kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strandellmedaljen

Strandellmedaljen är Sveriges Filatelistförbunds högsta belöning för filatelistisk gärning. Den är instiftad till minne av Nils Strandells värdefulla och bestående insatser för svensk och internationell filateli. En kommitté bestående av tre medlemmar i Sveriges Filatelist-Förbund som är valda på två år, utser kandidaten.

Mottagare 
1961 Nils Strandell
1961 Herman Schultz-Steinheil
1961 Georg Menzinsky
1962 Nils Westberg
1963 Hugo Sjöberg
1963 Sir John Wilson, England
1964 Sven Åkerstedt
1965 Per Sjöman
1966 Curt Haij
1967 Olle Cronsjö
1967 George B. Lindberg
1967 Henry Robert Holmes, England
1969 Sigurd Ringström
1970 Sten Christensen
1971 Mario Diena, Italien
1972 Lennart Angerfors
1974 Karl-Erik Stenberg
1977 Gunnar Sandberg
1980 Gösta Hedbom
1985 Franz Obermüller
1986 Tage Buntzen, Danmark
1986 Elmar Ojaste
1987 Börje Wallberg
1987 Donnar A. Dromberg, Finland
1988 Bo Erik Stavenow
1990 Hugo Josefsson
1990 Lauson H. Stone, USA
1991 Karl Borin
1992 Erland Brand
1993 Børge Lundh, Danmark
1995 Erik Lindgren
1996 Gunnar Dahlvig
1998 Gustaf Johansson
1998 Jan Billgren
2000 Bertil I. Larsson
2000 Knud Mohr, Danmark
2002 Roland Frahm
2002 Hasse F. Brockenhuus von Löwenhielm
2004 Åke Torkelstam
2004 Rune Almqvist
2006 Erik Hamberg
2006 Gunnar Nilsson
2008 Lennart Ivarsson
2008 Lennart Daun
2010 Ingvar Larsson
2010 Jonas Hällström
2012 Jan Berg  
2014 Gustaf Douglas
2016 Bengt Bengtsson
2018 Fredrik Ydell

Referenser

Filateli
Svenska medaljer
Flickskolemöte

Flickskolemöten eller allmänna flickskolemöten var privata kommittér som hölls sju gånger i Sverige mellan 1879 och 1901 för att utreda och ta upp frågor om flickors utbildning, något som då sköttes av just flickskolorna. 

Flickskolemötena hölls av kommittér av lärare och skolföreståndare och fungerade som debattforum för flickors utbildning, på motsvarande sätt som läroverksmötena, som diskuterade frågor som rörde pojkläroverken under samma tid och som användes som mönster för flickskolemötena. De samlade inte enbart lärare utan också styrelseledamöter för flickskolorna och övriga engagerade inom utbildning för kvinnor. Vid mötena tog man upp aktuella debattämnen, hade ämnessektioner för specialproblem och utgav mötesberättelser och debattreferat. Den slutpunkt som framtogs under mötena var inte bindande. Anna Sandström tillhörde de mer bemärkta deltagarna. Hon närvarade som en av de mest uppmärksammade ledamöterna vid fyra av totalt sju flickskolemöten, där hon under mötena 1886, 1893, 1897 och 1901 företrädde de reformpedagogiska idéerna och ofta inbjöds att som auktoritet inleda debatterna och öppna mötet.  

Flickskolemötet 1879 Det första mötet organiserades i Stockholm på initiativ av Hilda Caselli. Det samlade 517 deltagare av vilka 1/5 var män, i jämförelse med läroverksmötet 1878, som samlade 176 deltagare.Huvudfråga: Definitionen av "högre flickskola" och om eleverna skulle tillåtas välja främmande språk själva.Rekommendation: En högre flickskola skulle ha fem klasser och undervisa i åtminstone ett främmande språk. 
Flickskolemötet 1882 Huvudfråga: Om eleverna borde uppmanas fortsätta sina studier efter konfirmationen.
Flickskolemötet 1886 Huvudfråga: Skillnaderna mellan flickskolor och pojkläroverk; Orsaken till kvinnliga elevers sjuklighet och hur problemet kunde åtgärdas; mängden arbete på lärorummet för eleverna i särskilda klasser och hur lång tid hemarbetet bör få ta.Rekommendation: Pedaggiskt-hygieniska skrifter borde finnas på flickskolorna. 
Flickskolemötet 1889 Huvudfråga: Bör högre flickskolor ha sju klasser; Bör de högre flickskolorna ha fortsättningskurser och hur ska de i så fall se ut; Bör endast två främmande språk läras ut vid en högre flickskola? Rekommendation: Endast två främmande språk borde läsas. 
Flickskolemötet 1893 Huvudfråga: Begränsning och klar definition av en flickskolas verksamhet. 
Flickskolemötet 1897 Huvudfråga: Den högre kvinnobildningens mål och omfattning.
Flickskolemötet 1901 Huvudfråga: Bör en avslutningsexamen införas i högre flickskolor? Rekommendation: Nej. Men avgångsbetygen borde få officiell giltighet.

Se även
 Flickskolekommittén 1866  
 Flickskolekommittén 1885

Källor

 Gunhild Kyle (1972). Svensk flickskola under 1800-talet. Göteborg: Kvinnohistoriskt arkiv. ISBN 

1879 i Sverige
1882 i Sverige
1886 i Sverige
1889 i Sverige
1893 i Sverige
1897 i Sverige
1901 i Sverige
Utredningar
Svensk kvinnohistoria
Flickskolor i Sverige
Första vågens feminism
Hans Rott (musiker)

Hans Rott, född den 1 augusti 1858 i Braunhirschengrund i Wien, död där den 25 juni 1884, var en österrikisk kompositör och organist.

Rott är mest känd för sin symfoni i E-dur, som Gustav Mahler satte högt. Rott studerade orgel under Anton Bruckner, men det var komponerandet som blev hans livsuppgift. Han kom dock endast att komponera några få bevarade orkesterverk, då han tillbringade långa perioder på mentalsjukhus. Han dog 25 år gammal av tuberkulos.

Asteroiden 11019 Hansrott är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Österrikiska klassiska kompositörer
Österrikiska organister
Klassiska organister
Personer i Österrike under 1800-talet
Musiker från Wien
Födda 1858
Avlidna 1884
Män
Bodvallen

Bodvallen är en småort i Nederluleå socken i Luleå kommun i Norrbotten. Orten ligger direkt väster om Bränslan, cirka 15 kilometer nordväst om Luleå. Orten avgränsades som småort av Statistiska centralbyrån för första gången 2010.

Noter

Orter i Luleå kommun
Småorter i Sverige
Shit Va Pin

Shit Va Pin är ett musikalbum som släpptes den 27 juli 2012 av den svenska musik och humorgruppen De Vet Du. Albumet har över 25 miljoner spelningar på Spotify. Singlarna "BadBoy", "Din Syrra" och "Shit Va Pin" har samtliga sålt guld. Albumet är ett samlingsalbum med de låtar som gruppen gjorde innan de skrev på ett skivkontrakt med Universal Music Sverige.

Låtlista 
"Shit Va Pin" (3:12)* 
"Din Syrra" (2:38)
"Bågar Utan Glas" (3:34)
"Sture P" (3:23)
"Kär I En Gamer" (3:41)
"BadBoy" (2:59)
"Hon Va En Han" (3:39)
"Dansa Är Kul (Men Jag Föredrar Å Supa)" (2:47)

Externa länkar 
 https://wimpmusic.se/wweb/album/17133887
 https://web.archive.org/web/20140421072939/http://www.universalmusic.no/Artister/de-vet-du/musikk/shit-va-pin/

Musikalbum 2012
One Life

One Life det åttonde studioalbumet från sångerskan Helena Paparizou. Det är hennes tredje engelskspråkiga album och släpptes den 26 mars 2014 av Lionheart Music Group.  De tolv spåren är en blandning av nya låtar och engelska versioner av låtar från Paparizous grekiska album Ti Ora Tha Vgoume från 2013.

Singlar 
Första singeln "Save Me (This Is An SOS)" släpptes den 29 maj i både Grekland och Sverige. Musikbloggen Idolator gav en positiv recension av låten, de skrev att låtens produktion kunde jämföras med artister som Shakira och Jennifer Lopez's material.

"Survivor" är den andra singeln från albumet. Det var Paparizous bidrag i Melodifestivalen 2014 och med den slutade hon den 8 mars på en fjärde plats i finalen. Låten släpptes på Itunes och Spotify den 22 februari.

Låtlista

Referenser 

Album av Helena Paparizou
Musikalbum 2014
RadioMusik

RadioMusik är ett musikalbum som släpptes den 14 februari 2014 av den svenska musikgruppen De Vet Du. Albumet lyckades att nå plats 16 på Sverigetopplistan första veckan det släpptes.

Låtlista 
"Intro" (0:21)
"Fucka Ur" (3:18)*
"Milf" (3:44)
"TV-Spel" (3:37)
"Boy Band" (3:26)
"Klä av dig naken" (3:12)*
"Haterz" (feat. Robert Aschberg) (3:22)
"Kär i en kändis" (3:18)*
"Pullmaterial" (3:26)
"Den kan inte stå" (3:31)
"Könis" (4:47)
"Klä av dig naken" (Acoustic version) (3:03)
"Boy Band (Acoustic version) (3:30)
"Den kan inte stå" (feat. DJ-HUNK) [DJ-HUNK Remix] (3:23)
"Klä av dig naken" (feat. DJ-HUNK) [DJ-HUNK Remix] (3:21)
"Outro" (0:19)

Listplacering

Externa länkar 
 http://www.allmusic.com/album/radiomusik-mw0002620609
 https://web.archive.org/web/20140421083356/http://www.universalmusic.no/Artister/de-vet-du/musikk/
 http://www.sverigetopplistan.se/

Musikalbum 2014
Max Poll

Max Fernand Leon Poll, född 21 juli 1908, död 13 mars 1991, var en belgisk iktyolog. 

Han har beskrivit ett flertal arter, bland annat den äggläggande tandkarpen Nothobranchius brieni. Arten Nothobranchius polli är uppkallad efter Max Poll.

Noter

Belgiska iktyologer
Personer i Belgien under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1991
Män
Peder Törnsköld

Peder Andersson Törnsköld, tidigare Andersson, född 4 maj 1578 i Ekeby församling, Östergötland, död 23 november 1642 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Biografi
Törnsköld föddes 1578 på Ekeby prästgård, Ekeby församling i Östergötland som son till kyrkoherden Andreas Laurentii och Kerstin Olofsdotter. Under sin uppväxt studerade han vid Linköpings skolor och Vadstenas skolor. Han blev student vid Uppsala universitet 1599 och därefter kammarskrivare i räknekammaren år 1601. Törnsköld anställdes som kamrer hos Hertig Johan av Östergötland 1608 och sedan kamrer i Stockholms räknekammare 1618. Han blev kunglig räntmästare 26 november 1623. Han adlades 27 april 1635 till Törnsköld och introducerades samma år på Sveriges riddarhus som nummer 234. Törnsköld blev assessor i kammarrevisionen 14 februari 1636. Han avled 1642 i Stockholm och begravdes 2 december samma år i Kimstads kyrka.

Törnsköld var ägare av Grönlunds säteri i Åsbo socken. Törnsköld ägde gårdarna Rundstorps säteri, Forsby och Tångstad i Kimstads socken.

Familj
Törnsköld gifte sig första gången 1604 med Brita Clemensdotter (1588–1616). Hon var dotter till kyrkoherden Clemens Laurentii Gevaliensis och Dorotea Pedersdotter Grubb i Vadstena församling. De fick tillsammans barnen Christina Törnsköld som var gift med residenten Johan Strömfelt, Catharina Törnsköld (1610–1687) som var gift med borgmästaren Peder Strömberg, två söner, två döttrar och landshövdingen Jakob Törnsköld (1613–1674).

Törnsköld gifte sig andra gången 30 mars 1617 med Anna Gillisdotter Coijet (1585–1618). Hon var dotter till myntmästaren Julius Coijet den äldre. Anna Coijet var änka efter myntmästaren Antonius Groth den äldre. Törnsköld och Coijet fick tillsammans en son (1618–1618).

Törnsköld gifte sig tredje gången 8 augusti 1619 med Vendla Mårtensdotter (död 1650). Hon var dotter till borgmästaren Mårten Olofsson och Brita Hansdotter i Stockholm. Vendla Mårtensdotter var änka efter rådmannen Lars Hindersson i Stockholm. Törnsköld och Vendla Mårtensdotter fick tillsammans barnen ett barn (född 1621), Anna Törnsköld (född 1622), kommendanten Mårten Törnsköld (1625–1657) i Lowitz och Brita Törnsköld (1626–1693) som var gift med assessorn Måns Ekegren och översten Jakob Hilchen.

Referenser
http://www.adelsvapen.com/genealogi/T%C3%B6rnsk%C3%B6ld_nr_234

Noter 

Personer från Ekeby socken, Östergötland
Födda 1578
Avlidna 1642
Män
Svensk obetitlad adel
Svenskt adlade
San Francesco a Ripa

San Francesco a Ripa, även benämnd San Francesco d'Assisi a Ripa Grande, är en församlingskyrka i Rione Trastevere i sydvästra Rom. Kyrkan är helgad åt Franciskus av Assisi och "ripa" syftar på flodstranden vid Tibern. Den nuvarande kyrkan påbörjades 1603 av Onorio Longhi och fullbordades av Mattia de Rossi.

I vänster tvärskepp finns Giovanni Lorenzo Berninis skulptur som avbildar Ludovica Albertoni.

I kyrkan är prästen Antonino Natoli da Patti begravd.

Titelkyrka
San Francesco d'Assisi a Ripa Grande är sedan år 1960 titelkyrka. 

Kardinalpräster
 Laurean Rugambwa (1960–1997)
 Norberto Rivera Carrera (1998–)

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Trastevere)
Kyrkobyggnader i Trastevere
Rione Trastevere
Kyrkobyggnader uppkallade efter den helige Franciskus av Assisi
Titelkyrkor i Rom
Kyrkobyggnader med verk av Lorenzo Ottoni
Kyrkobyggnader med verk av Domenico Guidi
Kallstenius

Kallstenius är en svensk släkt, där den förste med namnet, prosten Georg Kallstenius (1743–1827) var son till en mjölnare vid Kallstena kvarn vid Köping. Den 31 december 2013 var 55 personer med efternamnet Kallstenius bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Kallstenius
 Alfhild Kallstenius-Åhman (1921–2013), konstnär
 Anna Kallstenius (1872–1966), skulptör
 Carl Kallstenius (1823–1898), godsägare och politiker
 Edvin Kallstenius (1881–1967), tonsättare, musikkritiker och musikskriftställare
 Evald Kallstenius (1868–1892/1893), zoolog och polarfarare
 Evald Kallstenius (konstnär) (1898–1957)
 Georg Samuel Kallstenius (1786–1863), mineralog, övermasmästare 
 Gerda Roosval-Kallstenius (1864–1939), målare
 Gottfrid Kallstenius, flera personer
 Gottfrid Kallstenius (konstnär) (1861–1943)
 Gottfrid Kallstenius (filolog) (1873–1942), skolman
 Per Kallstenius (född 1944), stadsarkitekt i Stockholnm

Släktträd (i urval)
Där inte annat anförts är upplysningarna från en släktartikel i Svenskt biografiskt lexikon.

Johan Svanström (1706–1763), mjölnare vid Kallstena kvarn, Köping
Georg Kallstenius (1743–1827), prost i Björskogs socken, idag Kungsörs kommun, Västmanlands län
Georg (Jöran) Samuel Kallstenius (1786–1863), mineralog, övermasmästare 
Gustaf Samuel Kallstenius, telegrafdirektör
Gottfrid Kallstenius (konstnär) (1861–1943), målare, gift med 
+ Gerda Roosval-Kallstenius (1864–1939), målare
John Kallstenius (1892–?), advokat
Evald Knut Baltzar Kallstenius (1898–1957), landskapsmålare
Evald Kallstenius (1868–1892/1893), zoolog och polarfarare
Georg Gottfrid Kallstenius (den äldre), stadskassör
Gottfrid Kallstenius (filolog), skolman, musikskriftställare 
Carl Johan Kallstenius bankamrer
Edvin Kallstenius (1881–1967), tonsättare
Carl Daniel Kallstenius (1790–1836), godsägare
Carl Kallstenius (1823–1898), godsägare och  politiker

Se även
 Villa Kallstenius, byggnad från 1906 i Storängen, Nacka kommun

Källor

Svenska släkter
Sokołów Podlaski

Sokołów Podlaski är en stad i Masoviens vojvodskap i östra Polen. Sokołów Podlaski, som är beläget omkring 80 kilometer öster om Warszawa, hade 18 481 invånare år 2010.

Kända personer från Sokołów Podlaski 
 Wiesław Kuc, politiker
 Daniel Omielańczuk, MMA-utövare

Referenser

Externa länkar 

 Sokołów Podlaskis officiella webbplats

Städer i Masoviens vojvodskap
Stadskommuner i Masoviens vojvodskap
Barbara Lönnqvist

Siv Barbara Lönnqvist, född 15 juni 1945 i Esbo, är en finlandssvensk slavist och översättare. Hon var professor i ryska språket och litteraturen vid Åbo Akademi mellan 1989 och 2013. Hon översätter från ryska och serbiska. Hon är syster till Bo Lönnqvist.

Lönnqvist utkom med den första översättningen av Leo Tolstojs roman Krig och fred i "ursprungsskick" på svenska år 2017.

Biografi 
Barbara Lönnqvist är dotter till kontoristen Hjalmar Lönnqvist och hans hustru Edith, född Kajander. Fil. kand. Helsingfors 1973, fil. dr Stockholms universitet 1979 med avhandlingen Xlebnikov and Carnival: An Analysis of the Poem Poėt (Almqvist & Wiksell international, 1979). Gift sedan 1980 med matematikern Jockum Aniansson, född 1950, son till professor Gunnar Aniansson och hans hustru Ann-Marie, född Schärman.

Översättningar 
 Fazil Iskander: Getoxens stjärnbild (Sozvezdie Kozlotúra) (AWE/Geber, 1977)
 Jevgenij Zamjatin: Draken och andra berättelser (AWE/Geber, 1981)
 Jurij Trifonov: Preliminärt bokslut: noveller (Forum, 1981)
 Fazil Iskander: Sandro från Tjegem (Sandro iz Tjegema) (AWE/Geber, 1983)
 Danilo Kiš: Timglaset (Peščanik) (Bromberg, 1986)
 Danilo Kiš: De dödas encyklopedi (Enciklopedija mrtvih) (Bromberg, 1988)
 Milos Tsernjanski (Miloš Crnjanski): Vandringar (Seobe) (Norstedt, 1994)
 Ljudmila Petrusjevskaja: Tiden är natt (Vremja notj) (Norstedt, 1999)
 Danilo Kiš: Tidiga sorger (Rani jadi) (Lind & Co, 2003)
 Leo Tolstoj: Hadji-Murat (Chadzji-Murat) (Lind & Co, 2006)
 Anna Achmatova: Dikter (Lind & Co, 2008)
 Fjodor Dostojevskij: En underjordisk dagbok (Zapiski iz podpolʹja) (Lind & Co, 2010)
 Leo Tolstoj: Krig och Fred (Vojná i mir) (Lind & Co, 2017)

Priser 
1988 – De Nios översättarpris
1995 – Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris

Kommentarer

Källor

Externa länkar
 
 
 Intervju med översättaren på Översättarsektionen i Sveriges författarförbunds hemsida. Läst 2 februari 2019
 Intervju med Barbara Lönnqvist på Åbo Akademis hemsida 16 juni 2022: Vad ska hända med Ryssland? Läst 18 juni 2022.

Finländska professorer i lingvistik
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Översättare från ryska till svenska
Översättare från serbiska till svenska
Svenskspråkiga översättare
Mottagare av De Nios översättarpris
Mottagare av Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris
Personer i Finland under 1900-talet
Personer i Finland under 2000-talet
Personer från Esbo
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Finländska slavister
Vindsval

Vindsval är en av gudarna i nordisk mytologi. Det är okänt om han tillhör vanerna eller asarna. I Sången om Vavtrudner så frågar Oden jätten Vavtrudner vem av gudarna som frammanar vintern. Vavtrudner svarar att Vindsval är vinters fader.

Referenser

Gudar i nordisk mytologi
Svasud

Svasud är en av gudarna i nordisk mytologi. Det är okänt om han tillhör vanerna eller asarna. I Sångern om Vavtrudner så frågar Oden jätten Vavtrudner vem av gudarna som frammanar sommaren. Vavtrudner svarar att Svasud är sommarens fader.

Referenser

Gudar i nordisk mytologi
Vincent Jedselius

Björn Vincent Emil Persson Jedselius, ursprungligen Björn Håkan Emil Persson, född 16 juni 1987 i Hässjö församling i Timrå kommun, Västernorrlands län (men uppväxt i Fagersta, Västmanlands län), är en svensk singer-songwriter.

Vincent Jedselius har släppt två fullängdsalbum, en EP och två singlar i samarbete med Musikverkstan Petter AB. Första albumet Webcam Stories skrevs helt på engelska. Året därpå (2013) släpptes Åka tåg för lånade pengar, vilken är skriven helt på svenska. Inför sistnämnda album släpptes två singlar med tillhörande musikvideor. Först ut var raggaepoplåten 365 dagar och senare soul/blues-låten Ja ba kör. Stilen har beskrivits som avslappnad och tillbakalutad.

I samband med inspelningen av EP:n "Första" (2017) som producerades av Fredrik Törngren mynnade det genomgående soundet ut i en mer americana-aktig musik. Det som kanske mest kännetecknar Jedselius låtar är vurmandet för Bergslagen i texterna. 

Utanför musiken utövar Jedselius även kampsporten brasiliansk jiu-jitsu, där han har lila bälte och har deltagit i flertalet tävlingar i Sverige. Han är specialist på kasttypen "kast med krokfot" som är specifik för honom och används för att sätta upp nedtagningar som återfinns även i brottning, som single leg och ankle pick.

Diskografi 
Album
 Webcam Stories (2012)
 Åka tåg för lånade pengar (2013)

EP
 Första (2017)

Singlar
 365 dagar (2013)
 Ja ba kör (2013)
 Åmänningen (2018)
 Kom fattigdom (2019)

Källor 
En luffare med kärlek, Sundsvalls tidning 26 oktober 2011
Vincent och Webcam stories, Kulturdelen.com 18 februari 2012
Trio bjöd på skön fredagsreggae, intervju i P4 Västernorrland 14 september 2012
Vincent Jedselius tillbaka i Härnösand, Allehanda 3 januari 2013
Vincent Jedselius tävlingsregister, Smoothcomp.com

Fotnoter

Externa länkar
 Webbplats

Svenska låtskrivare
Personer från Timrå kommun
Födda 1987
Levande personer
Män
Guvernementet Baku

Guvernementet Baku var ett ryskt guvernement i generalguvernementet Kaukasus, det omfattade sydligaste delen av ryska kusten vid Kaspiska havet och begränsades för övrigt av
Dagestan, Jelizavetpol och Persien.

Det hade en yta på 39 306
km2 och 789 659 invånare (1897), därav två tredjedelar
azerbajdzjaner, för övrigt tater, lezginer, armenier, judar m. fl.
Ryssarna var ganska fåtaliga och var till största delen
raskolniker, i synnerhet molokaner.

I södra kusten gjorde Kisil Agatsj-viken med en mängd öar en djup och bred inskärning; längre norrut sköt halvön
Apsjeron långt ut i havet. Norra delen av Baku uppfylldes av Kaukasusbergen och dess förgreningar;
södra gränsen bildas av Talysj-bergen. Mellersta delen var ett lågt slättland, genomflutet av Kura
och Aras med dess biflod Bolgary, medan de från
Kaukasus nedrinnande floderna förgrenade sig till sjöar och träsk, men inte nådde huvudströmmen. Söder om Kura låg Mugan- och Sjirinkumstäpperna.

Huvudnäringar var jordbruk och, företrädesvis,
boskapsskötsel samt tillgodogörandet av de stora tillgångarna på petroleum. Guvernementet genomskars av Baku–Tiflis-järnvägen (237 km.)
med åtskilliga bibanor.

Källa

Kejsardömet Rysslands guvernement
Azerbajdzjans historia
Bakus historia
Louis Malus

Étienne Louis Malus, född den 23 juni 1775 i Paris, död där den 23 februari 1812, var en fransk ingenjör och fysiker.

Malus genomgick Polytekniska skolan i Paris och tjänstgjorde därefter som ingenjörofficer. Han var 1806-1808 underdirektör för befästningsarbetena vid Strassburg och kallades 1809 till Paris som examinator vid Polytekniska skolan. År 1810 blev han medlem av Franska institutet. Malus gjorde viktiga undersökningar på optikens område och upptäckte bland annat lagarna för ljusets polarisation (1808), vilket ledde till att han av Royal Society i London belönades med Rumfordmedaljen 1810. Hans namn tillhör de 72 som är ingraverade på Eiffeltornet.

Asteroiden 11309 Malus är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Alumner från École polytechnique
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Mottagare av Rumfordmedaljen
Namn på Eiffeltornet
Franska fysiker under 1800-talet
Franska ingenjörer under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1775
Avlidna 1812
Män
Ugglan
Billy Opel

Billy Opel, eg. Karl Erik Morell, född  15 april 1983 i Mora, är en svensk sångare, musiker och kompositör som spelat in material på moramål. 

Morell började i tidig ålder att göra egen musik med en personlig, humoristisk stil och inspiration från äldre tiders vistradition. Några av Morells tidigaste låtar laddades upp på internet av hans bekanta under artistnamnet Mora Nisse. Bland annat låten "Volvo 142". Han har utöver den egna produktionen även samarbetat med Larz-Kristerz både som låtskrivare och på scen.. 

Han medverkade i TV-programmet Halv åtta hos mig 2012 och i Moraeus med mera 2016.

Diskografi (album)
2004 – Kalasä i Långlet
2005 – Wir dånda wirn 
2007 – I å Elvis
2008 – Billy Opel Trio 
2010 – Inspiration
2014 – På fri fot
2016 - Gammalt groll (Vol1 - en återblick)
2016 - Agneta, bland annat
2019 - Ditt & Datt
2021 - Februari, tjugohundratjugoett

Referenser

Externa länkar
Billy Opel på MySpace

Svenska vissångare
Svenska musiker
Svenska låtskrivare
Musiker från Mora
Levande personer
Födda 1983
Män
Archangelsk (olika betydelser)

Archangelsk, Arkangelsk, Arkangelsk eller Arkhangelsk kan syfta på:

 Archangelsk – en stad i norra delen av europeiska Ryssland
 Archangelsk oblast – ett oblast i norra Ryssland
 Guvernementet Archangelsk – ett guvernement i Kejsardömet Ryssland
 Arkhangelsk (musikalbum) – ett musikalbum av Erik Truffaz
S:t Henriksleden

S:t Henriksleden (finska Pyhän Henrikin tie) är en pilgrimsled mellan Åbo domkyrka och Biskop Henriks bönehus i Kumo i Finland. Det är ca 140 kilometer lång och går genom landskaper Egentliga Finland och Satakunda. Den ursprungliga medeltida pilgrimsled startade från Kyrkholmen i Kjulo träsk, där Biskop Henrik sägs ha dräpts av bonden Lalli, och slutade vid Nousis kyrka där Henrik begravdes.

I varje juni arrangerar katolska kyrkan den årlig pilgrimsvandringen från Åbo till Kjulo. I vart tredje år arrangeras den ekumeniska S:t Henriks pilgrimsvandring mellan Åbo och Kumo.

Referenser

Externa länkar 
S:t Henriks ekumeniska pilgrimsvandring

Vandringsleder i Finland
Egentliga Finland
Satakunta
Carl Stegmann

Carl Stegmann kan syfta på:

* Carl Stegmann (filolog) (1852–1929), tysk klassisk filolog
 Carl Stegmann (köpman) (1881–1967), tysk köpman och redare
 Carl von Stegmann (1832–1895), tysk arkitekturhistoriker
 Carl David Stegmann (1751–1826), tysk sångare (tenor), dirigent och kompositör
Stegmann

Stegmann är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Josua Stegmann (1588–1632), tysk teolog och psalmförfattare

 Povl Stegmann (1888–1944), dansk arkitekt 
 Boris Stegmann (1898–1975), ryska ornitolog

Efternamn