kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Musée olympique

Musée olympique är ett schweiziskt museum i Lausanne, vilket visar utställningar som har att göra med Olympiska spelen.

Museet har över 10.000 föremål och är därmed det största arkivet för olympiadmemorabilia och är också en av staden Lausannes största turistattraktioner. Det drar över 250.000 besökare per år.

Musée olympique, med skulpturträdgården utanför, ligger i Ouchy i Lausanne, medan Olympiakommitténs huvudkontor ligger i Vidy, väster om  Ouchy. Museet grundades 1993 på initiativ av olympiska kommtténs dåvarande ordförande Juan Antonio Samaranch. Det ritades av den mexikanske arkitekten Pedro Ramírez Vázquez och Jean-Pierre Cahen. Museet har efter en revovering 2012-13 en utställningsyta på 3.000 kvadratmeter.

Museet fick 1995 priset European Museum of the Year Award.

Museet ligger i en park med konstverk på idrottstema. Bland de mest kända verken märks verk av Auguste Rodin (serien Den amerikanske atleten), Niki de Saint Phalle (Les Footballeurs), Lucien Wercollier,  Fernando Botero (Jeune Fille a la Balle)  och Jean Tinguely.

Fotogalleri

Källor
Denna artikel baseras på artikeln Olympique Museum på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

 Museets webbplats
 Om museet på staden Lausannes webbplats

Museer i Schweiz
Skulpturparker i Schweiz
Lausanne
Idrottsmuseer
Mottagare av European Museum of the Year Award
Museer invigda 1993
Borderlands: The Pre-Sequel

Borderlands: The Pre-Sequel! är en  förstapersonsskjutare utvecklat av 2K Australia och som ges ut av 2K Games. Det är det tredje spelet i Borderlands-serien, och en prequel till Borderlands 2 från 2012. Spelet annonserades den 9 april 2014, och släpptes till Microsoft Windows, Playstation 3 och Xbox 360 under slutet av 2014.

Referenser

Externa länkar 
 

Datorspel 2014
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Windows-spel
Macintosh-spel
Linuxspel
Action-datorrollspel
Datorrollspel
Förstapersonsskjutare
Science fiction-datorspel
Datorspel utgivna av 2K Games
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Agénor de Gasparin

Agénor Étienne de Gasparin, född den 12 juli 1810 i Orange, död den 8 maj 1871 i Genève, var en fransk greve och skriftställare, gift med Valérie de Gasparin. 

Gasparin blev 1836 expeditionschef i inrikesministeriet och var 1842-46 medlem av deputeradekammaren. Han ivrade för de svartas emancipation och sökte, själv ivrig protestant, av alla krafter främja en fri utövning av den protestantiska kulten, verkade för kyrkans skiljande från staten och bidrog till bildandet av L'union des églises évangéliques de France. Bland hans arbeten märks Intérêts généraux du protestantisme français (1843), Christianisme et paganisme (1846; "Christendom och hedendom et cetera", 1857), Le bonheur (1859; 6:e upplagan), Les États-unis en 1861 (1861; 2:a upplagan 1862), La famille, ses devoirs, ses joies et ses douleurs (3 upplagor 1865; "Familjen, dess plikter, fröjder och sorger", 1872-74), La liberté morale (1868), La France, nos jautes, nos périls, notre avenir (1872; ny upplaga 1881), vari han försökte bidra till franska folkets självuppfostran efter krigsolyckorna.

Källor 

 

Franska ämbetsmän
Franska politiker under 1800-talet
Födda 1810
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Abolitionister
Valérie de Gasparin

Catherine Valérie de Gasparin, född Boissier den 13 september 1813 i Genève, död den 16 juni 1894 i Pregny-Chambésy, var en schweizisk grevinna och skriftställare, gift med Agénor de Gasparin.

Valérie de Gasparin författade flera politiska, sociala och filosofiska arbeten, i vilka hon särskilt uppträdde som en avgjord motståndare till de religiösa och sociala sekter. Le mariage au point de vue chrétien (1842) och II y a des pauvres d Paris et ailleurs (1846) belönades av Franska akademien med montyonska priset. Bland hennes övriga arbeten märks Un livre pour les femmes mariées (1845), Journal d'un voyage au Levant (1849; 2:a upplagan 1850), Quelques défauts des chrétiens d’aujourd’hui (1853; 2:a upplagan 1854), Des corporations monastiques au sein du protestantisme (1855), Les horizons prochains (1858) och Les horizons célestes (1859, båda i många upplagor, svensk översättning "Guds himmel, eller odödlighet, återseende och evig kärlek", 1868).

Referenser

Noter

Schweiziska författare under 1800-talet
Franskspråkiga författare
Personer från Genève
Födda 1813
Avlidna 1894
Kvinnor
Ugglan
Schweiziska översättare
Adolf Gaspary

Adolf Robert Gaspary, född den 23 maj 1849 i Berlin, död där den 17 mars 1892, var en tysk litteraturhistoriker. 

Gaspary var från 1880 professor i romanska språk i Breslau. Han skrev bland annat Die sizilianische Dichterschule des 13. Jahrhunderts (1878) och Geschichte der italienischen Literatur (2 band, 1885-88, ofullbordat, sträcker sig in på 1500-talet).

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Tyska litteraturvetare
Tyska filologer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Romanister
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer från Berlin
Födda 1849
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Heinrich Quincke

Heinrich Irenaeus Quincke, född 26 augusti 1842 i Frankfurt an der Oder, död 19 maj 1922 i Frankfurt am Main, var en tysk läkare. 

Quincke var professor i speciell patologi och terapi 1873–78 i Bern och 1878-1908 i Kiel. Han utvecklade lumbalpunktionen som undersökningsmetod.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Internmedicinare
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Berns universitet
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Frankfurt an der Oder
Födda 1842
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Jean-Marie Gaspar

Jean-Marie Gaspar, född 29 april 1861 i Arlon, död 17 februari 1931 i Uccle, var en belgisk skulptör.

Gaspar väckte mycken uppmärksamhet på världsutställningen i Paris 1889 med gruppen Enleveringen (två krigare, som bortför en kvinna). Bland hans övriga arbeten märks Indian till häst, Tigrinna, Lejon, Panter (de tre sistnämnda i botaniska trädgården i Bryssel) samt flickgruppen Adolescentes.

Källor 

 

Belgiska skulptörer
Belgiska konstnärer under 1800-talet
Födda 1861
Avlidna 1931
Män
Ugglan
Skulptörer under 1800-talet
Jean-Baptiste de Montyon

Antoine-Jean-Baptiste-Robert Auget de Montyon (eller Monthyon), född den 23 december 1733 i Paris, död där den 29 december 1820, var en fransk baron och mecenat.

Montyon var kunglig intendent, conseiller d'état och blev 1780 kansler hos greven av Artois. Efter revolutionens utbrott (1789) vistades han i England ända till bourbonernas återkomst (1814). Montyon stiftade sedan 1782 åtskilliga pris för utgivna nyttiga arbeten, att utdelas av Franska akademien och av Franska vetenskapsakademien (kända som Prix Montyon), samt 1783 det årligen av Franska akademien utdelade så kallade montyonska dygdepriset, till belöning för en dygdig handling av en obemedlad fransman. Efter bourbonska restaurationen återupplivade och tillökade han dessa donationer, som hade blivit tillintetgjorda under nationalkonventets dagar (1792–1795).

Källor

Noter

Externa länkar

Franska filantroper
Fransk adel
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer från Paris
Födda 1733
Avlidna 1820
Män
Ugglan
Filantroper under 1700-talet
Filantroper under 1800-talet
Belgrove Hotel, Goodbye

Belgrove Hotel, Goodbye är en svensk TV-film från 1970, regisserad av Christer Dahl och skriven av honom, Lars Norén och Lars Lundberg. Bodil Mårtensson gjorde här sin filmdebut i rollen som Malin.

Filmen producerades för Sveriges Radio. Den premiärvisades den 27 maj 1970 i TV2.

Handling 
Malin har tidigare varit au-pair-flicka i London, England och återvänder nu till den familj hon arbetade hos. Under besöket genomgår hon en kris, som får henne att glömma sitt barn som hon har med sig.

Rollista 
 Bodil Mårtensson – Malin
 Tommy Godfrey		
 Edward Hardwicke – Stephen
 Diana Kjær		
 Gillian Lewis – Ann
 Richard Vanstone
 Pamela Duncan – hotellvärdinnan
 Helena Hansegård – barnet

Referenser 

Svenska TV-filmer
Svenska filmer 1970
Engelskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
London på film
Filmer i regi av Christer Dahl
Pierre Vinde

Pierre Lars Victor Vinde, född 15 augusti 1931 i Paris i Frankrike, död 15 mars 2022, var en svensk jurist, statstjänsteman, direktör och författare. Han var bosatt i Stockholm vid sin död.

Biografi
Pierre Vinde var son till chefredaktören Victor Vinde och redaktören Rita, ogift Wilson. Efter akademiska studier blev han filosofie kandidat 1954 och juris kandidat 1957. Han tjänstgjorde vid statsrådsberedningen 1957, vid handelsdepartementet 1958 och finansdepartementet 1961, blev kansliråd där 1967, budgetchef 1970 och var statssekreterare 1974–1976. Han var direktör i PKbanken 1977–1980, biträdande generalsekreterare och chef för finans och administration hos FN:s utvecklingsprogram 1980–1985 och ställföreträdande generalsekreterare hos OECD 1985–1996.
 
Han var ordförande för riksbanksfullmäktige 1974–1976 och fram till 1976 engagerad i diverse statliga utredningar som ordförande, ledamot och expert.

Han var 1957–1980 gift med lektorn och språkvetaren Ann-Marie Vinde (1934–2017), 1981–1983 med Britt Hogstad (född 1933) och 1987–1994 med översättaren Ann Runnqvist-Vinde (1934–1994), syster till Jan Runnqvist och dotter till konsthandlaren, filosofie licentiat Harry Runnqvist och filosofie kandidat Ann Mari, ogift Liepe. 1999 gifte han sig med den franska konstnärinnan Lise Le Coeur (1942–2020).

Skrifter 
 Krisen i det franska kolonialväldet (Utrikespolitiska institutet, 1956)
 Algeriets frihet och Frankrikes framtid (Pogo, 1958)
 Frankrike av i dag och i morgon (Sveriges radio, 1960)
 The Swedish civil service: an introduction (Finansdepartementet, 1967)
 Hur Sverige styres: centralförvaltningen och statens budget (Prisma, 1968)
 Den svenska statsförvaltningen (Prisma, 1969)
 Engelsk översättning: Swedish government administration : an introduction (Prisma, 1971)
 Den svenska statsförvaltningen, 4., rev. uppl. (av Pierre Vinde, Kerstin Hedén, Lars Turesson) (Prisma, 1987)

Referenser

Externa länkar
Pierre Vinde på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska jurister
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Chefer för Finansdepartementets budgetavdelning
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Paris
Personer från Paris
Födda 1931
Avlidna 2022
Män
Hans Henning Ørberg

Hans Henning Ørberg, född 21 april 1920 i Andst, död 17 februari 2010 i Grenå, var en dansk gymnasielärare i engelska, franska och latin. Han skrev en revolutionerande lärobok i latin, Lingua Latina per se illustrata, "latin enligt naturmetoden", som gjorde honom internationellt känd.

Biografi 
Ørberg var son till prästen Carl Emil Ørberg och dennes hustru Frida Therkelsen Nyborg. Han växte upp i Seest i närheten av Kolding och avalde studentexamen vid Kolding Gymnasium 1938. År 1946 blev han candidatus magisterii vid Köpenhamns universitet med engelska som huvudämne och franska och latin som biämnen.

Ørberg arbetade som riksdagsstenograf 1940–1945 och vikarierade i olika skolor i Köpenhamn 1946–1950. Slutligen blev han adjunkt vid Stenhus Kostskole 1951. Han var anställd vid Naturmetodens Sproginstitut mellan 1953 och 1962, timlärare vid Ordrup Gymnasium och från 1963 till 1989 undervisade han vid Grenå Gymnasium, först som adjunkt och senare som lektor.

Latin enligt naturmetoden 
Under sin tid vid Naturmetodens Sproginstitut, som hade specialiserat sig på korrespondenskurser i engelska och andra språk, skrev Ørberg en ny lärobok i latin, Lingua Latina secundum naturae rationem explicata (1955), uppdelad i en rad lektionshäften.  År 1990 moderniserade han systemet och ändrade titeln till Lingua Latina per se illustrata. Sedan han gått i pension drev han förlaget Domus Latina och föreläste i Europa och USA om naturmetoden. I Latinlärarföreningen i Danmark var han en ofta anlitad föredragshållare.

Externa länkar 
Lingua Latina per se illustrata
Minnesord i Grenaa Bladet
Artikel i Kristeligt Dagblad

 

Danska lärare
Danska fackboksförfattare
Danska författare under 1900-talet
Personer från Vejens kommun
Födda 1920
Avlidna 2010
Män
Alumner från Köpenhamns universitet
Jamaica i olympiska sommarspelen 1948

Jamaica deltog med 13 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1948 i London. Totalt vann de en guldmedalj och två silvermedaljer.

Medaljer

Guld
 Arthur Wint - Friidrott, 400m.

Silver
 Arthur Wint - Friidrott, 800m.
 Herb McKenley - Friidrott, 400m.

Källor 
 

1948 i Jamaica
Nationer i olympiska sommarspelen 1948
1948
Åke Fridh

Åke Josefsson Fridh, född  den 25 juli 1918 i Sollefteå, död den 4 juni 1997, var en svensk språkforskare.

Fridh blev filosofie magister i Göteborg 1941, filosofie licentiat 1947 och filosofie doktor 1956. Han var lektor i Arvika 1951–1953, i Varberg 1953–1958 och vid Vasa högre allmänna läroverk 1958–1972. 

Fridh var docent i latin vid Göteborgs universitet 1956–1972 och professor 1972–1983. Han blev ledamot av Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg 1973 och ledamot nr 356 av Vitterhetsakademien den 9 januari 1979. 

Hans vetenskapliga produktion rör latinsk filologi och antikhistoria och innehåller flera verk om författaren Cassiodorus.

Källor

Noter

Externa länkar 
Åke Fridh i Libris.

Svenska professorer i latin
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska lektorer
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Födda 1918
Avlidna 1997
Män
Personer från Sollefteå
Shin Megami Tensei: Strange Journey

är ett datorrollspel som utvecklades av Atlus-studion Maniacs Team i ett samarbete med Lancarse, och gavs ut till Nintendo DS den 8 oktober 2009. Spelet är den fjärde delen i spelserien Shin Megami Tensei, som i sin tur är en del av den större serien Megami Tensei.

Handling 

Till skillnad från övriga Shin Megami Tensei-spel, som utspelar sig i Japan, utspelar sig Strange Journey på Antarktis, där en atom-kollaps har inträffat, vilket leder till ett fenomen som kallas "Schwarzwelt" - ett svart tomrum som expanderar och riskerar att svälja hela jorden. Som svar skickar Förenta nationerna ut forskare och militärer från runt om i världen till Antarktis för att undersöka vad som försiggår. När militär- och forskartrupperna har anlänt upptäcker de att Schwarzwelt är fullt av demoner som har för avsikt att invadera människovärlden.

Utveckling 
Spelet använder sig av spelmotorn från spelserien Etrian Odyssey.

Lansering 
Atlus gav ut spelet till Nintendo DS den 8 oktober 2009 i Japan, och den 23 mars 2010 i Nordamerika. I Nordamerika inkluderade alla exemplar av spelet som skickades ut inför lanseringen en soundtrack-CD; personer som förhandsbeställde spelet på Gamestop fick även en Strange Journey-plansch.

Spelet har åldersrekommendationerna C (18 år) i Japan och M (17 år) i Nordamerika.

Mottagande 

Spelet har fått positiv kritik, både i Japan och internationellt. Recensionssammanställnings-sidorna Gamerankings och Metacritic gav betygen 90,60% respektive 80/100, baserat på 24 respektive 26 recensioner. Den japanska speltidningen Famitsu gav spelet betyget 36/40, bestående av delbetygen 10, 9, 9 och 8; vid recensionstillfället var detta det bästa betyg som något Shin Megami Tensei-spel hade fått av tidningen.

Spelet var 2009 års 94:e bäst säljande datorspel i Japan, med 144 047 sålda exemplar; i april 2010 hade totalt 152 000 exemplar sålts i Japan. Detta var under Atlus förväntningar; de hade förväntat sig 170 000 sålda exemplar i Japan under den perioden.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Japansk officiell webbsida 
 Nordamerikansk officiell webbsida 

Datorspel 2009
Datorrollspel
Strange Journey, Shin Megami Tensei
Nintendo DS-spel
Antarktis i fiktion
WP:Projekt Japan
Francesco de Sanctis

Francesco de Sanctis kan syfta på:

 Francesco de Sanctis (1679–1731), italiensk arkitekt
 Francesco de Sanctis (1817–1883), italiensk litteraturvetare
Francesca Morvillo

Francesca Laura Morvillo, född 14 december 1945 i Palermo, död 23 maj 1992, var en italiensk domare. Hon var gift med Giovanni Falcone.

Morvillo dödades tillsammans med sin make och polismännen Rocco Dicillo, Antonio Montinaro och Vito Schifani när en gigantisk sprängladdning exploderade under den väg de färdades på i närheten av Palermo.

Biografi
Francesca Morvillo föddes i Palermo den 14 december 1945 och avlade juristexamen vid Palermos universitet den 26 juni 1967. Hennes uppsats "Rule of Law and Security Measures" belönades med priset "Giuseppe Maggiore" för bästa uppsats i kriminologi under det akademiska året 1966/1967 

Morvillo valde liksom sin bror Alfredo och sin far Guido den juridiska banan. Fadern var assisterande åklagare i Palermo. Francesca Morvillo kom bland annat att verkas som domare vid rätten i Agriento, som biträdande allmän åklagare vid ungdomsdomstolen i Palermo, som ordförande vid appellationsdomstolen i Palermo och som ledamot i magistratets konkurrensdomstol. 

Efter utnämningen till professor i juridik vid verkade Morvillo även vid den medicinska fakulteten vid universitetet i Palermo. Hon specialiserade sig där på juridiska barn- och ungdomsmål.

Hennes första äktenskapet slutade i separation 1979. Francesca Morvillo träffade då Giovanni Falcone, vid den tiden undersökningsdomare vid domstolen i Palermo. De vigdes i en borgerlig ceremoni i maj 1986.

Massakern i Capaci 

Ungefär klockan 18 den 23 maj 1992, nära avfarten till Capci på motorväg A29 Palermo-Trapani highway, exploderade 500 kg sprängämne när karavanen med tre bilar medförande Francesca Morvillo och Giovanni Falcone på väg från Rom till sitt hem i Palermo. Bomben hade placerats i en kulvert under vägen. Morvillo, som fortfarande levde efter explosionen, transporterades till den neurokirurgiska avdelningen på ett specialistsjukhus. Hon avled av sina skador senare samma kväll.

Referenser 

Italienska domare
Personer i Italien under 1900-talet
Personer från Palermo
Födda 1945
Avlidna 1992
Kvinnor
Personer som blivit mördade i Italien
Slaget på Abrahams slätter

Slaget på Abrahams slätter (, ) eller slaget vid Québec (, ) utkämpades den 13 september 1759 utanför Québecs stad, då ockuperad av britterna, mellan Storbritannien och Frankrike. Slaget utkämpades under fransk-indianska kriget, en del av sjuårskriget, och blev en framgång för britterna. Slaget visade sig senare vara avgörande.

Källor

Noter

1759 i Nordamerika
Brittiska slag
Franska slag
Krigsåret 1759
Québecs historia
Relationer mellan Frankrike och Storbritannien
Abrahams slätter
Jamaica i olympiska sommarspelen 1964

Jamaica deltog med 21 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo.  Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1964 i Jamaica
Nationer i olympiska sommarspelen 1964
1964
Slaget vid Sainte-Foy

Slaget vid Sainte-Foy (, ) eller Slaget vid Québec (, ) utkämpades den 28 april 1760 utanför Québecs stad, då ockuperad av britterna, mellan Storbritannien och Frankrike.

Slaget blev en framgång för fransmännen, men britterna lyckades ändå hålla Québecs stad.

Källor

Fotnoter

1760 i Nordamerika
Brittiska slag
Franska slag
Krigsåret 1760
Québecs historia
Relationer mellan Frankrike och Storbritannien
Slag under fransk-indianska krigen
Lower Hutt

Lower Hutt (maori Awakairang) är en stad i Wellingtonregionen i Nya Zeeland. Invånarantalet uppgick 2018 till 104 532.

Demografi

Befolkningsutveckling

Vänorter
Lower Hutt har fyra vänorter:
 Minō, Japan, sedan 1995
 Taizhou, Jiangsu, Kina, sedan 2008
 Tempe, Arizona, USA, sedan 1981
 Xi'an, Kina

Kända personer från Lower Hutt
Peter Taylor, roddare

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Lower Hutts stad

Orter i Nya Zeeland
Algot Werin

Algot Gustaf Werin, född 19 oktober 1892 i Västra Sallerups socken, Malmöhus län, död 2 december 1975, var en svensk litteraturhistoriker.

Biografi
Werin blev filosofie magister i Lund 1916, filosofie licentiat 1920, filosofie doktor 1923 och docent i litteraturhistoria vid Lunds universitet samma år. År 1920 blev han amanuens vid Lunds universitetsbibliotek, och var andre bibliotekarie där 1923–28. Werin var verkställande direktör för C.W.K. Gleerups bokförlag i Lund 1934–49, och därefter styrelseordförande i förlaget. Under sina sista yrkesverksamma år återvände han till den akademiska världen, och var professor i litteraturhistoria med poetik i Lund 1948–58.

Werin invaldes som ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund 1947 och var dess ordförande 1961–63. Från 1950 var han ledamot av Samfundet De Nio, och 1961–67 redaktör för Svensk litteraturtidskrift. Därtill var han hedersledamot av Vetenskapssocieteten i Lund. Han var medarbetare vid utgivandet av Carl Jonas Love Almquists samlade skrifter (1920 ff.), och utgivare av Erik Sjöbergs (Vitalis) samlade skrifter (1926–32).

Privatliv 
Algot Werin var son till lantbrukaren Jöns Werin och Emma, född Andersson. Från 1924 var han gift med Ada Hjelme-Lundberg (född 1896).

Bibliografi (urval) 

 C.J.L Almquist: realisten och liberalen, diss. (Stockholm: Bonnier, 1923)
 Esaias Tegnér: från Det eviga till Mjältsjukan (Lund: Gleerups, 1934)
 Svensk idealism: essayer (Lund: Gleerups, 1938)
 Tegnérs byronism (Lund: Gleerups, 1946)
 Svenskt 1800-tal: litterära essayer (Lund: Gleerups, 1948)
 Den svenske Faust och andra essayer (Lund: Gleerups, 1950)
 Utfärd och hemfärd (Lund: Gleerups, 1952)
 Tegnérdikter (Lund: Gleerups, 1955)
 Vilhelm Ekelund, 2 vol. (Lund: Gleerups, 1960–61)
 Gamla tiden: ur ett barns memoarer (Lund: Gleerups, 1962)
 Vandring kring en sjö: studier, minnen, betraktelser (Lund: Gleerups, 1967)
 Goethe – lyrikern (Lund: Gleerups, 1967)
 Tegnér, 2 vol. (Lund: Dictum, 1974–76)

Medverkande 

 Carl Jonas Love Almquist, Samlade skrifter, 13 vol., red. (Stockholm: Bonniers, 1920–21)
 Erik Sjöberg (Vitalis), Samlade skrifter, 2 vol., red. (Stockholm: Bonniers, 1926–32)
 Erik Sjöberg (Vitalis), Dikter, red. (Stockholm: Norstedts, 1929)
 Vilhelm Ekelund, Brev, 2 vol., red. tillsammans med Nils Gösta Valdén (Lund: Gleerups, 1968)

Priser och utmärkelser 

 1969 – Axel Hirschs pris
 1969 – Tegnérpriset

Källor

Noter

Vidare läsning 

 Per Erik Ljung och Louise Vinge (red.), Algot Werin: från ett seminarium kring hans liv och verk (Lund: Litteraturvetenskapliga institutionen i Lund, 1993). Läst 10 september 2023.

Externa länkar 

 Algot Werin i Libris
 ”Algot Werin (1892–1975)”, Litteraturbanken. Läst 10 september 2023.

Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska förläggare
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Ledamöter av Samfundet De Nio
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Personer från Västra Sallerups socken
Födda 1892
Avlidna 1975
Män
Midland, Michigan

Midland är en stad i delstaten Michigan i USA. Staden är residensstad i Midland County. men delar av staden sträcker sig in i Bay County.

Invånarna uppmättes 2010 till 41 863 i antalet.

Dow Chemical har sitt huvudkontor och anläggningar i Midland.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Midlands stad

 
Orter i Michigan
Familj på väg

Familj på väg () är en amerikansk långfilm från 2006 i regi av Barry Sonnenfeld, med Robin Williams, Cheryl Hines, Joanna 'JoJo' Levesque och Josh Hutcherson i rollerna.

Handling
Bob Munro övertalar sin familj att åka på husvagnssemester genom USA. När de kommer fram till bergen i Colorado möter de en annan grupp av underliga husvagnsägare som de tvingas umgås med.

Rollista

Externa länkar

Filmer 2006
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Jamaica i olympiska sommarspelen 1956

Jamaica deltog med 6 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne.  Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1956 i Jamaica
Nationer i olympiska sommarspelen 1956
1956