kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvalificerade elektroniska signaturer

Kvalificerade Elektroniska Signaturer (KES) är en lag som infördes år 2000 och gör digitala signaturer som rapporteras in och godkänns av post- och telestyrelsen juridiskt giltiga. Lagen finns i SFS 2000:832.

En certifikatutfärdare som avser att utfärda kvalificerade certifikat till allmänheten är skyldig att anmäla detta till post- och telestyrelsen.

Referenser

Externa länkar 
regeringen.se: Regeringens proposition 1999/2000:117 Lag om kvalificerade elektroniska signaturer, m.m

Avtalsrätt
Kryptologi
NGC 557

NGC 557 är en galax i stjärnbilden Valfisken.

Stjärnbilden Valfisken
0557
NGC 5589

NGC 5589 är en galax i stjärnbilden Björnvaktaren.

Stjärnbilden Björnvaktaren
5589
Pierre de Montereau

Pierre de Montereau eller Pierre de Montreuil, död 17 mars 1266, var en fransk byggmästare.

Pierre de Montereau är känd som mästaren för ombyggnaden av klosterkyrkan Saint-Denis, vars långhus och tvärskepp tillskrivs Pierre, samt som byggnadsldera för Notre-Dame i Paris från 1259. Även vid flera andra betydande företag i och omkring Paris var Pierre de Montereau verksam.

Källor 
 

Franska arkitekter
Födda okänt år
Avlidna 1266
Män
Heiligengrabe

Heiligengrabe är en kommun och ort i Tyskland, belägen i Landkreis Ostprignitz-Ruppin i förbundslandet Brandenburg.  Orten ligger 110 km nordväst om Berlin och 125 km söder om Rostock, nära gränsen mellan Brandenburg och Mecklenburg-Vorpommern. Kommunen har sina nuvarande gränser sedan 2004 efter en rad kommunsammanslagningar.

Orten Heiligengrabe är känd för sitt nunnekloster, Kloster Stift zum Heiligengrabe, som ursprungligen tillhörde cistercienserorden. Idag är klostret det mest välbevarade medeltida klostret i Brandenburg, och är sedan 1996 åter i begränsad omfattning ett bebott nunnekloster.

Geografi

Administrativ indelning 
Kommunen är en självadministrerande landsortskommun (Gemeinde).  Följande byar utgör kommundelar inom kommunen och alla var självständiga kommuner innan 2003/2004:
Blandikow (2003), Blesendorf (2003), Blumenthal (2003), Grabow bei Blumenthal (2003), Herzsprung (2004), Jabel (2003), Königsberg in der Prignitz (2004), Liebenthal (2003), Maulbeerwalde (2003), Papenbruch (2003), Rosenwinkel (2003), Wernikow (2003) och Zaatzke (2003).

Kommunikationer 
Motorvägen A24 mellan Berlin och Hamburg passerar strax öster om staden.
Kommunen har två järnvägsstationer på regionaljärnvägen Prignitzexpressen, Heiligengrabe och Liebenthal, med trafik i riktning mot Berlin och Wittenberge, samt två stationer på regionaljärnvägen Meyenburg-Neustadt (Dosse), stationerna Rosenwinkel och Blumenthal.

Källor 

Kommuner och städer i Landkreis Ostprignitz-Ruppin
Ängelholms strandskog

Ängelholms strandskog är ett naturreservat i Ängelholms kommun i Skåne län.

Reservatet består av ett kustlandskap 1,5 km väster om Ängelholm och är en del av det större Kronoskogen. Det avsattes 2010 och omfattar 219 hektar, varav 68 hektar är hav. Området förvaltas av Stiftelsen för fritidsområden i Skåne. Området omfattar Natura 2000 området, Ängelholms kronopark.

Den dominerande jordarten inom reservatet är sand, i form av flygsand, men på ett par platser överlagras flygsanden av ett tunt lager torv. Höjden på dynerna når som högst 6-9 meter. Hela kustområdet var trädlöst på 1600-talet. Detta medförde stora sandflyktsproblem. För att hejda sandflykten planterades större delen av området under 1700 och 1800-talet med framförallt tall.

I skogsområdet finns ett rikt fågelliv. Örtfloran i skogen är relativt artfattig. I området finns ett flertal rödlistade arter, däribland fältpiplärka, gulfläckig igelkottsspinnare och havsmurarbi.

Ängelholms strandskog är ett välbesökt friluftsområde. Det finns flera markerade stigar som går genom tallskogen och de blöta sumpskogarna i området.

Bildgalleri

Källor
Länsstyrelsen Skåne - Ängelholms strandskog

Naturreservat i Ängelholms kommun
Natura 2000-områden i Skåne län
Naturskyddsområden bildade 2010
Artur Lindgren

Nils Artur Lindgren, född 2 maj 1891 i Åmsele, Degerfors församling, död 12 september 1964 i Gammelstad, Nederluleå församling, var en svensk präst.

Lindgren avlade prästexamen 1917, blev kontraktsadjunkt i Lappmarkens tredje kontrakt samma år, var sjömanspastor i England 1919-1921, blev andre komminister i Nederluleå församling 1924 och var kyrkoherde där 1947-1959. Han var vice ordförande i kyrkofullmäktige 1932-1947, ordförande där från 1947, ordförande i skolstyrelsen 1940-1947, i kristidsnämnden 1939-1940, i kyrkogårdsnämnden från 1936, i barnavårdsnämnden från 1926 och syssloman vid barnhemmet Ingridshem 1928-1945. Han var ledamot av Vasaorden.

En dotterson är Andreas Aarflot.

Källor 
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 238f.
"Bygdeband, Nederluleå Hembygdsförening", läst 1 oktober 2013
"Statskalendern 1955", läst 1 oktober 2013

män
Födda 1891
Avlidna 1964
Präster i Svenska kyrkan
Personer från Degerfors socken, Västerbotten
Ekebergparken skulpturpark

Ekebergparken skulpturpark är en skulpturpark i Ekebergparken på Ekeberg i stadsdelarna Gamle Oslo och Nordstrand i sydöstra Oslo.

Skulpturparken har tillkommit på initiativ och finansiering av fastighetsdirektören och konstsamlaren Christian Ringnes (född 1954). Parken, som ligger i ett skogsområde och är på 25,5 hektar, invigdes 26 september 2013.

Sammanlagt 31 skulpturer har installerats fram till invigningen 2013, många av dem med kvinnor som motiv. Parken ägs av Oslo kommun och skulpturerna ägs av den av Christian Ringnes instiftade C Ludens Ringnes Stiftelse. Ett kapital på 350 miljoner norska kronor har avsatts för att täcka inköpt av ytterligare skulpturer, upp till sammanlagt ett åttiotal, samt drift av parken i minst 50 år.

Verk i skulpturparken 2013
 Installation, 2013, performance, Marina Abramovic
Indre rom VI - Livsløpet, rostfritt stål, av Per Inge Bjørlo
Reclining woman, brons, av Fernando Botero
The Couple, aluminium, av Louise Bourgeois
 Ace of diamonds III, rostrfritt stål, 2004, av Lynn Chadwick
Cast glances, brons, 2002, av Tony Cragg
The Dance, rostfritt stål, 2013, av George Cutts
Venus Milo aux tiroirs, brons, av Salvador Dali
Ekeberg Pavillion, glas, sten och metall, 2013, av Dan Graham
Walking Woman, brons, 2010, av Sean Henry
Stone carving, 2013, av Jenny Holzer
Marilyn, rostfritt stål, av Richard Hudson
Levitating woman, brons, 2012, av Matt Johnson
 Open Book, rostfritt stål, 2010, av Diane Maclean
Nue sans draperie, brons, av Aristide Maillol
Konkavt ansikt, marmor, 2006, av Hilde Mæhlum
Light projection, installation, 2010-13, av Tony Oursler
Venus Victrix, brons,1914-16, av Auguste Renoir
La grande laveuse, brons, 1917, av Auguste Renoir
Eva, brons,1881, av Auguste Rodin
Cariatide tombée à l'urne, brons, av Auguste Rodin
Fideicommisum, brons, 2002, av Ann-Sofi Sidén
Drømmersken, marmor, av Knut Steen
Still life with landscape, rostfritt stål, 2011-12, av Sarah Sze
Möbius trippel av Aase Texmon Rygh
Ekeberg Skyspace, installation, 2010-13, av James Turrell
Mor med barn, brons, av Per Ung
Huldra, brons, av Dyre Vaa

Källor
Birgitta Rubin: Kvinnan tema i omstridd skulpturpark i Dagens Nyheter Kultur 1 oktober 2013, sidorna 4-5
Official inauguration September 26th 2013, Pressmeddelande från C Ludens Ringnes Stiftelse och Oslo kommun, läst 2013-10-01

Noter

Externa länkar
Ekebergparkens webbplats 
Kart over parken. ekebergparken.com
Visit Norway, Ekebergparken skulpturpark (Svenska)

 
Skulpturparker i Norge
Skulpturer i Oslo
Robert de Montesquiou

Marie Joseph Robert Anatole de Montesquiou, född 7 mars 1855, död 11 december 1921, var en fransk greve och författare.

Montesquiou var ättling i rakt nedstigande led från Charles de Batz-Castelmore d'Artagnan, förebild till hjälten i De tre musketörerna. Själv var han en högst excentrisk och estetiskt överförfinad dekadentnatur och förebilden för hjälten i Joris-Karl Huysmans roman À rebours. Montesquio utgav under 1890-talet sju diktsamlingar, däribland Les chauves-souris, Le chef des odeurs suaves och Les hortensias bleus, där han drev ordljudssymbolism och sensuell förkonstling. Under 1900-talet övergick Montesquiou, frånsett tre band krigspoesi till att verka som litteratur- konst- och allmän kulturkritiker i pressen. 1907 utgav han sina starkt aggressiva memoarer, Les pas effacés.

Källor 
 

Franska författare
Franska grevar
Franska journalister
Födda 1855
Avlidna 1921
Män
Tjeckiens herrlandslag i basket

Tjeckiens herrlandslag i basket () representerar Tjeckien i basket på herrsidan.

Meriter

Källor

Fotnoter

Herrlandslaget
Basketlandslag
Basketherrarna
Landslag startade 1993
Giulio Monteverde

Giulio Monteverde, född 8 oktober 1837, död 3 oktober 1917, var en italiensk skulptör.

Monteverde utbildade sig ursprungligen till ebenist. Han var från 1865 bosatt i Rom, där han var professor vid San Luca-akademien. Monteverde skapade till en början mindre genreskulpturer men blev senare berömd genom stora verk som Columbus som ung (Boston och Göteborgs konstmuseum), Viktor Emanuel II (Rovigo), Bellinimonumentet i Catania med flera verk.

Källor

Externa länkar 
 
 

Italienska skulptörer under 1800-talet
Italienska professorer
Ledamöter av Konstakademien
Födda 1837
Avlidna 1917
Män
Svensk uppslagsbok
Officerare av Hederslegionen
Pehr Calwagen

Pehr Calwagen, född 15 februari 1789 i Timrå socken, Västernorrlands län, död 11 november 1865 i Nederluleå församling, Norrbottens län, var en svensk prästman.

Biografi
Calwagen blev 1815 filosofie magister vid Uppsala universitet och prästvigdes 19 juni 1816. Han blev 13 december 1820 teologie kandidat 13. Mellan 1818 och 1826 innehade han olika tjänster som lärare vid Härnosands apologistskola och gymnasium. Han blev 1825 utnämnd till stadskomminister i Härnösands församling med tillträde 1826 och blev 1827 vice pastor. Den 23 november 1833 utnämndes han till kyrkoherde i Nedeluleå pastorat, ett ämbete som han behöll till sin död. Han var mellan 1853 och 1860 kontraktsprost i Västerbottens tredje kontrakt och promoverades 7 september 1860 till teologie doktor i Uppsala. Citat ur Hernösands stifts herdaminne "Med sina goda egenskaper i öfrigt lär han visat väl stor sparsamhet i smått, som dock uppvägdes af mildhet vid pastoraliernas utkräfvande".

Pehr Calwagen var son till lantmätaren i Vasa län Erik Calwagen och Margareta Charlotta Djupenström, samt Bureättling. Calwagen var far till Ernst Gottfried Calwagen och mormors farfar till Ingmar Bergman.

Bibliografi 
Comparatio inter Apostolos Jesu et præsentis ævi sacerdotes, præs. Jon. Sam. Gestrich. Uppsala 1809.
Dialogus inter Xerxem et Artabanum de bello in Græciam suscepto ex Herodoto, præs. J. O. Höijer, Uppsala 1815.
De momento, quo valet firma in doctrina Christi permansio ad sæculi intemperantiam conprimendam commentatio p. p. P. Calwagen. Härnösand 1844.
Tal vid Hsands stifts bibel-sällskaps högtidsdag,den 9 martii 1835. Härnösand 1835.
Tal hållit wid orgelwerkets invigning i Luleå stadskyrka den 29 aug. 1847. Piteå 1847.

Källor 
Leonard Bygdén, Hernösands stifts herdaminne. Bidrag till kännedomen om prästerskap och kyrkliga förhållanden till tiden omkring Luleå stifts utbrytning. 2. (Indal - Nätra) 1923. Facs. 2004. Sid 216 f.

Noter

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Timrå socken
Bureätten
Födda 1789
Avlidna 1865
Män
Carl Nordenfalk

Carl Nordenfalk kan syfta på:

 Carl Nordenfalk (1833-1909), svensk ämbetsman, landshövding med mera
 Carl Nordenfalk  (1907-1992), svensk konsthistoriker, professor, ledamot av konstakademien med mera
George Cutts

George Berthoy Cutts, född 1938 i Rugby i Storbritannien, är en brittisk skulptör.

George Cutts lämnade skolan vid 14 års ålder för att bli lärling i metallarbete på ett skeppsvarv i Goole i Yorkshire. Han utbildade sig därefter på Doncaster School of Art 1956-58 och för John Skeaping på Royal College of Art i London 1958-60.

Offentliga verk i urval

The Kiss, rostfritt stål, 1991,  Cass Sculpture Foundation i Goodwood i Storbritannien
Sea Change, 1996, Storm King Art Center i New Windsor i delstaten New York i USA
Reflections, rostfritt stål, 1998, Cass Sculpture Foundation i Goodwood i Storbritannien
Naxos, rostfritt stål, 2001, Cass Sculpture Foundation i Goodwood i Storbritannien
The Dance, rostfritt stål, 2013, i Ekebergparken skulpturpark i Oslo

Källor
Biografi på Cass Foundations webbplats, läst 2013-10-01

Noter

Externa länkar
George Cutts webbplats

Brittiska skulptörer
Födda 1938
Levande personer
Män
Personer från Rugby
Korup med Älemosse och Lya ljunghed

Korup med Älemosse och Lya ljunghed är ett naturreservat i Östra Karups socken i Båstads kommun i Halland (Skåne län).

Reservatet är beläget på Hallandsåsens höjdplatå, 4 km sydväst om Östra Karups kyrka. Det utgör ett omväxlande och kuperat landskap med värdefulla kultur- och naturmiljöer.

Landskapet kring Korup och Lya har varit öppet. Ljungmarkerna har nyttjats till bete. Här finns spår efter ett småskaligt odlingslandskap, till exempel hålvägar, stensgärdsgårdar, odlingsrösen och torpruiner.

Skåneleden löper genom området.

Källor
Korup med Älemosse och Lya ljunghed, Länsstyrelsen i Skåne län

Naturreservat i Båstads kommun
Natura 2000-områden i Skåne län
Hilde Mæhlum

Hilde Mæhlum, född 19 mars 1945 i Heddal i Notuddens kommun, är en norsk skulptör.

Hilde Mæhlum utbildade sig på Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo 1965-68, Statens Kunstakademi i Oslo 1968-75, Dublin College of Art and Design 1976 samt State University of New York 1989-90.

Offentliga verk i urval

Maskebærere, skulpturparken på Bærums Verk   
Karyatide, skulpturparken på Bærums Verk   
Dröm, skulpturparken på Bærums Verk 
Årvåken, Mosvannsparken, utanför Rogaland Kunstmuseum i Stavanger
Innsyn II, granit, utanför NBF på Hekkveien 5 i Oslo
Konkavt ansikt, marmor, 2006, i Ekebergparken skulpturpark i Oslo

Källor
Biografi på frysja.no, läst 2013-10-01

Norska skulptörer under 1900-talet
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Personer från Notoddens kommun
Norska skulptörer under 2000-talet
Confiterad anka

Confiterad anka (på franska: confit de canard) är en specialitet från sydvästra Frankrike, mer specifikt Gascogne, Périgord, Quercy och Languedoc. Det rör sig om lår eller vingar av anka som tillagats genom confitering.

Externa länkar

 Le confit de canard på francesudouest.com
 Three-in-One Recipe: How to Render Duck Fat, Create Duck Rinds, and Make Duck Confit (with pics)
Duck Confit Part 1 Prep and Roast  på youtube.com

Franska maträtter
Kötträtter
Per Ung

Per Erik Ung, född Ohlsen 5 juni 1933 i Oslo, död 20 juni 2013 i Oslo, var en norsk skulptör och grafiker. 

Per Ung utbildade sig 1951 på Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo för Torbjørn Alvsåker, vid Statens kunstakademi för Per Palle Storm 1952-55 och vid St. Martins School of Art i London. Han hade sin första separatutställning på Unge Kunstneres Samfund i Oslo 1957.  

Han var gift med Valerie Lyndall Dick 1953-87 och från 1987 med skulptören Elena Engelsen-Wisse (född 1952).

Offentliga verk i urval
Johanne Dybwad, 1959-61, utanför Nationaltheatret i Oslo
Sonja Henie, 1985, vid Frogner stadion i Oslo
Birger Ruud, 1987, i Kongsberg
Fridtjof Nansen, 1993, i Oslo och i Vardø
Henrik Ibsen, porträttbyst, 1997, i Skien och i Oslo
Selfangstmonumentet, 1999, i Alta
Johan Halvorsen , 2002, utanför Nationaltheatret i Oslo
Gunnar Sønsteby, 2007, utanför Indekshuset i Oslo
Wenche Foss, 2007, utanför Nationaltheatret i Oslo
Mor med barn, på Ekebergparken skulpturpark i Oslo

Källor
Om Per Ung på Norsk Biografisk Leksikon
Dagbladet 21 juni 2013,] läst 2013-10-01

Noter

Externa länkar 
 

Norska skulptörer under 1900-talet
Norska grafiker
Födda 1933
Avlidna 2013
Män
Konstnärer från Oslo
Monviso

Monviso (Monte Viso) är en bergstopp i Cottiska alperna, Italien, nära franska gränsen. Högsta toppen är belägen 3.841 meter över havet. Po har sin källa på Monviso.

Källor 
 

Berg i Italien
Irland i olympiska sommarspelen 1988

Irland deltog i de olympiska sommarspelen 1988 med en trupp bestående av 61 deltagare, men ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Boxning

Lätt flugvikt
 Wayne McCullough
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Besegrade Fred Mutuweta (UGA), 5:0
 Tredje omgången — Förlorade mot Scott Olsen (CAN), 0:5

Bågskytte

Damernas individuella
 Pereira Greene — Inledande omgång (→ 38:e plats)

Herrarnas individuella
 Joseph Malone — Inledande omgång (→ 69:e plats)
 Noel Lynch — Inledande omgång (→ 74:e plats)

Friidrott

Herrarnas maraton
 Dick Hooper 
 Final — 2"17,16 (→ 24:e plats)
 
 John Woods 
 Final — 2"25,38 (→ 52:a plats)

Herrarnas 3 000 meter hinder
 Brendan Quinn
 Heat — 8:40,87
 Semifinal — 8:43,34 (→ did not advance) 

Herrarnas släggkastning
 Connor McCullagh
 Kval — 68,66m (→ did not advance)

Herrarnas spjutkastning
 Terry McHugh
 Kval — 76,46m (→ did not advance)

Herrarnas tiokamp
 Carlos O'Connell — 7310 poäng (→ 29:e plats)
 100 meter — 11,26s
 Längd — 6,90m
 Kula — 12,41m
 Höjd — 1,88m
 400 meter — 48,24s
 110m häck — 15,61s
 Diskus — 38,02m
 Stav — 4,40m
 Spjut — 52,68m
 1 500 meter — 4:32,06s

Damernas maraton
 Ailish Smyth 
 Final — 2"44,17 (→ 46:e plats)

 Marie Murphy-Rollins 
 Final — 3"04,21 (→ 57:e plats)

Ridsport

Segling

Tennis

Herrdubbel
 Owen Casey och Eoin Collins 
 Första omgången — Förlorade mot Amos Mansdorf och Gilad Bloom (Israel) 2-6 6-7 6-4 5-7

Referenser

1988 i Irland
Nationer i olympiska sommarspelen 1988
1988
John G. Jansson

John G. Jansson (fullständigt namn: Carl Johan Gustaf Jansson), född 5 juni 1868 Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 21 december 1940 i Maria Magdalena församling, Stockholm, var en av Djurgårdens IF:s grundare och första ordförande (i fyra år).

Biografi
Johns far var fyrvaktare ursprungligen från Östergötland och modern var infödd Djurgårdare född Vimmelberg. John jobbade som kassör på Neptunbolaget. Det var John G. Jansson som den 12 mars 1891 sammankallade ett dussin Djurgårdsbor och med dem bildade Djurgårdens Idrottsförening. Han bodde på adressen Långa Gatan 12 i Djurgårdsstaden.

Övrigt
 Sällskapet Gamla Djurgårdare bildades 12 mars 1920 och där var John G. Jansson sällskapets första ordförande, 1920–1928.
 Djurgårdens supportrar har skapat en egen sång för att hylla John Jansson.

Litteratur

Externa länkar
Om John G. Jansson
Djurgårdens historia

Noter 

Djurgårdens IF
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1940
Män
Personer från Stockholm
Upplands runinskrifter 81

Runinskrift U 81 är en ofullbordad runhäll som ligger strax nära U 80 i Sundby, Spånga socken och Stockholms kommun i Uppland.

Hällen 
U 81 ligger ett tiotal meter nordväst om U 80. Den är en ofullbordad runhäll som inte kan vara gjord av samma erfarne runmästare som skapade U 80. Slingan är ojämn och i smalaste laget för att rymma en runtext och linjerna är mycket grunda och svåra att få syn på. Ornamentiken är inte färdigställd och inskriften är bara påbörjad. Det enda som går att läsa är mansnamnet Ärnmund i runslingans början.

Inskriften 

Runsvenska: + ermuntr 

Normaliserad: Ær(n)mundr. 

Nusvenska: "Ärnmund"

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runstenar
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Upplands runinskrifter 0081
Runinskrifter i Stockholms kommun
Harald Turner

Harald Turner, född 8 oktober 1891 i Leun an der Lahn, död 28 april 1947 i Belgrad, var en tysk promoverad jurist, preussiskt statsråd och Gruppenführer i SS. Under andra världskriget var han stabschef för den tyska militära administrationen i det ockuperade Serbien.

Biografi 
Turner stred i första världskriget som infanteriofficer och efter att ha sårats svårt tilldelades han Såradmärket i guld. Efter kriget gick han med i frikåren "Wesel". Under 1920-talet promoverades Turner till juris doktor och anställdes inom det preussiska finansministeriet. År 1934 blev han tjänsteman inom SD-Hauptamt, som senare inlemmades i Reichssicherheitshauptamt (RSHA), Nazitysklands säkerhetsministerium. Efter Tysklands fälttåg mot Polen i september 1939 var han verksam inom Generalguvernementets förvaltning. Året därpå besegrade Tyskland Frankrike och Turner utsågs då till chef för den tyska militärförvaltningen i Paris.

Förintelsen i Serbien 

I september 1941 befordrades Turner till Gruppenführer (motsvarande generallöjtnant) och utnämndes till stabschef för den tyska militärförvaltningen i Serbien, Gebiet des Militärbefehlshabers in Serbien, som, förutom Serbien, även bestod av Kosovos norra del samt Banat. Inom kort inledde han massmord på judar och zigenare. I en order från oktober 1941 skrev Turner att judar och zigenare utgör en säkerhetsrisk i området. Vidare hävdade han, att det är judarna som har frambringat kriget och de måste därför förintas.

Den 2 oktober 1941 dödade jugoslaviska partisaner 21 soldater ur en tysk kommunikationsenhet i Topola. Den militäre befälhavaren Franz Böhme beordrade då Turner att låta avrätta 100 fångar för varje dödad tysk. Turner valde ut 2 100 judar och kommunister från koncentrationslägren i Šabac och Belgrad. Böhme och Turner var även ansvariga för massakrerna i Kraljevo och Kragujevac samma månad, då tusentals judar arkebuserades.

I mars 1942 levererade Reichssicherheitshauptamt en gasvagn på begäran av Turner eller Emanuel Schäfer, chef för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i Belgrad. Under loppet av cirka två månader gasade SS ihjäl omkring 8 000 judiska kvinnor och barn från koncentrationslägret Sajmište i denna gasvagn. Den 29 augusti 1942 rapporterade Turner i ett tal till den nytillträdde överbefälhavaren för Balkan, Alexander Löhr:

I början av 1944 utsågs Turner till ställföreträdande chef för Centralbyrån för ras och bosättning. Efter att i häftiga ordalag ha kritiserat SS-skolan i Bad Tölz avskedades han och kommenderades till fronten. I andra världskrigets slutskede greps Turner av brittiska trupper och utlämnades till Jugoslavien, där han dömdes till döden för krigsförbrytelser och avrättades genom hängning.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 
 
 

Födda 1891
Avlidna 1947
Män
Preussare
Generalguvernementet
Förintelsen i Jugoslavien
SS-officerare som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer som blivit avrättade genom hängning
SS-Gruppenführer
Mottagare av Såradmärket i guld
Aase Texmon Rygh

Aase Texmon Rygh, född 13 april 1925 i Troms fylke, död 21 maj 2019, var en norsk skulptör.

Aase Texmon Rygh utbildade sig på Statens håndverks- og kunstindustriskole 1944-46 och på Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn för Einar Utzon-Frank 1948-49.

Hon var gift med industriformgivaren Thorbjørn Rygh.

Offentliga verk i urval
Spiral II, bronsplatta, 1952, i Tønsberg
Bjørn Farmann-monumentet, bronsplatta, 1971, i Tønsberg
 Løk, 1977, Norges landbrukshøgskole 
 Volta, 1978, i Furuset Senter i Oslo
Brutt form, 1983, i Furuset Senter iOslo
Möbius trippel , på Ekebergparken skulpturpark i Oslo

Referenser

Noter

Källor 
Store Norske Leksikon
Aase Texmon Ryghs webbplats

Norska skulptörer under 1900-talet
Födda 1925
Avlidna 2019
Kvinnor
Personer från Dyrøy kommun
Järnsten

Järnsten kan syfta till:
Järnsten (bergart) – kalkstenar eller sandstenar som är rika på järnmineral
Järnsten – en jordart som kan vara röd, brun eller gul, se laterit 
 Järnsten (meteorit) – en meteorit med innehåller en blandning av järn-nickellegeringar och silikatmineral
Sarah Sze

Sarah Sze, född 1969 i Boston, är en amerikansk konstnär mest känd för hennes multimedia skulpturer.

Sze utbildade sig på Yale University med en kandidatexamen 1991 och på School of Visual Arts i New York med en magisterexamen 1997. 

Hon representerade USA i Venedigbiennalen 2013.

2018-2019 var Sze en av de konstnärer som presenterades i grupputställningen Entangle / Konst och fysik på Bildmuseet, Umeå Universitet.

Offentliga verk i urval
Still life with landscape, rostfritt stål, 2011-12, The High Line i New York
Still life with landscape, rostfritt stål, 2011-12, i Ekebergparken skulpturpark i Oslo

Källor 
Om Sarah Sze på Ekebergparkens webbplats, läst 2013-10-01

Noter

Externa länkar 
Sarah Szes webbplats
Sarah Sze - Tanya Bonakdar Gallery

Amerikanska skulptörer under 1900-talet
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Personer från Boston
Alumner från Yale University
Amerikanska skulptörer under 2000-talet