kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pengarna gör mannen

Pengarna gör mannen är en svensk TV-film från 1984, skriven och regisserad av Lars Molin. I rollerna ses bland andra Pierre Lindstedt, Eva Gröndahl och Carl-Gustaf Lindstedt.

Handling
Två kompisar, Hjalle och hans kollega Göte, gör på fyllan ett inbrott i en avliden disponents stora hus där de finner en stor summa pengar. Detta förändrar deras liv till en mer lyxig tillvaro. Men en dag i samband med att Hjalle hälsar på sin far, träffar han en kvinna som har god kontakt med Gud, och detta påverkar Hjalles samvete.

Rollista 
 Pierre Lindstedt – Hjalle Hjalmarsson
Lars Hansson – Göte Karlsson
Eva Gröndahl – Lina Matsson, Rulles hemhjälp
 Carl-Gustaf Lindstedt – Rulle, Hjalles far
 Lasse Pettersson 	- poliskommissarien	
 Helge Skoog – kriminalinspektör Ewert Grön
 Stig Torstensson – penningplaceraren
 Jan Nyman – polis
 Rico Rönnbäck – disponentens son
 Gösta Engström – festdeltagare
 Ted Ström 		
 Jessica Zandén – disponentensonens fru
 Inga-Lill Andersson – biluthyraren
 Hans Harnesk – polis
 Roland Hedlund – frikyrkopastor
 Gustav Kling – polis
 Kåre Santesson – lärare
 Lennart Tollén – rektor
 Lena T. Hansson – posttjänsteman

Om filmen 
Filmen producerades av Sigurd Jørgensen för Sveriges Television 2. Den fotades av Lars Åke Palén, klipptes av Hans Welin och premiärvisades den 26 september 1984 i TV2. Filmen sändes även i Finland den 1 januari 1985 under titeln Raha tekee miehen.

Referenser 

Svenska TV-filmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer 1984
Filmer i regi av Lars Molin
Filmer från Sveriges Television
Sundranäs

Sundranäs är ett naturreservat i Ljungby kommun i Kronobergs län.

Reservatet omfattar 86 hektar och består mest av lövskog, blandskog och betesmarker. Det är skyddat sedan 1989 och beläget på en udde i södra delen av sjön Bolmen.

Betesmarkerna är omgivna av bokdominerade lövskogar och barrskogar. Där finns även öppen mark med ensamstående lövträd. På uddar ut i sjön domineras av barrskog. Genom reservatet löper transversalmoräner som bildades under inlandsisens avsmältning. Delar av skogen är gammal och innehåller gamla grova träd. Det finns gott om död ved som utgör livsmiljö för en mängd organismer. På och vid bokstammar har man funnit jättetickan. Lunglav finns också i området.

Gården Sundranäs är ett gammalt officersboställe med utsikt mot Bolmen.

I söder gränsar området till banvallen för den nedlagda Halmstad-Bolmen Järnväg. Denna banvall är en del av vandrings- och cykelleden Banvallsleden.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Sundranäs

Naturreservat i Ljungby kommun
Naturskyddsområden bildade 1989
Bournonit

Bournonit är ett ovanligt malmmineral med den kemiska formeln PbCuSbS3. Den förekommer i vissa hydrotermala mineraliseringar med medelhöga temperaturer. Vanligast hittas bournonit som mindre korn och aggregat, men mineralet kan bilda kugghjulsliknande kristaller.

Bournonit förekommer med andra svavelföreningar i mineralgångar bland annat i Cornwall, Příbram i Tjeckien och i Harz. I Sverige har mineralet hittats i gruvor i Västerbotten bland annat i Boliden.

Källor

Externa länkar 

Mineral
Kopparföreningar
Blyföreningar
Vättern Utan Vatten festivalen

Vättern Utan Vatten Festivalen (eller "V.U.V Fest") var en musikfestival i Motala som existerade mellan åren 2003-2004. Festivalen arrangeras av lokala eldsjälar i samarbete med kommunen och olika studieförbund. Festivalen bokade både små och lite större band ifrån hela Sverige, andra festivalåret bokades även band ifrån Finland och Brasilien. Festivalens tanke var att blanda olika musikstilar alltifrån Döds Metall och Punk till Singer/Songwriter och Hip Hop.   Ur spillrorna efter festivalens nedläggning bildades dock skivetiketten Vuv Records som är verksam än idag och bygger på samma idé som festivalen, nämligen att blanda olika musikstilar.

Några band som spelade på festivalen 2003-2004
The Liptones
Path of No Return
Tekla Knös 
Navio Negreiro (Brasilien)
Gabriellas For Rent
Crazymen
Peter Trygg
Spiritus Sancti
Maus
Spiral Stairs
Stabb
St. Hood (Finland)
Monastir (AWFS)
Flitch
Ricky
Dj Abraham
Flagg Staff
Namur
All For The Show

Referenser

Externa länkar
 Festivalinfo.se

Stockholm
Skuggor ur det förflutna (1947)

Skuggor ur det förflutna (engelska: Out of the Past) är en amerikansk thrillerfilm i genren film noir från 1947 i regi av Jacques Tourneur. I huvudrollerna ses Robert Mitchum och Jane Greer. Filmen är baserad på boken Build My Gallows High skriven av Geoffrey Homes.

Handling 
Jeff Bailey (Robert Mitchum), som arbetar på en bensinstation i en småstad i Kalifornien, blir en dag uppsökt av en man som representerar den kriminella hasardspelaren Whit Sterling (Kirk Douglas). Jeff går med på att träffa Whit men först berättar han om sitt förflutna för sin flickvän Ann.

Jeff var tidigare en privatdetektiv som fick i uppdrag av Whit Sterling att finna rätt på Kathie Moffat (Jane Greer), som skjutit honom och stulit 40 000 dollar. Jeff hittar Kathie i Acapulco och blir förälskad. Tillsammans försöker de hålla sig undan Whit och hans hejdukar. Jeffs kollega Jack Fisher hittar dem i San Francisco och efter ett slagsmål blir Jack skjuten av Kathie. Kathie kör i väg, försvinner och lämnar till Jeff att sopa igen spåren. För att försöka undgå att bli uppspårad byter Jeff efternamn och öppnar en bensinstation.

Tillbaka i nutid anländer Jeff till Whits fastighet och upptäcker till sin förvåning att även Kathie är där. Jeff anlitas för att stjäla några graverande dokument, som finns hos en advokat. Jeff finner advokaten mördad, flyr från polisen och Whits medhjälpare, och försöker lämna landet tillsammans med Kathie, som under tiden mördat Whit. När polisen dyker upp, dödar Kathie Jeff och blir själv skjuten av polisen.

Rollista 
 Robert Mitchum - Jeff Bailey alias Jeff Markham
 Jane Greer - Kathie Moffat
 Kirk Douglas - Whit Sterling
 Rhonda Fleming - Meta Carson
 Richard Webb - Jim
 Steve Brodie - Jack Fisher
 Virginia Huston - Ann Miller
 Paul Valentine - Joe Stefanos
 Dickie Moore - pojken
 Ken Niles - Leonard Eels

Om filmen 
Skuggor ur det förflutna anses vara en av de främsta filmerna inom genren film noir. Den var totalförbjuden i Sverige fram till 1965.

Filmen valdes in i National Film Registry 1991. Den nyinspelades 1984 som Mot alla odds (Against all Odds).

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1947
Film noir
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Südstern

Südstern är ett torg och en trafikknutpunkt i södra Berlin i Tyskland, beläget i stadsdelen Kreuzberg. Torget har sitt namn sedan 1947 och döptes efter de gator som strålar ut från den centrala rondellen i en stjärnform. Tidigare namn på torget var Kaiser-Friedrich-Platz 1893-1938, och Gardepionierplatz 1938-1947. Mitt i torgets centrala rondell står den nygotiska kyrkan Kirche am Südstern, uppförd 1894-1897 som garnisonskyrka för trupperna som var stationerade söder om staden, idag frikyrka.

Torget har en tunnelbanestation med samma namn på linje U7.

Angränsande gator 
Blücherstrasse
Fontanepromenade
Gneisenaustrasse
Bergmannstrasse
Hasenheide

Källor

Externa länkar 

Torg i Berlin
Kreuzberg
Sergej Ćetković

Sergej Ćetković (Сергеј Ћетковић), född 8 mars 1976 i dåvarande Titograd (idag Podgorica), är en montenegrinsk popsångare.

Ćetković har studerat vid musikskolan Vasa Pavić och vid musikhögskolan i Cetinje. Hans professionella karriär startade 1998, då han framförde låten Bila si ruža på musikfestivalen Sunčane skale. Debutalbumet Kristina släpptes 2000 och blev en stor framgång i hela det forna Jugoslavien. 2002 släppte han sitt andra studioalbum Budi mi voda. Han deltog i Serbien och Montenegros första uttagning till Eurovision Song Contest 2004, då han framförde bidraget Ne Mogu Da Ti Oprostim. Han kom då på en åttondeplats av tjugofyra tävlande.

Den 19 november 2013 blev Ćetković utvald till att representera Montenegro i Eurovision Song Contest 2014. 9 mars 2014 stod det klart att han kommer att framföra bidraget Moj Svijet. Han tog sig vidare från den första semifinalen och i finalen uppnådde han 19:e plats med 37 poäng.

Diskografi 
 Kristina (2000)
 Budi mi voda (2002)
 Kad ti zatreba (2005)
 The best of (2005)
 Sergej Live (2006)
 Pola moga svijeta (2007)
 2 minuta (2010)
 Balade (2011)
 Moj svijet (2014)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1976
Levande personer
Män
Personer från Podgorica
Montenegrinska sångare
Artister som representerat Montenegro i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2014
Personer i Montenegro under 1900-talet
Personer i Montenegro under 2000-talet
Abdolkarim Haeri Yazdi

Abdolkarim Haeri Yazdi (persiska: عبدالکریم حائری یزدی; arabiska: عبد الكريم الحائري اليزدي), född 1859, död 30 januari 1937, var en persisk shiitisk imam och marja' al-taqlid. Han var känd som grundaren av den viktiga hawzan i Qom i Iran och för sitt ointresse för politik. Bland hans elever fanns Ruhollah Khomeini.

Biografi
Haeri föddes i byn Mehrjard i staden Meybod i provinsen Yazd. Han studerade först i Yazd, sedan i Samarra under storayatolla Mirza Hassan Shirazi och avslutade sin utbildning i Najaf under Mohammad-Kazem Khorasani och Mohammad Kazim Yazdi. 

År 1906 blev han enligt uppgift desillusionerad över den politisering av islam och det muslimska religiösa ledarskapet som följde efter den persiska konstitutionella revolutionen och flyttade därför upprepade gånger för att hitta en passande miljö. 1913 kom han till Arak i Persien där han blev känd som en "välkänd och respekterad lärare" och "en god administratör". 1921 fick han ett erbjudande att bli lärare i Qom som han accepterade och under hans ledning utvecklades hawzan i Qom till att bli ett av Persiens viktigaste seminarier för religiöst lärande.

Haeris politiska kvietism avspeglades i hans goda kontakter med både Shah Ahmad Shah Mirza och premiärminister Reza Khan.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1859
Avlidna 1937
Män
Personer i Iran under 1800-talet
Personer i Iran under 1900-talet
Personer från provinsen Yazd
Iranska Marja' al-taqlid
Personer inom shiaislam i Iran
Südstern (olika betydelser)

Südstern kan syfta på:

Südstern – ett torg i Kreuzberg i Berlin, Tyskland
NSC Südstern-Azur – en fotbollsförening från Neukölln i Berlin
Südstern – den tyska titeln på en Jules Verne-roman, se L'Étoile du Sud
Colombe

Colombe är en svensk TV-teaterfilm från 1983 i regi av Bernt Callenbo. Filmen bygger på en pjäs av Jean Anouilh och i rollerna ses bland andra Krister Henriksson, Tomas Pontén och Suzanne Reuter.

Rollista 
 Krister Henriksson – Julien
 Tomas Pontén – Armand
 Suzanne Reuter – Colombe
 Ernst-Hugo Järegård – poeten
 John Harryson – teaterdirektören
 Jan-Olof Strandberg – sekretären
 Margaretha Krook – Madame Alexandra
 Carl Billquist – Du Bartas
 Fredrik Ohlsson 		
 Margreth Weivers 		
 Jessica Zandén

Referenser 

Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
TV-teater i Sverige
Filmer 1983
Svenska filmer baserade på pjäser
Stockeboda gård

Stockeboda gård ligger i Rörums socken i Simrishamns kommun och är ursprungligen ett kronotorp med anor ifrån 1600-talet. Under slutet av 1700-talet och början av 1800-talet omfattade gården 3/8 mantal skatte.

På den angränsande gården Stora Esperöds ägor finns en snapphanegrav från de dansk-svenska krigen på 1600-talet. 

Gården köptes på 1850-talet av Carlos Natividad Adlercreutz. Idag finns där en konferensanläggning.

Referenser

Noter

Källor 
www.osterlen.com/sw/obj.asp?objID=3471
Skånskaslott.se
Stockeboda Gårds webbplats

Byggnader och anläggningar i Simrishamns kommun
Korsvirkeshus i Sverige
Zlatko Manojlović

Zlatko Manojlović, född 1951 i Belgrad, är en serbisk rockgitarrist och sångare. Han är känd som frontfigur för det progressiva rockbandet Dah och för heavy metalbandet Gordi, samt för sin solokarriär. Han är gift med sångerskan Izolda Barudžija, som han hade musikprojektet Vox tillsammans med.

Biografi 
Manojlovićs professionella musikkarriär började 1969, då han blev gitarrist i rockbandet Džentlmeni. Bandet splittrades 1972. Tillsammans med Branislav Marušić bildade Manojlović det progressiva rockbandet Dah 1972. Efter att de släppte sitt debutalbum Veliki cirkus 1974 flyttade de till Belgien och bytte namn till Land. I Belgien släppte de det engelskspråkiga albumet Cool Breeze. De återvände till Jugoslavien 1976, återtog det gamla bandnamnet och släppte albumet Povratak. Kort därefter splittrades gruppen. Manojlović bildade därefter hårdrocksbandet Gordi 1977, som släppte fem album. Gruppen splittrades 1984.

Manojlović påbörjade sin solokarriär 1975 och släppte ett antal singlar under 1970-talet. Han fick en hit med instrumentalen Jednoj ženi 1977. Han släppte sitt första soloalbum, Zlatko i njegove gitare, 1980 och som endast bestod av egenkomponerade instrumentaler samt en coverversion av Django Reinhardts komposition Nuages. Manojlović lämnade Jugoslavien 1984 och var under 1980-talet verksam som musikproducent, vid sidan om sin solokarriär. Tillsammans med sin fru Izolda Barudžija var han medlem i projektet Vox, och de gav ut två studioalbum. Paret bor idag i Tyskland.

Diskografi 
 Med Dah 
 Veliki cirkus (1974)
 Cool Breeze (1975)
 Povratak (1976)

 Med Gordi 
 Čovek (1978)
 Gordi 2 (1979)
 Gordi 3 (1979)
 Pakleni trio (1981)
 Kraljica smrti (1982)

 Soloalbum 
 Zlatko i njegove gitare (1980)
 Zlatko (1982)
 Jednoj ženi (1983)
 Zlatko (1986)
 Blue Heart (1994)
 Zlatko (1995)
 Zlatko (1997)

 Med Vox 
 Vox (1996)
 Vox (1998)

Referenser 

Födda 1951
Levande personer
Män
Musiker från Belgrad
Serbiska rocksångare
Serbiska låtskrivare
Serbiska gitarrister
Sefi Rivlin

Yosef "Sefi" Rivlin (hebreiska: ספי ריבלין), född 7 november 1947 i Rishon LeZion, död 3 december 2013, var en Israelisk skådespelare och komiker.

Biografi
Han studerade skådespeleri vid Beit Zvi skolan för scenkonst.

Källor
 

Födda 1947
Israeliska skådespelare
Israeliska komiker
Män
Avlidna 2013
Personer från Rishon LeZion
Iiro Tarkki

Iiro Tarkki, född 1 juli 1985 i Raumo, är en finländsk ishockeymålvakt som spelar i Oulun Kärpät i FM-ligan. Iiro är yngre bror till Tuomas Tarkki.

Källor
Webbkällor

  Läst 2 januari 2014.

Externa länkar 

Finländska ishockeymålvakter
Födda 1985
Män
Levande personer
Målvakter i Linköping HC
Spelare i Lukko
Spelare i SaiPa
Spelare i Esbo Blues
Spelare i Anaheim Ducks
Spelare i Syracuse Crunch
Spelare i Salavat Julajev Ufa
Personer från Raumo
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Solhöjden, Habo kommun

Solhöjden är en bebyggelse i Habo kommun i Jönköpings län. Solhöjden är en stadsdel i södra utkanten av centralorten Habo och utgörs av området runt Stina Lottas gata. Området var av SCB klassat som en egen småort för att från 2015 räknas som en del av Habo.

Noter

Orter i Habo kommun
Tidigare småorter i Sverige
Egill Reimers

Egill Reimers, född 18 juli 1878 i Bergen, död 11 november 1946, var en norsk arkitekt. 

Reimers tog 1898 avgångsexamen vid Bergens tekniska skola, studerade 1899–1902 vid tekniska högskolan i München, och intresserade sig särskilt för barockens arkitektur. Han gjorde studieresor i Schweiz, i norra Italien 1900–01, i andra europeiska länder 1907, 1910, 1913 och i Amerika 1918. Från 1904 var han verksam som arkitekt i Bergen och uppförde en rad byhus och villor i staden med omnejd. De har genomgående en intim prägel och ansluter i sin formgivning till rokokons och empirens lokala byggnadstradition. Han fick 1916 första pris i tävlingen om planläggning av från 1920 uppförda universitetsbyggnader i Bergen på det i anslutning till stadens museum liggande området, "Fasting's Minde". I anslutning härtill utförde han 1918 en reglerings- och bebyggelsesplan för området "Florida", där hans institut för geofysik uppfördes. Han ritade även konsertlokal och stadsarkiv i Bergen (uppförda 1920–22).

Källor

Norska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Bergen
Födda 1878
Avlidna 1946
Män
Salmonsens
Alumner från Münchens tekniska universitet
Herman Johan Foss Reimers

Herman Johan Foss Reimers, född 15 september 1843 i Bergen, död 7 februari 1928, var en norsk jurist och politiker. 

Reimers blev juris kandidat 1867, anställdes 1869 i finansdepartementet, där han avancerade till byråchef 1878 och till expeditionssekreterare 1880. Reimers, som var strängt konservativ, var finansminister i Christian Homann Schweigaards kortvariga regering (tiden 3 april till 26 juni 1884), varefter han den 13 oktober samma år utnämndes till høyesterettsassessor, ett ämbete, i vilket han verkade, tills han den 1 oktober 1918 tog avsked. 

Under perioden 1889–91 var Reimers stortingsrepresentant for Risør och var 1887–92 medlem av Kristianias kommunalstyrelse. Åren 1872–78 var han medlem av Morgenbladets redaktion och medverkade även senare i pressen. Åren 1876–84 var han sekreterare i Selskapet for Norges vel, i vars representantskap han därefter fick säte.

Källor

Norska jurister under 1800-talet
Norska ämbetsmän under 1800-talet
Norges finansministrar
Norska Stortingsledamöter
Norska politiker under 1800-talet
Politiker från Bergen
Födda 1843
Avlidna 1928
Män
Salmonsens
Jurister från Bergen
Ämbetsmän från Bergen
Trachypithecus hatinhensis

Trachypithecus hatinhensis är en primat i familjen markattartade apor som förekommer i Sydostasien. Den räknades ursprungligen som underart till Trachypithecus francoisi men godkänns nu oftast som självständig art. Den taxonomiska avgränsningen till andra nybeskrivna arter som Trachypithecus ebenus och Trachypithecus laotum är inte helt utredd.

Pälsen är övervägande svart med undantag av ett vitt skägg. Ungar föds med gul päls som blir helt svart efter tre månader. Individerna blir 6 till 9 kg tunga. Annars motsvarar denna primat arten Trachypithecus francoisi i utseende och storlek. Trachypithecus francoisi blir 47 till 64 cm lång (huvud och bål) och har en 74 till 96 cm lång svans.

Denna primat förekommer i centrala Laos och centrala Vietnam. Arten vistas i skogar med kalkstensklippor eller i andra skogar. I bergstrakter når djuret 1500 meter över havet. Den är aktiv på dagen och äter främst blad. Individerna vistas på marken eller klättrar i växtligheten.

Trachypithecus hatinhensis jagas för köttets och för vissa kroppsdelars skull som används i den traditionella asiatiska medicinen. Även skogsavverkningar och ökad trafik på väger är ett hot. IUCN uppskattar att beståndet minskade med 50 procent under de gångna 36 åren (tre generationer) och listar arten som starkt hotad (EN).

Referenser

Externa länkar 

Markattartade apor
Trachypithecus
Däggdjur i orientaliska regionen
Jamesonit

Jamesonit är ett ovanligt malmmineral som är ett sulfosalt. Jamesonit blir till i hydrotermala system med temperaturer som är låga eller intermediära.
Jamesonit hittas i Port Isaac i Cornwall i England.

Externa länkar

Källor 

Mineral
Järnföreningar
Olov Franzén

Olov Franzén, född 22 januari 1946 i Umeå, är en svensk tonsättare och cellist.

Biografi 
Åren 1966–1973 studerade Olov Franzén vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm, med musikdirektörsexamen 1970, samt studier i cello för professor Gunnar Norrby och komposition för professor Ingvar Lidholm. Hans verklista omfattar många olika slags ensembler, vokala och instrumentala, alltifrån solostycken till verk för stor orkester och kör och även verk med elektroakustiska inslag. Han är mycket berörd av vår tids stora problem i världen, med dess ökande miljöförstöring, våld och krig, och vill motverka detta genom att på alla sätt uppliva livets andliga värden. Musiken har en mycket betydelsefull roll i detta.

Olov Franzén är även verksam som musiker: cellist i bland andra Norrköpings symfoniorkester 1971–1972, Harpans Kraft 1971–1977, ensemblen HND 1978–1984 samt Sundsvalls kammarorkester 1983–1990.

Olov Franzén är sedan 1977 gift med Ingeborg Axner Franzén, flöjtist, sångerska och flöjtpedagog. Som turnerande musiker uppträder de tillsammans under namnet Duo Franzén, och med gitarristen Jan-Åke Jönsson bildar de Trio Concordia. Under 1983–1992 undervisade Franzén i komposition vid Kapellsbergs Musikskola i Härnösand.

Verk i urval 
 2012 – Monolit - piano, solo
 2010 – Vintergata - recit, flöjt, gitarr, cello (Kjell Espmark)
 2009 – Organic Music No 5 - 2 violin, solo, orkester
 2007 – Lamento di Terra - orkester
 2002 – Organic Music No 4 - stråksextett
 2001 – In Fondo - mezzosopran, flöjt, cello (Ingeborg Axner-Franzén)
 2000 – La Terza Via - cello, solo
 1996 – String Quartet
 1993 – The Unseen Present - recit, cello (Tomas Tranströmer)
 1988 – Death and Entrances - blandad kör (John Gracen Brown)
 1986 – Der vater gebirt sînen sun - mezzosopran, flöjt, cello (Mäster Eckehart)
 1983 – Här - sopran, harpa (Lars Lundkvist)
 1983 – The Vacuum State - orkester
 1979 – Makri - fyrhändigt piano
 1978 – Caleb, en molnens broder - hörspel (Barbro Lindgren)
 1973 – Beyond - 32 blåsare
 1972 – Saiva - orkester

Referenser

Externa länkar 
 Personlig webbplats (inklusive komplett verklista)
 

 

Födda 1946
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Svenska cellister under 1900-talet
Svenska cellister under 2000-talet
Män
Levande personer
Musiker från Umeå
Linarit

Linarit är ett sulfat- och bly-koppar-malmmineral med stark blå eller grön färg. Linarit är ganska ovanligt och kan förekomma i bly-kopparhaltiga områden eller lågtempererade hydrotermala mineraliseringar. Linarit kan vara svårt att skilja från kopparmineralet azurit.

Man kan hitta stora kristaller av mineralet i Grandreef- och Mammoth-St. Anthony gruvorna i Arizona i USA.

Linarit har fått namn efter Linares-platån i provinsen Jaén i Andalusien i Spanien. Linarit ska inte namnförväxlas med linneit som är en koboltsulfid.

Externa länkar

Källor 

Mineral
Mimetit

Mimetit är ett ovanligt blyhaltigt arsenatmineral med klorid. Lokalt kan mimetit utvinnas som blymalm. Mineralet  har likheter med fosfatmineralet pyromorfit.

Etymologi och historia 
Mineralet beskrevs första gången 1832 av den franska mineralogen François Sulpice Beudant. På grund av den stora likheten med pyromorfit benämnde han mineralet  mimetèse efter det grekiska ordet μίμησις (mímēsis) som är forngrekiska med betydelsen härma eller imitera. August Breithaupt försåg  år 1841 mineralet med ändelsen –it likt namnet på många andra mineral så att namnet blev mimetesit. Däremot valde Wilhelm von Haidinger 1845 i sina anteckningar namnet mimetit. Detta namn återfinns som mimetite (på engelska) i den officiella minerallistan från det internationella organet ”International Mineralogical Association, commission on new minerals, nomenclature and classification”.

Egenskaper 
Mimetit har hög densitet, 7,2 g/cm3 och en hårdhet av 3½–4 på mohs-skalan.
Mimetit uppträder ofta som välutvecklade kort- till långsträckta kristaller och ibland knubbig som en trätunna. Annan formutveckling är jordig, kornig eller som sfärolitiska mineralaggregat.
Mimetit har piezoelektriska egenskaper, det vill säga visar elektrisk laddning när mineralet utsätts för mekanisk belastning.

Förekomst 
Mimetit är ett sekundärmineral och förekommer i vittringszonen i arsenikhaltiga bly- och zinkfyndigheter. Typlokalen är Johanngeorgenstadt in Sachsen i Tyskland. Några andra fyndigheter finns bland annat i USA, Mexiko, England, Namibia och Australien. I Sverige finns mimetit i gruvorna Långban, Harstigen, Jakobsberg och Sjögruvan,

Varieteter 
Kampylit är en fosforhaltig varietet av mimetit med orangeröd färg och tunnformigt utseende. En violettfärgad mimetit från Långban raporterades år 1880.

Galleri

Källor

Externa länkar 

Mineral