kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gentrit Citaku

Gentrit Citaku född 25 februari 1996 i Norrköping, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IFK Berga.

Klubbkarriär
Citaku började spela fotboll i Hageby IF och kom till IFK Norrköping som 13-åring.

I augusti 2018 gick Citaku till division 3-klubben Smedby AIS. I april 2019 skrev han på för Assyriska IF. I februari 2020 värvades Citaku av IK Sleipner. I augusti 2022 gick han till Adas United. 

Inför säsongen 2023 blev Citaku klar för spel i division 2-klubben IFK Berga.

Landslagskarriär
Citaku har tagit brons i U17-EM och U17-VM med det svenska U17-landslaget.

Referenser

Gentrit Citaku på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Fotbollsspelare i IK Sleipner
Spelare i IFK Berga
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Idrottare från Norrköping
Födda 1996
Levande personer
Män
Bad Wilsnack

Bad Wilsnack (före 1929 endast Wilsnack) är en småstad och kurort i Tyskland, belägen i Landkreis Prignitz i nordvästra delen av förbundslandet Brandenburg, 15 km öster om Wittenberge. Staden huvudort för kommunalförbundet Amt Bad Wilsnack/Weisen, där utöver staden även fyra grannkommuner ingår. Historiskt är staden känd som vallfartsort och blev kurort omkring sekelskiftet 1900.

Geografi 
Bad Wilsnack ligger strax nordost om floden Elbe, vid bifloden Karthane ungefär halvvägs mellan Berlin och Hamburg. Staden ligger i den sydvästra utkanten av det historiska landskapet Prignitz.

Kultur och sevärdheter 
Wunderblutkirche Sankt Nikolai, under medeltiden en av norra Europas viktigaste vallfartskyrkor. Sedan reformationen utgör den stadens lutherska stadskyrka.
Bad Wilsnack är slutpunkt för den historiska pilgrimsleden från Berlin över Wusterhausen/Dosse. Denna har i modern tid återinrättats som vandringsled.

Källor

Noter 

Kommuner och städer i Landkreis Prignitz
Wilsnack
154:e Avdelta Preobrazjenska kommendanturregementet

154:e Avdelta Preobrazjenska kommendanturregementet (154-й отдельный комендантский Преображенский полк) är ett försvarsgrensövergripande garnisonsregemente förlagt till Moskva. Det har fått sitt namn efter det tsarryska Preobrazjenskijregementet.

Uppdrag

 Garnisons- och beredskapstjänst i Moskva
 Ordnings- och bevakningspatruller
 Antiterroristberedskap
 Bevakning och eskort av militärfångar och militäråtalade
 Försvarsmaktens ceremoniförband i Moskva
 Statliga och militära delegationer
 Militärbegravningar
 Ammunitionsröjning i Moskva
 Utom för Improviserade sprängmedel

Organisation
 

 
 Regementsledning
 Stab
 Artilleri
 Sambandstjänst
 CBRN-skydd
 Transporter
 Sjukvårdstjänst
 Underhållstjänst: kassatjänst, förplägnad, beklädnad
 Ingenjörskomponent (med ammunitionsröjningsavdelning)
 Första garnisonsbataljonen
 Andra garnisonsbataljonen
 Ceremonibataljon: två kompanier
 Understödskompani
 Moskvas garnisonsmusikkår

Värnplikt
För att få avtjäna värnplikten vid det Preobrazjenska kommendanturregementet krävs att den värnpliktige uppfyller följande villkor:
 Längd 175-190 centimeter. 
 Inga tatueringar. 
 Normalt förhållandet mellan längd och vikt. 
 Synskärpa utan korrektion på båda ögonen med normal färgsyn. 
 Viskad taluppfattning på ett avstånd av minst 6 meter i båda öronen. 
 Uppväxt i en komplett familj. 
 Företräde ges till en tvillingbror.

Den som är bosatt utomlands eller har nära släktingar som är bosatta utomlands, eller har nära släktingar som är dömda för högmålsbrott eller för andra allvarliga brott kan inte få göra sin värnplikt vid regementet. De som har varit dömda till frihetsstraff, är under utredning eller lagföring för brott, eller registrerade hos polisen som kriminella, psykiskt sjuka, narkomaner eller veneriskt sjuka kan heller inte få göra värnplikten vid regementet.

Referenser

Preobrazjenskijregementet
Erika Linder

Erika Anette Linder Jervemyr, född 11 maj 1990 i Sundbybergs församling, är en svensk fotomodell.

Hon blev upptäckt i Kungsträdgården då hon var 14 år gammal, men det var först sex år senare hon valde att kontakta agenturen. Hon fick då fotograferas som en ung Leonardo DiCaprio.

Linder har uppmärksammats för sin androgyna look och för att hon är modell för såväl dam- och herrkollektioner. Hon har bland annat fotograferats tillsammans med den androgyna fotomodellen Andreja Pejic. 

Erika Linder har medverkat i Katy Perrys musikvideo Unconditionally. 
Hon representeras av modellagenturen Next Models. 

Hon har medverkat i reklamkampanjer för bland annat JC och medverkat i modetidningar som Vogue.

Under 2016 hade hon en av  huvudrollerna i filmen Below her mouth.

Källor

Svenska fotomodeller
Personer från Sundbybergs kommun
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Lewis Theobald

Lewis Theobald, född (döpt den 2 april) 1688, död den 18 september 1744, var en engelsk författare. 

Theobald skrev ett antal litterära arbeten av föga intresse för eftervärlden. Han har gått till historien som en god textkritiker och återställare av Shakespeares verkliga text genom en granskning av Popes upplaga av Shakespeare. Denna, som kom 1723-25, är "icke utan förtjänster, men full af godtyckliga förändringar och strykningar", skriver Johan Mortensen i Nordisk familjebok. "Den kritiserades skarpt och rättvist af Theobald i dennes Shakespeare restored (1726)", fortsätter han. Pope hämnades genom att göra Theobald till hjälten i The Dunciad: "denna satir mot tidens småförfattare, i hvilken P. tog hämnd för alla inbillade och verkliga oförrätter under de sista tjugu åren och som, trots tonens våldsamhet och bristen på öfverlägsen humor, obestridligen i många afseenden är ett mästerverk", som Mortensen kommenterar detta verk. Han tillägger: "I första upplagan (1728) är Shakspere-utgifvaren Theobald hufvudfiguren, men dikten undergick under årens lopp många förändringar, och i den sista upplagan (1743) tillades en fjärde bok, och Colley Cibber har blifvit hjälten i stället för Theobald till stor skada för enheten i poemet och kraften i satiren."

Källor 

 
 

Engelska författare
Engelskspråkiga författare
William Shakespeare
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Födda 1688
Avlidna 1744
Män
Ugglan
Villa Borganäs

Villa Borganäs är en kulturhistoriskt värdefull byggnad vid Alnäsvägen 5 i Stocksundstorp, stadsdelen Bergshamra inom Solna kommun. Huset ligger vid Stocksundet och uppfördes troligen 1892. Kvarteret Alnäs med fastigheterna Alnäs 1 och 2 har enligt kommunen ett omistligt kulturhistoriskt värde.

Kvarteret Alnäs
År 1889 friköptes Stocksundstorps gård av storbyggmästaren Andreas Gustaf Sällström, som avstyckade tre tomter (nuvarande kvarteret Alnäs) belägna vid gamla landsvägen mot Roslagen och nära Stocksundsbron. Tomterna bebyggdes omkring 1892 med tre större villor. Av dessa är två bevarade (Villa Borganäs och Villa Alnäs) vid dagens Alnäsvägen 5 respektive 7. Den tredje, Villa Alhyddan (Alnäsvägen 9) har renoverats på ett okänsligt sätt under 1970-talet, och anses av kommun inte ha ett lika högt kulturhistoriskt värde. Enligt Solna kommun bildar kvarteret Alnäs en "sammanhängande och tät liten 1890-tals miljö". Bebyggelsen är "välbevarad och ursprunglig och dokumenterar på ett åskådligt sätt det sena 1800-talets byggnadskultur och bostadsskick". Kvarteret Alnäs representerar ett omistligt kulturhistoriskt värde.

Villa Borganäs
Villa Borganäs (fastigheten Alsnäs 1) är en 1½-vånings trävilla med fasader i fältindelad pärlspontpanel och våningsavskiljande listverk. Fasaderna är rikt smyckade med lövsågerier (så kallad snickarglädje). Taken är täckta med falsad och rödmålad plåt. Mot gatan (den gamla landsvägen) märks en originell dubbelgavel som skapades vid tillbyggnaden på 1920-talet. Den nyare delen har brutet tak medan den äldre ett brant sadeltak. Gavelspetsarna och den öppna verandan åt Stocksundet är dekorerade med omsorgsfullt utarbetade konsoler. Fönstren i den äldre delen har mönstersågade och snidade foder. 

Arkitekt och byggmästare är okända, men troligen var villan redan från början avsedd som permanentbostad med flera lägenheter. Villan var i kommunens ägo sedan 1960-talet och såldes 1983 till en privatperson, som lät renovera huset 1984-1985. Då fick Villa Borganäs tillbaka sin ursprungliga färgsättning: mörkt ockragul i undervåningen, faluröd i övervåningen och kontrasterande mörkgröna foder runt dörrar och fönster. Borganäs inrymmer idag två lägenheter.

Se även
 Villa Björkhagen, Alnäsvägen 1
 Villa Alnäs, Alnäsvägen 7

 Villa Alhyddan, Alnäsvägen 9
 Fjällstugan, Krokusvägen 1

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Bergshamra
Johann Philipp Krieger

Johann Philipp Krieger, född den 25 februari 1649 i Nürnberg, Tyskland, död den 7 februari 1725 i Weissenfels, Tyskland, var en tysk tonsättare, en tid verksam i Köpenhamn som organist.

Biografi
Krieger började studera klaverspel och andra instrument redan vid åtta års ålder och sägs ha varit en begåvad elev med absolut gehör. Redan efter ett års studier kunde han fånga en stor publik och komponera flera populära arior.

Under 1660-talet tillbringade Krieger fyra à fem år i Köpenhamn för studier av orgelspel och komposition. Under sin vistelse där erbjöds han att bli organist i Christiania (nuvarande Oslo), vilket han dock avböjde.

Det råder olika uppfattningar om Kriegers fortsatta karriär, men troligen arbetade han som organist i Bayreuth. År 1675 flyttade han till Wien där han spelade för kejsar Leopold I, som var en känd mecenat för kompositörer.

Krieger skrev minst 18 operor och ett stort antal andra både profana och sakrala verk. Tyvärr har många av hans verk gått förlorade: till exempel, av de ca 2.000 kantater han komponerat finns endast 76 bevarade.

Kriegers broder Johann Krieger, 1651 – 1735, var också en betydande tonsättare, främst på orgel- och klavermusikens område.

Kompositioner i urval
I en sammanställning av Kriegers musik publicerad under hans livstid, i kronologisk ordning, kan nämnas:

12 suonate (Nürnberg, 1688): triosonater för två violiner och generalbas
Auserlesene i Denen dreyen Sing-Spielen Flora, Kekrops und Procris enthaltene Arien (Nürnberg, 1690): första volymen av arior
Auserlesene Arien anderer Theil (Nürnberg, 1692): andra volymen av arior
12 suonate (Nürnberg, 1693): triosonater för violin, bas gamba och generalbas
Musicalischer Seelen-Friede (Nürnberg, 1697): 20 kantater för solist och 1-2 fioler (obligat / ad lib)
Lustige Feld-Musik (Nürnberg, 1704): stycken för 4 blåsinstrument

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Tyska klassiska kompositörer
Personer från Nürnberg
Födda 1649
Avlidna 1725
Män
Tyska musiker under 1600-talet
Tyska musiker under 1700-talet
Sankta Katarina kyrka, Åbo

S:ta Katarina kyrka är en medeltida stenkyrka i stadsdelen Nummisbacken i Åbo. Kyrkan finns i dag nästan mitt i Studentbyn. Forskningen anser att kyrkan är från slutet av 1400-talet. Den tidigare kyrkan av trä invigdes den 22 januari 1351 av biskop Hemming och biskop Tomas från Växjö. 

Kyrkan fick 2000 en relief av glas "Den blida Maria". Konstnären är åbobon  Hannu Konola.

Kyrkan och församlingen
Kyrkan har fått sitt namn efter Katarina av Alexandria. Kopplingen finns i ett sigill från 1309 där hennes bild finns. Sigillet användes för att bekräfta biskopsvalet som förrättades då.

Kyrkan har tidigare legat på kommunen S:t Karins område och kallades då i regel S:t Karins kyrka. Nummis anslöts 1939 till Åbo stad och då sträckte sig också S:t Karins församling in i Åbo stad.  År 1991 bildade områdena på stadens område en egen församling. För att undvika förväxlingar kallades församlingen inom stadens område S:ta Katarina församling och kyrkan S:ta Katarina. Församlingen i S:t Karins behöll det gamla namnet och församlingscentret i Hovirinta blev den nya S:t Karins kyrka

Kulturlandskap
Museiverket har tagit upp S:ta Katarina kyrka och omgivningen i listan över Byggda miljöer av riksintresse. Till miljön kring kyrkan hör kyrkogården med tre gravkapell (Jacob Gadolin, Arndt Winter, Johan Frenckell), ett minnesmärke över prokuratorn och statsrådet Matthias Calonius, en klockstapel från 1826, kyrktorget, ett sockenmagasin och stamhemmanen Prästgården, Kuikkula, Kylä och Simola. Byggnaderna härstammar från 1700-talet och 1800-talet

Se även
Lista över Finlands medeltida stenkyrkor

Källor

 Läst 1 mars 2014.

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Åbo ärkestift
Kyrkobyggnader i Åbo
Medeltida kyrkobyggnader i Finland
Lawyacado

Lawyacado (somaliska: Lawya Cadde) är en mindre gränsstad mellan Somaliland och Djibouti. Den har en liten hamn samt ligger i Salal-regionen.

Orter i Somaliland
Villa Alnäs, Bergshamra

Villa Alnäs är en kulturhistoriskt värdefull byggnad vid Alnäsvägen 7 i Stocksundstorp, stadsdelen Bergshamra inom Solna kommun. Huset ligger vid Stocksundet och uppfördes troligen 1892. Kvarteret Alnäs med fastigheterna Alnäs 1 och 2 har enligt kommunen ett omistligt kulturhistoriskt värde.

Kvarteret Alnäs

År 1889 friköptes Stocksundstorps gård av storbyggmästaren Andreas Gustaf Sällström, som avstyckade tre tomter (nuvarande kvarteret Alnäs) belägna vid gamla landsvägen mot Roslagen och nära Stocksundsbron. Tomterna bebyggdes omkring 1892 med tre större villor. Av dessa är två bevarade (Villa Borganäs och Villa Alnäs) vid dagens Alnäsvägen 5 respektive 7. Den tredje, Villa Alhyddan (Alnäsvägen 9) har renoverats på ett okänsligt sätt under 1970-talet, och anses av kommun inte ha ett lika högt kulturhistoriskt värde. Enligt Solna kommun bildar kvarteret Alnäs en "sammanhängande och tät liten 1890-talsmiljö". Bebyggelsen är "välbevarad och ursprunglig och dokumenterar på ett åskådligt sätt det sena 1800-talets byggnadskultur och bostadsskick". Kvarteret Alnäs representerar ett omistligt kulturhistoriskt värde.

Villa Alnäs
Villa Alnäs (fastigheten Alnäs 2) är en hög 2½ vånings trävilla med branta tak täckta av falsad och svartmålad plåt. Fasaderna är klädda  med liggande fasspontpanel i ljusgul kulör samt vitmålade utsmyckningar, listverk och foder. Samtliga fönsterbågar är målade i engelskt rött. Gavelspetsarna uppvisar omfattande dekorationer med genombrutna lövsågerier och omsorgsfullt snidade konsoler. Åt sjösidan märks en glasveranda och mot den gamla landsvägen accentueras byggnaden av en utskjutande byggnadsdel med brant sadeltak. Vid Stocksundets strand ligger några bodar, som ursprungligen innehöll bland annat tvättstuga och avträden.

Arkitekt och byggmästare är okända, men troligen var villan redan från början avsedd som permanentbostad med flera lägenheter. Huset renoverades 1984-1985 och innehåller idag tre lägenheter.

Se även
 Villa Björkhagen, Alnäsvägen 1
 Villa Borganäs, Alnäsvägen 5

 Villa Alhyddan, Alnäsvägen 9
 Fjällstugan, Krokusvägen 1

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Bergshamra
Shiikh

Shiikh (alternativa stavningar: Sheekh, Shiekh, Shiik) är en stad mellan Burao och Berbera i Somaliland. Den har någonting över 20.000 i befolkning. Den var tidigare en del av Togdheer men numera är den en del av Saaxil.

Orter i Somaliland
Karin (stad)

Karin är en stad i Saaxilregionen i Somaliland. Den är en hamnstad öster om Berbera. Den har ungefär 10 000 invånare.

Orter i Somaliland
Mandera (Somaliland)

Mandera är en by eller stad som ligger i Maroodijeex i Somaliland. Under 1980-talets krig fungerade den som ett fängelse. Den har mellan 1 000 och 5 000 i invånare.

Orter i Somaliland
Slaget vid Neva (1708)

Slaget vid Neva utspelades den 30 augusti 1708 (enligt den svenska kalendern; 29 augusti enligt den julianska och 9 september enligt den gregorianska) under stora nordiska kriget.

Bakgrund 
Medan kung Karl XII inleder sitt fälttåg mot Ryssland från sitt vinterkvarter i Sachsen företog generalmajor Georg Lybecker med en svensk-finsk armé på 12 000 man ett fälttåg mot Ingermanland, för att där kunna inta Sankt Petersburgs stad och hamn som hade byggts upp på erövrad svensk mark. De ryska styrkorna stationerade i Ingermanland bestod av 24 500 man under befäl av Fjodor Apraksin. Lybeckers armé kom till floden Neva den 30 augusti och förberedde sig att korsa den. Apraksin hade befäst den motsatta stranden med cirka 8 000 man, och fick också understöd från delar av den ryska galärflottan.

Slaget 
Lybecker förvirrade först den ryska ledningen var flodkorsningen skulle ske och vid Teusina började hans styrkor på byggandet av pontonbroar. Samtidigt fick två ryska brigantiner syn på arbetet och började beskjuta svenskarna. Dessa svarade med sina egna kanoner och snart fick de ryska båtarna dra sig tillbaka. Efter några mindre skärmytslingar hade cirka 1 100 svenskar korsat floden och började bygga skansar. Ryssarna inledde då ett våldsamt motangrepp med upp till 8 000 man och försökte överflygla svenskarna. Svenskarna gjorde hårt motstånd och ryssarna blev efter en timmes strid, inklusive ett hastigt svenskt bajonettanfall, besegrade och förlorade cirka 900 döda och ett okänt antal sårade soldater. Svenskarna hade under denna strid förlorat 86 döda och 291 sårade soldater.

Följder 
Striden hade ingen strategisk betydelse för Lybeckers armé, då han inte kunde marschera vidare till Sankt Petersburg grund av brist på tungt artilleri. Istället, efter ytterligare krigsföretag, fick Lybecker slut på proviant och var tvungen att dra sig tillbaka till öppet vatten för att få sin armé evakuerad till Finland. För att göra det var han tvungen att slakta och lämna kvar många av hans hästar, vilket kom att få för mycket dyra konsekvenser under senare delen av kriget.

Referenser

Noter

Källor 
From, Peter: Katastrofen vid Poltava - Karl XII:s ryska fälttåg 1707-1709, kapitel VIII, sid. 165-185, Historiska media, Lund 2007 
Dorrell, Nicholas: The Dawn of the Tsarist Empire: Poltava & the Russian Campaigns of 1708—1709, Partizan Press 2009
Ett kort dock tydeligit utdrag utur then öfwer konung Carl den Tolftes lefwerne och konglida dater, Jöran Andersson Nordberg, 1745

Neva
Neva
Neva
Neva
Neva
1708 i Ryssland
1708 i Europa
Moschus leucogaster

Moschus leucogaster är ett hovdjur i familjen myskhjortar som förekommer i Himalaya.

Utseende 

Arten har jämförelsevis korta framben och kraftiga bakben. Den når en kroppslängd (huvud och bål) av 86 till 100 cm, en mankhöjd av 40 till 50 cm och en vikt av 13 till 18 kg. En svans saknas. Liksom andra arter av familjen saknar Moschus leucogaster horn. Däremot har hannar långa hörntänder som är synliga utanför munnen. Den täta pälsen är brun med gråa skuggor vid vissa ställen och på halsen finns två vita fläckar. Ungdjur har vita fläckar över hela kroppen.

Utbredning och habitat 

Denna myskhjort förekommer från Kashmirregionen (Indien) över Nepal till Bhutan och södra Kina. Den når i Himalaya 2500 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsängar, buskskogar, öppna bergsskogar och klippiga områden med glest fördelad vegetation.

Ekologi 

Individerna är aktiva på dagen, ofta vid gryningen och skymningen. De lever allmänt ensam och har ett cirka 22 hektar stort revir. Revir av olika kön kan överlappas. Hannar markerar revirets gränser med en vätska från doftkörtlarna (mysk).

Moschus leucogaster äter gräs, blad, kvistar, mossa, lav och unga växtskott.

Parningstiden ligger mellan november och juli. Honan föder efter 178 till 198 dagar dräktighet ett ungdjur. Ungen får ungefär två månader di och efter sex månader har den samma storlek som de vuxna djuren. Könsmognaden infaller efter 1,5 år, hos honor ibland lite tidigare. Moschus leucogaster kan bli 20 år gammal.

Hot och status 

Denna myskhjort jagas för doftämnets skull som förarbetas bland annat till parfym. Några individer skjutas för köttets skull. IUCN uppskattar att beståndet minskade med 50 procent under de gångna 21 åren (tre generationer) och listar arten som starkt hotad (EN).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder på ARKive.org

Myskhjortar
Däggdjur i palearktiska regionen
Hiram Runnels

Hiram George Runnels, född 15 december 1796 i  Hancock County, Georgia, död 17 december 1857 i Houston, Texas, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Mississippis guvernör 1833–1835.

Runnels blev 1830 invald i Mississippis senat. Han förlorade knappt guvernörsvalet 1831 men vann sedan två år senare med en marginal av 558 röster.

Runnels efterträdde 1833 Charles Lynch som Mississippis guvernör och efterträddes 1835 av John A. Quitman.

Runnels avled 1857 och gravsattes på Glenwood Cemetery i Houston. Han var farbror till Hardin Richard Runnels. Runnels County i Texas har fått sitt namn efter Hiram Runnels.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Mississippi
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Hancock County, Georgia
Födda 1796
Avlidna 1857
Män
Irland i Eurovision Song Contest 2014

Irland deltog Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn i Danmark.

Upplägg 

Även om Irland kom sist i finalen året innan så beslöt sig RTÉ i juli 2013 att Irland kommer delta i Eurovision Song Contest 2014.

Än en gång kommer Irland att använda sig av The Late Late Show som är landets största musikprogram..
Som vanligt kommer 5 bidrag framföras i finalen.

Late Late Show 
Dessa är de fem bidragen.

Under Eurovision 
Irland kommer att delta i andra semifinalen den 8 maj i Köpenhamn.

Referenser 

Länder i Eurovision Song Contest 2014
2014 i Irland
Musik i Irland
Maria Gomes Valentim

Maria Gomes Valentim, född 9 juli 1896 i Carangola, Minas Gerais, Brasilien, död där 21 juni 2011, var en brasiliansk kvinna som var världens äldsta levande person från 4 november 2010 till sin död 21 juni 2011 vid en ålder av 114 år och 347 dagar.

Referenser

Noter

110-åringar
Födda 1896
Avlidna 2011
Kvinnor
Personer från Minas Gerais
Alba Schwartz

Sofie Albertine ”Alba” Schwartz, född Larsen 9 december 1857 i Köpenhamn, död 10 januari 1942 i Skagen, var en dansk författare. Hon var farmor till skådespelerskan Malene Schwartz.

Alba Schwartz var dotter till överläkaren Søren Eskildsen Larsen (1802–1890) och Sophia Albertina Matzen (1815–1895) och det yngsta barnet i en syskonskara på 14. Bland syskonen fanns filologen Sofus Larsen. Schwartz satsade på att bli skådespelare och mottog undervisning av Ludvig Phister på Det Kongelige Teater. Hon avbröt utbildningen efter att ha gift sig med juristen Otto Georg Schwartz 1882. De fick sönerna Erik (född 1884) och Walter (1889–1958), varav den äldsta dog som 9-åring. Familjen flyttade till Skagen 1899 där maken blev borgmästare. Alba Schwartz blev en del av ortens kulturliv och bidrog till att skildra dess historia i Den svundne Tid i Sagn og Billeder (1912) och Skagen, Den nye Tid i Oplevelser og Indtryk (1913).

Schwartz gjorde sin författardebut 1907 med novellen Den døde Mand som trycktes i tidningen Det ny Aarhundrede. Hennes första skönlitterära bok, Overlægen, publicerades 1932. Hon var då 75 år gammal och änka sedan många år. Denna och de följande romanerna Barnet (1935), Edith søger en Far (1938) och Skilsmissens Børn (1940) skildrar främst ämnen som äktenskap, moderskap, kärlek och familjeliv. Också situationer av otrohet, både hos de manliga och kvinnliga huvudkaraktärerna, samt skilsmässa och oäkta barn är återkommande teman i Schwartz författarskap. Skilsmissens Børn blev filmatiserad 1939 av Benjamin Christensen med Grethe Holmer som huvudrollsinnehavare.

Schwartz tilldelades Holger Drachmann-legatet 1939.

Bibliografi 
 Skagen. Den svundne Tid i Sagn og Billeder (1912)
 Skagen. Den nye Tid i Oplevelser og Indtryk (1913)
 Overlægen (1932)
 Barnet (1935)
 Edith søger en Far (1938)
 Skilsmissens Børn (1940)

Referenser 
Noter

Litteratur
 Svend Cedergreen Bech (red.) (1979-1984). Dansk Biografisk Leksikon. Köpenhamn: Gyldendal.
 Jytte Larsen (red.) (2001). Dansk Kvindebiografisk Leksikon. Köpenhamn: Rosinante. 

Danska novellförfattare
Danskspråkiga novellförfattare
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska författare under 1900-talet
Författare från Köpenhamn
Födda 1857
Avlidna 1942
Skagenmålarna
Personer från Skagen
Kvinnor