farbror Tobias (Ola Ström) och hans unge hjälpreda Hilding (André Gjörling) arbetar. Här kan man köpa allt möjligt från gamla slitna prylar till böcker, leksaker och musikinstrument. Ola och Per sitter i skyltfönstret utklädda till tomtar, omgivna av dockor och andra leksaker, som utgör karaktärer som Grävskopan, Tåget och Indianen. I dockskåpet sitter de tre dockorna Trasdockan (Anna Grönberg), Nallen (Kersti Bergman) och den förnäma Antoinette (Magdalena Silfversparre). Varje dag tittar gamla Fröken Mendelsson (Per Dunsö) in i affären, på sin jakt efter ett musikinstrument och sällskap. Hälsar på gör även Hildings vän Maria (Kersti Bergman), stadens Polis (Anders Ortfelt), och många andra av den lilla stadens medborgare. Utanför i kylan och snön sitter Trashankarna (Ola och Per), två hemlösa gubbar, och fryser på en bänk och längtar in till värmen och Tobias hembakta pepparkakor.

Programmet repriserades redan mellan 15 januari och 12 februari 1984, nu på sändningstiden 18:30-19:00.

I rollerna
Tomtarna  – Ola och Per
Trashankarna  – Ola och Per
Tobias  – Ola
Fröken Mendelsson  – Per
Hilding  – André Gjörling
Polisen – Anders Ortfelt
Maria  – Kersti Bergman
Nallen  – Kersti Bergman
Trasdockan  – Anna Grönberg
Antoinette –  Magdalena Silfversparre

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska TV-serier från 1980-talet
Svenska barnprogram på TV
TV-seriestarter 1983
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Barfota

Barfota var ett TV-program som sändes i fem avsnitt i Sveriges Television med premiär den 2 april 1978.

Programmet producerades av Björn Lundholm och det var meningen att Lasse Åberg skulle vara programledare, men han tackade nej, så Ola Ström och Per Dunsö fick en förfrågan, och Barfota blev den första programserie duon gjorde tillsammans i TV. Programidén var att bereda plats i TV för färska oetablerade band, eftersom det var svårt att få medieutrymme på den tiden. Banden fick inte ha satt sin fot på TV tidigare eller spelat in någon skiva.

Per Dunsö och Ola Ström presenterade de liveband som spelade, och inledde med att själva live framföra Barfotablues (Noshörningsblues), kompade av sig själva på akustiska gitarrer. Medverkande gjorde en rad då okända band som aldrig tidigare synts i TV eller gjort någon skiva, bland annat Horizont med Tommy Nilsson, Made in Africa, Kung Tung från Kalmar, Anita Livstrand, Moder Svea, Sprängd Anka från Sigtuna och Zeta. Vissa band var så färska att de saknade namn, och fick hitta på ett på plats.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska TV-serier från 1970-talet
TV-seriestarter 1978
TV-program i SVT
Max Franz

Max Franz, född 1 september 1989, är en österrikisk alpin skidåkare som har tävlat i världscupen sedan november 2009 och tävlar för klubben SV Weissbriach Ski Sektion - Kaern. Han tävlar främst i fartgrenarna störtlopp och super-G.

Franz har i världscupsammanhang kommit på pallen två gånger, det var i störtloppet i Lake Louise den 24 november 2012 då han kom tvåa, efter norrmannen Aksel Lund Svindal. Den 26 januari 2014 kom Franz trea i super-G-loppet i österrikiska Kitzbühel.

Franz har deltagit i ett mästerskap, VM 2013 i Schladming. Hans bästa resultat blev en 23:e plats i störtloppet, vilket också var den enda tävling han deltog i. Han tävlade i junior-VM 2009 i Garmisch-Partenkirchen, här är en sjundeplats i störtloppet det bästa resultatet.

Källor
 Fakta, biografi och resultatöversikt hos FIS

Österrikiska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Österrikiska idrottare under 2000-talet
Födda 1989
Levande personer
Män
Alexis de Saint-Priest

Alexis Guignard de Saint-Priest, född den 20 april 1805 i Sankt Petersburg, död den 27 september 1851 i Moskva, var en fransk greve, diplomat och skriftställare, sonson till François-Emmanuel Guignard de Saint-Priest.

de Saint-Priest gjorde sig vid unga år bemärkt som reseskildrare och skönlitterär författare samt var 1830-1840 fransk minister efter vartannat vid de brasilianska, portugisiska och danska hoven. År 1849 invaldes han i Franska akademien. Han utgav några historiska arbeten: Histoire de la royauté (1842), Histoire de la chute des jésuites au 18:me siécle (1844) och Histoire de la conquéte de Naples par Charles d'Anjou (4 band, 1847-48).

Källor

Noter

Franska historiker
Franska diplomater
Franska grevar
Ledamöter av Franska Akademien
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska reseskildrare
Diplomater under 1800-talet
Historiker under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Författare från Sankt Petersburg
Födda 1805
Avlidna 1851
Män
Ugglan
César Vichard de Saint-Réal

César Vichard de Saint-Réal, född den 9 april 1643 i Chambéry, död den 13 september 1692, var en fransk abbé och historisk författare.

de Saint-Réal skrev historiska arbeten, som utgavs samlade (i 6 band) 1740. En senare upplaga (8 band, 1757) innehåller flera verk, som med orätt tillskrivits honom (andra upplagor 1745, 1783, 1804, 1819, 1826). de Saint-Réal strävade framför allt efter ett livfullt och konkret framställningssätt, som skulle "försköna historien", och offrade för detta syfte gärna den historiska sanningen; hans arbeten kan också närmast betecknas som historiska romaner. de Saint-Réal var på sin tid mycket uppburen; särskilt stor framgång hade hans Conjuration des espagnols contre la république de Venise 1618 (1674).

Källor 

  

Franska präster under 1600-talet
Franska historiker
Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska författare under 1600-talet
Personer från Chambéry
Födda 1643
Avlidna 1692
Män
Ugglan
Jonas Eduardo Américo

Jonas Eduardo Américo, mer känd som Edú, född 6 augusti 1949, är en brasiliansk före detta fotbollsspelare.

Edú spelade under sin karriär för Santos, Corinthians, Internacional, Tigres UANL, São Cristóvão och Nacional Fast. Han vann Campeonato Paulista fem gånger (1967, 1968, 1969, 1973, 1977) och vann dessutom Brasilianska silverbollen 1971.

För Brasiliens landslag gjorde Edú 42 matcher och åtta mål mellan 1966 och 1976. Han var med i Brasiliens trupp till VM 1966, VM 1970 samt VM 1974. Han fick spela en match under VM 1970 och en match i VM 1974.

Referenser

Externa länkar

Edú på transfermarkt.co.uk

Brasilianska fotbollsspelare
Spelare i Santos FC
Fotbollsspelare i Sport Club Corinthians Paulista
Spelare i SC Internacional
Spelare i UANL Tigres
Spelare i VM i fotboll 1966
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1974
Brasilianska idrottare under 1900-talet
Personer från Jaú
Födda 1949
Levande personer
Män
Sans (tidskrift)

Sans är en tidskrift om vetenskap, etik och samhällsdebatt. Tidskriften började att utges 2005 och utkommer fyra gånger per år. Utgivare är förlaget Fri Tanke. Christer Sturmark är chefredaktör.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 2005
Mexikansk litteratur

Mexikansk litteratur är litteratur från Mexiko. Den mexikanska litteraturen är med författare som Carlos Fuentes, Juan Rulfo och nobelpristagaren Octavio Paz internationellt välkänd och har en stark litterär tradition.

Före den spanska kolonisationen förekom nästan enbart muntliga berättelser av mytologisk art. Detta förändrades dock när kolonisatörer kom till Mexiko och började skildra sina upplevelser av det nya landet. Några av de första böckerna om Mexiko skrevs av antropologerna Álvar Nuñez Cabeza de Vaca och Bernal Díaz del Castillo. Det spanska inflytandet var länge starkt och det växte fram en hybrid av kolonialt mexikanskt språk och spanska teman kallad "mestizaje". På 1600-talet framträdde särpräglade diktare som dramatikern Juan Ruiz de Alarcón och poeten Sor Juana Inez de la Cruz. Några andra inflyelserika författare under denna tid var Bernardo de Balbuena och Carlos de Sigüenza y Góngora.

Den moderna mexikanska litteraturen är starkt sammanbunden med den mexikanska revolutionen och dess efterverkningar. Det blev ett centralt ämne för författare som Mariano Azuela och i senare verk som Artemio Cruz död av Carlos Fuentes och Pedro Páramo av Juan Rulfo. 1900-talet anses vara den kanske främsta epoken i Mexikos litteratur. Författaren och litteraturkritikern Alfonso Reyes var en viktig och inflytelserik centralgestalt. Octavio Paz var den främste poeten och blev även känd för sin kulturkritiska analys av det typiskt mexikanska i Ensamhetens labyrint. 1990 blev han den förste – och hittills ende – mexikan som tilldelats Nobelpriset i litteratur.

Några andra framstående författare är Fernando del Paso, Elena Poniatowska, Homero Aridjis och poeten José Emilio Pacheco. Bland yngre författare märks bland andra Ignacio Padilla och Jorge Volpi som på 1990-talet lade fram ett uppmärksammat manifest där de bröt mot den tidigare latinamerikanska litterära traditionen.

Priser
Nobelpriset i litteratur:
 Octavio Paz 1990
Cervantespriset:
Octavio Paz 1981
Carlos Fuentes 1987 
Sergio Pitol 2005 
José Emilio Pacheco 2009 
Elena Poniatowska 2013

Se äen
 Latinamerikansk litteratur
 Spansk litteratur

Källor

Noter

Mexikansk litteratur
Litteraturöversikter
Ester i Brunnsparken

Ester Juliana Andersson, i folkmun kallad Ester i Brunnsparken, född 24 april 1896 i Göteborgs domkyrkoförsamling i Göteborg, död 17 februari 1962 i Göteborgs domkyrkoförsamling, var en tidningsförsäljare som var välkänd för de flesta göteborgare under de cirka 50 år hon sålde tidningar i Brunnsparken.

Redan som barn hjälpte hon sin mor Josefina att sälja tidningar och runt 1910–1915 var hon lite av en kändis bland alla de göteborgare som rörde sig i Brunnsparken, som redan då var en av Göteborgs största knutpunkter för spårvagnar och bussar. Dåtidens spårvagnar hade öppna plattformar och lilla Ester sprang snabbt omkring mellan kunderna och upp på bussar och spårvagnar för att sälja tidningar. De flesta hade jämna pengar så att försäljningen gick snabbt och smidigt, och hon kunde hoppa av innan vagnarna eller bussarna lämnade Brunnsparken.

Hon sålde tidningar i alla väder, från tidig morgon till sen kväll. När hennes mor dog skötte Ester försäljningen på egen hand. På den tiden hade hon inget skjul, utan tidningarna låg på trälämmar som pallats upp, och vid snö eller dåligt väder täckte hon över tidningsbuntarna med säckar. Hon ansökte flera gånger om att få sälja från en liten kur, men fick avslag gång på gång. 1944 fick hon till slut tillstånd att sätta upp en kiosk, men det betonades att tillståndet var personligt. Kiosken byggdes mellan trapporna ner till "kabinettet", Brunnsparkens underjordiska toalett. Även efter att kiosken byggts föredrog Ester att stå utomhus, då hon helst mötte sina kunder på trottoaren. Verksamheten utvecklades till en stor rörelse och kiosken sålde i stort sett alla svenska tidningar, samt många utländska, såsom Berlingske Tidende, New York Times, Pravda och även pinuptidningar.

När Ester Andersson dog i februari 1962 sörjdes hon av många, och hyllades i samtliga göteborgstidningar. Dödsboet ville behålla kiosken och försäljningsrätten, men polismyndigheten sa nej och hänvisade till att tillståndet var personligt. De menade också att kiosken skymde sikten och att gångtrafiken över platsen skulle bli för livlig. Sedan april 1957 fanns dessutom en Pressbyråkiosk på Södra Hamngatan, bara ett femtiotal meter bort. Esters kiosk tömdes och användes som Högerpartiets valstuga i landstingsvalet 1962 innan den revs i oktober samma år.

Källor

Vidare läsning

Personer från Göteborg
Födda 1896
Avlidna 1962
Kvinnor
Personer i Sverige under 1900-talet
Elliott–Halberstams förmodan

Inom talteori är Elliott–Halberstams förmodan en förmodan om primtalens fördelning i aritmetiska följder. Den är uppkallad efter Peter D. T. A. Elliott och Heini Halberstam.

Låt  vara antalet primtal mindre eller lika stora som x.  Om q är ett positivt heltal och a är relativt primt till q definieras  som antalet primtal mindre eller lika stora som x som är lika med a modulo q.  Dirichlets sats om aritmetiska följder säger att 

där a och q är relativt prima och  är Eulers fi-funktion. Om vi definierar feltermen

där max är över alla a relativt prima till q säger Elliott–Halberstams förmodan att för alla θ < 1 och A > 0 finns det en konstant C > 0 så att

gäller för alla x > 2.

Förmodandet bevisades för alla θ < 1/2 av Enrico Bombieri och A. I. Vinogradov (se Bombieri–Vinogradovs sats, ibland bara "Bombieris sats"). Det är känt att förmodan inte gäller vid θ = 1.

Se även 
 Barban–Davenport–Halberstams sats
 Barban–Montgomerys sats

Referenser

Källor 
 
 
 
 

Förmodanden inom analytisk talteori
Förmodanden om primtal
Trädgårdskorsört

Trädgårdskorsört (Senecio elegans) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Denna håriga, föga frosthärdiga ört, är ettårig och härstammar från Sydafrika. Den har ett upprätt och väl förgrenat växtsätt och bli ca 60 cm hög. Växtens bladverk är brokigt samt mörkgrönt och de upp till 8 cm långa bladen kan vara både parflikiga och hela. Trädgårdskorsörten blommar i sitt hemland från vår till sommar men i Sverige blommar den under högsommaren. Den bär toppställda purpurfärgade korgar med klargul mitt i mängd. Tål mycket torra jordar och trivs i full sol.

Förökning genom frön på hösten.

Källor
 Botanica, Random House Australia

Korgblommiga växter
Tr Växtindex
Cramérs förmodan

Inom talteori är Cramérs förmodan, formulerad av den svenska matematikern Harald Cramér 1936, en förmodan om primtal. Förmodandet säger att

där pn är det n-te primtalet. Ekvationen ovan nämndes explicit av Cramér, men hans argument stöder den starkare utsagon att

och den versionen kallas ofta Cramérs förmodan i litteraturen.

Ingendera form av Cramérs förmodan har bevisats eller motbevisats.

Se även 
 Primtalssatsen
 Legendres förmodan
 Andricas förmodan
 Firoozbakhts förmodan
 Maiers sats

Källor 
 
 
 
 

Förmodanden inom analytisk talteori
Förmodanden om primtal
Hardy–Ramanujans sats

Inom matematiken är Hardy–Ramanujans sats, bevisad av Ramanujan och Hardy 1917, en sats som säger att den normala ordningen av antalet ω(n) av olika primtalsfaktorer av n är log(log(n)). En mer exakt form av satsen säger att för en godtycklig reellvärd funktion ψ(n) som närmar sig oändlighet då n närmar sig oändlighet är

eller mer traditionellt
 
för nästan alla heltal.  

Ett enkelt bevis av resultatet gavs av Pál Turán 1934, som bevisade att 

Samma resultat gäller för Ω(n), totala antalet primtalsfaktorer av n.

Se även 
 Erdős–Kacs sats

Referenser

Källor 
 
 
 
 

Satser inom analytisk talteori
Satser om primtal
Vetenskapliga principer uppkallade efter personer
Georges de Scudéry

Georges de Scudéry (eller Scudéri), född den 22 augusti 1601 i Le Havre, död den 14 maj 1667 i Paris, var en fransk författare, bror till Madeleine de Scudéry.

de Scudéry deltog först som officer i ett par fälttåg, men lämnade tjänsten och slog sig 1630 ned i Paris för att ägna sig åt litteraturen. Åren 1644-47 vistades han emellertid i Marseille som fästningskommendant. Han utgav Oeuvres och Poésies 1631 och debuterade samma år på teatern med Lygdamon et Lydias samt skrev sedan ett stort antal tragedier, tragikomedier och komedier, av vilka många på sin tid mottogs med stort bifall, men numera erbjuder de endast historiskt intresse. De vann publikens bevågenhet dels genom rikedom på äventyr, dels genom romanesk uppfattning av kärleken. I tragedierna bemödar de Scudéry sig att iakttaga de tre reglerna i klassicismens estetik. Bland de mest bekanta av hans dramer kan nämnas La comédie des comédiens (1634), tragikomedien L'amour tyrannique (1638), som spelades på Richelieus teater och som författaren ansåg vida överträffa Corneilles "Cid", och L'illustre Bassa ou Ibrahim (1642). Mest bekant är de Scudéry numera genom sitt deltagande i striden mot Corneilles "Cid", under vilken han uppträdde med Observations sur le Cid (1637) och Lettre de Scudéry à l'illustre académie. Han intogs i Franska akademien 1650 och utgav 1654 eposet Alaric ou Rome vaincue; hans framgång upphörde med hans deltagande i fronden på Condés sida, varför han 1654 förvisades till Normandie, där han ingick ett förmöget gifte. När han 1661 återkom till Paris, höll en ny anda på att bryta igenom i litteraturen genom Boileaus, Molières och Racines uppträdande. de Scudéry upphörde att skriva. Johan Mortensen skriver i Nordisk familjebok: "Som människa var S. en hedersman, men narraktigt fåfäng, påminnande om den storskrytande soldaten i tidens komedier."

Källor

Noter

Externa länkar

Franska militärer under 1600-talet
Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Franska författare under 1600-talet
Personer från Le Havre
Födda 1601
Avlidna 1667
Män
Ugglan
Charles Cotin

Charles Cotin,  född 1604 i Paris, död där 1682, var en fransk skald och präst. 

Cotin, som var Ludvig XIV:s allmoseutdelare, blev medlem av Franska akademien 1655. Han har för sin odödlighet att tacka huvudsakligen de mördande speglosor, för vilka Boileau och Molière gjorde honom till skottavla. Den senare parodierade honom som Trissotin i "Femmes savantes". Cotin var nämligen en gärna sedd gäst i Hotel de Rambouillet och en representant för den pretiösa poesien, vilken bekämpades och övervanns av de sistnämnda författarna. Cotin skrev även teologiska och filosofiska arbeten och var en på sin tid berömd predikant.

Källor

Noter

Franska präster under 1600-talet
Ledamöter av Franska Akademien
Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Poeter under 1600-talet
Franska författare under 1600-talet
Författare från Paris
Födda 1604
Avlidna 1682
Män
Ugglan
Kloostermansumma

Inom matematiken är en Kloostermansumma en viss slags exponentiell summa. Låt a, b och m vara naturliga tal. Då är 

där x* är inversen av x modulo m. Summorna är uppkallade efter den holländska matematikern Hendrik Kloosterman, som introducerade dem 1926 då han använde Hardy–Littlewoods cirkelmetod till ett visst problem gällande kvadratiska former.

Källor

Externa länkar 
 
 

Analytisk talteori
Informationsextraktion

Informationsextraktion (engelska Information Extraction) innebär inom informationsteknik att information i datorlagrad form läses ut med hjälp av olika tekniker och teknologier. 

Informationsextraktion är ett med informationssökning närbesläktat forskningsområde inom informationsåtkomst och språkteknologi. Informationsextraktion bygger på automatisk textförståelse, men förståelse bara av ett begränsat ämnesområde. Eftersom mänskliga språk är variationsrika är informationsextraktion svår att utföra med både god täckning och god precision. Om användaren kan finna sig i lägre täckning ger dock informationsextraktionssystem idag mycket god precision och höga prestanda. Forskningsområdet är ett av de första viktiga tillämpningsområdena för språkteknologi och har i hög grad definierats genom konferensserien MUC (Message Understanding Conferences, 1987-1998) finansierad av Förenta Staternas statsförvaltning.

Jämförelse med informationssökning  

Informationssökning bygger på att en användare formulerar sitt informationsbehov som en sökfråga och får ett antal dokument eller andra informationselement som svar, oftast i en lista som sedan användaren sedan får strukturera efter eget behag. Informationsextraktion bygger istället på mer beständiga informationsbehov som används av ett system för att extrahera fakta eller relationer i strukturerad form ur text, på ett sätt som lämpar sig för att föra in i en databas eller tabell av något slag.

Ingående tekniker  
Som ett första steg använder informationsextraktionssystem oftast någon sorts ordklasstaggning och något slags ytlig syntaktisk analys av texten. Därefter kan enkla och effektiva regler identifiera mönster som kan användas för att plocka ut viktiga referenter som till exempel *beslutsfattare* och *företag* och relationer som till exempel *PERSON arbetar på ETT FÖRETAG*  i texten. Mer avancerade system använder logiska inferensregler för att kunna härleda fler relationer mellan identifierade referenter.

Igenkänning och kategorisering av namn eller andra fixa uttryck 

Ofta handlar extraktionsuppgiften om att hitta relationer mellan olika personer, organisationer, platser, prisuppgifter, tidsuttryck eller artefakter. Ett system måste kunna identifiera namn eller sifferuppgifter av olika slag och kunna kategorisera dem efter typ. Både kunskapsbaser, mönstermatchningsmetoder och maskininlärningsmetoder har använts för att lösa detta problem och med sådana metoder uppnår man idag resultat som är i nivå med mänsklig förmåga.

Se även 
 Databrytning (datamining)

Referenser

Webbkällor
 MUC

Tryckta källor
 Maria Teresia Pazienza (Red.) 1997. Information Extraction: A Multidisciplinary Approach to an Emerging Information Technology Lecture Notes in Artificial Intelligence. Springer.

Datavetenskap
Språkteknologi