Ingeborg Wærn Bugge

Ingeborg Wærn Bugge, född 5 mars 1899 i Kristiania, död 26 januari 1991 i Nacka, var Sveriges första kvinnliga arkitekt. Hon var en av de kvinnliga pionjärerna inom arkitekturen i Sverige och ritade ett flertal bostadshus och skolhus samt utförde renoveringar av kyrkobyggnader.

Uppväxt och utbildning

Ingeborg Wærn Bugge var dotter till skeppsredaren Dagfinn Bugge och författaren Elisabeth Wærn. Efter föräldrarnas skilsmässa flyttade hon 1902 tillsammans med sin mor och brodern Thorild till Göteborg, där hon gick i Göteborgs samskola. De flyttade därefter till Stockholm där hon 1918 tog studentexamen på Whitlockska samskolans reallinje med högsta betyg i engelska, filosofi, svenska och teckning.

Ingeborg Wærn Bugge inledde sina arkitekturstudier vid Kungliga Tekniska Högskolan 1919; hon antogs som specialelev då kvinnor hade då inte ännu fått tillträde till högskolan. Vid den tiden hade hon redan i flera månader praktiserat för arkitekten Folke Bensow och fick börja direkt i årskurs två. Hon var den fjärde kvinnan någonsin på arkitekturprogrammet, efter Agnes Magnell, Anna Mohr och Signe Christensen. Hon utexaminerades 1922 varefter hon, med stipendium från Fredrika-Bremer-Förbundet, bedrev studieresor till Italien, Schweiz och Tyskland. Därefter följde en period där hon arbetade för olika arkitekter, 1923 för Folke Bensow, 1924–1926 för Carl Bergsten, 1927 för Evert Milles och 1928 för Karl Güettler. Åren 1926–1928 studerade hon vid Konsthögskolans arkitekturskola för professor Ragnar Östberg. Hon var den första kvinnan som antogs till utbildningen och avslutade den med högsta betyg i sin kurs.

Yrkesverksamhet 
År 1929 öppnade Ingeborg Wærn Bugge och en annan KTH-alumn, Kjerstin Göransson-Ljungman, ett eget kontor, som de kom att driva tillsammans fram till 1936. De intresserade sig särskilt för kvinnors arbetsvillkor i hemmet och var kritiska mot de små köken som lanserades på Stockholmsutställningen 1930. År 1936 publicerade de boken Bostad och hushållsorganisation : studie över ett aktuellt rationaliseringsproblem.

Sedan samarbetet med Kjerstin Göransson-Ljungman upplöstes 1936 behöll Ingeborg Wærn Bugge kontoret. Under de följande åren intresserade hon sig framförallt för bostadsutformning och bland annat reste runt om i Sverige för att kartlägga jordbrukarnas levnadsvillkor. Hon undervisade även i hushållsskolor på landsbygden samt på kurser organiserade av Svenska Slöjdföreningen och Fredrika-Bremer-Förbundet. Hon var verksam som skribent och publicerade ett flertal böcker och artiklar i bland annat Idun, Svenska Dagbladet och Form. Till det år 1950 utgivna verket Svensk yrkeskvinna bidrog hon med artikeln "Kvinnliga arkitekter och civilingenjörer" i vilken hon tog upp kvinnors villkor och problem i arkitektyrket.

Ingeborg Wærn Bugge var medlem i sällskapet Nya Idun sedan 1938 och bland annat i Svenska Arkitekters Riksförbund samt, sedan 1935, Svenska Teknologföreningen. Hon var suppleant i Stockholms stads fastighetsnämnd 1943–1945, styrelseledamot i Hemmens forskningsinstitut 1945–1952, ledamot i kommunfullmäktige i Nacka 1955–1969 och ordförande i Svenska Kvinnors Nationalförbund 1959–1969. I december 1953 utförde hon uppdrag i Paris för Förenta Nationerna. Åren 1953–1965 var hon anställd på Byggnadsstyrelsens kulturhistoriska byrå där hon arbetade med flera kyrkorestaureringar; från 1962 till 1965 var hon byrådirektör. Hon gick i pension 1974.

Ingeborg Wærn Bugge förblev ogift och barnlös livet ut.

Uppdrag i urval

 1930 – förslag till epileptikersjukhus i Sköndal

1931 – Magasin Scania Vabis i Södertälje
1932–1935 – Stiftelsen Fredrik Eens minne, hem för ensamma mödrar på Kungsholmen
1931 – Hällefors folkhögskola
1936 – egnahem åt Mo och Domsjö AB i Alfredshem
1937 – egnahem åt Borås Wäfveri i Skene
1937 – Studentskegården i Lund, inredning
1938 – Fredrika Bremer-rummet i Philadelphia, inredning
1939 – Bergatorps Hemskola, om- och tillbyggnad
1940 – inredningsarbeten för sju barnhem och ett konvalescenthem i Norge
1940–1941 – förslag till personalbostäder vid ett hem för tuberkulossjuka utanför Södertälje
1943 – Rösta lanthushållsskola
1945–1946 – Benninge lanthushållsskola i Strängnäs
1946 – hem för ensamma mödrar i Norrköping
1949 – Vackstanäs lanthushållsskola i Södermanland
1950 – villa i kvarteret Vildgåsen 1 i Saltsjöbaden
1951 – Malgomaj lanthushållsskola i Lappland
1966 – restaurering av Ölme kyrka
1966 – Roggeborgen i Strängnäs, inredning för Kungliga Biblioteket
1966–1970 – restaurering av Paulinska huset i Strängnäs
1969 – restaurering och tillbyggnad av Skålleruds kyrka
1972 – restaurering av Skatelövs kyrka
1975 – restaurering av Ljuders kyrka
1976 – restaurering av Furuby kyrka

Publikationer

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Arkitekter från Oslo
Födda 1899
Avlidna 1991
Kvinnor
Ingeborg