kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åtjärnen (Åsele socken, Lappland)

Åtjärnen är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Åtjärnsbäcken.

Delavrinningsområde 
Åtjärnen ingår i det delavrinningsområde (711639-159966) som SMHI kallar för Mynnar i Gideälven. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Åtjärnsbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (84 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Gideälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahepomidion burgeoni

Parahepomidion burgeoni är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1936. Parahepomidion burgeoni ingår i släktet Parahepomidion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
burgeoni
Älgsjön (Åsele socken, Lappland)

Älgsjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Ett stycke söder om sjön ligger byn Älgsjö.

Delavrinningsområde 
Älgsjön ingår i det delavrinningsområde (712393-158384) som SMHI kallar för Inloppet i Tjesjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Orgån (Tjesjöån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent) och sankmarker (35 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Gideälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Örträsksjön (Åsele socken, Lappland)

Örträsksjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Örträsksjön ingår i det delavrinningsområde (709850-159631) som SMHI kallar för Ovan None. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Kvällån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (81 procent) och sankmarker (14 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahepomidion nitidum

Parahepomidion nitidum är en skalbaggsart som först beskrevs av Aurivillius 1916.  Parahepomidion nitidum ingår i släktet Parahepomidion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
nitidum
Öster-Kroksjön, Lappland

Öster-Kroksjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Öster-Kroksjön ingår i det delavrinningsområde (713024-160602) som SMHI kallar för Mynnar i Lavsjöåns vattendragsyta. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 14 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Stensjöbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (86 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Gideälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Östersjön (Åsele socken, Lappland)

Östersjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Trehörningsbäcken.

Delavrinningsområde 
Östersjön ingår i det delavrinningsområde (709325-158418) som SMHI kallar för Utloppet av Trehörningen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Trehörningsbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (69 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Östertjärnen (Åsele socken, Lappland)

Östertjärnen är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Lomsjöån.

Delavrinningsområde 
Östertjärnen ingår i det delavrinningsområde (712140-155031) som SMHI kallar för Utloppet av Rissjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Lomsjöån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (81 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahepomidion meruanum

Parahepomidion meruanum är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1958. Parahepomidion meruanum ingår i släktet Parahepomidion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
meruanum
Östra Bredvattensjön

Östra Bredvattensjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Östra Bredvattensjön ingår i det delavrinningsområde (710001-157815) som SMHI kallar för Inloppet i Djupsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Bredvattenbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (69 procent) och sankmarker (23 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Östra Idvattensjön

Östra Idvattensjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Idvattenbäcken.

Delavrinningsområde 
Östra Idvattensjön ingår i det delavrinningsområde (711152-157886) som SMHI kallar för Utloppet av Östra Idvattensjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Idvattenbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (86 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahepomidion granulipenne

Parahepomidion granulipenne är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1955. Parahepomidion granulipenne ingår i släktet Parahepomidion och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Rwanda. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
granulipenne
Östra Kortingvattnet, Lappland

Östra Kortingvattnet är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Östersjöbäcken.

Delavrinningsområde 
Östra Kortingvattnet ingår i det delavrinningsområde (709210-155862) som SMHI kallar för Mynnar i Ässan. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Östersjöbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (66 procent) och sankmarker (27 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Öster-Krutsjötjärnen

Öster-Krutsjötjärnen är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i .

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Östra Stenbitsjön

Östra Stenbitsjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Östra Stenbitsjön ligger i naturreservatet Stenbithöjden och i  Natura 2000-område. Sjön avvattnas av vattendraget Kultran.

Delavrinningsområde 
Östra Stenbitsjön ingår i det delavrinningsområde (710494-155484) som SMHI kallar för Utloppet av Östra Stenbitsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Kultran som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (80 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahepomidion macrophthalmum

Parahepomidion macrophthalmum är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1955. Parahepomidion macrophthalmum ingår i släktet Parahepomidion och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Rwanda. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
macrophthalmum
Över-Gottsarn

Över-Gottsarn är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Flärkån.

Delavrinningsområde 
Över-Gottsarn ingår i det delavrinningsområde (710460-159849) som SMHI kallar för Inloppet i Ytter-Gottsarn. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 9 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Flärkån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (87 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Gideälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Över-Karpsjön

Över-Karpsjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Moälven (Åselån).

Delavrinningsområde 
Över-Karpsjön ingår i det delavrinningsområde (708695-159297) som SMHI kallar för Utloppet av Stugusjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde Moälven (Åselån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (81 procent) och sankmarker (14 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Moälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahepomidion ivorense

Parahepomidion ivorense är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1966. Parahepomidion ivorense ingår i släktet Parahepomidion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
ivorense
Över-Rissjön

Över-Rissjön är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. 

I praktiken sitter Över-Rissjön ihop med Ytter-Rissjön via det 100 meter breda Rissjösundet, vilket antyds av att båda sjöarna har samma samiska namn - Rissjejaevrie. VISS har valt att betrakta de två delarna som separata sjöar.

Delavrinningsområde 
Över-Rissjön ingår i det delavrinningsområde (710645-159210) som SMHI kallar för Utloppet av Över-Rissjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Rissjösundet som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag (Flärkån och Gideälven) innan det når havet efter  kilometer. Sjön har även ett mindre utlopp i väster via en myr och det vattnet hamnar i Ångermanälven via Kvällån.

Avrinningsområdet består mestadels av skog (65 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Gideälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Insjöar i Sverige om minst en kvadratkilometer
Övre Kvällådammet

Övre Kvällådammet är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i .

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahephaestion

Parahephaestion är ett släkte av skalbaggar. Parahephaestion ingår i familjen långhorningar. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor 

Långhorningar
Parahephaestion
Övre Osttjärnen

Övre Osttjärnen är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Övre Osttjärnen ligger i  Natura 2000-område.

Delavrinningsområde 
Övre Osttjärnen ingår i det delavrinningsområde (714130-159923) som SMHI kallar för Ovan 713931-160207. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 35 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Lögdeälven (Lögdån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (76 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Åsele kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Lögdeälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Åsele kommun
Parahephaestion brasiliensis

Parahephaestion brasiliensis är en skalbaggsart som först beskrevs av Julius Melzer 1923.  Parahephaestion brasiliensis ingår i släktet Parahephaestion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
brasiliensis
Parahephaestion malleri

Parahephaestion malleri är en skalbaggsart som först beskrevs av Julius Melzer 1930.  Parahephaestion malleri ingår i släktet Parahephaestion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
malleri
Parahephaestion zikani

Parahephaestion zikani är en skalbaggsart som först beskrevs av Julius Melzer 1923.  Parahephaestion zikani ingår i släktet Parahephaestion och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
zikani
Parahathlia

Parahathlia är ett släkte av skalbaggar. Parahathlia ingår i familjen långhorningar. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor 

Långhorningar
Parahathlia
Parahathlia lineella

Parahathlia lineella är en skalbaggsart som först beskrevs av Hope 1841.  Parahathlia lineella ingår i släktet Parahathlia och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
lineella
Parahathlia melanocephala

Parahathlia melanocephala är en skalbaggsart som först beskrevs av Hope 1841.  Parahathlia melanocephala ingår i släktet Parahathlia och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
melanocephala
Parahathlia rotundipennis

Parahathlia rotundipennis är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1961. Parahathlia rotundipennis ingår i släktet Parahathlia och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
rotundipennis
Paraguitelia

Paraguitelia är ett släkte av skalbaggar. Paraguitelia ingår i familjen långhorningar. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor 

Långhorningar
Paraguitelia
Paraguitelia problematica

Paraguitelia problematica är en skalbaggsart som först beskrevs av Friedrich F. Tippmann 1951.  Paraguitelia problematica ingår i släktet Paraguitelia och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
problematica
Paraguitelia basilewskyi

Paraguitelia basilewskyi är en skalbaggsart som beskrevs av Reé Michel Quentin och Jean François Villiers 1971. Paraguitelia basilewskyi ingår i släktet Paraguitelia och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
basilewskyi
Paraguitelia pinheyi

Paraguitelia pinheyi är en skalbaggsart som beskrevs av Reé Michel Quentin och Jean François Villiers 1971. Paraguitelia pinheyi ingår i släktet Paraguitelia och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Zimbabwe. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
pinheyi
Paraguitelia garambensis

Paraguitelia garambensis är en skalbaggsart som beskrevs av Reé Michel Quentin och Jean François Villiers 1979. Paraguitelia garambensis ingår i släktet Paraguitelia och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
garambensis
Paragraciella schoudeteni

Paragraciella schoudeteni är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1934. Paragraciella schoudeteni ingår i släktet Paragraciella och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
schoudeteni
Paragniopsis ochraceomaculata

Paragniopsis ochraceomaculata är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1965. Paragniopsis ochraceomaculata ingår i släktet Paragniopsis och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Laos. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
ochraceomaculata
Paragnia fulvomaculata

Paragnia fulvomaculata är en skalbaggsart som beskrevs av Charles Joseph Gahan 1893. Paragnia fulvomaculata ingår i släktet Paragnia och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Laos. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
fulvomaculata
Palimna

Palimna är ett släkte av skalbaggar. Palimna ingår i familjen långhorningar. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Långhorningar
Palimna
Palimna annulata

Palimna annulata är en skalbaggsart som först beskrevs av Olivier 1792.  Palimna annulata ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är:
 Laos.
 Burma.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
annulata
Palimna infausta

Palimna infausta är en skalbaggsart som först beskrevs av Francis Polkinghorne Pascoe 1859.  Palimna infausta ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Sarawak. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
infausta
Palimna alorensis

Palimna alorensis är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1956. Palimna alorensis ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
alorensis
Palimna andamanica

Palimna andamanica är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1935. Palimna andamanica ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
andamanica
Palimna formosana

Palimna formosana är en skalbaggsart som först beskrevs av Tadao Kano 1933.  Palimna formosana ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Taiwan. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
formosana
Palimna fukiena

Palimna fukiena är en skalbaggsart som beskrevs av J. Linsley Gressitt 1951. Palimna fukiena ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
fukiena
Palimna indica

Palimna indica är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1938. Palimna indica ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Burma. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
indica
Palimna indosinica

Palimna indosinica är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1938. Palimna indosinica ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
indosinica
Palimna palimnoides

Palimna palimnoides är en skalbaggsart som först beskrevs av Schwarzer 1925.  Palimna palimnoides ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är:
 Laos.
 Nepal.
 Taiwan.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
palimnoides
Palimna persimilis

Palimna persimilis är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1938. Palimna persimilis ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
persimilis
Palimna rondoni

Palimna rondoni är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1963. Palimna rondoni ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Laos. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
rondoni
Palimna subrondoni

Palimna subrondoni är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1965. Palimna subrondoni ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är Laos. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
subrondoni
Palimna sumatrana

Palimna sumatrana är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1938. Palimna sumatrana ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
sumatrana
Palimna yunnana

Palimna yunnana är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1935. Palimna yunnana ingår i släktet Palimna och familjen långhorningar. 

Artens utbredningsområde är:
 Laos.
 Burma.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Långhorningar
yunnana