kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jekaterina Jurlova-Percht

Jekaterina Viktorovna Jurlova-Percht (ryska: Екатерина Викторовна Юрлова-Перхт), född 23 februari 1985, i Leningrad, Ryssland, är en rysk skidskytt. Hon debuterade i världscupen säsongen 2007/2008.

Hennes bästa resultat i karriären är ett silver och ett brons i stafett vid Europamästerskapen 2009 och 2010. I världscupsammanhang är två stycken individuella femteplatser hennes bästa resultat: i jaktstart 2011 och i masstart 2012.

Hon vann showtävlingen World Team Challenge 2012 tillsammans med Anton Sjipulin.

Externa länkar 
Jekaterina Jurlova-Percht på IBU

Födda 1985
Ryska skidskyttar
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Sankt Petersburg
Sôber

Sôber är ett spanskt alternativ rock/alternativ metal-band från Madrid som startades 1994 av Carlos Escobedo (sång och basgitarr) och Antonio Bernardini (gitarr). År 2005 gick medlemmarna skilda vägar.

Efter splittringen delades medlemmarna i två nya band (Savia och Skizoo) och det blev inte förrän 2010 de återförenades igen. Fram till nu har bandet släppt sex studioalbum och de slog igenom efter att ha släppt Paradÿsso, som lyckats sälja 45000 exemplar och blivit guldskiva. Därefter släppte de Reddo, som sålde 20000 exemplar. Sôber är idag kända som ett av nulägets största band inom rock på spanska.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Carlos Escobedo – sång, basgitarr 
Jorge Escobedo – gitarr 
Antonio Bernardini – gitarr 
Manu Reyes – trummor 

Tidigare medlemmar
 Elías Romero – trummor 
 Luis Miguel Planelló – trummor 
 Alberto Madrid – trummor 

Bildgalleri

Diskografi
Studioalbum
 Torcidos (Sober Records) – 1997
 Morfología (Zero Records) – 1998
 Synthesis (Zero Records) – 2001
 Paradÿsso (Muxxic) – 2002
 Backstager 02/03 (Muxxic) – 2003
 Reddo (Muxxic) – 2004
 Grandes Éxitos 1994-2004 (Universal Music) – 2005
 De aquí a la eternidad (Universal Music) – 2010
 Superbia (Sony Music/Last Tour Records) – 2011
 Letargo (Warner music) – 2014
 Vulcano (Warner music) – 2016
 La sinfonía del Paradÿsso (El Dromedario Records) – 2018
 ELEGÍA (El Dromedario Records) – 2021

Singlar
 "Loco" – 1999
 "Versus (Vs.)" – 2001
 "Vacío" – 2001
 "Diez años" – 2002
 "Eternidad" – 2002
 "Arrepentido" – 2003
 "Paradÿsso" – 2003
 "La nube" – 2004
 "Cientos de preguntas" (valdes ut som en av bakgrundslåtarna i tv-spelet Fifa 2005) – 2004
 "El hombre de hielo" – 2004
 "Sombras" – 2010
 "Tic-tac" – 2011
 "Náufrago" – 2011
 "La araña" – 2012
 "Una vida por exprimir" – 2013
 "Blancanieve" – 2014
 "Encadenado" – 2014
 "Coge la vida" (med Carlos Tarque och Leiva) – 2016
 "Vulcano" – 2016

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

spanskspråkig musik
Spanska rockgrupper
Spanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1994
Musikgrupper från Madrid
Electric Beat Crew

Electric Beat Crew var en östtysk hiphopgrupp bestående av Olaf Kretschmann, under artistnamnet Master K (född 27 november 1969), och Marco Birkner, under artistnamnet M.A.C. (född 28 augusti 1969).  Gruppen är känd för att ha givit ut den enda engelskspråkiga hiphopskivan i Östtyskland.

Electric Beat Crew grundades 1987 i Schulzendorf utanför Berlin, och uppträdde första gången på en svartklubb på Französische Strasse i Östberlin 1988.  Olaf Kretschmann var rappare och Marco Birkner keyboardist.

Gruppen gav ut EP:n Electric Beat Crew på skivbolaget Amiga i början av 1989, och låten Here we come blev detta år en hit bland discjockeyer i före detta Östtyskland, bland annat på grund av den regel som sade att minst 60 % av spelad musik måste vara producerad i kommunistiska länder.  Upplagan på 10 000 exemplar såldes fort slut.

Here we come var till stor del baserad på samplingar från Newcleus Jam On It och Kid Frosts Terminator.  Kretschmann inspirerades av Grandmaster Flashs hit The Message i sina rapsekvenser.

Under slutet av 1989 gavs gruppens första album, The Electric Beat Crew ut.  

Gruppen lades ned i samband med Tysklands återförening 1990, och har sedan dess endast givit ut en ny låt i samband med en samlingsskiva utgiven 1998. 

Regissören Niko Raschicks dokumentär från 2006 om breakdancekulturen i DDR använde låtnamnet Here we come som titel på dokumentären, och gruppen var även representerad på soundtracket.

Noter

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats på www.electric-beat-crew.de

Östtyska hiphopgrupper
Montgomeryshire

Montgomeryshire (eller Maldwyn, walesiska Sir Drefaldwyn) är ett område i mellersta Wales, historiskt ett grevskap, med en yta av 2 064 kvadratkilometer. Sedan 1974 tillhör det Powys.

Östra delen genomkorsas av övre Severn med tillflöden, de bördiga dalgångarna är god odlingsmark. I övrigt upptas området av skog och betesmark. Historiskt har brytning av skiffer och byggnadssten varit betydande näringar, liksom blyutvinning.

Källor 

Wales traditionella grevskap
Svensk uppslagsbok
Sölvesborgsbron

Sölvesborgsbron är en  lång gång- och cykelbro över Sölvesborgsviken i Blekinge. Den består av en bågbro med tre bågar från Havsudden i centrala Sölvesborg till ön Kaninholmen och därifrån en balkbro till ön Lindholmen och stadsdelen Ljungaviken på andra sidan viken. De båda broarna är gjorda av 600 ton stål. 
Bron som stod färdig i slutet av 2012 är enligt entreprenören Europas längsta i sitt slag. Bron invigdes den 25 maj 2013.

Bron har blivit ett utflyktsmål och ett tillhåll för förälskade par. Bänkarna sägs bjuda in till hångelstunder. Kommunalrådet Heléne Björklund (S) har tidigare uppmuntrat Sölvesborgsborna att öppet visa sin kärlek genom bland annat så kallade pusshållplatser.

Konstruktionen gjordes av det lokala företaget Stål och Rörmontage.

År 2016 uppmärksammades bron som en av de 11 mest spektakulära broarna i världen, enligt CNN

Referenser

Externa länkar 

Broar invigda 2013
Byggnader och anläggningar i Sölvesborgs kommun
Transport i Sölvesborgs kommun
Gång- och cykelvägsbroar i Sverige
Broar i Blekinge län
2013 i Sverige
Kaninholmen

Kaninholmen kan syfta på följande platser:

Finland 

 Kaninholmen, Lovisa, Nyland,

Sverige 

 Ulriksdals slott#Kaninholmen, Uppland, 
 Sölvesborgsviken#Kaninholmen, Blekinge,
Penelope Ann Miller

Penelope Andrea Miller, född 13 januari 1964 i Los Angeles, är en amerikansk skådespelare.

Biografi
Penelope Ann Miller föddes i Los Angeles 1964 som dotter till skådespelaren Mark Miller och journalisten Beatrice Ammidown. Hon inledde sin skådespelarkarriär 1985 med en roll i TV-serien Tales from the Darkside. 1987 spelade hon mindre roller i TV-serierna Fem i familjen, Miami Vice och St. Elsewhere.

1990 spelade Miller mot Arnold Schwarzenegger i komedin Dagissnuten. 1992 porträtterade hon skådespelerskan Edna Purviance i filmen Chaplin. Året därefter, 1993, spelade Miller rollen som nattklubbsdansösen Gail mot Al Pacino i Brian de Palmas gangsterdrama Carlito's Way. Därefter har hon setts mer sporadiskt i olika Hollywood-produktioner. 2011 hade hon en mindre roll i den fransk-producerade och Oscarsbelönade dramafilmen The Artist.

Privatliv
Miller var gift med skådespelaren Will Arnett 1994–1995. Sedan 2000 är hon gift med James Huggins som hon har två döttrar med, Eloisa May född 2000 och Maria Adela född 2009.

Filmografi (urval)
1985 – Tales from the Darkside, avsnitt Ring Around the Redhead (gästroll i TV-serie)
1987 – Fem i familjen, avsnitt Higher Love (gästroll i TV-serie)

1987 – Miami Vice, avsnitt Death and the Lady (gästroll i TV-serie)
1987 – St. Elsewhere, avsnitt Ewe Can't Go Home Again (gästroll i TV-serie)

Referenser

Noter

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1964
Skådespelare från Los Angeles
Kvinnor
Levande personer
Antonio Luna

Antonio Manuel Luna Rodríguez, född 17 mars 1991 i Son Servera, är en spansk fotbollsspelare som spelar för FC Cartagena.

Externa länkar
BDFutbol profile
Futbolme profile 

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Sevilla Atlético
Spelare i Sevilla FC
Spelare i UD Almería
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i SD Eibar
Spelare i Levante UD
Spelare i Rayo Vallecano
Spelare i Girona FC
Spelare i FC Cartagena
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División B
Spelare i Segunda División
Spelare i Premier League
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Balearerna
Spanska idrottare under 2000-talet
Villa Kullen, Nacka kommun

Villa Kullen är ett tidigare sommarnöje som ligger i anslutning till och väster om  Svindersviks gård i Nacka kommun.

Historik
På en höjd vid Svindersvikens södra sida ligger Villa Kullen. Byggnaden är en  trävilla i schweizerstil som uppfördes 1879–1880 på uppdrag av Oscar Almgren, son till sidenfabrikören Knut August Almgren, som ägde Svindersviks gård efter 1863.  Mellan Svindersvik och villan lät han anlägga en allé som fortfarande finns kvar. Villan Kullen användes som sommarbostad av familjen Almgren fram till 1949 innan huset överläts till Nordiska museet samtidigt som Svindersviks gård övergick i museets ägo. Byggnaden innehåller sju rum med en boarea på 250 m² fördelade på 8 rum och kök. Byggnaden såldes 2005 till en privatperson.

Källor
  Västra Sicklaön: Svindersvik, Marinstaden och Ryssbergen.
 Infobank Nacka: Sommargården Svindersvik.

Noter 

Byggnader och anläggningar i Nacka kommun
Villor i Sverige
Berats och Gjirokastras historiska centrum

Berats och Gjirokasters historiska centrum är ett världsarv i Albanien som omfattar de två småstäderna Berat och Gjirokastras historiska stadskärnor med arkitektur från det Osmanska rikets tidevarv. Samhällena byggdes inuti ett citadell och kännetecknas av sina tidstypiska och två våningar höga tornhus. Här finns också flera moskéer och kyrkor.

Gjirokaster skrevs in på världsarvslistan 2005 som Museistaden Gjirokastra. Världsarvskommitténs motivering lät då:

2008 utvidgades detta världsarv med Berat och fick då sitt nuvarande namn. En ny motivering för världsarvet skrevs som lyder:

Berat 

Berat är en stad i mellersta Albanien, som ursprungligen var en illyrisk bosättning. Staden grundades under namnet Antipatrea på 300-talet f.Kr och blev en fästning för den illyriska stammen dasaretes. Stadsbilden domineras av den medeltida fästningen, och det finns flera välbevarade stadsdelar från 1700- och 1800-talen. De historika monument som finns kvar är många, även moskéer från olika epoker och åtta mycket gamla stenbroar. Berat förklarades som museistad 1961.

Gjirokastër 

Gjirokastër är en uråldrig stad med spår efter mänsklig bosättning från 000-talet f.Kr. Ruinstaden Antigonia ligger inom stadens gräns. Stadens namn kommer från den illyriska stammen Argyres eller från det grekiska namnet för silver; under antiken var staden känd på grekiska som Argyropolis ("Silverstaden") eller Argyrokastron ("Silverslottet"). På modern grekiska kallas staden Argyrókastro, varav dess nutida namn, på albanska Gjirokastër eller Gjirokastra.

Staden var en del i Epirus på 1300-talet innan den togs över av Osmanska imperiet år 1417. Gjirokastër intogs år 1811 av den albanske paschan Ali Pasha av Tepelenë, som grundade sitt eget halv-autonoma område i sydvästra delen av Balkan.

Många hus i Gjirokastër har en starkt lokal prägel som har gett staden dess benämning "stenstaden", då de flesta äldre hus har tak täckta med sten.

De historiska monumenten innefattar ett par moskéer och venetianska kyrkor från 1800-talet, vilka har genomgått renoveringar under 1990-talet. Ett slott från medeltiden står fortfarande kvar vid bergssidan som vetter mot staden. Slottet dominerar stadsbilden och nämns tidigast i ett historiskt register 1336. Gjirokastër har även en gammal basar, som ursprungligen byggdes på 1600-talet, men har återuppbyggts på 1800-talet efter att den brunnit ned. Det finns fler än 200 bostadshus bevarade som kulturmonument i Gjirokaster idag.

Referenser 

Berats och Gjirokastras historiska centrum
Världsarv i Albanien
Världsarv inskrivna 2005
Världsarv utvidgade 2008
Henry de Montherlant

Henry Marie Joseph Frédéric Expedite Millon de Montherlant, greve av Gimart född 20 april 1895, död 21 september 1972, var en fransk författare.

Biografi 
Henry de Montherlant var en mästerlig språkkonstnär fostrad i klassisk fransk litteratur. Han var utpräglat subjektiv, hela författarskapet har honom själv som huvudämne. Han experimenterade med de mest skilda ståndpunkter, särskilt i religiöst avseende, och hyllade ombytligheten. 

Han föddes i Paris och växte upp i en starkt konservativ katolsk miljö. Han gick i katolska skolor och studerade ett slag juridik vid Institut catholique. Han gjorde tidigt försök som bildkonstnär, men bestämde sig istället för författarbanan, som legat honom varmt om hjärtat sedan barndomen. Han kände sig tidigt främmande för sitt samtida demokratiska Frankrike och sökte sig tillbaka i tiden, till antiken och riddartiden.

Även om han själv kallade sig agnostiker var han starkt präglad av sin katolska bakgrund. Han var en homofil kvinnohatare som dyrkade tron på övermänniskan och den ensamme utvalde. Hans verk genomsyras av en antidemokratisk livshållning. Under andra världskrigets tyska ockupation av hemlandet var hans hållning tyskvänlig. Han arbetade en kort tid för Vichyregimen.

Montherlant hade i stort två litterära karriärer, som romanförfattare före 1939 och som dramatiker efter 1942. Han debuterade 1920 med en självbiografisk roman. 

Han begick 1972 självmord genom att han bet sönder en cyankaliumkapsel och därefter sköt sig med ett skott i huvudet.

Verk

Romaner 
 La Jeunesse d'Alban de Bricoule:
 Le songe (1922)
 Les bestiaires (1926)
 Les garçons (1969)
Les célibataires (1934) (Ungkarlarna, översättning Axel Claëson, Bonniers, 1936)
 Les jeunes filles:
 Les jeunes filles (1936) (Beundrarinnorna, översättning Axel Claëson, Bonnier, 1938). Ny upplaga, reviderad av Lennart Linder, Coeckelberghs, 1977
 Pitié pour les femmes (1936) (Medlidande med kvinnor, översättning av Lennart Linder, Coeckelberghs, 1977)
 Le démon du bien (1937)
 Les lépreuses (1939)
 Le chaos et la nuit (1963)
 La rose de sable (1968) 
 Un assassin est mon maître (1971)
 Thrasylle (postumt utgiven, 1984)
 Moustique (postumt utgiven, 1986)

Teaterdramer 
 L'exil (1914 - 1929)
 Pasiphaé (1936)
 La Reine morte (1942)
 Fils de personne (1943)
 Un incompris (1943)
 Malatesta (1946)
 Le maître de Santiago (1947)
 Demain il fera jour (1949)
 Celles qu'on prend dans ses bras (1950)
 La ville dont le prince est un enfant (1951 - 1967)
 Port-Royal (Montherlant)|Port-Royal (1954)
 Brocéliande (1956)
 La mort qui fait le trottoir (Don Juan) (1956)
 Le Cardinal d'Espagne (1960)
 La guerre civile (1965)

Källor 
Svensk uppslagsbok 1955
Store norske leksikon

Noter

Externa länkar

Franska författare
Franska dramatiker
Födda 1895
Avlidna 1972
Män
Officerare av Hederslegionen
Adolphe Monticelli

Adolphe Joseph Thomas Monticelli, född 14 oktober 1824 i Marseille, död där 29 juni 1886, var en fransk målare.

Monticelli studerade i Paris 1847–1849 och var bosatt där 1856–1870, varefter han bodde i födelsestaden Marseille. Där skapade han i relativ isolering en måleriskt upplöst och dekorativt väl beräknad färgkonst, influerad av bland andra Rembrandt, Tizian och Delacroix samt av hans vän Narcisse-Virgile Diaz de la Peña. Monticellis arbeten har i sin tur genom sin intensitet och originalitet blivit av stor betydelse för bland andra Van Gogh. Monticelli är representerad på Nationalmuseum i Stockholm med fyra målningar och på Thielska Galleriet i Stockholm med en målning.

Källor

Externa länkar 
 

Franska landskapsmålare
Stillebenmålare
Franska målare under 1800-talet
Personer från Marseille
Födda 1824
Avlidna 1886
Män
Svensk uppslagsbok
Meritmind

Om Meritmindkoncernen: Entreprenören Helena Casserlöv-Kvist grundade Meritmind AB år 2000 med missionen att hjälpa företag och deras medarbetare till framgång inom ekonomiområdet. Vårt fokus har sedan start varit att tillhandhålla kvalificerade tjänster såsom chefer och specialister genom interimslösningar och rekrytering. Efterhand har även andra tjänster utvecklats efter kundens behov och Meritminds rådgivningsverksamhet bistår nu också med hjälp inom ekonomistyrning och verksamhetsutveckling. Det senaste utvecklade tjänsteområdet är Meritmind Learning som är behovsanpassad kompetensutveckling för ekonomer.   

Meritmindkoncernens består förutom av Meritmind AB av systerbolagen Brightby och Meritmind GmbH. Brightby grundades 2010 med ambitionen att erbjuda den kompetens som utgör grunden till en väl fungerande ekonomifunktion och har sedan dess arbetat med många av Sveriges största företag. Under 2018 utökades kompetensutbudet med kandidater och konsulter inom bank, finans och försäkring. 

I Sverige har koncernen kontor i Stockholm, Göteborg, Malmö, Linköping och Västerås. År 2017 öppnades det första kontoret utomlands i Düsseldorf i Tyskland. Meritmind GmbH utökades därefter med kontoret i Dortmund under 2018. 

Totalt är ca 300 anställda i Meritmindkoncernen och därtill finns ett nätverk av ca 100 associerade konsulter. Koncernen omsätter ca 490 Mkr/år. 

Meritmind har fått utmärkelserna Gasellföretag av Dagens Industri (2009), Superföretag av Veckans Affärer (2009), samt Snabbväxare på Tillväxtlistan av Ahrens & Partners (2013). Helena Casserlöv-Kvist   blevÅrets företagerska 2011 (Beautiful Business Award), en av Sveriges mäktigaste kvinnliga entreprenörer (Veckans Affärer 2014, 2015, 2016, 2017) samt nominerad till Alla tiders entreprenör (SvD 2014).”

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Konsultföretag
Svenska tjänsteföretag
Superföretag
Libor Kozák

Libor Kozák, född 30 maj 1989 i Opava, Tjeckoslovakien, i nuvarande Tjeckien, är en tjeckisk fotbollsspelare som spelar för Sparta Prag. Han spelar också för Tjeckiens landslag.

Karriär
Den 2 januari 2014 bröt Kozak benet på en träning med Aston Villa, klubben skulle då få klara sig utan Kozak under resten av säsongen 2013-2014. Innan det så hade han gjort fyra mål på 14 matcher. Han hade även blivit Europa Leagues bästa målskytt med tio mål under tiden i Romklubben Lazio.

I augusti 2017 värvades Kozák av italienska Bari.

Referenser

Profil på sslazio.it

Noter

Tjeckiska fotbollsspelare
Tjeckiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i SFC Opava
Fotbollsspelare i SS Lazio
Spelare i Brescia Calcio
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i SSC Bari
Spelare i AS Livorno Calcio
Spelare i AC Sparta Prag
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i Premier League
Födda 1989
Levande personer
Män
Personer från Opava
Nya tider

Nya Tider kan syfta på:

Nya tider (film) – en svensk TV-film från 1988
Nya tider (TV-serie) – en lågbudgetsåpa som sändes i TV4 åren 1999–2006
Nya Tider (tidning) – en högerextrem och konspiratorisk nyhetstidning
Nexus Nya Tider – en nedlagd konspiratorisk och tidvis högerextrem tidskrift
Hjärthalla

Hjärthalla är ett naturreservat i Sölvesborgs kommun i Blekinge län.

Hjärthallaberget höjer sig över omgivande Listerlandets slättland. Reservatet domineras av ädellövskog med mest bok. Död ved är viktig för många insekter. På våren blommar blåsippor och gulsippor. Den hotade svampen hartsticka har hittats i området. I sumpskogen har man funnit långbensgrodan. Det finns även buskmarker. Reservatet ligger på tidigare utmarker som nyttjats till kreatursbete, ved- och virkesuttag och för odlingar. Fägator, stenmurar och odlingsrösen förekommer och vittnar om äldre tiders brukande..

Inom reservatet finns en stenåldersboplats från tidig bondestenålder, cirka 2400 f.Kr. På bergets topp finns en stensättning från bronsåldern eller tidiga järnåldern, cirka 500 f Kr.

Reservatet bildades 2007 och omfattar 91 hektar. Området är naturskönt och strövvänligt beläget på södra delen Listerlandet. En stig leder upp till toppen Hjärthalla 60 meter över havet.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Hjärthalla

Naturreservat i Sölvesborgs kommun
Natura 2000-områden i Blekinge län
Listerlandet
Naturskyddsområden bildade 2007
Gennargentu

Gennargentu är ett bergsmassiv på mellersta Sardinien, med öns högsta topp, Bruncu Spina, 1.829 meter över havet.

Källor 
 

Bergskedjor i Italien
Montilla

Montilla är en stad i sydvästra Spanien, 35 kilometer sydsydöst om Córdoba.

Montilla är känt för sin slott och sin tillverkning av vinet Amontillado. Montilla var tidigare även känt för sin textil- och keramiktillverkning.

Källor 
 

Orter i Andalusien
Ukrainsk scenkonst

Ukrainsk scenkonst är ett samlingsnamn för teater, dans och musikalproduktion i Ukraina.

Den moderna ukrainska teatern skapades i Galizien år 1848. Folkliga dramer uppfördes 20 år senare av Julian Lavretskyj. Men denna konstart förföll på grund av ryska censurens bestämmelser. Först efter Första världskriget fick Kiev en ukrainsk nationalteater.

Referenser
Runeberg projektet 887-888
HK Admiral Vladivostok

HK Admiral Vladivostok () är en professionell ishockeyklubb i Vladivostok, Ryssland. Laget bildades och anslöt till KHL inför säsongen 2013/2014, som ett led i KHL:s planerade expansion österut. Redan första säsongen lyckades laget ta sig till slutspelet om Gagarin Cup. Efter Coronavirusutbrottet våren 2020 meddelde laget att man inte kommer delta i KHL säsongen 2020/2021.

Källor

Klubbar i Kontinental Hockey League
Ishockeyklubbar i Ryssland
Sportklubbar bildade 2013
Vladivostok
FC Kuusysi

FC Kuusysi, Kyykkä är en finsk fotbollsklubb från Lahtis som grundades 1934. Idag spelar klubben i Tvåan på hemmaarenan Kisapuisto.

Meriter
 Finska Mästerskapen : 1982 , 1984 , 1986 , 1989 , 1991 
 SM-silver: 1987 , 1988 , 1990 , 1992 
 Finska cupen : 1983, 1987

Källor 

Sport i Lahtis
Kuusysi
k
Phillips Hult

Wendel Phillips Adalrik Hult, född 21 september 1895 i Stockholm, död 10 februari 1960 i Uppsala, var en svensk jurist. Han var far till Jan Hult.

Hult blev juris licentiat och disputerade för juris doktorsgraden 1927, promoverades 1930, var amanuens vid Stockholms högskolas juridiska bibliotek 1923–1927 och 1935–1939, blev docent i speciell privaträtt vid Stockholms högskola 1927, i civilrätt 1933, var t.f. professor i rättsvetenskap vid Handelshögskolan i Stockholm 1938–1942 samt blev professor i civilrätt med internationell privaträtt vid Uppsala universitet 1939 och i civilrätt där 1947.

Hult var sekreterare vid Stockholms högskolas juridiska fakultet 1928–39, bibliotekarie vid bland annat Högsta domstolens bibliotek 1924–34, ledamot av 1945 års universitetsberedning och preses för Vetenskapssamhället i Uppsala. 

Hult var gift med en dotter till boktryckaren Harald Wretman. Han vilar i hustruns familjegrav på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi
Bidrag till läran om försäkring av tredje mans intresse (gradualavhandling 1927)
Föreläsningar över den nya lagen om försäkringsavtal (1928) 
Den speciella bolagsrätten (1930)
Den nya stadsplanelagen (1932)
Om kommissionärsavtalet I (1936)
Föreläsningar över försäkringsavtalslagen (1936)
Civilrättsliga spörsmål (1939)¨
Föräldrar och barn enligt svensk internationell privaträtt (1943)
Om juridiska studier (1949)
Akademiska porträtt och några andra (1950)
Lagens bokstav och lagens andemening (1952) 
Juridisk debatt (1952)
Lärobok i värdepappersrätt (1957)

Källor

Hult, Wendel Phillips Alarik på SvenskaGravar.se

Svenska professorer i civilrätt
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1895
Avlidna 1960
Män
Måla med ljus

Måla med ljus är en metod att fotografera då man använder kamera med lång slutartid och målar ljus i bilden med till exempel en ficklampa. Kan även kallas "Lightpainting" eller "Paint with light". Genom att använda ficklampa eller annan lämplig ljuskälla kan man måla i sina bilder. Man gör rörelsen medan exponeringen sker och bildar på så vis ett ljusmönster. Principen är att arbeta med lång slutartid (minst 10 sekunder) och stadigt kamerastativ. Rummet eller omgivningen ska vara mörk och utan ljus från lampor eller fönster. Man ska använda manuellt läge på kameran och ha en bländaröppning på minst f/22 och ISO 100.

Måla med ljuset är en teknik som kan användas vid ljussättning av till exempel stora interiörer. Kameran ställs på stativ, långsam film användes och lång exponeringstid. Under exponeringen ”målas” interiören med till exempel en ficklampa eller upprepade blixtar. Den som ”målar” bör vara svartklädd för att inte av misstag bli avbildad.

Referenser

Fotografiska tekniker