kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Radebeul

Radebeul är en stad i östra Tyskland, belägen i Landkreis Meissen i förbundslandet Sachsen, omkring 10 km nordväst om storstaden Dresdens centrum. Staden har status av Grosse Kreisstadt och är med cirka  invånare den folkrikaste staden i Landkreis Meissen. Radebeul är idag känt för sin vinodling och som en av de mer välmående villaförstäderna till Dresden.

Geografi 
Radebeul tillhör Dresdens storstadsområde och ligger vid vinodlingsområdet Lössnitz norr om Elbe, omedelbart nordväst om Dresdens stadsgräns.
En av stadsdelarna är Naundorf.

Historia 
Vinodling finns skriftligt belagt i området Lössnitz sedan 1271 och i Radebeul finns flera historiska vingods. Staden bestod fram till 1800-talet av flera mindre byar och växte fram i samband med industrialiseringen av regionen omkring Elbe och järnvägsanslutningen på 1870-talet. Radebeul fick stadsrättigheter 1924 och slogs samman med grannstaden Kötzschenbroda 1935.

Kända Radebeulbor 
Angelika Handt (född 1954), friidrottare.
Harald Hauswald (född 1954), fotograf.
Karl May (1842-1912), född Carl Friedrich May, bästsäljande äventyrsromanförfattare, levde under många år i Radebeul och är begravd i staden.
Paul Merker (1894-1969), kommunistisk politiker och partifunktionär.
Robert Nuck (född 1983), kanotist.
Konrad Petzold (1930-1999), filmregissör.
Elise Polko (1823-1899), operasångerska och lyriker.
Lothar Schmid (1928-2013), förläggare och schackspelare.
Silvio Schröter (född 1978), fotbollsspelare.
Walter Steinbeck (1878-1942), skådespelare.
Annegret Strauch (född 1968), tävlingsroddare.
Ernst Ziller (1837-1923), arkitekt och arkeolog.

Referenser

Externa länkar 

 

Kommuner och städer i Landkreis Meissen
Orter i Sachsen
It's Not Easy

It's Not Easy är tionde spåret på Rolling Stones album Aftermath, släppt 15 april 1966 i Storbritannien och 20 juni 1966 i USA. Den bluespoppiga låten skrevs av Mick Jagger och Keith Richards och spelades in 6–9 mars 1966.

Den sensmoraliska texten handlar om att en man har fel om han tror att han kan ta sin flickvän för given. En dag sitter han ensam i sitt ståtliga hus och minns sin flickväns glänsande hår och ser stolen hon brukade sitta i. "And it's a pretty hard thing (It's not easy) / It's not easy livin' on your own" ("Och det är en ganska svår grej /Det är inte lätt/ / Det är inte lätt att leva ensam"), lyder refrängen på den två minuter och 56 sekunder långa låten.

Medverkande musiker 

 Mick Jagger - sång och bakgrundssång
 Keith Richards - elgitarr och bakgrundssång
 Brian Jones - elgitarr och elorgel
 Bill Wyman - elbas
 Charlie Watts - trummor

Källa 

http://www.keno.org./stones_lyrics/itsnoteasy.html

Låtar av Rolling Stones
Sånger 1966
Bøssernes Befrielsesfront

Bøssernes Befrielsesfront (BBF) var en dansk vänsterinriktad sexualpolitisk organisation bildad 1971. Den kan i viss mån ses som en dansk motsvarighet till amerikanska Gay Liberation Front, då den bildades under namnet Bøsseaktivisterne i samband med den första Christopher Street-marschen i Danmark 28 juni 1971. Med inspiration från den västtyska gayrörelsen hette organisationen en kort period Homoseksuel Aktion København (HAK).

BBF gjorde homosexualiteten till en politisk fråga. Forbundet af 1948 ansågs vara för borgerligt, underdånigt och inte tillräckligt systemkritiskt. En viktig skiljelinje mellan organisationerna var deras respektive benämningar på en homosexuell man; homofil respektive bög (da: bøsse). Den senare var på den tiden ett pejorativt uttryck som BBF bidrog till att göra neutralt och bli en allmän benämning för homosexuella män. BBF var emot både kyrklig vigsel av homosexuella och införandet av registrerat partnerskap, som man menade inte skulle vara en del av ett modernt samhälle.

Organisationen stod bakom flera uppseendeväckande aktioner i Danmark under 1970-talet; däribland ”bøssekaravaner” där medlemmar som var på väg till det årliga sommarlägret i Thy stannade till på flera orter i landet för att agitera för sexuella minoriteters rättigheter. En annan uppmärksammad aktion var på Rådhuspladsen i Köpenhamn 1973, där BBF-medlemmar dansade iklädda kvinnokläder som en protest mot en lag som förbjöd två män att dansa med varandra.

BBF stod bakom upprättandet av Bøssehuset i Christiania 1972, som fortfarande är verksamt. Där förekom bl.a. teaterverksamhet och en homokör.

Se även 
 Christian Kampmann
 Lesbisk Bevægelse

Referenser 

HBTQ-organisationer
Organisationer i Danmark
Organisationer bildade 1971
Sexualpolitisk aktivism
Josef Klaus

Josef Klaus, född 15 augusti 1910 i Mauthen i Kärnten, Österrike-Ungern,
död 26 juli 2001 i Wien, var en österrikisk jurist och politiker.

Biografi
Klaus föddes som son till en bagarmästare, och hans mor kom från en gruvarbetarfamilj. Hans far dog tidigt, så modern hade stort inflytande på honom. Bland annat lärde hon sonen i unga år det italienska språket och stenografi. Han undervisades i seminariet i Klagenfurt och som student var han medlem i olika katolska gymnasieföreningar. Därefter studerade han juridik i Wien och tog 1934 en doktorsexamen på juristlinjen.

Inledningsvis arbetade han med Johann Staud för Företagarnas förbundsorganisation och, efter en kort tid, i den juridiska avdelningen för arbetarorganisationen.

År 1939, efter de tyska nazisternas anslutning av Österrike, blev Klaus inkallad till militärtjänst och under andra världskriget tjänstgjorde han i den tyska armén under fälttåg i Polen, Frankrike, Finland och Ryssland. Han fängslades i början av 1945 och fördes till ett fångläger.

Klaus var förbundslandschef i det österrikiska förbundslandet Salzburg 1949–1961 och ledande medlem av Österrikiska folkpartiet (ÖVP). När förbundskansler Julius Raab avgick, fick Klaus ökat inflytande som representant för de "unga reformatorerna". Han blev finansminister under förbundskansler Alfons Gorbach och efterträdde denne som kansler när han blev förbundspresident. Klaus bildade en ny stor koalition med Socialdemokraterna (SPÖ), som redan hade inletts 1945 och som varade fram till 1966, då ÖVP under Klaus vann egen majoritet vid val till nationalrådet. I juni samma år bestämde man att ta första steget till att gå med i dåvarande Europeiska ekonomiska gemenskapen, som till slut ledde till att Österrike gick med i Europeiska unionen år 1995.

Klaus började många reformer och är ihågkommen för att administrera regeringen effektivt, men han förlorade 1970 valet mot Bruno Kreisky (SPÖ), som blev hans efterträdare som kansler. Klaus skulle ha kunnat fortsätta genom att ingå en koalition med Frihetspartiet (FPÖ), men avgick omedelbart efter att ha förlorat valet.

Trots sin "hårda image", blev Klaus firad på sin 90-årsdag i hela landet. I september 1971 publicerade han sina memoarer Macht und Ohnmacht in Österreich, och fram till 1995 ledde han ofta seminarier om politiska och sociala teman.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1976

Noter

Externa länkar
https://www.google.com/search?q=josef+klaus&newwindow=1&rlz=1C2AVSA_enSE444SE456&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=an7WUt3SLsqv4QS2roCIBg&ved=0CE8QsAQ&biw=692&bih=517

Österrikiska politiker
Österrikes förbundskanslerer
Österrikes finansministrar
Personer i Österrike under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 2001
Män
Edmund Hardy

Edmund Georg Nicolaus Hardy, född den 9 juli 1852 i Mainz, död den 10 oktober 1904 i Würzburg, var en tysk religionshistoriker och indolog.

Hardy blev romersk-katolsk präst 1875 och professor i filosofi vid Freiburgs universitet  i Freiburg i Baden 1885. Han tog 1893 avsked och blev därefter kallad till professor i jämförande religionsvetenskap vid Fribourguniversitetet i Schweiz, varifrån han av hälsoskäl 1894 drog sig tillbaka till Würzburg. De sista tio åren av sitt liv vigde han med stor iver och begeistring åt studiet av buddhismen och palilitteraturen och utgav en ansenlig rad av viktiga palitexter, som på grund av det forcerade arbetet lider av väsentliga brister. Han sammanförde lexikaliska samlingar och förarbeten til ett palilexikon och efterlämnade vid sin död ett kapital om 70 000 mark till en understödsfond för indiska studier (Hardy-Stiftung som förvaltas av den bayerska vetenskapsakademien). 

Bland hans verk kan nämnas Der Begriff der Physis in der griechischen Philosophie, 1. Del (1884); Der Buddhismus nach älteren Pāli-Werken dargestellt (1890); Die vedischrbrahmanische Periode der Religion des alten Indiens (1893); Indische Religionsgeschichte (i "Sammlung Göschen" 1898); Buddha (ibidem 1903); Indiens Kultur in der Blütezeit des Buddhismus. König Asoka (1902); dessutom en stor mängd mindre bidrag i tidskrifter, bland annat i "Archiv für Religionswissenschaft", band 4 (Zur Geschichte der vergleichenden Religionswissenschaft). I Pali Text Societys skrifter har han utgivit Paramattha-dīpanī, Part III—IV (1896—1901); Anguttara-Nikāya, Part III, IV, V (1896—1900) och Nettipakaraṇa (1902).

Källor 

  

Tyska romersk-katolska präster
Tyska filosofer
Tyska indologer
Tyska religionshistoriker
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Mainz
Födda 1852
Avlidna 1904
Män
Salmonsens
Bayerische Akademie der Wissenschaften

Bayerische Akademie der Wissenschaften (BAdW) är en självständig institution, grundad 1759, som har sitt säte i München i Tyskland. 

Akademien kallar vetenskapsmän, vars forskning har bidragit kraftigt till en ökad kunskap inom deras ämne. Det generella målet för akademien är att främja interdisciplinära möten och kontakter genom samarbete mellan representanter för olika områden.

Källor 

 

Akademier och lärda samfund i Tyskland
Organisationer i Bayern
Organisationer bildade 1759
Utbildning i München
Vetenskapsakademier
Matilda Mörk

Matilda Mörk, född 12 oktober 1976 i Stockholm, är en svensk jazzsångerska.

Biografi 
Matilda Mörk kommer från en dans- och teaterfamilj. Hon gick teaterlinjen på Södra Latin 1992-94, på Commedia school i Köpenhamn 1996–98 samt teaterskolan Ecole Phillipe Gaulier i London 1998–99. Hon har fått sångundervisning i Köpenhamn av Bente Zaber och i Stockholm av Ragnhild Sjögren

Skådespelarkarriär 
Matilda Mörk har på Dramaten 2001 uppträtt i En midsommarnattsdröm 2001 som Titanias älvor och i Pinocchio som Bella samma år samt 2004 i A Clockwork Orange som MakeUp-artist och i Tre knivar från Wei som Shan Hua.

På Stockholms stadsteater har hon uppträtt i Elins pjäs, soppteatern 2006 och Blonde on blonde on blonde, soppteatern 2010

2007 hade hon på Mosebacke urpremiär på krogshowen Blonde on blonde on blonde där hon var upphovsman tillsammans med artisterna Kajsa Staaf och Emelie Nyman

Teater

Roller

Diskografi 
2011 – Rastlös (Ladybird Naxos)
2014 – Matilda Mörk (Ladybird Naxos)

Externa länkar
Officiell Webbplats
  

Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Svenska jazzsångare
Svenska musiker
Svenska skådespelare
Musiker från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Édouard Nieuport

Édouard Nieuport, född 24 augusti 1875, död 16 september 1911, var en fransk flygare och flygplanskonstruktör.

Nieuport blev främst känd genom ett 1910 konstruerat monoplan, vars hastighet vida överträffade alla dåtida flygplan. Hans konstruktioner kom även till användning inom svenska flygvapnet. Nieuport var grundare till flygplanstillverkaren med samma namn.

Källor 
 

Franska uppfinnare
Franska flygpionjärer
Personer i Frankrike under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1911
Män
Svensk uppslagsbok
Bygdemuseet Ornö sockenstuga

Bygdemuseet Ornö sockenstuga är ett svenskt hembygdsmuseum på Ornö i Haninge kommun.

Byggnaden
Ornö sockenstuga är en parstuga från omkring 1740. Den har över åren använts för mycket olika ändamål, som Ornö Krogh 1781-omkring 1800, från 1845 som folkskola och lärarbostad samt omkring 1880-1950 som fattigstuga.
 
Sockenstugan har varit museum några år från 1953 och i en andra omgång från 1987. Museet drivs av Föreningen Bygdemuseet Ornö Sockenstuga.

Verksamhet
Museet visar varierande utställningar. Under sommaren 2013 visades en utställning om livet på Huvudskär under slutet av 1800-talet och början av 1900-talet.

Källor
Bygdemuseet Ornö sockenstuga webbplats

Externa länkar
Bygdemuseet Ornö sockenstugas webbplats

Hembygdsmuseer i Sverige
Museer i Stockholms län
Kultur i Haninge kommun
Byggnader och anläggningar i Haninge kommun
Ornö
Linus Rönnqvist

Linus Rönnqvist, född 1988, är en svensk bandyspelare. Han är en mittfältare som representerar Gripen Trollhättan BK sedan säsongen 2015/2016. Han har tidigare spelat i Hammarby IF, Sandvikens AIK och sin moderklubb Kalix BF.

Rönnqvist lämnade Kalix för att gå på bandygymnasiet i Sandviken där han spelade juniorbandy utan att få chansen i seniorlaget.
Han flyttade till Stockholm och Hammarby 2006.
Efter att ha tagit en ordinarie plats i laget 2007-08 så tappade han den säsongen efter när Kalle Spjuth, Jesper Eriksson och Robin Sundin valde att flytta tillbaka till Hammarby från ryska Uralsky Trubnik.

Han valde då att bryta med Hammarby och acceptera ett kontrakt från Villa Lidköping där han direkt tog en plats som defensiv mittfältare.

25 mars 2012 fick han spela sin första sm-final i bandy när Villa förlorade mot Sandviken med 6-5.

Säsongen 2012-13 gjorde han sin 100:e match för Villa Lidköping.

2014 skrev han på ett nytt ettårskontrakt med Villa Lidköping

2015 blev det klart att han lämnar Villa för spel i Gripen Trollhättan BK.

Linus Rönnqvist spelar nu som lagkapten för Gripen Trollhättan BK.

Klubbkarriär

statistik uppdaterad 2015-07-26

Referenser

Svenska bandyspelare
Bandyspelare i Kalix BF
Spelare i Sandvikens AIK Bandy
Spelare i Hammarby IF Bandy
Bandyspelare i Villa Lidköping BK
Födda 1988
Levande personer
Män
Synskadades museum

Synskadades museum är ett privat museum i Stockholm som öppnade för allmänheten i april 1997. Museet ägs och drivs av Synskadades riksförbund och har samlingar som speglar synskadades historia i Sverige från slutet av 1700-talet och början av 1800-talet och framåt. Det ligger i lokaler på som tidigare tillhört BLIFA - De blindas tekniska fabrik på Sandsborgsvägen 52, Gamla Enskede. Utställningen, Öppet Magasin - synskadades historia, finns i föremålsmagasinet i samma byggnad som Synskadades riksförbunds kansli vid Sandsborgsvägen 52 i Gamla Enskede.

Källor
Synskadades museums webbplats

Referenser

Externa länkar
Motion 2004/05:Kr259 i Sveriges Riksdag

Museer i Stockholm
Museer i Stockholms län
Gamla Enskede
1124 Stroobantia

1124 Stroobantia är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 oktober 1928 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte. Dess preliminära beteckning var 1928 TB. Den namngavs senare efter den belgiske astronomen Paul Stroobant, som också var föreståndare för det belgiska Uccle-observatoriet. Stroobants huvudsakliga arbete gällde asteroiderna.

Stroobantias senaste periheliepassage skedde den 18 november 2022. Beräkningar har gett vid handen att asteroiden har en rotationstid på ungefär 16,39 timmar.

Referenser

Externa länkar 	

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1928
Θ10

{{DISPLAYTITLE:θ10}}
Inom representationsteorin (en gren inom matematiken) är θ10 en kuspidal unipotent komplex irreducibel representation av den symplektiska gruppen Sp4 över en ändlig, lokal eller global kropp.

 introducerade θ10 för den symplektiska gruppen Sp4(Fq) över en ändlig kropp Fq av ordning q och visade att den i detta fall är q(q – 1)2/2-dimensionell. Subskriptionen 10 i θ10 är en tillfällighetshistoria: Srinivasan namngav godtyckligt några utmärkande egenskaper i Sp4(Fq) såsom θ1, θ2, ..., θ13, och den tionde råkade ha den kuspidala unipotenta egenskapen.

θ10 är den enda kuspidala unipotenta representationen av Sp4(Fq). Det är det mest enkla exemplet på en kuspidal unipotent representation av en reduktiv grupp, och även det enklaste exemplet på en degenererad representation (utan en Whittakermodell). Generella linjära grupper har inga kuspidala unipotenta representationer och inga degenererade representationer, så θ10 uppvisar egenskaper av generella reduktiva grupper som inte uppträder för generella linjära grupper.

 använde representationen θ10 över lokala och globala kroppar i deras konstruktion av motexempel till Ramanujans generaliserade förmodan för den symplektiska gruppen.  beskrev representationen θ10 av Liegruppen Sp4(R) över den lokala kroppen R i detalj.

Källor 
 
 
 
 .
 
 
 

Representationsteori
Automorfa former
Lorenzo Crounse

Lorenzo Crounse, född 27 januari 1834 i Schoharie County, New York, död 13 maj 1909 i Omaha, Nebraska, var en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1873–1877 och Nebraskas guvernör 1893–1895.

Crounse studerade juridik och inledde 1857 sin karriär som advokat. Han deltog i amerikanska inbördeskriget som kapten i nordstatsarmén. Han tjänstgjorde som domare i Nebraskas högsta domstol 1867–1873.

Crounse efterträdde 1873 John Taffe som kongressledamot och efterträddes 1877 av Frank Welch. Som USA:s biträdande finansminister tjänsttgjorde Crounse 1891–1892. År 1893 efterträdde han sedan James E. Boyd som Nebraskas guvernör och efterträddes 1895 av Silas A. Holcomb.

Crounse avled 1909 och gravsattes på Fort Calhoun Cemetery i Fort Calhoun.

Referenser

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från Nebraska
Guvernörer i Nebraska
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Schoharie County
Födda 1834
Avlidna 1909
Män
Svårt att vara gud

Svårt att vara gud ("Трудно быть богом") är en rysk science fiction-film, regisserad av filmskaparen Aleksey German. Filmer bygger på Arkadij och Boris Strugatskij roman Svårt att vara gud (Трудно быть богом, 1964).

Handling 
Människor skickas från Jorden i hemlighet som observatörer till en främmande planet, som också bebos av människor, men som befinner sig på en nivå som ungefär motsvarar medeltiden.
Jordlingarna är lika mäktiga som gudar jämfört med planetens invånare. Men de är strängt förbjudna att använda sin överlägsna teknologi eller kunskaper. Observatören Anton (förklädd till ädlingen Rumata från Arkanar) ingriper i den historiska utvecklingen – med fasansfulla konsekvenser.

Om filmproduktionen 

Inspelningarna började år 2000 och avslutades 2006.

Rollista (i urval) 
 Leonid Yarmolnik – Don Rumata
 Dmitri Vladimirov
 Laura Pitskhelauri
 Aleksandr Ilyin – Arata
 Yuri Tsurilo – Don Pampa
 Yevgeni Gerchakov – Budakh
 Aleksandr Chutko – Don Reba
 Oleg Botin – Bucher
 Pyotr Merkuryev

Källor

 Arkadij och Boris Strugatskij Svårt att vara gud, övers. Sven Christer Swahn, 1975

Noter

Externa länkar 

 

Filmer 2013
Rymdäventyrsfilmer
Ryskspråkiga filmer
Ryska dramafilmer
Arthurförmodandena

Arthurförmodandena är inom matematiken några förmodanden (relaterade till representationsteori) om automorfa representationer av reduktiva grupper över adelerna och unitära representationer av reduktiva grupper över lokala kroppar av .

Arthurförmodandena antyder Ramanujans generaliserade förmodan för spetsformer på generella linjära grupper.

Källor 
 
 
 
 

Automorfa former
Representationsteori
Jean-Baptiste Gobel

Jean-Baptiste-Joseph Gobel, född den 1 september 1727 i Thann i Elsass, död den 12 april 1794 i Paris (avrättad), var en fransk biskop. 

Som innehavare av en ledande kyrklig befattning i sin hembygd valdes han av prästerskapet till deputerad i den konstituerande församlingen, där han intog en tämligen extrem ståndpunkt. Som en av dem, som hade främjat prästerskapets civila konstitution, blev han 15 mars 1791 biskop av Paris. Under den ständigt växande anarkin och anstormningen mot den kristna religionen sjönk hans mod; 7 november 1793 nedlade han inför konventets skrank sin biskopliga värdighet, och utan att avsvära sig kristendomen uttalade han sig så om "frihet, jämlikhet och moral" som samhällets egentliga grundval, att han blev sammanslagen med ateisterna och kom att dela deras öde, då Robespierre vände sig mot dem.

Källor 

 

Franska biskopar
Romersk-katolska biskopar
Personer som blivit avrättade i samband med franska revolutionen
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer från Thann
Födda 1727
Avlidna 1794
Män
Salmonsens
Michael Claesson

Michael Claesson, född 1 mars 1965 i Bankeryds församling, är en svensk generallöjtnant som är chef för Försvarsstaben samt förbandschef för Högkvarteret sedan 1 januari 2023.

Karriär
Michael Claesson gjorde sin värnplikt som kompanibefälselev stridsvagn vid I 19/P 5 i Boden 1984. Han blev löjtnant vid Skånska dragonregementet, Hässleholm 1989, kapten där 1991, major 1995, överstelöjtnant 2001, överste 2008, brigadgeneral 2013 och generallöjtnant 2020.

Han var 1997 elev vid den federala tyska språkskolan Bundessprachenamt (BSprA) i Hürth. Åren 1997–1999 genomförde han FHS chefsprogram som förste svenske elev vid den tyska nationella generalstabskursen, Führungsakademie der Bundeswehr (FüAkBw), Hamburg. Åren 1999–2000 var han lärare taktik- och operationskonst vid Försvarshögskolans (FHS) operativa institution och tjänstgjorde åren 2000–2001 vid KFOR i Kosovo

Åren 2002–2003 var han militärsakkunnig vid Försvarsdepartementets enhet för säkerhetspolitik och internationella frågor (SI), åren 2003–2005 Chef och utbildningsledare för Norrbottens pansarbataljon, Boden. Tillika ställföreträdande brigadchef. År 2005 var han Militärsakkunnig vid Försvarsdepartementets enhet för säkerhetspolitik och internationella frågor (SI). Åren 2005–2007 var han specialattaché och militärrådgivare vid Sveriges delegation till Nato i Bryssel (Assistant Military Representative) och åren 2007–2009 specialattaché och militärrådgivare vid Sveriges delegation vid Nato i Bryssel (Deputy Military Representative).

Åren 2009–2012 var han Exercise Director vid Markstridsskolan, åren 2011–2013 Chef för Markstridsskolan, efter den 1 maj 2012 tillfälligt placerad vid Södra skånska regementet för genomförande av internationell tjänst i Afghanistan. Åren 2012–2013 var han förbands- och kontingentschef (FS 24) vid ISAF, Afghanistan. Åren 2013–2018 var han militär rådgivare vid Utrikesdepartementet. Den 1 oktober 2018 tillträdde Michael Claesson som chef för Ledningsstabens avdelning för militärstrategisk inriktning (Head of Plans and Policy Department), med ett förordnande längst till den 30 september 2023. Han utnämndes samtidigt till generalmajor. Den 25 juni 2020 utnämndes han av regeringen till ny chef för insatsstaben, det efter att viceamiral Jan Thörnqvist går i pension. Michael Claesson tillträdde befattningen den 10 september 2020, med ett förordnande längst till den 31 augusti 2026. Claesson befordras vid tillträdet till generallöjtnant.

Den 30 juni 2022 utnämndes Claesson till chef för nya Försvarsstaben som han tillträdde 1 januari 2023.

Utmärkelser
Försvarsmaktens värnpliktmedalj
Försvarsmaktens medalj för internationella insatser i brons - 2 gånger
NATO medalj i brons för (KFOR), Kosovo
NATO medalj i brons för (ISAF), Afghanistan

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer från Bankeryds socken
Födda 1965
Levande personer
Män
James Arthur

James Arthur kan syfta på:

 James Arthur (teolog) (död 1670), irländsk teolog
 James Arthur (matematiker) (född 1944), kanadensisk matematiker
 James Arthur (sångare) (född 1988), brittisk sångare och vinnare av The X Factor år 2012
 James Arthur (album), hans självbetitlade debutalbum
 James Arthur (poet), amerikansk poet
 James Arthur (pedagogisk forskare), redigerare av British Journal of Educational Studies
Albinus Nance

Albinus Nance, född 30 mars 1848 i Stark County, Illinois, död 7 december 1911 i Lincoln, Nebraska, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Nebraskas guvernör 1879–1883.

Nance deltog i amerikanska inbördeskriget i nordstaternas armé, studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Osceola. Han var talman i Nebraskas representanthus 1877–1878.

Nance efterträdde 1879 Silas Garber som Nebraskas guvernör och efterträddes 1883 av James W. Dawes.

Nance avled 1911 och gravsattes på Wyuka Cemetery i Lincoln.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Nebraska
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Stark County, Illinois
Födda 1848
Avlidna 1911
Män