kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Samuel D. Felker

Samuel Demeritt Felker, född 16 april 1859 i Rochester, New Hampshire, död 14 november 1932 i Rochester, New Hampshire, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var New Hampshires guvernör 1913–1915.

Felker utexaminerades 1882 från Dartmouth College och avlade 1887 juristexamen vid Boston University. Därefter arbetade han som advokat i Rochester och aktiverade sig inom delstatspolitiken i New Hampshire. I New Hampshires senat satt han 1891–1892. Som Rochesters borgmästare tjänstgjorde han 1896–1897. Han var ledamot av New Hampshires representanthus 1909–1911.

Felker efterträdde 1913 Robert P. Bass som guvernör och efterträddes 1915 av Rolland H. Spaulding. Han var elektor i presidentvalet i USA 1916.

Referenser

Noter

Externa länkar

Guvernörer i New Hampshire
Borgmästare i USA
Amerikanska demokrater
Alumner från Boston University School of Law
Alumner från Dartmouth College
Personer från Rochester, New Hampshire
Födda 1859
Avlidna 1932
Män
Robert P. Bass

Robert Perkins Bass, född 1 september 1873 i Chicago, Illinois, död 21 juli 1960 i Peterborough, New Hampshire, var en amerikansk republikansk politiker. Han var New Hampshires guvernör 1911–1913.

Bass utexaminerades 1896 från Harvard University och tillträdde 1905 som ledamot av New Hampshires representanthus. Han var sedan ledamot av New Hampshires senat 1909–1910.

Bass efterträdde 1911 Henry B. Quinby som guvernör och efterträddes 1913 av Samuel D. Felker. Bass avled 1960 och gravsattes i Peterborough. Sonen Perkins Bass var ledamot av USA:s representanthus 1955–1963 och även sonsonen Charles Bass var ledamot av USA:s representanthus 1995–2007 samt 2011–2013.

Referenser

Noter

Externa länkar

Guvernörer i New Hampshire
Amerikanska republikaner
Födda 1873
Avlidna 1960
Män
Emerentia Brita Maria Hoppenstedt

Emerentia Brita Maria Hoppenstedt, född 1745, död 1817, var en svensk godsägare och filantrop.

Biografi
Hon var dotter till skeppsredaren Baltzar Georg Hoppenstedt och gift med prosten Anders Bäckerström i Ljungby församling. Hon ärvde år 1795 godset Helgerum i Västrums socken, av sin kusin bergsrådet Peter Christoffer Cederbaum. Hon grundade ett fattighus för änkor, inrättade en läkartjänst för bygden, tog initiativet till upprättandet av Västrums sockenmagasin och finansierade byggandet av Västrums nya stenkyrka 1797–1799.

Referenser
 Hoppenstedt, släkt, urn:sbl:13798, Svenskt biografiskt lexikon, hämtad 2015-01-02.

Noter 

Kvinnor
Födda 1745
Avlidna 1817
Svenska godsägare under 1700-talet
Svenska filantroper under 1800-talet
Svenska godsägare under 1800-talet
Elitserien i innebandy för damer 2000/2001

Elitserien i innebandy för damer 2000/2001 var den högsta serien i innebandy i Sverige för damer för säsongen 2000/2001. Elitserien bestod av två serier, Elit norra och Elit södra, som vardera bestod av 8 lag. De fyra främsta i varje serie gick vidare till slutspel. Balrog IK blev svenska mästare efter finalvinst mot IBF Falun med 2-0 i matcher.

Elit norra
Lag 1–4: Slutspel.Lag 7: Nedflyttningskval.Lag 8–10: Nedflyttade.

Elit södra
Lag 1–4: Slutspel.Lag 7: Nedflyttningskval.Lag 8–10: Nedflyttade.

Slutspel

Kvartsfinaler
Öbo Örebro IBK – Balrog IK 0–2 i matcher (0–4, 0–6)
IBF NB 87 – IBF Falun 0–2 i matcher (0–6, 1–2 sd)
Södertälje IBK – Rönnby IBK 2–0 i matcher (5–4, 5–3)
Örnsköldsviks SK – Pixbo Wallenstam IBK 1–2 i matcher (5–3, 4–6, 0–2)

Semifinaler
Södertälje IBK – Balrog IK 1–2 i matcher (4–2, 1–4, 6–8)
IBF Falun – Pixbo Wallenstam IBK 2–0 i matcher (2–1, 5–1)

Final
IBF Falun – Balrog IK 0–2 i matcher (2–7, 1–5)

Balrog IK blev svenska mästare 2000/2001.

Sport i Sverige 2001
Sport i Sverige 2000
2000/2001
Innebandysäsongen 2000/2001
Ralph Hill

Ralph Hill, född 26 december 1908 i Klamath Falls i Oregon, död 17 oktober 1994 i Klamath Falls i Oregon, var en amerikansk friidrottare.

Hill blev olympisk silvermedaljör på 5 000 meter vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Amerikanska långdistanslöpare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1932
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från USA
Idrottare från Oregon
Personer från Klamath Falls
Födda 1908
Avlidna 1994
Män
Elitserien i innebandy 2001/2002

Elitserien i innebandy 2001/2002 kan betyda:

Elitserien i innebandy för herrar 2001/2002
Elitserien i innebandy för damer 2001/2002
Elitserien i innebandy 2002/2003

Elitserien i innebandy 2002/2003 kan betyda:

Elitserien i innebandy för herrar 2002/2003
Elitserien i innebandy för damer 2002/2003
Elitserien i innebandy 2003/2004

Elitserien i innebandy 2003/2004 kan betyda:

Elitserien i innebandy för herrar 2003/2004
Elitserien i innebandy för damer 2003/2004
Elitserien i innebandy 1999/2000

Elitserien i innebandy 1999/2000 kan betyda:

Elitserien i innebandy för herrar 1999/2000
Elitserien i innebandy för damer 1999/2000
Svenska Superligan 2013/2014

Svenska Superligan 2013/2014 kan betyda:

Svenska Superligan för herrar 2013/2014
Svenska Superligan för damer 2013/2014
Andrés Dorantes de Carranza

Andrés Dorantes de Carranza (Béjar, Salamanca, ca 1500 – ca 1550), var en av medlemmarna i Pánfilo de Narváez misslyckade expedition och en av de fyra skeppsbrutna som överlevde och som gjorde sällskap med Álvar Núñez Cabeza de Vaca i hans vandring till fots genom sydvästra delen av nuvarande USA och norra Mexiko (de andra två var Alonso del Castillo Maldonado och slaven Estebanico).

Biografi 
Andrés Dorantes de Carranza föddes i Béjar, (Salamanca), son till Pablo Dorantes. I likhet med många unga på sin tid försökte han söka sin lycka i Nya världen och med detta mål tog han värvning 1527 med kaptens grad på den misslyckade expeditionen i riktning Florida under ledning av Pánfilo de Narváez. 

Expeditionen gick till sjöss i Sanlúcar de Barrameda i Spanien den 17 juni 1527. Den bestod av fem fartyg och sexhundra man under befäl av Narváez. Efter några veckors seglats, då de gick in i Mexikanska golfen, fick kaptenerna Dorantes och Alonso del Castillo Maldonado gemensamt befäl över ett av fartygen. Det gick inte lång tid förrän det lätta och bräckliga fartyget under Dorantes befäl blev infångat av stormar och förliste nära den ö som ligger utanför Galveston (Texas).

Bland de överlevande skeppsbrutna var själve Dorantes, hans slav Estebanico, Alonso del Castillo Maldonado och Álvar Núñez Cabeza de Vaca. Efter en lång fotvandring, om vilken Núñez Cabeza de Vaca berättar om i sin bok Skeppsbrott, kom de i mars 1536 till en spansk stad som låg där den nuvarande mexikanska staden Culiacán ligger. När den dåvarande guvernören för Nya Galicien, Nuño de Guzmán fick höra att några skeppsbrutna spanjorer hade kommit till land som låg under hans styre, gav han dem hästar och klädsel, och sände dem till staden México för att rapportera till den dåvarande vicekonungen Antonio de Mendoza y Pacheco.

När så Antonio de Mendoza hade fått höra de skeppsbrutnas berättelse bad han Dorantes hjälpa honom i en expedition till de områden som de hade besökt. Dorantes avböjde erbjudandet men föreslog att hans slav Estebanico skulle delta i upptäcktsfärden.

Dorantes avsåg senare att återvända till Spanien men det dåliga skicket på båten och vädret tvingade skeppet att återvända till Puerto de Veracruz. Efter dessa upplevelser beslöt Dorantes att stanna kvar i Nya Spanien, där han gifte sig med María de la Torre, änka efter Francisco de Valdés. Änkan var innehavare av flera encomiendas eller markområden inklusive tillgänglig infödd arbetskraft, så han kunde ägna sig åt driften och skötseln av dessa. När hans hustru dog gifte han sig på nytt, med Paula Dorantes, änka efter Antonio Gómez de Corona.

Dorantes dog omkring 1550.

Källor

Se även 
 Pánfilo de Narváez
 Álvar Núñez Cabeza de Vaca

Externa länkar
Naufragios "Naufragios" av Álvar Núñez Cabeza de Vaca o (pdf) 
Artículo sobre Andrés Dorantes

Bibliografi
Sumaria relación de las cosas de Nueva España, av Baltasar Dorantes de Carranza, (Cd. de México: Imprenta del Museo Nacional, 1902). 

Historia general y natural de las Indias av Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés.

Födda 1500
Avlidna 1550
Personer i Spanien under 1500-talet
Män
Cory Booker

Cory Anthony Booker, född 27 april 1969 i Washington,  D.C., är en amerikansk jurist och demokratisk politiker. Han representerar New Jersey i USA:s senat sedan 2013. Han var borgmästare i Newark 2006–2013. 

Booker tillträdde som senator för New Jersey efter att ha besegrat Tea Party-rörelsens favorit, republikanen Steve Lonegan i fyllnadsvalet 2013. Booker har varit mycket synlig i sociala medier, något som har hjälpt hans politiska framfart.

Den 1 februari 2019 meddelade Booker officiellt att han kandiderar i det amerikanska presidentvalet år 2020. Den 13 januari 2020 meddelade Booker att han avslutade sin presidentkampanj.

Han har beskrivits som liberal. I en intervju under 2013 med Salon sa Booker att "det finns inget i den grad av progressiv politik där du inte hittar mig." I senaten har han lagt fram frågor om etnicitet och social rättvisa.

I mars 2019 bekräftade skådespelerskan Rosario Dawson till TMZ att hon var i ett förhållande med Booker. Deras förhållande tog slut i februari 2022.

Referenser

Externa länkar 

 Senator Cory Booker officiell webbplats
 Cory Booker for Senate valkampanjen
 

Ledamöter av USA:s senat från New Jersey
Borgmästare i Newark, New Jersey
Amerikanska jurister
Amerikanska demokrater
Födda 1969
Levande personer
Personer från Washington, D.C.
Alumner från Yale Law School
Amerikanska politiker under 2000-talet
Män
Alumner från The Queen's College, Oxford
Alumner från Stanford University
James Thomson

James Thomson kan syfta på bland andra:

* James Thomson (1700–1748), skotsk poet, författare till Rule, Britannia
 James Thomson (1834–1882), skotsk poet, författare till The City of Dreadful Night
 James Thomson (biolog) (född 1958), som tagit fram stamceller
Carl Valentin Holten

Carl Valentin Holten, född 18 maj 1818 i Köpenhamn, död där 1 december 1886, var en dansk fysiker.
 
Efter att ha varit i smedlära i Frederiksværk började Holten 1837 på Polyteknisk læreanstalt, där han 1841 blev kandidat (mekaniker). Något senare blev han assistent hos Hans Christian Ørsted, assisterade denne vid fysikaliska försök och höll även föreläsningar i Selskabet til Naturlærens Udbredelse. År 1846 fick han Videnskabernes Selskabs silvermedalj för en avhandling om ebb och flod vid Bandholm, och 1847 blev han konstituerad som docent i matematik vid polytekniska anstalten. För att kunna anställas vid Köpenhamns universitet tog han 1849 en "konferens", varigenom han blev student, och samma år blev han e.o. docent i fysik vid universitetet. Från 1852 var han ordinarie professor. 1853 blev han även lärare vid militära högskolan och 1857 lärare i fysik vid polytekniska anstalten. Samtidigt blev han medlem av anstaltens styrelse, och 1872–83 var han dess direktör.
 
Holten blev mycket uppskattad som föredragshållare i Industriforeningen och Arbejderforeningen af 1860. År 1879 blev han sistnämnda förenings ordförande. Hans litterära verksamhet var begränsad; olika avhandlingar av honom, främst om meteorologiska och klimatologiska ämnen, finns i "Videnskabernas Selskabs Skrifter". Han skrev två böcker, nämligen Lysets Naturlære (1861), som kan betraktas som hans huvudarbete, och den på sin tid mycket lästa Læren om Naturens almindelige Love (1857, åttonde upplagan 1884). Dessutom ombesörjde och förbättrade han de senare upplagorna av Ørsteds Naturlærens mekaniske Del.

Källor

Tryckta källor

Noter

Externa länkar

Danska professorer i fysik
Alumner från Danmarks Tekniske Universitet
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Danmarks Tekniske Universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1886
Män
Salmonsens
Bengt Wittgren

Bengt Anders Wittgren, född 21 mars 1960 i Hedemora församling, är en svensk museolog och museiman. 

Bengt Wittgren har arbetat vid Murberget Länsmuseet Västernorrland sedan 1986, men var anställd vid Kulturrådet under åren 1998 till 2001.
Han blev i september 2012 vald på två år som en av sex Europeana Network Officers.
Wittgren disputerade för filosofie doktorsexamen 2013 vid Umeå universitet på avhandlingen Katalogen – nyckeln till museernas kunskap? – Om dokumentation och kunskapskultur i museer.

Wittgren är spelman och blev riksspelman 1983 samt tilldelades polskmärket i guld 2016.

Bibliografi

”Digitalisering av kulturarv – gör alla på samma sätt och av samma skäl?” Nordisk museologi 2017/2. 55-69.

Externa länkar
 
 Bengt Wittgren på Linked in 
 Introducing Network Officer Bengt Wittgren 
 Bengt Wittgren, riksspelman
 Polskmärkets guldmärkesmottagare

Källor

Fotnoter

Svenskt museifolk
Födda 1960
Män
Levande personer
Gregory Walcott

Gregory Walcott, född Bernard Wasdon Mattox den 13 januari 1928 i Wendell i North Carolina, död 20 mars 2015 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Efter en tid i armén började Gregory Walcott arbeta som skådespelare på film och TV. Han gjorde sin filmdebut i Red Skies of Montana (1952) och hade biroller i filmer som Kanske aldrig mer och Nattpermission (1955). Senare medverkade han bland annat i Hjälten från Iwo Jima (1961), Joe Kidd (1972, hans första av flera samarbeten med Clint Eastwood), Sugarland Express (1974), Slaget om Midway (1976) och Den vilda fighten (1978), samt ett flertal gästroller i TV-serier.

Han är kanske mest ihågkommen för sin huvudroll som pilot i Ed Woods Plan 9 from Outer Space (1959) som kommit att betraktas som en klassisk kalkonfilm och som vid flertalet tillfällen utsetts till världens sämsta film. Han gjorde en liten cameoroll i Tim Burtons Ed Wood (1994), vilket blev hans sista filmroll.

Filmografi (urval) 

 (ej krediterad)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Födda 1928
Amerikanska skådespelare
Skådespelare från North Carolina
Män
Avlidna 2015
Patricia Velásquez

Patricia Carola Velásquez Semprún född 31 januari 1971 i Maracaibo, Venezuela, är en venezuelansk skådespelerska och fotomodell.

Karriär

Hon studerade skådespeleri i Los Angeles och New York 1997. 1998 var hon med i flera modevisningar för kända designers och modehus som Antonio Berardi, Bella Freud, Corinne Cobson, Claude Montana och Dolce & Gabbana. Hon har även varit med i flera reklamfilmer för bland andra Chanel och Victoria's Secret.

1999 spelade hon Anck-Su-Namun i Mumien samt i uppföljaren Mumien – återkomsten från 2001. Hon gjorde också ett specialframträdande i Red Hot Chili Peppers musikvideo till Breaking the Girl. Under den femte säsongen av The L Word (2008) spelade hon karaktären Begoña i ett flertal avsnitt. Hon hade även en återkommande roll i tv-serien Arrested Development där hon spelade Marta Estrella. Hon har också gjort gästframträdanden i CSI: Miami och Ugly Betty.

Externa länkar

Venezuelanska skådespelare under 1900-talet
Venezuelanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1971
Levande personer
Kvinnor
Personer från Maracaibo
Erasmus Kittler

Erasmus Kittler, född 25 juni 1852 i Schwabach vid Nürnberg, död 14 mars 1929 i Darmstadt, var en tysk elektrotekniker.

Kittler blev 1882 professor i elektroteknik vid tekniska högskolan i Darmstadt, där han upprättade ett laboratorium, som tjänade flera andra tekniska högskolor till förebild. Han skrev en betydande Handbuch der Elektrotechnik (I, 1885–86, andra upplagan 1892; II, 1890) och Allgemeine Elektrotechnik (II, 1908). År 1900 blev han ständig ledamot av hessiska första kammaren.

Källor

Noter 

Tyska fysiker
Tyska professorer
Personer verksamma vid Darmstadts tekniska universitet
Personer från Schwabach
Födda 1852
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Nedre Torsbacken

Nedre Torsbacken (tidigare benämnd Leding) är en ort norr om Ledingssjön i Björna socken, Örnsköldsviks kommun. 

Mellan 1995 och 2020 avgränsade SCB här en småort utmed länsväg Y1033.

Noter

Orter i Örnsköldsviks kommun
Tidigare småorter i Sverige
Postisch

Postisch är en form av löshår, främst avsedd för kvinnor, som fästs i håret för att ge ökad volym. Postischen fästs i regel ovanpå huvudet för att möjliggöra mer avancerade håruppsättningar eller för att dölja tunn hårväxt eller kala fläckar. En postisch är till skillnad från en peruk inte heltäckande och används ovanpå huvudet och inte i nacken till skillnad från en hårförlängning. En postisch kan ha likheter med en tupé, men en tupé används främst som beteckning på löshår för män avsedd att täcka håravfall.

Källor
 Nationalencyklopedin, uppslagsordet postisch. 

Hår
James Thomson (1834–1882)

James Thomson, född den 23 november 1834 i Port Glasgow, Renfrewshire, död den 3 juni 1882 i London, var en skotsk skald.

Thomson var först lärare, sedan skrivare hos en advokat och fri litteratör, förföll i dryckenskap och armod. Han var en lidelsefull natur med ett ursprungligt och starkt känsloliv, men den form, hvari han klädde sina inre erfarenheter, var hämtad från äldre skalder, vilkas inflytande på hans alstring är påtagligt: Arnold, de Quincey, Browning, Shelley, Heine, Novalis och Dante. Hans arbeten bar i regel märket B. V. (=Bysshe Vanolis), som skulle utmärka hans förkärlek för Shelley och Novalis. Förnämst af hans verk är den förtvivlansfulla allegorin The city of dreadful night (1870-74, i bokform 1880); andra arbeten är Weddah and Om-El-Bonain (1868), Essays and phantasies (1881), Biographical and critical studies (1896); The poetical works utkom samlade i 2 band 1895 med biografi av Bertram Dobell.

Källor 
  

Skotska poeter
Engelskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Personer från Renfrewshire
Födda 1834
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Mark Hudson

Mark Alexander Hudson, född 30 mars 1982 i Guildford, England, är en engelsk före detta fotbollsspelare. Han avslutade karriären i Huddersfield Town.

Externa länkar

Engelska fotbollsspelare
Födda 1982
Spelare i Fulham FC
Spelare i Oldham Athletic AFC
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Cardiff City FC
Personer från Guildford
Män
Levande personer
Dödsvirveln

Dödsvirveln (finksa: Syöksykierre) är en finländsk dramafilm från 1981 i regi av Tapio Suominen. I rollerna ses bland andra Kimmo Liukkonen, Markku Toikka och Kai Honkanen. Manuset skrevs av Yrjö-Juhani Renvall och Suominen.

Premiären hölls den 30 oktober 1981 på bland annat Kino Nilo i Kuusamo och Nuijamiehe i Villmanstrand och hade Sverigepremiär 21 november 1982 på Folkets hus i Sundbyberg.

Handling 
Tuomas och Mikko återvänder till hembyn efter att ha arbetat på annan ort. Tuomas har varit i Sverige där han kommit i kontakt med den svenska synden och Mikko i Helsingfors. De båda återvänder dock till något annat än de hade hoppats på.

Rollista

 Kimmo Liukkonen – Tuomas
 Markku Toikka – Mikko
 Kai Honkanen – Petteri
 Albert Liukkonen – Einari
 Aarno Sulkanen – Riihelä
 Esko Nikkari – Kalevi
 Jaana Oravisto – Leila
 Sirpa Filppa – Riitta
 Maija Korva – Mikkos mor
 Ville Kurtti – Mikkos far
 Jorma Markkula – Erkki
 Jukka Puotila – Risto
 Ahti Haljala – "expert" på restaurangen
 Martti Kainulainen – fyllo på restaurangen
 Topi Tuomainen – finsk man i Stockholm
 Henri Kapulainen – finsk man i Stockholm
 Ulla Uotinen – Anna, dansare på stripteaseklubben
 Marika Lagercrantz  – rik flicka
 Diana Kjær – prostituerad
 Sirkka Metsäsaari – kassör på kraftverksföretaget
 Alma Korva – Petters farmor
 Aarno Viinikka – Petters farfar
 Ann-Marie Adamsson – den rika flickans mor
 Hans Bendrik – den rika flickans far
 Eino Oiva – skämtare på restaurangen
 Viljo Kaisanlahti – "hårding" på restaurangen
 Merja Kuisma – dansare

Om filmen

Idé och manus 
Den ursprungliga idén till filmen och den första versionen av manuset, Keikka, hade Matti Ollila utvecklat redan på 1970-talet. Tapio Suominen och Yrjö-Juhani Renvall bearbetade manuset och skrev om berättelsen från att handla om tre ungas "irrationella" rånvågor till en beskrivning av den norrländska landsbygdens problem, av unga som stannat och lämnat och som träffar varandra år senare.

"Här kommer vi, livet beskrev en nedåtgående spiral", kommenterade Suominen inför premiären. "Nu behandlas det dock mycket bredare. Vi är i en helt annan miljö, historien är en annan. Det handlar inte bara om fyra unga killar, utan om hela deras generation, den föregående generationen, hela regionen, hela samhället . Den berättar om en nedåtgående spiral hos en person."

Till skådespelarna använde Suominen, precis som i sin tidigare film, både proffs och amatörer, både från Kuusamo och södra Finland.

Produktion 
Filmen spelades in i bland annat Helsingfors vintern 1980-81 och producerades av Jorma K Virtanen för Sateenkaarifilmi.

Mottagande 
Jämfört med 1981 års snitt samlade Dödsvirveln ganska många tittare, närmare bestämt 66 457 biobesökare.

Referenser

Externa länkar 

 
 Dödsvirveln på Elonet

Finländska dramafilmer
Finskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Helsingfors på film
Filmer 1981
Finländska 1980-talsfilmer
Lars Vegard

Lars Vegard, född 3 februari 1880 i Vegårshei, död 21 december 1963 i Oslo, var en norsk fysiker.
  
Lars Vegard tog studentexamen i Kristiania 1899 och var 1905–07 assistent hos Kristian Birkeland. Han blev 1908 universitetsstipendiat och studerade 1908–09 i Storbritannien hos J.J. Thomson i Cambridge och en kortare tid hos William Henry Bragg i Leeds. Från 1910 tjänstgjorde han som amanuens vid fysiska institutet i Kristiania, arbetade 1911–12 hos Wilhelm Wien i Würzburg och förvärvade 1913 doktorsgraden i Kristiania på avhandlingen Über die Lìchterzeugung in Glimmelicht und Kanalstrahlen. Åren 1918–52 var han professor i fysik vid Universitetet i Oslo.
 
Lars Vegard  utförde ett stort antal arbeten inom olika delar av fysiken, såsom angående teorin för lösningar (fyra avhandlingar i "Philosophical Magazine" och "Proceedings of Cambridge Philosophical Society", 1907 och 1908), om elektriska urladdningar i gaser (i "Philosophical Magazine", 1909, och "Annalen der Physik", 1916), om luminescens, särskilt elektroluminescens (flera avhandlingar i "Annalen der Physik", 1912, 1913 och 1917). Särskilt framstående är hans undersökningar om röntgenstrålar i Results of Crystal Analysis I–IV (i "Philosophical Magazine", 1915–17), Die Krystallstruktur der Alaune (i "Annalen der Physik", 1917) och On the X-ray Spectra and the Constitution of the Atom I, II (i "Philosophical Magazine", 1918) liksom hans arbeten om norrsken och geomagnetiska stormar i Berichte über eine Expedition nach Finmarken 1912–1913 (Kristiania Videnskapsselskaps skrifter, 1917), Höhenbestimmungen des Nordlichts (tillsammans med Ole Andreas Krogness, ibid., 1914) samt The Position in Space of the Aurora polaris (i "Geophysiske publikationer", vol. 1, n:o 1, 1920). Över polarskenen utgav han en monografi (i "Jahrbuch der Radioaktivität und Elektronik", 1917).

År 1934 tilldelades Lars Vegard Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning.

Se även
Nordlysobservatoriet i Tromsø

Källor

Norska professorer i fysik
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1880
Avlidna 1963
Män
Personer från Vegårsheis kommun
Ugglan
Alumner från universitetet i Oslo
Ad limina Apostolorum

Ad limina Apostolorum, latin Till apostlarnas trösklar, med vilket avses Pauli och Petri gravar i Rom. Uttrycket används om resmålet då katolska biskopar beger sig till Rom för att till påven rapportera om tillståndet i sina respektive stift.

Referenser

Romersk-katolska kyrkans organisation
Latinska ord och uttryck