kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kwakiutl

Kwakiutl eller Kwakwaka’ wakw är en stam bland nordvästindianerna på Vancouverön och British Columbias kust i västra Kanada. De var välbärgade fiskare och jägare och anpassade sig tidigt till den handel som bedrevs av de vita. Särskilt berömda har de blivit för sina groteska gåvo-, bytes- eller potlatchfester, men hade också en rik myt- och folkdiktning.

Namnet Kwakiutl kommer från Kwagu'ł - namnet på en enda stam av Kwakwaka'wakw finns vid Fort Rupert.  "Kwakiutl" anses vara en felaktig benämning på de flesta av de folk den tillämpas på, de föredrar att kallas Kwakwaka'wakw, vilket innebär de Kwak'wala språkiga-folken. Ett undantag är Laich-kwil-Tach på Campbell River, som är kända som den sydliga Kwakiutl, och är stamrådet i Kwakiutl kommunfullmäktige .

Deras språk, som nu talas av mindre än 5 procent av befolkningen (cirka 250 personer), består av fyra dialekter av det som brukar kallas Kwak'wala. Dessa dialekter är Kwak̓wala, 'Nak̓wala, Guc̓ala och T̓łat̓łasik̓wala. Namnet Kwakwaka'wakw översättas med "Kwak̓wala-språk-folket". Många stammar bildar Kwakwaka'wakw, med varje stam utgör sitt eget folk eller nation.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Externa länkar
https://www.google.com/search?q=kwakiutl&newwindow=1&rlz=1C2AVSA_enSE444SE456&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=vxMjU-eXGoGK4wT3iYDABA&ved=0CDgQsAQ&biw=724&bih=516

Nordamerikanska indianer
British Columbia
Peter Scholl-Latour

Peter Scholl-Latour, född 9 mars 1924 i Bochum i Nordrhein-Westfalen, död 16 augusti 2014 i Rhöndorf i Bad Honnef i Nordrhein-Westfalen, var en fransk-tysk professor, journalist och författare.

Biografi 
Scholl-Latour innehade både franskt och tyskt medborgarskap, och betecknade sig politiskt som gaullist.

1945-1946 verkade Scholl-Latour som fallskärmsjägare för franska Commando Parachutiste Ponchardier, med vilka han stred i Första Indokinakriget.

Efter masterexamen vid Institut d'études politiques de Paris och doktorsgrad vid Paris universitet, tog han en andra masterexamen i arabiska och islamstudier vid Université Saint-Joseph i Beirut, Libanon.

Sedan 1950 arbetade han som journalist och författare.

2008 besökte han Östtimor, det vid tillfället enda landet på kartan som han ännu inte besökt.

Han var enligt egen uppgift en av Tysklands mest sålda icke-fiktivt inriktade författare kring millennieskiftet.

2006 medverkade han i TV-dokumentären Russia Surrounded: Putin's Empire faces NATO, China and Islam. Han stöttade den konservativa tyska tidskriften Junge Freiheit, där han medverkade i flera intervjuer.

Referenser 

Alumner från Université Saint-Joseph
Alumner från Paris universitet
Tyska författare under 1900-talet
Franska författare under 1900-talet
Personer från Bochum
Födda 1924
Avlidna 2014
Män
Riddare av Hederslegionen
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Nyangwe

Nyangwe är en stad i Kongo-Kinshasa vid Lualaba, 300 kilometer väster om Tanganyikasjöns norra del.

Nyangwe var tidigare en av de främsta arabiska handelsplatserna i Kongo. 1871 var David Livingstone förste europé att besöka platsen.

Källor 
 

Orter i Maniema
Neoaristotelism

Neoaristotelism är en filosofisk riktning under renässansen, som tack vare de återuppväckta klassiska studierna förnyade Aristoteles läror.

Medan en del som Rudolf Agricola i motsats till skolastikerna gick direkt tillbaka till Aristoteles skrifter, tolkade averroisterna som Alessandro Achillini Aristoteles utifrån Averroës skrifter och alexandristerna med sin främste representant Pietro Pomponazzi Aristoteles utifrån Alexander från Afrodisias verk. Mellan dessa riktningar medlade bland andra Jacopo Zabarella.

Källor 
 

Rörelser inom renässansens filosofi
Mildred Fizzell

Mildred Fizzell, född 12 juni 1915 i Toronto i Ontario, död 11 november 1993 i Toronto, var en kanadensisk friidrottare.

Fizzell blev olympisk silvermedaljör på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Kanadensiska kortdistanslöpare
Kanadensiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1932
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Kanada
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Toronto
Födda 1915
Avlidna 1993
Kvinnor
Lydia Hedberg

Anna Lydia Hedberg, ogift Pettersson, född 5 januari 1878 i Falu Kristine församling, Kopparbergs län, död 10 juni 1964 i Sundsvalls Gustav Adolfs församling, Västernorrlands län, var en svensk vissångerska. 

Hedberg uppträdde under namnet Bergslagsmor. Hon hade en stor repertoar och turnerade runtom i Norden liksom i USA åren 1921–1925. Hedberg gjorde också ett fåtal skivinspelningar. 

Lydia Hedberg var dotter till fabrikören Karl Pettersson och Maria Lovisa Briandt. Åren 1904–1918 var hon gift med ingenjören Torbjörn Hedberg (1877–1932). Hon är begravd på Kristinehamns kyrkogård tillsammans med sonen Karl Gustav Olof T:son Hedberg och hans hustru.

Hon var utbildad sjukgymnast.

Referenser

Externa länkar
Bergslagsmors liniment 
Lydia Hedberg i Vem är det 1925. 
Bergslagsmor hemkommen från USA (den 20 Juni 1925)
Lydia Hedberg på Svensk musik, film och revyer 1900–1960
Fotografier
Lydia Hedberg 01
Lydia Hedberg 02
Lydia Hedberg 03
Diskografier
Lydia Hedberg på Victor
Lydia Hedberg i Svensk mediedatabas
Visbok
Lydia Hedberg
Strömmande ljud
Lydia Hedberg 
På turné i Amerika

Vidare läsning 
 

Bondkomiker
Fysioterapi
Kvinnor
Musiker från Falun
Svenska sångare
Födda 1878
Avlidna 1964
Peder Grib

Peder Grib, född den 18 maj 1681, död den 17 mars 1757, var en dansk sjömilitär.

Grib kämpade i flera strider med ära vid Tordenskjolds sida och utmärkte sig i synnerhet i slaget vid Dynekilen (1716) samt vid anfallet mot Nya Älvsborg och anfallet mot Strömstad (1717). År 1720 – han hade då avancerat till kapten – blev han avskedad på grund av underslev och var därefter under tre år anställd i ryska flottan. Han fick 1742 Färjegården i Snoghøj till belöning för sin forna tapperhet.

Källor 
 

Danska sjöofficerare
Danska militärer under 1700-talet
Personer i stora nordiska kriget
Födda 1681
Avlidna 1757
Män
Ugglan
Franco Moretti

Franco Moretti, född 1950 i Sondrio, Italien, är en italiensk marxistisk litteraturvetare vars verk huvudsakligen fokuserat på romanens historia som "planetär form". Hans senaste arbeten har väckt uppmärksamhet på grund av hans - ej okontroversiella - inlånande av kvantitativa forskning från de socialvetenskapliga domänerna till de traditionellt humanistiska. 

Hans böcker har översatts till åtminstone femton språk. Han är professor vid Stanford University, där han bland annat leder The Literary Lab.

Biografi

Moretti studerade jämförande litteraturvetenskap vid universitetet i Rom och undervisade därefter vid universiteten i Salerno och Verona innan han flyttade till USA. Han var en tid professor i engelsk och jämförande litteraturvetenskap vid Columbia University och utnämndes 2000 till professor vid Stanford University. Samma år var han med och grundade Stanford Center for the Study of the Novel.

Han är bror till filmskaparen Nanni Moretti, och har medverkat i några filmer.

Bibliografi 

Signs Taken for Wonders (1983)
The Way of the World (1987)
Modern Epic (1995)
Atlas of the European Novel, 1800–1900 (1998)
Graphs, Maps, Trees: Abstract Models for a Literary History (2005)
Distant Reading (2013)
The bourgeois : between history and literature (2013)

Referenser

Externa länkar 
 Franco Moretti vid Stanford University Department of English
 Appointment to American Academy of Arts and Sciences
 Distant reading på Amazon
 Graphs, Maps, Trees på Amazon
 Princeton UP website for Moretti, ed., The Novel
 

Italienska marxistiska teoretiker
Amerikanska marxistiska teoretiker
Italienska litteraturvetare
Amerikanska litteraturvetare
Italienska professorer
Amerikanska professorer
Amerikanska fackboksförfattare
Italienska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Personer verksamma vid Stanford University
Världslitteratur
Personer i Italien under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Sondrio
Födda 1950
Levande personer
Män
Personer verksamma vid Columbia University
Alumner från Universitetet La Sapienza
Hult Åsen

Hult Åsen är ett naturvårdsområde i Askims socken i Göteborgs kommun i Västergötland.

Naturvårdsområdet Hult Åsen ligger nordväst om Askims kyrka i stadsdelen Askim i södra Göteborg. Det utgörs mest av ett höjdparti som är bevuxet med tall och björk. Inom området finns flera fritidshus och uthus. Berg i dagen förekommer ofta.

Det avsattes 1994 och är 10 hektar stort. 

Området är ett kommunalt naturvårdsområde och förvaltas av Göteborgs stad, Park & natur.

Källor
Hult Åsen, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Naturskyddsområden bildade 1994
Naturvårdsområden i Västra Götalands län
Helge Larsen

Helge Larsen, född 25 april 1915 i Vester Åby, död 24 januari 2000, var en dansk rektor och politiker för Det Radikale Venstre. Han var folketingsledamot 1956–1964 och Danmarks utbildningsminister 2 februari 1968 till 11 oktober 1971.

Helge Larsen var son till mejeriföreståndaren Anton Johannes Larsen (1884–1965) och Kamilla Hansine Larsen (1886–1951). Han tog studentexamen från Odense katedralskole 1934 och blev cand. mag. 1942 från Köpenhamns universitet med historia som huvudämne och danska och tyska som biämnen. Han var lärarvikarie på Østersøgades gymnasium (1944–1945) och Gentofte statsskole (1946–1947) innan han blev lärare vid Statens kursus til studentereksamen (1947–1949) och sedan adjunkt och, från 1964, lektor på Nykøbing katedralskole. 1965–1968 var han rektor för Gladsaxe gymnasium.

1936 och 1940–1944 var han styrelseledamot av Radikal Ungdom i Köpenhamn. 1948–1950 var han ledamot i förbundet riksstyrelse och redaktör för förbundets medlemstidning (1936–1941 och 1943–1950). Han gifte sig 1942 med Tonny Karen Lolk, syster till politikern Lilly Helveg Petersen. Larsen kandiderade från 1952 till Folketinget för Maribo amts valkrets. Han blev invald efter att han fick ta över den avlidna Svend Jørgensens kretsmandat 1956. Han var bl.a. dansk delegat i Nordiska rådet (1957–1964), ledamot i Radiorådet (1959–1968) och folketingssekreterare. Han lyckades inte bli invald i Folketinget i valen 1964 och 1968, men utsågs till utbildningsminister i Hilmar Baunsgaards borgerliga koalitionsregering. Larsens tid som utbildningsminister kännetecknades av flera stora förändringar; däribland upprättandet av Roskilde universitetscenter, ökat inflytande för universitetsstudenterna, utvidgad undervisningsplikt från 7 till 9 år, införandet av obligatorisk sexualundervisning i folkskolan och ökat föräldrainflytande i folkskolornas styrelse. Han avgick tillsammans med regeringen 1971. Han fortsatte bl.a. som ledamot i partistyrelsen (1966–1981) och ledamot i Radiorådet (1974–1978).

Bibliografi (i urval) 
 Kendsgerninger om Sydslesvig (1946)
 Politiske Grundtanker (1948)
 Socialliberale tanker i dansk politik (1950) – som medförfattare
 De politiske partier (1950 och 1964) – som medförfattare
 Kort besked om EF (1972)
 Avis, egn og folk (1980)

Referenser 
Noter

Litteratur
 Svend Cedergreen Bech (red.) (1979–1984). Dansk Biografisk Leksikon. Köpenhamn: Gyldendal.
 Ove Krak (red.) (1983). Kraks Blå Bog. Köpenhamn: Kraks Legat. 

Folketingsledamöter från Det Radikale Venstre
Danska ministrar från Det Radikale Venstre
Danmarks undervisningsministrar
Danska politiker under 1900-talet
Alumner från Köpenhamns universitet
Danska skolledare
Födda 1915
Avlidna 2000
Män
Eric Hayot

Eric Hayot, född 1972, är professor i komparativ litteraturvetenskap och Asienstudier vid Pennsylvania State University. Hans On Literary Worlds väckte en del uppmärksamhet: Emily Apter kallade den ett viktigt bidrag, och Siobhan Phillips kallade den "användbar, och möjligtvis galvaniserande".

Bibliografi 
Chinese Dreams (2004)
The Hypothetical Mandarin (2009) - vinnare av Modernist  Studies Association Book Prize
On Literary Worlds (2012)
The Elements of Academic Style: Writing for the Humanities (förväntad 2014)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Amerikanska professorer
Personer verksamma vid Pennsylvania State University
Amerikanska litteraturvetare
Levande personer
Män
Födda 1972
Emily Apter

Emily Apter är en amerikansk litteraturvetare, och professor i franska samt komparativ litteraturvetenskap.

Bibliografi 
Against World Literature:  On the Politics of Untranslatability (Verso, 2013)
The Translation Zone: A New Comparative Literature (Princeton University Press, 2006)
Continental Drift: From National Characters to Virtual Subjects (University of Chicago Press, 1999)
Fetishism as Cultural Discourse  Redaktörer: Emily Apter och William Pietz (Cornell University Press, 1993)
Feminizing the Fetish: Psychoanalysis and Narrative Obsession in Turn-of-the-Century France (Cornell University Press, 1991)

Referenser 
Om Emily Apter, Department of Comparative Literature, New York University

Födelseår saknas
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska litteraturvetare
Amerikanska professorer
Amerikanska fackboksförfattare
Anne Morrow Lindbergh

Anne Morrow Lindbergh, ursprungligen Anne Spencer Morrow, född 22 juni 1906 i Englewood, New Jersey, död 7 februari 2001, var en amerikansk författare och flygare. Hon skrev lyrik, reseskildringar och essäer. Hon var dotter till bankmannen Dwight Morrow och från 1929 gift med flygaren Charles Lindbergh. Ett av hennes kändaste verk är Gåva från havet från 1955, som är en reflektion över kvinnan och äktenskapet.

Författarskap
Anne Morrow Lindbergh debuterade 1935 med boken Norröver till Orienten, som skildrar hennes och makens flygning till Kina via den nordliga rutten över Alaska. Boken blev en storsäljare och fick det första National Book Award för facklitteratur. Hennes nästa bok var Hör, vinden! från 1939, som skildrar makarnas arbete i Afrika. Även denna blev en framgång, men bannlystes från flera judiska bokkedjor i Förenta staterna på grund av Charles Lindberghs uttalade tyskvänlighet. Anne Morrow Lindbergh följde upp detta 1940 med essän The wave of the future ("framtidens våg"), där hon argumenterar för ett fredsavtal med Tyskland och att världen måste lära sig att leva med fascismen. Boken mottogs med ett massivt fördömande från såväl den amerikanska pressen som Franklin D. Roosevelts regering, och Lindbergh utmålades, liksom maken, som självtillräcklig och antisemitisk. Lindbergh, som alltid hade varit självkritiskt lagd, tog det hela mycket hårt.

På 1950-talet gjorde hon en resa på egen hand till Captiva Island i Florida, där hon bodde i en stuga och samlade snäckor. Vistelsen resulterade i boken Gåva från havet, som gavs ut 1955 och sålde i miljontals exemplar. I boken rannsakar Lindbergh kvinnorollen, äktenskapets förpliktelser och vikten av egentid. Under 1970-talet gav hon ut sina brev och dagböcker i bokform, där hon bland annat delger sina upplevelser vid bortrövandet och mordet på sin son 1932.

Utgivet
 Norröver till Orienten (North to the Orient) (1935, sv. 1935)
 Hör, vinden! (Listen! The wind) (1938, sv. 1939)
 The wave of the future: a confession of faith (1940)
 The steep ascent (1944)
 Gåva från havet (Gift from the Sea) (1955, sv. 1956)
 The unicorn and other poems 1935–1955 (1956)
 I nöd och lust (Dearly beloved) (1962, sv. 1963)
 Earth shine (1969)
 Bring me a unicorn: diaries and letters of Anne Morrow Lindbergh, 1922–1928 (1971)
 Hour of gold, hour of lead: diaries and letters of Anne Morrow Lindbergh, 1929–1932 (1973)
 Locked rooms and open doors: diaries and letters of Anne Morrow Lindbergh, 1933–1935 (1974)
 The flower and the nettle: diaries and letters of Anne Morrow Lindbergh, 1936–1939 (1976)
 War without and within: diaries and letters of Anne Morrow Lindbergh, 1939–1944 (1980)

Referenser

Externa länkar 

 
 

Amerikanska flygare
Amerikanska poeter under 1900-talet
Amerikanska reseskildrare
Dagboksskrivare under 1800-talet
Engelskspråkiga poeter
Författare från New Jersey
Lindbergh
Personer från Englewood, New Jersey
Födda 1906
Avlidna 2001
Kvinnor
Lista över Sveriges herrlandskamper i landhockey

Här listas Sveriges herrlandskamper i landhockey.

Källor

Landhockey i Sverige
Listor med anknytning till sport
Listor med anknytning till Sverige
Annika Sandén

Annika Helena Sandén, född 27 november 1969, är en svensk historiker och författare, docent i historia vid Stockholms universitet.

Biografi 
Sandén disputerade 2005 vid Linköpings universitet på avhandlingen Stadsgemenskapens resurser och villkor. Samhällssyn och välfärdsstrategier i Linköping 1600-1620. Avhandlingen belönades med Vasamuseets vänners pris (2007).

Sandén utkom 2020 med boken Fröjdelekar. Glädje, lust och nöjen under svensk stormaktstid. Boken är den sista delen i en trilogi om levnadsförhållanden hos allmogen i Sverige under 1600-talet. Den första delen är Missdådare: brott och människoöden i Sverige omkring 1600 som utkom 2014. År 2016 kom boken Bödlar. Liv, död och skam i svenskt 1600-tal. Boken nominerades till Stora Fackbokspriset av Axel och Margaret Ax:son Johnsons stiftelse. .
Hon har tillsammans med Erik Petersson utkommit med boken Mot undergången.  Ärkebiskop Angermannus i apokalypsens tid och var tillsammans med Sofia Holmlund redaktör för Usla, elända och arma. Samhällets utsatta under 700 år, som utsågs till Årets bok om svensk historia 2013. Hennes forskning fokuserar på folkkultur och vardagsliv i 1500- och 1600-talets Sverige.

År 2019 tilldelades hon Stora historiepriset. År 2022 tilldelades hon Axel Hirschs pris av Svenska Akademien.

Priser och utmärkelser

Källor

Externa länkar 
www.annikasanden.se
Annika Sandén, Stockholms universitet

Svenska docenter
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska historiker under 2000-talet
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Axel Hirschs pris
Sofia Holmlund

Sofia Holmlund, ogift Irinarchos, född 5 juni 1972 i Täby församling i Stockholms län, är en svensk historiker och författare. Hon är fil. dr i historia vid Stockholms universitet.

Hon disputerade 2007 på avhandlingen Jorden vi ärvde. Arvsöverlåtelser och familjestrategier på den uppländska landsbygden och var 2013 tillsammans med Annika Sandén redaktör för Usla, elända och arma. Samhällets utsatta under 700 år, som utsågs till Årets bok om svensk historia 2013.

Referenser

Externa länkar 
Sofia Holmlund, Stockholms universitet
Sofia Holmlund på Libris

Svenska historiker
Personer från Täby kommun
Födda 1972
Levande personer
kvinnor
Karl-Axel Ekbom

Karl-Axel Ekbom, född 23 september 1907 i Göteborg, död 15 mars 1977 i Uppsala, var en svensk neurolog. Han var son till Karl Ekbom (1876–1924) samt far till Karl Ekbom (född 1935), Torsten Ekbom och Gunnar Ekbom. 

Efter studentexamen 1925 blev Ekbom medicine kandidat i Stockholm 1928, medicine licentiat 1934, medicine doktor 1945 samt var docent i neurologi vid Karolinska institutet 1945–58 och professor i neurologi vid Uppsala universitet 1958–74. Han blev underläkare vid Serafimerlasarettets nervklinik 1931, vid Psykiatriska sjukhuset (Konradsberg) 1933, vid Sahlgrenska sjukhusets medicinska klinik 1934, vid Beckomberga sjukhus 1936–37 och 1939, underläkare, biträdande läkare och biträdande överläkare vid Serafimerlasarettets nervklinik 1937–58, t.f. överläkare vid Sahlgrenska sjukhusets nervklinik 1949–50 och överläkare vid Akademiska sjukhusets neurologiska klinik 1958–74. 

År 1938 beskrev Ekbom Dermatozoenwahn, ett kroniskt sensoriskt sjukdomstillstånd vid vilket patienterna anser sig vara övertygade om att de har "kliande smådjur" i huden med åtföljande intensiv klåda. Detta tillstånd beskrevs utförligt av Annika Skott i hennes doktorsavhandling från 1978. Ekbom är dock mest känd för doktorsavhandlingen Restless Legs: A Clinical Study of a Hitherto Overlooked Disease in the Legs Characterized by Peculiar Paresthesia ("anxietas Tibiarum"), Pain and Weakness and Occurring in Two Main Forms, Asthenia Crurum Paraesthetica and Asthenia Crurum Dolorosa (1945), genom vilken han införde diagnosen Restless legs syndrome och för vilket han tilldelades Svenska Läkaresällskapets Lennmalmspris 1949.

Källor

Notiser

Externa länkar 

Karl Ekbom: Mannen bakom syndromet: Karl-Axel Ekbom, Orion Pharma Neurologi, nr. 3, 2001, sid. 22f.
Sonen Karl Ekbom håller föredrag om sin far Karl-Axel Ekbom (video, engelska)

Svenska professorer i neurologi
Alumner från Karolinska Institutet
Alumner från Stockholms universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Läkare från Göteborg
Födda 1907
Avlidna 1977
Män
Lista över Sveriges herrlandskamper i baseboll

Detta är en lista över Sveriges herrlandskamper i baseboll fram till 1978.

Fram till 1973 betecknades landskamper utanför Europamästerskapet som inofficiella.

Referenser 

Baseboll i Sverige
Listor med anknytning till sport
Listor med anknytning till Sverige
Karl Ekbom

Karl Edvard Ekbom, född 28 oktober 1935 i Stockholm, död 30 november 2019 i Bromma, var en svensk neurolog. Han var son till Karl-Axel Ekbom och bror till Torsten Ekbom. 

Ekbom blev medicine licentiat i Stockholm 1962, medicine doktor 1970, docent i neurologi vid Karolinska institutet 1970, var klinisk lärare där 1972–1978, underläkare vid Södersjukhuset, Akademiska sjukhuset och Karolinska sjukhuset 1962–1971, biträdande överläkare vid neurologiska kliniken vid Södersjukhuset 1972–1978 och överläkare där från 1978. 

Ekbom var sekreterare i Svenska neurologsällskapet 1967–1970, Svenska migränsällskapet 1968–1988, Skandinaviska migränsällskapet 1969–1970, 1973–1974, 1978–1979 och 1985–1988, ordförande i Svenska migränsällskapet från 1989, ordförande i ämnesexpertgruppen för nervsjukdomar i nämnden för läkares vidareutbildning 1976–1981, specialsakkunnig i neurologi vid Stockholms läns landsting från 1979, ordförande i Svenska neurologföreningen 1980–1982 och ledamot av International Headache Society från 1987. Han författade skrifter i neurologi och invärtes medicin.

Karl Ekbom är begravd på Bromma kyrkogård.

Källor

Noter 

Svenska neurologer
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Stockholm
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1935
Avlidna 2019
Män
Karl Ekbom (1876–1924)

Karl Johan Ekbom, född 2 maj 1876 i Uppsala, död 28 november 1924 i Göteborg, var en svensk läkare. Han var far till Karl-Axel Ekbom och Gerd Osten.

Ekbom, som var son till skräddarmästare Carl Ekbom, blev student i Uppsala 1894, medicine kandidat 1899 och medicine licentiat 1903 i Uppsala. Han innehade fältläkarstipendium av andra klassen 1901–03 och av första klassen 1903–06 och var efter tjänstgöring vid diverse regementen bataljonsläkare i Fältläkarkårens reserv 1906–08. Han var amanuens vid Akademiska sjukhusets medicinska avdelning 1903–04, underläkare där 1904–05, amanuens vid Sahlgrenska sjukhusets medicinska avdelning 1905–06, läkare vid Helsjöns badanstalt somrarna 1906 och 1907, t.f. biträdande provinsialläkare och provinsialläkare i Göteborgs distrikt upprepade gånger åren 1910–15, skolläkare vid Västra realskolan från 1908, vid Göteborgs elementarläroverk för flickor och vid Majornas läroverk för flickor och undersökningsläkare vid Statens Järnvägars andra distrikt från 1914. Han var specialist i mag- och tarmsjukdomar.

Källor
Sveriges läkarehistoria, fjärde följden, band I (1930), sid. 505f.

Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Uppsala
Födda 1876
Avlidna 1924
Män