kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Krišjānis Rēdlihs

Krišjānis Rēdlihs, född 15 januari 1981 i Riga, Lettiska SSR, Sovjetunionen, är en lettisk professionell ishockeyspelare som spelar för HK Mogo i LHHL. I Sverige har han tidigare spelat för Linköping HC.

Rēdlihs har tre bröder - två av dem är också professionella hockeyspelare - Jēkabs Rēdlihs och Miķelis Rēdlihs.

Karriär

Klubbkarriär 
Krišjānis Rēdlihs inledde sin karriär i HK Liepājas Metalurgs i den lettiska hockeyligan och Eastern European Hockey League. Efter VM 2002 blev Rēdlihs draftad i den femte omgången, som 154:e spelare totalt, av New Jersey Devils i NHL Entry Draft 2002. Rēdlihs skrev därefter på för New Jersey Devils AHL-lag Albany River Rats, med vilka han spelade under fyra säsonger.

Inför säsongen 2008/09 skrev Rēdlihs på för den lettiska KHL-klubben Dinamo Riga.

Landslagskarriär 
År 2002 blev han oväntat uttagen i Lettlands landslagstrupp till ishockey-VM 2002 i Sverige. Totalt har han spelat nio VM-turneringar och tre OS-turneringar.

Statistik

Klubblag

Internationellt

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 
 
 

Födda 1981
Idrottare från Riga
Lettiska idrottare under 1900-talet
Lettiska idrottare under 2000-talet
Lettiska ishockeyspelare
Levande personer
Män
Spelare i Albany River Rats
Spelare i Dinamo Riga
Spelare i Hamburg Freezers
Spelare i HC Fribourg-Gottéron
Spelare i HK Amur Chabarovsk
Spelare i Linköping HC
Spelare valda i NHL Entry Draft 2002
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Mahmud Djelal-ed-din

Mahmud Djelal-ed-din pascha, född 1840, död 1884, var en osmansk politiker.

Mahmud var svåger till Abd ül-Hamid II, efter vars tronbestigning han vann stort inflytande. Han var vid olika tillfällen befälhavare för artilleriet och inrikesminister och störtade den reformvänlige Midhat Pascha. Trots stora militära förtjänster i Rysk-turkiska kriget (1877–1878) blev Mahmud efter den så kallade Midhat-processen dömt till förvisning till Arabien 1881.

Källor 
 

Osmanska politiker
Födda 1840
Avlidna 1884
Män
Svensk uppslagsbok
Mahmud Nedim Pascha

Mahmud Nedim Pascha, född omkring 1810, död 1883, var en turkisk politiker.

Mahmud var generalguvernör över Syrien, blev marinminister 1856 och var från 1871 storvesir, dock med avbrott för tiden 1873-74. Han inställde 1875 räntebetalningarna för statsskulden, då rikets finanser befann sig i synnerligen dåligt skick. Mahmud planera även en revolt med avsikt av avsätta sultanen Abd ül-Aziz till förmån för hans son. Mot Ryssland visade Mahmud stort tillmötesgående, vilket dock medförde att han genom "Softa-upproret" störtades och förvisades. Återvänd från förvisningen var Mahmud 1879-83 inrikesminister.

Källor 
 

Osmanska politiker
Födda 1810-talet
Avlidna 1883
Män
Svensk uppslagsbok
Erich Bärenfänger

Erich Bärenfänger, född 12 januari 1915 i Menden, död 2 maj 1945 i Berlin, var en tysk officer under andra världskriget. Han befordrades till generalmajor i april 1945 och blev därmed den yngste generalen i Wehrmacht.

Biografi 
Bärenfänger gick in i Wehrmacht år 1936 och blev medlem av ett infanteriregemente. Under det polska fälttåget 1939 och slaget om Frankrike året därpå var han plutonchef. På västfronten sårades han flera gånger. Han deltog i Balkanfälttåget och Operation Barbarossa, anfallet på Sovjetunionen. Bärenfänger stred bland annat på Tamanhalvön och på Krim.

I slutet av andra världskriget tog Bärenfänger del i försvaret av Berlin. I slutet av april 1945 befordrade Adolf Hitler honom till generalmajor och Bärenfänger blev därmed Wehrmachts yngste general. Han fick samtidigt befälet över försvarssektorerna A och B i Berlin. Han ledde två misslyckade anfallsförsök på Schönhauser Allee. Efter ett misslyckat utbrytningsförsök begick Bärenfänger och hans hustru självmord i en källare i närheten av tunnelbanestationen Prenzlauer Berg.

Utmärkelser 
Generalmajor Erich Bärenfänger var en av 160 mottagare av Riddarkorset av Järnkorset med eklöv och svärd.

 Järnkorset av andra klassen
 Järnkorset av första klassen
 Såradmärket i svart
 Såradmärket i silver
 Såradmärket i guld
 Infanteriangreppsmärket i silver
 Rumänska kronorden av femte klassen med svärd
 Tyska korset i guld
 Bulgariska tapperhetsorden
 Kungliga bulgariska infanteritecknet
 Ehrenblattspange des Deutschen Heeres
 Krimskölden
 Riddarkorset av Järnkorset med eklöv och svärd
 Riddarkorset: 7 augusti 1942
 Eklöv: 17 maj 1943
 Svärd: 23 januari 1944

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1915
Avlidna 1945
Män
Tyska generaler
Mottagare av Riddarkorset med eklöv och svärd
Personer som begått självmord
Mottagare av Tyska korset
Mottagare av Såradmärket i guld
Deltagare i slaget om Berlin
Mottagare av Krimskölden
The 700 Club

The 700 Club är ett TV-program. Det är Christian Broadcasting Networks (CBN) viktigaste program. Programmet hade premiär 1966 och sänds på vardagar. Det innehåller  nyhetsrapportering, reportage, intervjuer, politisk kommentar och kristet innehåll. Från början leddes programmet av Jim Bakker. Dess mest kände programledare är Pat Robertson som ledde det under flera decennier fram till 2021. Efter Robertsons pensionering leds det oftast av Gordon Robertson tillsammans med Terry Meeuwsen. Andra programledare är Wendy Griffith och Ashley Key. Nyhetsankare är bl.a. John Jessup och Efrem Graham, 

Robertson köpte sin TV-station 1960. Efter ekonomiska svårigheter sände de ett program där de samlade in donationer. Målet var att 700 medlemmar skulle donera $10 per månad, vilket skulle räcka för att få kanalen att gå runt ekonomiskt. Robertson kallade dessa medlemmar för "700 Club". 1966 började programmet sändas varje kväll och innehöll musik, predikningar, bön, bibelstudier och intervjuer. Programledare var Jim Bakker. Bakker och hans fru Tammy Faye lämnade CBN 1972 och hjälpte till att grunda Trinity Broadcasting Network (TBN) innan de grundade sitt eget TV-program, The PTL Club. Robertson tog över som programledare och ändrade också innehållet. Med tiden har det också kommit att innehålla politiska diskussioner och kommentarer. Programmet företräder värdekonservatism i linje med den kristna högern. Det är också mycket vänligt inställt till Israel.

Sedan 1990-talet finns det också en asiatisk variant, The 700 Club Asia, som sänds från Filippinerna.

2017 lanserade CBN Faith Nation, ett halvtimmeslångt dagligt nyhetsprogram. Vissa reportage syns både i Faith Nation och The 700 Club.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats (CBN)
Officiell webbplats (CBN Europe)
Videoarkiv med avsnitt på TBN:s webbplats

TV-seriestarter 1966
Amerikanska TV-program
Oberoende staters samväldes herrlandslag i bandy

Oberoende staters samväldes bandylandslag representerade OSS i bandy på herrsidan. Laget var i princip ett namnbyte på Sovjetunionens herrlandslag i bandy till följd av Sovjetunionens upplösning i december 1991. OSS deltog aldrig i något världsmästerskap i bandy, utan enbart i några vänskapslandskamper i januari 1992 där Sovjetunionen från början hade varit inbokade och i Russian Government Cup 1992, varefter laget upplöstes. Sedan har flera av länderna inom OSS skapat egna landslag.
 
Vid världsmästerskapet 1993 var det Ryssland som övertog Sovjetunionens plats. Av de nationer som är del av OSS har följande nationer deltagit i Bandy-VM:

Referenser

Bandylandslag
Landslag startade 1991
Sammy Adams

Samuel Wisner Adams, mer känd som Sammy Adams, född 14 augusti 1987 är en amerikansk sångare och rappare från Boston, Massachusetts. Han släppte sitt debutalbum Boston's Boy 2010.

Karriär
Hans första kända släpp var när han under namnet "Initial" medverkade på låten "Hiroshima" från mixtapet Methods of Expression Vol. 2 av rapparen Supraliminal, också från Boston. Mixtapet släpptes 1 oktober 2006 via skivbolaget "ON PO1NT". 1 juni 2008 släppte Supraliminal mixtapet "Vol. 3: Most Likely to be Famous". Där medverkar Sammy Adams återigen under namnet Initial på låten "In the Zone". De låtarna, "Hiroshima" och "In the Zone", var mer gangsta rap-inspirerade än musiken som Adams senare kom att göra.

Han blev känd år 2009 när han gick i college och spelade in en remix av Asher Roth's låt "I love college". Adams version hette "I hate college" och gjorde stor succé runtom i USA. I mars 2010 släppte han sitt debutalbum "Boston's Boy". Efter tre "mixtapes" släppte han i november 2013 sitt andra album, EP:n "Homecoming".

Diskografi

Album

Samlingskassetter

Referenser

Externa länkar 

Födda 1987
Amerikanska rappare
Amerikanska popsångare
Män
Levande personer
Musiker från Boston
Terry Meeuwsen

Terry Anne Meeuwsen Friedrich, född 2 mars 1949 i De Pere, Wisconsin, är en amerikansk  TV-personlighet, sångerska, författare och tidigare skönhetsdrottning. Hon vann Miss Wisconsin 1972 och Miss America 1973 och är en av programledarna för det kristna TV-programmet The 700 Club som sänds på Christian Broadcasting Network (CBN).

Efter high school började hon sjunga med The New Christy Minstrels men slutade för att delta i Miss America-tävlingen. Senare började hon arbeta inom TV på WTMJ-TV i Milwaukee men slutade i mitten av 1980-talet för att bilda familj. Hon började sporadiskt synas som gästprogramledare för The 700 Club. 1993 blev hon permanent medprogramledare, tillsammans med CBN:s grundare, Pat Robertson. Hon är också värd för programmet Living the Life.

1995 släppte hon skivan Eyes of My Heart. Hon har även skrivit flera böcker och leder CBN:s välgörenhetsprogram "Orphan's Promise" för föräldralösa och utsatta barn.

Hon har varit gift två gånger. 1974 gifte hon sig med Thomas Camburn. De skilde sig 1981. Senare samma år gifte Meewsen om
sog med Andy Friedrich. De var gifta till hans död 2023 och har sju barn, varav de flesta är adopterade.

Referenser

Externa länkar
Presentation på CBNs webbplats

Amerikanska TV-programledare
Miss America
Födda 1949
Personer från De Pere
Kvinnor
Levande personer
Processen (olika betydelser)

Processen kan syfta på:

 Processen – en roman av Franz Kafka, publicerad postumt 1925
 Processen (film) – en film i regi av Orson Welles från 1962, baserad på romanen av Franz Kafka
 Processen mot Jeanne d'Arc – en fransk dramafilm från 1962

Se även 
 Der Prozess (opera) –  en opera i två akter av Gottfried von Einem baserad på romanen Processen
 Process
Khaya

Khaya är ett västafrikanskt trädsläkte inom familjen Meliaceae.

Den främsta arten inom släktet är Khaya senegalensis, ett 30–40 meter högt, ståtligt träd med upp till två meters diameter. Trädes mahognylika hårda, rödbruna ved har använts för snickeriarbeten, och i Europa även kallats  Madeiramahogny eller Gambiamahogny.

Arter enligt Catalogue of Life:
 Khaya anthotheca
 Khaya grandifoliola
 Khaya ivorensis
 Khaya madagascariensis
 Khaya senegalensis

Källor 
 

Kinesträdsväxter
Carl Gustaf Husberg

Carl Gustaf Husberg, född 25 februari 1794 i Nyköping, död 20 november 1886 i Löts socken, Uppland, var en svensk mekaniker.

Husberg föddes som son till en mjölnare. Som ung arbade han som dräng de av fadern arrenderade kvarnarna. Han sökte sig med sitt intresse för mekanik till Finspångs Mekaniska Verkstad och hamnade efter en tid vid Falu gruva där han blev konststigare 1820, och 1822–1823 genomgick Falu bergsskola. 1839 utnämndes Husberg till konstmästare vid Falu Gruva. Han lät som sådan 1845 konstruera Sveriges första linbana. Han lät även uppföra gruvlaven över Creuz schakt, och Creutz hjulhus, och Husbergs pivot. 1844 tilldelades Husberg "Svensk Bergsmans Hedersmärke för snille och flit" i guld för sina insatser för bruksnäringen. 1850 erhöll han avsked från sin tjänst som konstmästare, men fungerade en tid framöver som konsult vid byggnationer vid gruvan. Kort därpå flyttade han dock till Västmanland, där han under återstoden av sitt liv ägnade sig åt lantbruk och kvarnverksamhet.

Källor 
 Carl Gustaf Husberg, biografi av Tommy Forss i Dalarnas museums årsbok 2001.
Noter

Svenska mekaniker
Personer från Nyköping
Födda 1794
Avlidna 1886
Män
Clas Wallman

Clas Anders Wallman, född 27 december 1774 i Karlskrona, död 1851, var en svensk bergmästare, arkitekt, målare och tecknare.

Det råder en viss osäkerhet i Wallmans biografi, man antar att han var son till amiralitetskirurgen Anders Wallman och Dorothea Christina Loffman. Efter att han blev student i Lund 1788 samt avlagt en juridisk examen och bergsexamen 1790 blev han auskultant vid Stora Kopparberget 1791. Wallman var under sex år stipendiat vid mekaniken och senare markscheider, konstmästare och slutligen 1810 bergmästare med avsked 1835. I 20-årsåldern reste han i Västerbotten och Lappland för att på Samuel Gustaf Hermelins uppdrag medverka i framställandet av Charta öfver Wästerbotten och Svenske Lappmarcken, och visade sig där som en skicklig tecknare. Flera av hans teckningar kom att göra underlag för gravyrer av Fredrik Akrel och Johan Fredrik Martin, utgivna 1796–1797. Från 25-årsåldern verkade han även som självlärd arkitekt. Han lät bland annat på 1810-talet uppföra en egen gård vid Lallarvet i Falun. Han ritade även vid samma tid Furudals bruks herrgård och 1813 Avesta bruks herrgård, 1819 berghauptmansbostaden i Bergslagssalongen vid Bergslagets huvudkontor i Falun, 1821 högre lärdomsskolan i Falun, samt 1827 kyrktornet i Mockfjärds kyrka. Wallman var även botaniskt intresserad, lät anlägga parker och trädgårdar. Intresset för botanik präglar den närmare 30-åriga korrespondensen med vännen Jakob Henrik af Forselles. Wallman är representerad vid Jernkontorets samlingar med en akvarell av Gällivare malmberg och Linköpings stadsbibliotek.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 585, Allhems Förlag, Malmö. 
 Clas Wallman, biografi av Margareta Granbom i Dalarnas museums årsbok 2001.

Noter

Svenska bergmästare
Svenska mekaniker
Svenska arkitekter under 1800-talet
Födda 1774
Avlidna 1851
Män
Konstnärer från Karlskrona
Håkan Steffansson

Håkan Steffansson, född 13 december 1822 i Sunnemo socken, Värmlands län, död 13 september 1875, i Valbo församling, Gävleborgs län, var en svensk mekaniker och enl SDB brukspatron.

Håkan Steffansson var son till en bonde i Sunnemo, och visade tidigt fallenhet för mekaniska arbeten. 1840 tog han anställning vid Sunnemohyttan som snickare på gjuteriets modellavdelning. Han arbetade därefter vid Lövstaholm och Dejefors bruk där han fick undervisning i ritning. Han vidare utbildade sig vid Bergsskolan i Filipstad och Teknologiska institutet i Stockholms praktiska avdelning. Under en period arbetade Steffansson i Finland, under byggmästare Ahlströmer från Karmansbo som blivit bergsmekanikus vid Finländska Bergsstaten. Under tiden utförde Steffansson flera byggnadsprojekt vid Fiskars bruk. 1844 återkom han till Sverige och fick då flera byggprojekt i södra Sverige. 1850 erhöll han anställning vid Falu gruva som konstmästare, som Carl Gustaf Husbergs efterträdare. Under sin tid här utförde han flera viktiga insatser. Steffansson kom på idén att använda laggade trätuber som vattenledning som ersättning för de äldre träsumparna. Steffansson anlade även det nya sågverket vid Domnarvsfallet Det var även han som fick uppdraget att säkerställa att alla broar klarade transporten då Carl XIV Johans sarkofag skulle transporteras från Älvdalen till Gävle. Vid Falu gruva förbättrade han Fredriks konsthjulhus och vattenhjul 1853, uppförde det stora vattenhjulet vid Creutz spelhus 1855. 1861 avgick Steffansson som konstmästare.

Källor 
 Håkan Steffansson, biografi av Tommy Forss i Dalarnas museums årsbok 2001.

Noter 

Svenska mekaniker
Födda 1822
Avlidna 1875
Män
Personer från Sunnemo socken
Röbrinken

Röbrinken är en bebyggelse i Kullerstads socken i Norrköpings kommun som sedan 1965 ingår i tätorten Skärblacka.

Administrativ historik
1960 avgränsade SCB en tätort i Röbrinken med 217 invånare. Redan 1950 avgränsades en tätort med beteckningen Restad m. Röbrinken i området. Idag ingår området i västra delen av tätorten Skärblacka.

Befolkningsutveckling

Källor 

Orter i Norrköpings kommun
Tidigare tätorter i Östergötlands län
Carl Johan Perne

Carl Johan Perne, fram till 1910-talet Carlsson, född 15 januari 1870 i Rågåker, Stora Tuna socken, död 23 januari 1950 i Hedemora, var en svensk arkitekt.

Perne var son till hemmansägare Pers Carl Ersson. Han genomgick en kortare kurs vid Bachmanska slöjdskolan i Hedemora och därefter en kurs vid Fornby folkhögskola. 1894-97 studerade han vid byggnadsyrkesavdelningen vid Tekniska skolan till byggnadsingenjör. Perne praktiserade en tid vid Agi Lindegrens arkitektkontor. 1897 blev han stadskassör och drätselkammarens sekreterare i Hedemora och 1907 drätselkammarens tekniska biträde. Betelkapellet på Åsgatan i Hedemora blev Pernes första verk 1902. Bland hans övriga verk märks skofabrikör P. J. Bergstrands hus vid Åsgatan 1902-03, V. A. Grundins handelshus (gamla järnhandeln) vid Hökartorget 1905-06, polishus och brandstation vid Åsgatan 1911, Åsgatan 61 med bostadshus och biograf ("Sagabiografen") 1918. Utanför Hedemora ritade han även flera byggnader i Avesta samt turisthotellet i Säter. Hans sista större arbete blev Södra Dalarnas Sjukhem ("Slottet") på Landsgatan i Hedemora 1928-30. Perne var även vice brandchef, från 1908 brandchef i Hedemora och suppleant i byggnadsstyrelsen.

Verk i urval

Källor 
 Carl Johan Perne, biografi av Daniels Sven Olsson i Dalarnas museums årsbok 2001.
Svenska Dagbladet: Dödsnotis (1950-01-24)

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1950
Män
Personer från Stora Tuna socken
Jerk Dandelin

Jerk Dandelin är en litterär figur som förekommer i flera romaner av Walter Ljungquist, bland andra Revolt i grönska (1951), Liljor i Saron (1952), Kammarorgel (1954), Brevet från Casper (1955), Paula (1958), Källan (1961) och Erika, Erika (1963).

Källor
Hans Levander Vem är vem i böckernas värld: litterära gestalter från A till Ö, Rabén & Sjögren 1992 

Fiktiva figurer introducerade 1951
Svenska litterära figurer
Olkosröjningen

Olkosröjningen är ett naturreservat  beläget i Grangärde finnmark, cirka sju kilometer väster om Grängesberg i Ludvika kommun.  Reservatet  omfattar  57,9 ha och bildades år 2006. Direkt norr om reservatet ligger Bränntjärnstorpet.

Beskrivning
Namnet härrör från det numera försvunna Olkostorpet, som låg på Olkosberget. Enligt en karta från 1805 ligger Daniel Danielssons ”Olkos rödja” (röjning) inom naturreservatet.

Området domineras av våtmark, sumpskog och granskog som påverkas av diverse vattenkällor. Grundvattenytan ligger nära marknivå. Genom området ringlar sig en bäck som förgrenar sig i flera sidobäckar och längs denna växer sumpskog. I väster övergår området från granskog till öppen myrmark med myrgölar i de centrala delarna. Skogsområdet omgärdas, förutom av myren, av ungskog och nya hyggen. Genom faunans variation ges förutsättningar för stor mångfald av arter. Skogen är värdefull både för den lägre faunan och fågellivet. Den tretåiga hackspetten häckar i skogen. Även gråspett, göktyta och duvhök finns representerade. Sommaren 2008 var det en skogsbrand norr om reservatet. Branden spreds in i området och spår efter branden syns på bland annat träden som fick sotade stammar. De flesta större träden klarade branden.

Källor
 Informationstavla på platsen
 Länsstyrelsen i Dalarnas län: Olkosröjningen.

Naturreservat i Ludvika kommun
Naturskyddsområden bildade 2006
FN:s förvaltarskapsområden

FN:s förvaltarskapsområden kallades territorier som före år 1945 var mandatområden under Nationernas förbund eller som hade avskilts från axelmakterna efter andra världskrigets slut. Grunden till omvandlandet av NF-mandaten under det nybildade Förenta nationerna fastslogs i FN-stadgans kapitel XII. Syftet med förvaltarskapet var att förbereda områdena för framtida självständighet och avkolonisering. Ansvaret för detta låg hos FN:s förvaltarskapsråd men den egentliga administrationen av förvaltade territorier låg, likt hos de gamla NF-mandaten, hos kolonialmakterna.

Det enda NF-mandatet som inte omvandlades till förvaltarskapsområde var Sydvästafrika där mandatärmakten Sydafrika vägrade gå med på att förbereda territoriet för demokrati och självständighet. Internationella domstolen i Haag meddelade 1950 att Sydafrika inte var tvunget att omvandla sitt NF-mandat men att FN:s generalförsamling övertog Nationernas förbunds rätt att övervaka att mandatet fullföljdes. År 1966 antog Generalförsamlingen en resolution som formellt avslutade NF-mandatet för Sydvästafrika.

Lista över förvaltarskapsområden

Afrika
 Förvaltarskapsområdet Kamerun under brittisk administration
 Förvaltarskapsområdet Kamerun under fransk administration
 Förvaltarskapsområdet Togoland under brittisk administration
 Förvaltarskapsområdet Togoland under fransk administration
 Förvaltarskapsområdet Ruanda-Urundi
 Förvaltarskapsområdet Tanganyika
 Förvaltarskapsområdet Somaliland under italiensk administration

Oceanien
 Förvaltarskapsområdet Nya Guinea
 Förvaltarskapsområdet Västra Samoa
 Förvaltarskapsområdet Nauru
 Förvaltarskapsområdet Stillahavsöarna

Källor

Förenta nationerna
Tidigare besittningar
Kolonialism
M7 Borås

M7 Borås var en svensk basketklubb från Borås, som är mest känd för att ha värvat Magic Johnson under en säsong, 1999–2000. Under denna tid bytte laget namn till Magic M7. Efter att Johnson lämnat laget bytte laget namn till M7 Basket, sedan slutligen M7 Borås. Klubben bildades 1991, då Marbo Basket och Borås Basket gick samman och bildade M7. År 2003 gick klubben i konkurs, till stor del på grund av det kostsamma avtal som skrevs med Magic Johnson.

Lagets största framgångar var två SM-finaler, 1997 och 2000, båda gångerna mot Plannja Basket, samt 16-delsfinal i den europeiska klubblagsturneringen FIBA Korać Cup, säsongen 1999/2000.

Magic Johnson-affären 
Magic Johnson, som räknas som en av basketsportens största profiler genom tiderna, skrev på ett tvåårskontrakt med M7 Borås i maj 1999. Den 26 oktober samma år debuterade han för klubben, i en seriematch mot Sallén Basket.

Magic Johnsons kontrakt var dock baserat på bland annat bruttoinkomster och flera andra faktorer som förutsatte att Johnson skulle få stora summor från klubben, utan att de nödvändigtvis gick med vinst. Skulderna hopades för klubben förhållandevis snabbt, och man blev tvungna att bryta kontraktet efter endast en säsong. Klubben hämtade sig aldrig ekonomiskt och gick i konkurs 2003.

Referenser

Noter 

Basketklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1991
Sport i Borås
Sportklubbar upplösta 2003
Sportklubbar som gått i konkurs
Upplösta basketklubbar i Sverige
Bullrun

Bullrun eller BULLRUN är kodnamnet för det datorprogram som tagits fram av den amerikanska säkerhetstjänsten NSA. Det är framtaget i samarbete med säkerhetstjänstens brittiska motsvarighet, GCHQ, där programmet som är i stort sett identiskt fått kodnamnet Edgehill. Programmen är utformat för att knäcka krypteringskoder.

Tillgång till programmet har en grupp invigda vid NSA och avdelningar för signalspaning inom säkerhetstjänsterna i Storbritannien, Kanada, Australien och Nya Zeeland, tillsammans benämnda ”FiveEyes”. 

Programmet bygger på bakdörrar i programvaror för kryptering, som byggts in sedan mitten på 1990-talet. 

Information om Bullrun läcktes 2013 av Edward Snowden som tidigare varit anställd inom NSA. Enligt Snowden har NSA investerat miljarder dollar sedan 2000, för att göra krypterade uppgifter tillgängliga för myndigheterna.

Etymologi 
Namnet "Bullrun" anspelar på det första slaget vid Bull Run, den första större sammandrabbningen i det Amerikanska inbördeskriget. Den brittiska motsvarigheten Edgehill baseras på motsvarande namngivning – slaget vid Egdehill i det Engelska inbördeskriget.

Se även 
 Edward Snowden
 Government Communications Headquarters

Referenser 

Datasäkerhet
Kryptografi
National Security Agency