kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Administration (olika betydelser)

Administration, administrering eller administrativ kan syfta på:

Samhälle 
 Administration – hantering av information för att fatta beslut
 Administrativ enhet – en del av en stat eller annan politisk enhet skapad för myndighetsutövande
 Administrativ kriminologi – den dominerade skolbildningen inom kriminologin och består av i huvudsak två perspektiv: rutinaktivitetsteori och rational choice-teori
 Offentlig administration –  förvaltningen av de offentliga tillgångarna, inräknat verksamhet på kommunal, län/regional och statlig nivå
 Byråkrati – den struktur och uppsättning regler som skapats för att styra en vanligen större organisation

Medicin 
 Administreringsväg – inom farmakologi det sätt på vilket ett läkemedel tillförs kroppen

Se även
 Administratör – den person som ansvarar för eller utför det administrativa arbetet på en arbetsplats
 Systemadministratör – en person som ansvarar för administration och drift av ett eller flera datorsystem
 Administration Bay – flera
Antonio Palomino

Don Acisclo  Antonio Palomino de Castro y Velasco, född 1655, död 13 april eller 12 augusti 1726, var en  spansk målare och författare.

Palomino idkade i Cordoba vetenskapliga studier, men studerade därjämte konst. Sedan han 1678 flyttat till Madrid, blev han 1688 hovmålare och utförde åtskilliga arbeten, som anses vittna om skicklighet. Sin största betydelse har han dock som skriftställare genom El museo pictorico (3 band, 1715-24), innehållande dels måleriets teori, dels biografier över spanska konstnärer, vilken förskaffat Palomino namnet Spaniens Vasari.

Källor 

  

Spanska målare
Spanska konsthistoriker
Konstteoretiker
Spanska fackboksförfattare
Spanskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Spanien under 1700-talet
Födda 1655
Avlidna 1726
Män
Ugglan
Dominique Sanda

Dominique Sanda, född 11 mars 1951 i Paris i Frankrike, är en fransk skådespelerska. Sanda hade varit gift innan hon inledde ett förhållande med Christian Marquand. Med Marquand fick hon en son på 1970-talet. Efter förhållandet med Marquand gifte sig Sanda med en annan man på 1970-talet.

Filmografi (i urval)

Referenser 

Födda 1951
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Paris
Katagelasticism

Katagelasticism är ett mentalt tillstånd där en person överdrivet tycker om att skratta åt andra. 

Katagelasticister söker aktivt och skapar situationer där de kan skratta åt andra (på bekostnad av dessa människor). Det finns ett brett utbud av saker som katagelasticister skulle kunna göra - från harmlösa upptåg eller ordlekar till riktigt pinsamma och till och med skadliga, illasinnade skämt. De är av den uppfattningen att skratta åt andra är en del av det dagliga livet och om andra inte gillar att bli utskrattade, ska de bara slå tillbaka.

Se även 
 Gelotofili

Referenser 

Psykiska störningar
Gelotofili

Gelotofili beskriver glädjen att bli skrattad åt. Gelotofiler är personer som aktivt söker och skapar situationer där andra kan skratta åt dem. De får glädje av dessa situationer. De känner sig inte generade när andra delar med sig av pinsamma saker som hänt dem för att få andra att skratta åt dem. Gelotofiler talar öppet om motgångar och missöden, men också om situationer där de agerade dumt eller gjorde något som var ofrivilligt roligt. Normalt skulle de inte ha något emot om de fångades på kamera när något roligt (men potentiellt pinsamt) hände dem och detta skickades till ett TV-program som visar sådana klipp, eller om det lades upp på webbplatser som Youtube eller liknande.

Gelotofobi, gelotofili och katagelasticism beskriver tre olika inställningar mot skratt och att bli skrattad åt. Empiriska studier  visar att folk naturligtvis inte kan känna rädsla och gilla att bli utskrattad samtidigt (dvs. vara gelotofober och gelotofiler samtidigt). Men det finns åtminstone en undergrupp av gelotofober som tycker om att skratta åt andra, trots att de vet hur skadligt det kan vara. Gelotofili och katagelasticism är positivt besläktade, de som tycker om att bli utskrattad kan också njuta av att skratta åt andra.

Referenser 

Psykiska störningar
Bertrando Spaventa

Bertrando Spaventa, född den 26 juni 1817 i Bomba, död den 20 februari 1883, var en italiensk filosof.

Spaventa, som var professor i Neapel, tillhörde den Hegelska riktningen.

Bibliografi (i urval) 
 Introduzione alle lezioni di filosofia (1862)
 La filosofia di Gioberti (1863)
 Saggi di critica filosofica, politica e religiosa (1867)
 Principii di filosofia (samma år) 
 La dottrina della conoscenza (1889) 
 Principii di etica (utgiven av Giovanni Gentile 1904).

Källor 
 

Italienska filosofer
Italienska professorer
Personer verksamma vid Neapels universitet
Filosofer under 1800-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från Abruzzo
Födda 1817
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Jevgenij Maskinskov

Jevgenij Ivanovitj Maskinskov (), född 19 december 1930, död 25 januari 1985, var en sovjetisk friidrottare.

Maskinskov blev olympisk silvermedaljör på 50 kilometer gång vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Födda 1930
Sovjetiska gångare
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1956
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sovjetunionen
Män
Avlidna 1985
Personer från Mordvinien
André Kana-Biyik

André Kana-Biyik, född 1 september 1965 i Sackbayéné, är en kameruansk före detta fotbollsspelare. Kana-Biyik representerade Kamerun vid VM 1990 och 1994 och vid Afrikanska mästerskapet 1992.

André Kana-Biyiks son Jean-Armel Kana-Biyik är också professionell fotbollsspelare och har representerat både Frankrike, på U21-nivå, och Kamerun.

Födda 1965
Levande personer
Män
Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Union Douala
Spelare i FC Metz
Spelare i Le Havre AC
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1992
Liechtenstein i olympiska sommarspelen 1968

Liechtenstein deltog med 2 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1968 i Mexico City, löparen Xaver Frick och tiokamparen Franz Biedermann. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1968 i Liechtenstein
Nationer i olympiska sommarspelen 1968
1968
Hans Schulze

Hans Henrik Schreiber Schulze, född den 10 juli 1823 i Åsnes, död den 28 juni 1873 i Kristiania, var en norsk författare. 

Schulze blev juris kandidat 1846 och stiftade 1849 i Kristiania Den literære forening, vars medelpunkt han var, tills han 1850 blev fullmäktig hos sorenskriveren i Lofoten. Sedan 1856 var han sakförare, redaktör och affärsman i Åsnes i Hedemarkens amt, och representerade 1868–73 amtet i Stortinget, där han anslöt sig till Johan Sverdrups vänster, "Sakførerpartiet". Som vitter författare var Schulze tillsammans med Peter Christen Asbjørnsen och Bernhard Herre förelöpare till den senare realismen. 

Schulze författade bland annat Fra Lofoten og Solør (1865; "Skizzer från Norge. I. Från Lofoten och Solör", samma år), Skitser og fortællinger (1866) och Smaastykker (1870), av vilka de mest betydande är samlade i Udvalgte skrifter (postumt, med porträtt och biografi, 1882–83). Han försökte sig också, men utan större framgång, som dramatiker.

Källor

Store norske leksikon: Hans Henrik Schreiber Schulze

Noter 

Norska författare
Norska Stortingsledamöter
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Åsnes kommun
Födda 1823
Avlidna 1873
Män
Ugglan
Joseph-Antoine Bell

Joseph-Antoine Bell, född 8 oktober 1954 i Mouandé, är en kameruansk före detta fotbollsspelare. Bell representerade Kamerun vid VM 1982, 1990 och 1994, vid OS 1984 och vid Afrikanska mästerskapen i fotboll 1984 och 1988, båda som slutsegrare, samt Afrikanska mästerskapet 1992.

Han har utsetts av IFFHS till seklets bäste afrikansk målvakt, före landsmannen Thomas N'Kono.

Karriär

Klubblag
Efter att ha representerat fler mindre kamerunska lag anlände Bell 1975 till storklubben Union Duoala, som han spelade för under sex säsonger. 

Efter sejourer i såväl Elfenbenskusten som Egypten anlände Bell vid 31-års ålder till Franska ligan och Olympique de Marseille. Bell var förstemålvakt för OM under tre säsonger innan han lämnade för Sporting Toulon Var.

Från 1989 till 1991 var Bell nummer ett för Bordeaux och därefter under tre säsonger för Saint-Étienne där han avslutade den aktiva karriären 1994.

Landslag
Bell fanns med i Kameruns trupp till både VM 1982 och 1990, men fick inte göra VM-debut förrän 1994, då han vaktade målet två matcher, bland annat mot Sverige. Efter att Kamerun fått lämna det sistnämnda mästerskapet redan efter gruppspelet brände uppretade supportrar upp Bells hus i Douala.

Referenser

Externa länkar
 national-fotball-teams

Födda 1954
Levande personer
Män
Kamerunska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Union Douala
Spelare i Africa Sports National
Spelare i Al-Mokawloon Al-Arab
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i FC Girondins de Bordeaux
Spelare i AS Saint-Étienne
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1992
Bernhard Herre

Bernhard Mogens Herre, född 28 november 1812 i Köpenhamn, död 15 juli 1849 i Kristiania, var en norsk författare. 

Herre kom som barn till Kristiania och innehade vid sin död en underordnad plats i ett av de norska departementskontoren. Hans i "Den constitutionelle" publicerade skildringar av naturen i Kristianias omnejd utgavs efter hans död under titeln En Jægers Erindringer (flera samtida upplagor; svensk översättning "En jägares minnen", 1865). Boken utkom i en språkligt lätt moderniserad utgåva 1966, illustrerad av Chrix Dahl och med inledning av professor Francis Bull. Senaste upplagan kom 1997. Niels Fredrik Dahl skrev 2009 en roman om Bernhard Herre, Camilla Wergeland och Johan Sebastian Welhaven som heter Herre.

Källor

Norsk biografisk leksikon: Bernhard Herre

Norska ämbetsmän
Danskspråkiga författare
Norska författare under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1812
Avlidna 1849
Män
Ugglan
Union Douala

Union Sportive de Douala är en fotbollsklubb från Yaoundé i Kamerun, bildad 1955. 

Klubben har vunnit den kamerunska ligan fem gånger, den senaste 2012 och kamerunska cupen sex gånger, senast 2006.

Union Douala har även vunnit Afrikanska Champions League en gång, 1979.

Kända spelare
Se också Spelare i Union Douala
 Joseph-Antoine Bell
 André Kana-Biyik

Sportklubbar bildade 1955
Fotbollsklubbar i Kamerun
Klaus Törnudd

Klaus Mattias Törnudd, född 26 december 1931 i Helsingfors, är en finlandssvensk diplomat och statsvetare. Han är son till Margit Törnudd.

Törnudd var mellan 1967 och 1971 professor i internationell politik i Tammerfors, och 1981–1983 tillförordnad professor i statskunskap i Helsingfors. Han var ambassadör vid FN-representationen i New York åren 1988–1991, och ambassadör i Paris 1993–1996.

Sedan 1976 är han ledamot av Finska Vetenskaps-Societeten.

Priser och utmärkelser
 2008 – Tollanderska priset

Källor

Externa länkar
 

Finländska diplomater
Finländska statsvetare
Finlandssvenska samhällsvetare
Finlandssvenska ämbetsmän
Män
Födda 1931
Levande personer
Diplomater från Helsingfors
Personer verksamma vid Tammerfors universitet
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Mottagare av Tollanderska priset
Carl Jacob Gardberg

Carl Jacob Reinhold Gardberg, född 16 november 1926 i Helsingfors, död där 31 maj 2010, var en finlandssvensk arkeolog och historiker.

Han verkade som chef för Åbo stads historiska museum 1960–1972 och som statsarkeolog och överdirektör för Museiverket 1972–1992.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Priser och utmärkelser
2004 – Tollanderska priset

Källor

Externa länkar
 
 

Finlandssvenska författare
Finländska historiker
Män
Födda 1926
Avlidna 2010
Personer från Helsingfors
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Mottagare av Tollanderska priset
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
Michael Olai Gevaliensis

Michael Olai Gevaliensis, född i Gävle, död 22 april 1599 i Köpings socken, Västmanland, var en svensk kyrkoman och  riksdagsman.

Biografi
Om Michal Olai Gevaliensis ursprung är inget känt, annat än vad namnet anger, att han var son til en Olof och kom från Gävle. Han var Johan III:s hovpredikant under tidigt 1570-tal, för att 1575 av kungen bli utnämnd till pastor i Köpings socken. Sedermera blev han kontraktsprost.

Michael Gevaliensis var en av undertecknarna til beslutet från Uppsala möte. Han var fullmäktig för stiftet vid riksdagen 1594 och undertecknade den 19 februari ständernas försäkring om Uppsala möte, med anledning av att Sigismund blev kung.

Han hustrus namn var Elin. Deras dotter Anna var gift med Stockholms borgmästare, Olof Andersson. I det äktenskapet blev Gevaliensis därmed förfader till släkten Feif.

Källor
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/koeping.shtml#kh10
 , hämtad 2013-12-11

Födda okänt år
Avlidna 1599
Män
Politiker från Gävle
Svenska kontraktsprostar
Undertecknare av beslutet från Uppsala möte
Prästeståndets riksdagsledamöter
Präster från Gävle
Olof Andersson (Stockholms borgmästare)

Olof Andersson, född i Gävle, död 1622 i Stockholm, var en svensk handlande och borgmästare.

Biografi
Olof Andersson var son till rådmannen i Gävle, Anders Nilsson och Elin Königsdotter som var syster till Petrus Kenicius. Båda föräldrarna tillhörde Bureätten. Hans syster var gift med Michael Hising.

Andersson var borgare i Köpings stad från 1599, och överflyttade 1613 sin verksamhet till Stockholm. Från 1617 var han Stockholms borgmästare. På Södermalm i Stockholm hade han en malmgård, och han var direktör vid Kopparkompaniet.

Han var först gift med Anna från Köping, dotter till Michael Olai Gevaliensis som avled samma år Andersson började sin verksamhet i Köping. Med henne fick han dottern Catharina som var gift med Jacob Feif och är stammoder till den svenska släkten Feif. Efter att Anna Michaelsdotter avlidit gifte han om sig med en dotter till Nils Chesnecopherus.

Källor
 Scandia volym 4
 https://web.archive.org/web/20160405032109/http://familjenbostrom.se/genealogi/bure/11-301_3218.htm#3259
 Feif(f), släkt, http://sok.riksarkivet.se/sbl/artikel/15207, Svenskt biografiskt lexikon (art av Bengt Hildebrand.), hämtad 2013-12-11
 http://www.genealogy.nu/Html_farfar/p41cb8f88.html

Födda okänt år
Avlidna 1622
Män
Personer från Gävle
Stockholms borgmästare
Bureätten
Olle Karleby

Olle Karleby, född 29 juli 1918 i Helsingborgs församling i Malmöhus län, död 14 december 1994 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk ämbetsman och företagsledare.

Biografi
Olle Karleby var son till den socialdemokratiske ideologen och politikern Nils Karleby och Anna Söderberg. Han avlade filosofie kandidat-examen 1941, politices magister-examen 1944 och juris kandidat-examen 1948. Han tjänstgjorde i Priskontrollnämnden 1941–1947: som amanuens 1941–1944, som sekreterare 1944–1946 och som sektionschef 1946–1947. Därefter tjänstgjorde han vid Finansdepartementet 1947–1953: som amanuens 1947–1948, som andre kanslisekreterare 1948–1949, som förste kanslisekreterare 1949–1952 och som byråchef 1952–1953. Han var tillförordnad byråchef i Folkhushållningsdepartementet 1948–1949. Åren 1953–1959 var han statssekreterare i Försvarsdepartementet, där han 1955 utnämndes till kansliråd. Han var 1959–1963 generaldirektör och chef för Försvarets fabriksverk, i vilken egenskap han var ledamot av Försvarets förvaltningsdirektion 1960–1963.

År 1963 övergick Karleby till näringslivet och var vice verkställande direktör för Skandinaviska banken 1963–1965. Därefter var han verkställande direktör för försäkringsbolaget Hansa 1966–1970 och för Trygg-Hansa 1971–1973 samt styrelseordförande där 1973–1978. Åren 1978–1989 var han styrelseordförande i Svenska Kreditförsäkrings AB. Vid sidan sina ordinarie befattningar anlitades Karleby för ett stort antal offentliga förtroendeuppdrag och utredningar.

Karleby invaldes 1955 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och 1957 som hedersledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet. Han är begravd på Pålsjö kyrkogård i Helsingborg.

Utmärkelser
Bland de utmärkelser Karleby tilldelades kan nämnas

Kommendör av första klass av Nordstjärneorden, 4 juni 1960 
Konungens medalj av 12:e storleken i Serafimerordens band
Kommendör av första klass av Finlands Lejons orden
Patriotiska Sällskapets guldmedalj
Förbundet Svenska Finlandsfrivilligas förtjänstkors
Flygvapenfrivilligas Riksförbunds förtjänsttecken, 24–25 januari 1987 
medaljer inom frivilliga försvaret.

Referenser

Vidare läsning

.

 
Födda 1918
Avlidna 1994
Män
Näringslivspersoner från Helsingborg
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska statssekreterare
Kansliråd
Svenska generaldirektörer
Svenska företagsledare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Gravsatta på Pålsjö kyrkogård
Stortorgets julmarknad

Stortorgets julmarknad är en traditionsrik julmarknad som äger rum på Stortorget i Gamla stan i Stockholm varje år. Julmarknaden i sin nuvarande form startade 1915, men har anor som går tillbaka ända till 1300-talet. Det är Stockholms-Gillet som numera står bakom julmarknaden i Gamla stan och den arrangeras cirka en månad före jul och brukar avslutas den 23 december. Totalt rör det sig om 32 handelsbodar med 37 försäljningsställen.

Historik
Redan på 1300-talet blev Stortorget Stockholms  naturliga marknadsplats. Marknaderna var inga permanenta inrättningar utan de hölls vissa perioder under året. En sådan inföll kring Tomasmässotiden omkring den 21 december, som var den helige Tomas namnsdag. Det kan sägas att det var ursprunget till dagens julmarknad.

Julmarknadsverksamheten varierade kraftigt genom århundradena och efter det att nuvarande Börshuset byggts 1776 flyttades julmarknadsverksamheten till inre borggården på Stockholms slott. Det var en utpräglad hantverksmarknad som blev allt större och bestod i början av 1800-talet av över 100 marknadsstånd, som även fyllde hela Slottsbacken och spriddes ända ner till Skeppsbron.  

År 1837 kom julmarknaden tillbaka till Stortorget och efter 1849 fanns inga andra marknader kvar på Stortorget än den årliga julmarknaden. Från 1860-talet tappade Stortorgsmarknaden mycket av sitt tidigare kundunderlag eftersom olika julbasarer öppnade över hela Stockholm. Kvalitén på Stortorgsmarknadens utbud sjönk successivt under slutet av 1800-talet och till slut blev det så mycket bråk och uppträden, att marknaden förbjöds från 1907.

Historiska bilder

Dagens julmarknad
År 1915 öppnades julmarknaden på nytt, huvudsakligen på initiativet av Stockholms-Gillet, som hade bildats året innan. Gillet ville göra en kulturell insats och återupprätta julmarknaden med svenska varor.  Efter hand blev inslaget av utländska sekunda varor större och marknaden fick åter ett allt sämre rykte. Under 1950-talet var det så betungande för Gillet att man funderade på att lägga ner hela verksamheten. 

Marknaden räddades dock kvar genom en generös donation av en Gillemedlem. Nu  kunde 34 nya bodar byggas efter ritningar av arkitekt Nils Tesch med medeltida förebild och för att passa in på torget. Nils Tesch var även den som pietetsfullt arrangerade bodarna runt Stortorgsbrunnen. Sedan 1961 ser marknaden ut som den gör i dag.

Gillet äger de faluröda bodarna, som hyrs ut till hantverkare och andra med försäljning av svenska produkter som hemslöjd, matvaror och glögg. Försäljarna kommer från hela Sverige och återkommer varje år, ibland i flera generationer. Överskottet från julmarknaden går till Gillets verksamhet.

Bildgalleri från dagens julmarknad

Se även
 Skansens julmarknad, som arrangeras sedan 1903.
 Christmas in New York, julsång som även har text på svenska som "Jul i gamla stan" med referenser till marknaden

Referenser

Externa länkar

Jul i Sverige
Julmarknader
Kultur i Stockholm
Gamla stan
Återkommande evenemang i december
Återkommande evenemang i november
Återkommande evenemang med premiär 1915
Harald Meltzer

Harald Meltzer, född 7 mars 1814 i Bergen, död 26 juli 1862 i Kristiania, var en norsk författare. 

Meltzer, som var son till affärsmannen och stortingsledamoten Fredrik Meltzer, tog 1835 student- och 1841 juridisk ärnbetsexamen, blev 1849 "politifullmektig" och 1853 "politiadjutant" i Kristiania och var från 1848 även polisreferent i "Christianiaposten". Med tiden övergick hans polisnotiser till humoristiska folklivsskisser, i språkton och litterär form tydligt påverkade av Peter Christen Asbjørnsens realistiska berättarkonst. Då Meltzers skildringar gjorde lycka, samlade han dem i Smaabilleder af folkelivet (två band, 1862–63, flera upplagor; "Små taflor ur folklifvet", 1863). Efterladte papirer (två band, 1872–73), utgivna av hans änka, innehåller novellförsök.

Hans roman Fantegutten filmatiserades 1932, se Fantegutten.

Källor

Norsk biografisk leksikon: Harald Meltzer

Norska författare under 1800-talet
Författare från Bergen
Födda 1814
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Mälaren 3

Mälaren 3 levererades 1903 av W. Lindbergs Varvs- och Verkstads AB i Stockholm som Sexan till Nya Ångslups AB Smedsudden för trafik mellan Mariahissen på Södermalm och Tegelbacken.

Färjan såldes 1913 till Stockholms Ångslups AB och döptes då om till Mälaren 3. Efter uppläggning 1950 och senare försäljning till privat ägare övertogs färjan 1973 av tre medlemmar i Föreningen Skärgårdsbåten som 1984 överlämnade fartyget till föreningen och dess bolag Stockholms Ångslups AB. Försök till upprustning bedömdes med tiden som orealistiskt och färjan placerades på land på Beckholmen. Efter tillfällig placering i Stockholms frihamn flyttades färjan sommaren 2013 till Gålö.
Den 23 november 2016 transporterades färjan på landsväg till varvet i Stocka för ev reparation. En möjlig framtid är att fartyget skall ingå i ett museum för kollektivtrafik i Stockholm, en utveckling av det nuvarande Spårvägsmuseet.

Källor

Svenska passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 1903
Fartyg byggda i Stockholm
Africa Sports National

Africa Sports National är en fotbollsklubb från Abidjan i Elfenbenskusten, bildad 1948. 

Klubben har vunnit den ivoriska Ligue 1 sjutton gånger, den senaste 2011 och ivoriska cupen femton gånger, senast 2009.

Africa Sports har även vunnit Afrikanska Champions League två gång, 1992 och 1999.

Meriter 
 Ligue 1: 17 (1967, 1968, 1971, 1977, 1978, 1982, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1996, 1999, 2007, 2008, 2011)
 Cupen: 21 (1953, 1954, 1956, 1958, 1961, 1964, 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1985, 1986, 1989, 1993, 1998, 2002, 2009, 2010, 2015, 2017).

Placering tidigare säsonger

Kända spelare
Se också Spelare i Africa Sports National
 Joseph-Antoine Bell
 Abdul Kader Keïta
 Rashidi Yekini
 George Weah

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
ligue1-ci.com Profil
Africa Sports National på Soccerway

Sportklubbar bildade 1948
Fotbollsklubbar i Elfenbenskusten
Abidjan