kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lady Jane Ruthven

Lady Jane (eller Jean) Ruthven, död 1668, var en skotsk adelsdam. Hon var hovfröken hos drottning Kristina. 

Ruthvens föräldrar var general Patrick Ruthven och Jane Henderson. Hennes far och morbror var en tid i svensk tjänst. Genom sin mor och morbror, general John Henderson, hade hon katolska sympatier, och hon höll kontakten med morbrodern sedan han lämnat Sverige. Hennes närhet till Kristina under tiden för dennas konvertering till katolicismen anses värd uppmärksamhet. Ruthven beskrivs vid sidan av Louise van der Nooth som en av få hovdamer förutom Ebba Sparre som hade något inflytande på Kristina, som annars inte ägnade sina hovdamer någon större uppmärksamhet. Det är känt att Englands ambassadör Bulstrode Whitelocke upprätthöll en tät kontakt med henne på grund av det inflytande vid hovet han tillmätte henne. Hon gifte sig 1661 med James Forrester, 2nd Lord Forrester of Corstorphine.

Referenser
 Eva Österberg, red (1997). Jämmerdal & Fröjdesal. Kvinnor i stormaktstidens Sverige. Stockholm: Atlantis AB.  
 Network North: Scottish Kin, Commercial And Covert Associations in Northern ... Steve Murdoch

Kvinnor
Svenska hovfröknar
Födelseår saknas
Avlidna 1668
Personer under stormaktstiden
Drottning Kristinas hov
Lon Stephens

Lawrence Vest "Lon" Stephens, född 21 december 1858 i Boonville, Missouri, död 10 januari 1923, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Missouris guvernör 1897–1901.

Stephens avlade 1877 juristexamen vid Washington and Lee University. Som Missouris finansminister tjänstgjorde han 1890–1897.

Stephens efterträdde 1897 William J. Stone som Missouris guvernör och efterträddes 1901 av Alexander Monroe Dockery.

Stephens avled 1923 och gravsattes på Walnut Grove Cemetery i Boonville.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Missouri
Amerikanska demokrater
Personer från Boonville, Missouri
Födda 1858
Avlidna 1923
Män
Denis Denisov

Denis Valerevitj Denisov (), född 31 december 1981 i Charkov, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en rysk professionell ishockeyback som för närvarande spelar för CSKA Moskva i  Kontinental Hockey League (KHL). Denisov blev rysk mästare i ishockey 2006.

Klubbkarriär 
Denis Denisov började sin karriär som hockeyspelare i HK CSKA Moskva, med vilka han debuterade säsongen 1997/1998. Efter tre år i klubben flyttade Denisov till Krylja Sovetov, en klubb i Moskva. År 2000 blev Denisov  draftad av Buffalo Sabres i NHL som nummer 149:e spelaren sammanlagt. 

Säsongen 2002/2003 flyttade Denisov till klubben Salavat Julajev Ufa, innan han säsongen därpå skrev kontrakt med Ak Bars Kazan. 2006 blev Denisov rysk mästare i ishockey. Flyttlasset gick vidare 2006/2007 till Avangard Omsk där han tillbringade två år och spel i ryska ligan. Denisov återvände 2008 till Moskva och spel med HK Dynamo Moskva i den då nybildade ishockeyligan KHL, Kontinental Hockey League. När HK Dynamo Moskva gick samman med HC MVD och bildade OHK Dynamo Moskva inför säsongen 2010/2011, gick Denisov vidare till SKA Sankt Petersburg. Denisov var kvar två säsonger i Sankt Petersburg innan han inför säsongen 2012/2013 återvände till CSKA Moskva, klubben han en gång startade sin karriär med.

Internationellt 

Denis Denisov spelade i U18-VM i ishockey 2008 och JVM 2000 och 2001. Denisov har spelat i VM som senior 2005, 2010, 2012 och 2013, vilket resulterat i en guld- och en bronsmedalj.

Meriter 
 2006 Rysk mästare med Ak Bars Kazan
 2008 Spengler Cup-vinnare med HK Dynamo Moskva
 2010 Spengler Cup-vinnare med SKA Sankt Petersburg

Internationellt 
 2000 Silvermedalj i JVM i ishockey
 2005 Bronsmedalj i VM
 2012 Guldmedalj i VM

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Födda 1981
Ryska ishockeyspelare
Spelare i Ak Bars Kazan
Ishockeyspelare i HK Dynamo Moskva
Spelare i HK CSKA Moskva
Spelare i SKA Sankt Petersburg
Män
Levande personer
Världsmästare i ishockey
Personer från Charkiv
Spelare i Krylja Sovetov
Spelare valda i NHL Entry Draft 2000
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Ericus Laurentii Schult

Ericus Laurentii Schult eller Schultinensis eller Akstadius, född 1588 i Skultuna socken, död  1 december 1648 i Tortuna socken, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Ericus Laurentii Schult föddes vid Åkesta kvarn och var nitton år när han inskrevs vid Västerås skola. Efter en något brokig skolgång blev han kollega vid skolan i Västerås, medan han samtidigt studerade vid Uppsala universitet för magistergraden. Han prästvigdes sedan i Stora Tuna socken, medan pesten härjade, och fick 1624 tjänst hos Philip von Scheiding. Efter tre år i dennes hem blev Schult kapellan vid Västerås domkyrka. Han blev kyrkoherde i Tortuna socken 1638 där han stannade till sin död tio år senare. Vid sidan av detta var han assessor i consistorium majus.

Schult var fullmäktig vid riksdagen 1642.

1631 gifte sig Schult med Christina Griis som var dotter till kyrkoherden i Götlunda socken, Strängnäs stift, Olaus Martini Griis. Deras barn tog namnet Thermænius. En av sönerna var Johannes Erici Thermænius.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/tortuna.shtml#kh17

Födda 1588
Avlidna 1648
Män
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Skultuna socken
Boonville

Boonville kan syfta på olika platser:

Boonville, Indiana
Boonville, Kalifornien
Boonville, Missouri
Boonville, New York
Boonville, North Carolina
Grane (olika betydelser)

Grane kan avse

Grane, en häst i nordisk mytologi.

En plantering eller ett bestånd av gran. Även en beteckning för trä erhållet från gran.

Ett efternamn, som burits av bland andra:
 Arvid Grane
 Kjell Grane
 Knut Grane
 Leif Grane

Se även 

 Grane kommun

Referenser

Efternamn
Chmelnytskyj-upproret

Chmelnytskyj-upproret var ett krig som pågick 1648–1654 efter att zaporizjakosackiskerna i Ukraina gjorde uppror mot det Polsk-litauiska samväldet (Rzeczpospolita). Frihetskriget ledde till att det Polsk-litauiska samväldet förlorade kontrollen över dagens östra Ukraina. Istället uppgick området i Tsarryssland. 

Den zaporizjakosackiska hetmanen Bogdan Chmelnytskyj var kosackernas ledare och samlade år 1648 en armé för att kriga mot Polen. För att lyckas med sitt företag var Chmelnytskyj tvungen att alliera sig med krimkhanen. I takt med kosackerna frammarsch och segrarna vid Zjovte Vody och Korsun växte hans styrka till närmare 70 000 man.
I slutet av 1648 var Polen i praktiken besegrat och Chmelnytskyj skrev ett avtal om att det lillryska området formellt skulle förbli polskt i en lös federation, som också beskrevs som att ”De Båda Nationernas Republik” skulle alltså förvandlas till ”De tre Nationernas Republik”. Kosackernas ledarklass upphöjda till samma ställning som den polska och litauiska adeln (szlachtan) och skulle få samma privilegier. Detta accepterade inte majoriteten av samväldets adel som hade ekonomisk vinning i att försöka göra kosackerna till livegna bönder. Avtalet ogillades även av de flesta vanliga kosackerna utanför Chmelnytskyjs närmaste omgivning, som såg det som någon sorts förräderi eftersom de inte ville ha en återgång till polsk överhöghet.
Därför kontaktade Chmelnytskyj ryssarna redan 1648 och hörde sig för om en eventuell union med Tsarryssland, men ryssarna ansåg att tillfället inte var lämpligt. Efter en lång tvekan som varade i flera år antog de hans förslag och röstade (1653) för en union med lillryssarna. Chmelnytskyj svor trohetseden till Tsarryssland i staden Perejaslav i januari 1654 på ett öppet rådsmöte (normalt hölls rådsmöten enbart inom kosacktoppen) där även gemene man fick delta.

Den lillryska union med Ryssland förde till ett oundvikligt krig mellan Polen och Ryssland (1654–1667).
I detta kriget stod zaporizjakosackarna, ledde av Chmelnytskyj, på Tsarrysslands sida mot den polsk-litauiska kronans styrkor.

Referenser

Litteratur 
 
 
 
 Lev Tolstoj, Kosackerna (1863) [Senaste svenska utgåva 1985].

Ukraina under 1600-talet
Polen under 1600-talet
Rysslands militärhistoria
Litauen under 1600-talet
1640-talet
1650-talet
Chmelnitskij-upproret
Antisemitism i Ukraina
Uppror i Europa
Johannes Erici Thermænius

Johannes Erici Thermænius, född november 1635 i Västerås, död 14 augusti 1688 i Svärdsjö, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Johannes Erici Thermænius var son till Ericus Laurentii Schult och Christina Griis från Götlunda socken. Efter en långvarig skolgång vid Västerås gymnasium och studier vid Uppsala universitet, blev han 1665 prästvigd. Han var först lärare hos Gustaf Duwall i Falun för att efter prästvigningen bli huspredikant. Efter ett år i den senare egenskapen tog han plats som predikant vid Dalregementet, följde regementet till Livland och var senast 1673 åter i Falun hos Duwall då han begärde att få en ersättare. 1674 utsågs han av kungen till kyrkoherde i Svärdsjö socken.

Thermænius var fullmäktig i riksdagen 1682.

1673 gifte sig Thermænius med Helena Medén, vars far var Faluns borgmästare och modern tillhörde adelsätten Teet.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/svaerdsjoe.shtml#kh17

Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1600-talet
Politiker från Västerås
Födda 1635
Avlidna 1688
Män
Ilija Puljević

Ilija Puljević, född 13 juli 1952, är en kroatisk handbollstränare. Han var framgångsrik både i Sverige och hemlandet Kroatien under framför allt 1990-talet. Han tränade bland annat IK Sävehofs dam- och herrlag, Lugi HF:s herrlag, Sveriges damlandslag och Kroatiens herrlandslag.

Ilija Puljević började som handbollstränare 1977, i RK Metković. Han är utbildad vid Fakulteten för fysisk utbildning i Zagreb med handboll som specialitet. Han har periodvis varit verksam i Sverige. Han har varit huvudansvarig för en kroatisk handboll camp i Rovinj i många år. Han var tränare för Lugi dams Dragan Brljevic i hans karriärs början.

Han tränade Al Rayyan vid IHF Super Globe 2013.

Tränaruppdrag i Sverige 
Puljević kom till Sverige 1990 då till IK Sävehof och blev årets coach 1991. 1994 tog han över Sveriges Damlandslag efter Tomas Ryde. Samtidigt tränade han Lugi HF det året. 2008 blev han tränare i LIF Lindesberg.  Sejouren i klubben blev tvåårig, sen bröt klubben kontraktet. I Lindesberg slutade han med "tornadohandbollen" som Mats Engblom introducerat och försökte bygga ett starkare försvarsspel. Konflikter om värderingar med klubben ledde till att Puljević slutade. Sedan 2016 är han huvudtränare för Örebro SK Handbolls herrlag.

Klubbar 
 Stora oklarhet råder om vilka år Puljević tränade vissa klubbar.

  RK Metković (1982-1986)
  RK Trnje Zagreb (1986-1990)
  IK Sävehof dam (1990–1991)
  IK Sävehof herr (1990–1994)
  Lugi HF herr (1994–1995)
 IK Sävehof dam (1995–1996)
 RK Metković (1998-2000)
  IK Sävehof herr (2000–2001)
 Varteks
 RK Prevent
 Trimo Trebnje (2004-2006)
  LIF Lindesberg (2008–2010)
  Örebro SK (2016–)

Landslag 
  Sveriges damlandslag (1994–1995)
  Kuwaits herrlandslag vid OS 1996 i Atlanta
  Kroatiens ungdomslandslag (1996–1997, med bland andra Mirza Džomba, Ivano Balić och Venio Losert)
  Kroatiens herrlandslag (1997–1998)
  Italiens herrlandslag (2006–2008)

Referenser 
 http://www.globesport.hr/training.html

Noter 

Kroatiska handbollstränare
Män
Levande personer
Födda 1952
Leif Grane

Leif Grane, född den 11 januari 1928, död den 22 mars 2000, var en dansk teolog.

Grane var professor i kyrko- och dogmhistoria vid Köpenhamns universitet (1964-1998) och internationellt erkänd Luther- och reformationsforskare. Han är särskilt känd för sin kommentar till Augsburgska bekännelsen. Hans böcker är översatta till engelska, svenska, italienska, finska och tyska.

Bibliografi 
 Confessio Augustana (1958)
 Pierre Abélard: filosofi og kristendom i Middelalderen (1964)
 Augustin (1968)
 Protest og konsekvens: faser i Martin Luthers tænkning indtil 1525 (1968)
 Ökumenische Kirchengeschichte 2 (dansk titel Teologiens og kirkerettens historie 1100-1300, 1973)
 Kirken i historien: de første otte århundreder (1973)
 Den danske Folkekirkes Bekendelsesskrifter (1976)
 Den store Katekismus (1976)
 Modus loquendi theologicus: Luthers Kampf um die Erneuerung der Theologie 1515-1518 (1975)
 Kirken i det 19. århundrede: europæiske perspektiver (1982)
 Evangeliet for folket: drøm og virkelighed i Martin Luthers liv (1983)
 Historien om Martin Luther (1983)
 Den uberegnelige Luther: essays om en arv og dens forvaltning (1992)
 Martinus noster: Luther in the German Reform Movement 1518-1521 (1994)
 Kristendommen i historien (1998)
 Reformationsstudien: Beiträge zu Luther und zur dänischen Reformation (1999)
 Kirken i den europæiske middelalder: fra ca. 750-1500 (1999)
 Postumt: I ånd og sandhed (2002)

Källor

Noter

Födda 1928
Avlidna 2000

Danska kyrkohistoriker
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Danska professorer i teologi
Personer i Danmark under 1900-talet
Män
Nasir bin Chusrau

Nasir bin Chusrau (Abu Muin Nasir bin Chusrau Alavi), född 1004, död 1088, var en persisk poet.

Nasir bin Chusrau härstammade från Khorasan och var en av den östiranska renässansens märkligaste gestalter. Han företog 1045-52 en vallfärd till Mekka och den muslimska västern, under vilken han i Kairo omvändes från den sunnitiska ortodoxin till ismailismen. Vallfärden är beskriven i Safarname (utgiven i franska översättning av A. Schéfer 1881), en av de främsta källorna för kunskapen om Orienten under 1000-talet. Efter hemkomsten förföljdes Nasir bin Chusrau för sin åskådning, och bosatte sig slutligen i Badachschan där han som förkunnare av ismailismen utförde en varaktig kulturgärning. Nasir bin Chusrau är den främste företrädaren för den etisk-didaktiska poesin i persisk litteratur genom sina diktverk Rusanainame ("Upplysningens bok, valda delar utgivna med översättninga av H. Ethé) och Sa adatname ("Lycksalighetens bok). I sina verk hämtade han flitigt motiv ur äldre persisk tradition.

Källor 
 

Iranska författare
Persiskspråkiga författare
Födda 1004
Avlidna 1088
Män
Svensk uppslagsbok
Petrus Georgii Tillæus

Petrus Georgii Tillæus, född 20 januari 1663 i Grangärde, död 12 juli 1744 i Västerås, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Petrus Georgii Tillæus var son till kyrkoherden i Grangärde socken Georgius Andreæ Tillæus. Farfadern var bonde och länsman och morfadern lås- och rörsmed. Inksriven 1672 vid Uppsala universitet där han studerade för Andreas Grubb och i synnerhet ägnade sig åt orientaliska språk. Han tog magisterexamen 1688, sedan han försvarat Vikuah al mishkan ohel moed sive historiola tabernaculi mosaici, skriven på hebreiska och latin, för Gustaf Lillieblad. Efter ytterligare någon tid vid universitetet anställdes han 1692 i Carolus Carlssons hem som informator. Året därpå fick han tjänst som lektor i vältalighet och poesi vid Västerås gymnasium och prästvigdes. Han hade under ett par år plats som vice pastor i Munktorps socken, medan ordinarie pastor var bortrest, och var andre teologie lektor i Västerås, när han blev förste teologie lektor efter att 1702 ha disputerat med Dissertatio inauguralis de Theologia distincta Veteris Testamenti för Jesper Svedberg. Han blev också kyrkoherde i Badelunda. År 1715 var han åter i Dalarna då han blev kyrkoherde och kontraktsprost i Rättviks socken. Redan 1719 var han åter i Västerås och var därefter domprost. Han blev 1732 doktor i teologi. 

Tillæus var riksdagsman 1710 och 1719.

Hans första hustru hette Katarina von Glan och var både änka och frånskild. Andra hustrun tillhörde en ofrälse gren av släkten Tilas. Tredje hustrun antas ha varit släkt med Carolus Carlsson. Ett barn i sista äktenskapet var Georg Tillæus, en annan Olov Tillæus.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/vaesteraas.shtml#kh47

Noter

Födda 1663
Avlidna 1744
Män
Svenska domprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Grangärde socken
Domprostar i Västerås
Rampur Hound

Rampur Hound är en hundras från Indien. Den är en jagande vinthund som är namngiven efter distriktet Rampur i delstaten Uttar Pradesh. Rampur Hound är kraftigare byggd än de flesta andra vinthundar och är oftast musgrå eller svart till färgen. Rasen är nationellt erkänd av den indiska kennelklubben The Kennel Club of India (KCI).

Källor
 Carl O. M. P. Leuhusen: Rashundar i ord och bild, Stockholm 1932
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Artikeln bygger delvis på material från motsvarande artikel på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Hundraser från Indien
Vinthundar
Jondalstunneln

Jondalstunneln är en norsk 10 050 meter lång tunnel och Hordalands näst längsta tunnel efter Folgefonntunnelen. Den går genom berget under Folgefonna och förbinder Mauranger i Kvinnherad kommun och Torsnes i Jondal kommun. Projektet Jondalstunneln omfattar också Torsnestunnelen på 580 meter och huvudvägen till Jondal på 1485 meter.  

24 juni 2009 skrev Statens vegvesen ett kontrakt med entreprenören Kruse Smith AS om byggandet av tunneln. Arbetet med tunneln startade i oktober 2009. Kostnaden beräknas till 886 miljoner norska kronor. 

Tunneln sammankopplar kommunerna på och runt Folgefonnhalvøya. Tillsammans med Folgefonntunneln och färjor utgör tunneln en grund för E 134 som går mellan Oslo och Bergen. Vägen är 40 kilometer kortare än andra alternativa vintersäkra vägar som E 16.

Tunneln stod färdig 7 september 2012.

Källor

Noter

Vägtunnlar i Norge
Jondals kommun
Byggnader och anläggningar i Kvinnherads kommun
2012 i Norge
Transport i Vestland fylke
Gisela Håkansson

Gisela Håkansson, född 1948, är en svensk språkvetare och professor emerita i allmän språkvetenskap vid Lunds universitet. 

Gisela Håkansson disputerade 1987 på avhandlingen Teacher Talk. Sedan dess har hon bedrivit forskning om språkinlärning ur olika perspektiv, bland annat språkutveckling hos enspråkiga och flerspråkiga barn, barn med språkstörningar, vuxnas andraspråksinlärning, samt jämförelser mellan människors och djurs kommunikativa utveckling.

Verk i urval
Språkinlärning hos barn (1998)
Tvåspråkighet hos barn i Sverige (2003)
Språkinlärning och språkanvändning (tillsammans med Catrin Norrby 2010)
Communication in Humans and Other Animals (tillsammans med Jennie Westander 2013)

Priser och utmärkelser
Lunds universitets pedagogiska pris 1989
Einar Hansens hederspris 2013

Källor

Kvinnor
Födda 1948
Levande personer
Svenska professorer i allmän språkvetenskap
Eitrheim

Eitrheim är en by i Odda kommun i Hordaland fylke i Norge. Eitrheim ingår sedan 2003 i tätorten Odda. Byn ligger intill Hardangerfjorden. 

Folgefonntunnelen startar här.

Källor 

Odda kommun
Orter i Hordaland fylke
Lingsberg, Knivsta kommun

Lingsberg är en småort i Lagga socken i Knivsta kommun i Uppsala län, Sverige. Den ligger ungefär 6 km nordväst om Knivsta.

Källor

Orter i Knivsta kommun
Småorter i Sverige
Aleksandr Svitov

Aleksandr Nikolajevitj Svitov (), född 3 november 1982 i Omsk, Sovjetunionen, är en rysk professionell ishockeyforward som för närvarande spelar för Ak Bars Kazan i Kontinental Hockey League (KHL). Svitov erövrade Gagarin Cup med Salavat Julajev Ufa 2011.

Klubbkarriär 
År 1999 spelade Aleksandr Svitov sin första A-lagsmatch med Avangard Omsk i ryska superligan. Han valdes av Tampa Bay Lightning i den första omgången som tredje spelaren i NHL-draften 2001. Svitov debuterade i NHL med Tampa Bay under säsongen 2002/2003 där han kom att spela 63 matcher och samlade in 8 poäng. Under säsongen 2003/2004 byttes Svitov till Columbus Blue Jackets i utbyte mot Darryl Sydor. Svitov spelade nästföljande säsong i AHL innan han 2005 återvände till Avangard Omsk. Svitov återvände till NHL och Columbus en säsong 2006/2007 innan han åter återvände Avangard Omsk. Säsongen 2008/2009 lades ryska superligan ned och KHL startades. Svitov flyttade vidare 2010/2011 till Salavat Julajev Ufa med vilka han var med och vann KHL och Gagarin Cup 2011. Säsongen 2013/2014 skrev Svitov kontrakt med Ak Bars Kazan.

Internationellt 

Aleksandr Svitov spelade i U18-VM i ishockey 2000 och JVM 2001 och 2002. Svitov har spelat i VM som senior 2012 och 2013, vilket resulterat i en guldmedalj.

Meriter 
 2005 AHL All-Star match
 2011 Gagarin Cup-vinnare Salavat Julajev Ufa

Internationellt 
 2000 Silvermedalj i U18-VM i ishockey
 2002 Guldmedalj i JVM
 2002 Mest utvisade spelaren i JVM
 2012 Guldmedalj i VM

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Spelare valda i NHL Entry Draft 2001
Födda 1982
Ryska ishockeyspelare
Spelare i Ak Bars Kazan
Spelare i Avangard Omsk
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i Salavat Julajev Ufa
Män
Levande personer
Världsmästare i ishockey
Personer från Omsk
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare valda av Tampa Bay Lightning i NHL Entry Draft
Älgboda

Älgboda är en småort i Knivsta socken i Knivsta kommun i Uppsala län. Älgboda ligger cirka 3 km öster om Knivsta, direkt öster om E4:an.

Källor

Orter i Knivsta kommun
Småorter i Sverige
Källbacken, Knivsta kommun

Källbacken är en ort i Knivsta socken i Knivsta kommun i Uppsala län, belägen mellan Alsike och Knivsta.

Orten avgränsades som småort av SCB år 2005 men till revideringen år 2010 hade den förlorat sin status som småort.

Källor 

Orter i Knivsta kommun
Tidigare småorter i Sverige
Skogsbo, Enköpings kommun

Skogsbo är en ort i Enköpings kommun, belägen vid Svinnegarnsvikens nordöstra strand i Svinnegarns socken och söder om Bredsand. För bebyggelsen i orten och södra delen av grannorten Bredsand har SCB avgränsat och namnsatt småorten Bredsand södra och Skogsbo i Enköpings kommun. Från 2015 ingår dock området i tätorten Bredsand.

Noter

Orter i Enköpings kommun
Tidigare småorter i Sverige
Hammarsudd

Hammarsudd är en småort i Enköpings kommun belägen vid Ekolsundsviken omedelbart söder om Ekolsund i Husby-Sjutolfts socken. Vid 2015 års småortsavgränsning hade orten vuxit samman med Ekolsunds småort.

Noter

Orter i Enköpings kommun
Småorter i Sverige
Stuvsta gårds kvarn

Stuvsta gårds kvarn var en väderkvarn på Kvarnberget i nuvarande Huddinge kommun. Kvarnen och Kvarnberget gav området Kvarnbergsplan sitt namn. Flera kvarnstenar från Stuvsta gårds kvarn finns bevarade; en av dem har kommunen placerat vid Gymnasievägen.

Historik
Stuvsta gårds huvudbyggnad låg fram till 1960-talet sydost om Kvarnberget och på berget fanns tidigare en väderkvarn som hörde till gården. Kvarnen lär ha förfallit under 1800-talet och endast en kvarnsten uppe på kvarnbacken påminde om dess tidigare existens. Intill kvarnstenen syntes rester av kvarnens husgrund. Hur gammal kvarnen var och hur den såg ut är okänd, men att det rörde sig om en så kallad stolpkvarn är säker. Kvarnen var ett svartbygge och inga ritningar existerar. Det enda som finns kvar av Stuvsta gård är arrendatorsbostaden som nyttjas av Kvarnbergsgården. Här ligger ytterligare två kvarnstenar infällda i gångbanan.

Flytt av kvarnstenen
I ett medborgarförslag från november 2011 önskades att stenen skulle rengöras och flyttas till en mera framträdande plats, där allmänheten hade möjlighet att se den bättre. Förslaget realiserades av Huddinges Kultur- och fritidsnämnd och sedan sommaren 2013 kan stenen beskådas på sin nya plats vid Gymnasievägen nedanför Kvarnberget. Kvarnstenen är av sandsten och har en diameter av cirka 1,25 meter och en tjocklek av cirka 0,25 meter. Stenen har radiella skåror som gör att den till mjöl malda säden förs ut mot stenens kant och kunde tas om hand där.

Den enda kvarvarande väderkvarnen i Huddinge kommun är Balingsta kvarn vid sjön Orlången i närheten av Balingsta gård.

Referenser
 Informationsskylt på platsen, uppsatt av Huddinge kommun.
  Mitt i Huddinge: Historisk kvarnsten lyfts fram, publicerad 2012-04-17.
  Huddinge 150 år: Stenen från Kvarnberget.
 Kvarnbergplans utveckling av Hans Wångberg.

Externa länkar

Kvarnar i Stockholms län
Ej längre existerande byggnader i Huddinge kommun
Stuvsta-Snättringe (kommundel)
Asplunda

Asplunda är  en småort i Uppsala-Näs socken i södra delen av Uppsala kommun, belägen strax väster om Gottsunda.

Småorten består av villor uppförda i början av 1990-talet, på platsen fanns i början av 1900-talet torpet Asplunda, lydande under byn Stabby.

Noter

Orter i Uppsala kommun
Småorter i Sverige
Björken, Uppsala kommun

Björken är  en småort i Bälinge socken i Uppsala kommun, belägen 2 km norr om Bälinge.

Noter

Orter i Uppsala kommun
Småorter i Sverige