kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Övre Gåltsjaure

Övre Gåltsjaure är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Bäverån (Laxbäcken).

Delavrinningsområde 
Övre Gåltsjaure ingår i det delavrinningsområde (726864-166552) som SMHI kallar för Ovan 726836-166565. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Bäverån (Laxbäcken) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (56 procent) och sankmarker (38 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Byskeälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Phyllodrepoidea crenata

Phyllodrepoidea crenata är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann Ludwig Christian Gravenhorst 1802.  Phyllodrepoidea crenata ingår i släktet Phyllodrepoidea, och familjen kortvingar. Enligt den svenska rödlistan är arten otillräckligt studerad i Sverige. Arten förekommer i Götaland och Svealand. Artens livsmiljö är skogslandskap, jordbrukslandskap.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Phyllodrepoidea crenata

Kortvingar
crenata
Övre Kvarnträsket

Övre Kvarnträsket är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Petikån.

Delavrinningsområde 
Övre Kvarnträsket ingår i det delavrinningsområde (724919-167178) som SMHI kallar för Ovan Djupbäcken. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Petikån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (72 procent) och sankmarker (24 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Skellefteälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Deliphrum

Deliphrum är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1839. Deliphrum ingår i familjen kortvingar. 

Släktet innehåller bara arten Deliphrum tectum.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Deliphrum
Östra Lappmyrtjärnen

Östra Lappmyrtjärnen är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i .

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Byskeälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Övre Lobbeltjärnen

Övre Lobbeltjärnen är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Övre Lobbeltjärnen ingår i det delavrinningsområde (725690-166532) som SMHI kallar för Mynnar i Norra Kvarnträsket. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (48 procent) och sankmarker (20 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Skellefteälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Deliphrum tectum

Deliphrum tectum är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1789.  Deliphrum tectum ingår i släktet Deliphrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
tectum
Övre Lomselet

Övre Lomselet är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Vistån (Kvarnbäcken).

Delavrinningsområde 
Övre Lomselet ingår i det delavrinningsområde (729654-168102) som SMHI kallar för Utloppet av Övre Lomselet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 11 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Vistån (Kvarnbäcken) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (83 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Piteälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Anthobium

Anthobium är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av George Samouelle 1819. Anthobium ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Anthobium
Övre Långselet

Övre Långselet är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Övre Långselet ligger i  Natura 2000-område. Sjön avvattnas av vattendraget Åbyälven.

Delavrinningsområde 
Övre Långselet ingår i det delavrinningsområde (727866-169441) som SMHI kallar för Utloppet av Övre Långselet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 29 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Åbyälven mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (79 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Åbyälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Anthobium fusculum

Anthobium fusculum är en skalbaggsart som först beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1839.  Anthobium fusculum ingår i släktet Anthobium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
fusculum
Övre Puortmantjåkktjärnen

Övre Puortmantjåkktjärnen är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Övre Puortmantjåkktjärnen ingår i det delavrinningsområde (731483-168638) som SMHI kallar för Ovan 731632-168639. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (84 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Piteälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Anthobium melanocephalum

Anthobium melanocephalum är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann Karl Wilhelm Illiger 1794.  Anthobium melanocephalum ingår i släktet Anthobium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
melanocephalum
Övre Safttjärnen

Övre Safttjärnen är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Övre Safttjärnen ingår i det delavrinningsområde (726048-166851) som SMHI kallar för Mynnar i Saltbäcken. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (69 procent) och sankmarker (17 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Byskeälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Anthobium atrocephalum

Anthobium atrocephalum är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1827.  Anthobium atrocephalum ingår i släktet Anthobium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
atrocephalum
Övre Trollselet

Övre Trollselet är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Övre Trollselet ligger i  Natura 2000-område. Sjön avvattnas av vattendraget Piteälven.

Delavrinningsområde 
Övre Trollselet ingår i det delavrinningsområde (732959-165743) som SMHI kallar för Utloppet av Övre Trollselet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 359 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Piteälven mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (78 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Piteälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Anthobium unicolor

Anthobium unicolor är en skalbaggsart som först beskrevs av Thomas Marsham 1802.  Anthobium unicolor ingår i släktet Anthobium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
unicolor
Övre Viergejaure

Övre Viergejaure är en sjö i Arvidsjaurs kommun i Lappland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Kilisån.

Delavrinningsområde 
Övre Viergejaure ingår i det delavrinningsområde (728564-166207) som SMHI kallar för Ovan Dyrasbäcken. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Kilisån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (86 procent) och sankmarker (10 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Arvidsjaurs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Byskeälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Olophrum

Olophrum är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1839. Olophrum ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Olophrum
Olophrum piceum

Olophrum piceum är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1810.  Olophrum piceum ingår i släktet Olophrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
piceum
Olophrum fuscum

Olophrum fuscum är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann Ludwig Christian Gravenhorst 1806.  Olophrum fuscum ingår i släktet Olophrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
fuscum
Olophrum assimile

Olophrum assimile är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1800.  Olophrum assimile ingår i släktet Olophrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
assimile
Olophrum boreale

Olophrum boreale är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1792.  Olophrum boreale ingår i släktet Olophrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
boreale
Olophrum consimile

Olophrum consimile är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1810.  Olophrum consimile ingår i släktet Olophrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
consimile
Olophrum rotundicolle

Olophrum rotundicolle är en skalbaggsart som först beskrevs av Sahlberg 1830.  Olophrum rotundicolle ingår i släktet Olophrum, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
rotundicolle
Arpedium quadrum

Arpedium quadrum är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann Ludwig Christian Gravenhorst 1806.  Arpedium quadrum ingår i släktet Arpedium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
quadrum
Acidota

Acidota är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Stephens 1829. Acidota ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Acidota
Acidota crenata

Acidota crenata är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1793.  Acidota crenata ingår i släktet Acidota, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
crenata
Acidota cruentata

Acidota cruentata är en skalbaggsart som beskrevs av Mannerheim 1830. Acidota cruentata ingår i släktet Acidota, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
cruentata
Acidota quadrata

Acidota quadrata är en skalbaggsart som först beskrevs av Zetterstedt 1838.  Acidota quadrata ingår i släktet Acidota, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
quadrata
Lesteva

Lesteva är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Pierre André Latreille 1796. Lesteva ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Lesteva
Lesteva hanseni

Lesteva hanseni är en skalbaggsart som beskrevs av Lohse 1953. Lesteva hanseni ingår i släktet Lesteva, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
hanseni
Lesteva sicula

Lesteva sicula är en skalbaggsart som beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1840. Lesteva sicula ingår i släktet Lesteva, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
sicula
Lesteva punctata

Lesteva punctata är en skalbaggsart som beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1839. Lesteva punctata ingår i släktet Lesteva, och familjen kortvingar. Enligt den finländska rödlistan är arten akut hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är källmiljöer.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
punctata
Lesteva longoelytrata

Lesteva longoelytrata är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann August Ephraim Goeze 1777.  Lesteva longoelytrata ingår i släktet Lesteva, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
longoelytrata
Lesteva monticola

Lesteva monticola är en skalbaggsart som beskrevs av Ernst Hellmuth von Kiesenwetter 1847. Lesteva monticola ingår i släktet Lesteva, och familjen kortvingar. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är sjö- och älvstränder.

Källor 

Kortvingar
monticola
Lesteva pubescens

Lesteva pubescens är en skalbaggsart som beskrevs av Mannerheim 1830. Lesteva pubescens ingår i släktet Lesteva, och familjen kortvingar. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är sjö- och älvstränder.

Källor 

Kortvingar
pubescens
Geodromicus

Geodromicus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Ludwig Redtenbacher 1857. Geodromicus ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Geodromicus
Geodromicus hoejeri

Geodromicus hoejeri är en skalbaggsart som beskrevs av Mary E. Palm 1961. Geodromicus hoejeri ingår i släktet Geodromicus, och familjen kortvingar. Enligt den svenska rödlistan är arten nära hotad i Sverige. Arten förekommer i Götaland och Gotland. Artens livsmiljö är havsstränder, våtmarker.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Geodromicus hoejeri

Kortvingar
hoejeri
Geodromicus plagiatus

Geodromicus plagiatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1798.  Geodromicus plagiatus ingår i släktet Geodromicus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
plagiatus
Geodromicus nigrita

Geodromicus nigrita är en skalbaggsart som först beskrevs av Müller 1821.  Geodromicus nigrita ingår i släktet Geodromicus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
nigrita
Geodromicus longipes

Geodromicus longipes är en skalbaggsart som först beskrevs av Mannerheim 1830.  Geodromicus longipes ingår i släktet Geodromicus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
longipes
Anthophagus

Anthophagus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Johann Ludwig Christian Gravenhorst 1802. Anthophagus ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Anthophagus
Anthophagus alpinus

Anthophagus alpinus är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1790.  Anthophagus alpinus ingår i släktet Anthophagus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
alpinus
Anthophagus omalinus

Anthophagus omalinus är en skalbaggsart som beskrevs av Zetterstedt 1828. Anthophagus omalinus ingår i släktet Anthophagus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
omalinus
Anthophagus caraboides

Anthophagus caraboides är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Anthophagus caraboides ingår i släktet Anthophagus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
caraboides
Anthophagus angusticollis

Anthophagus angusticollis är en skalbaggsart som först beskrevs av Mannerheim 1830.  Anthophagus angusticollis ingår i släktet Anthophagus, och familjen kortvingar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Kortvingar
angusticollis
Deliphrosoma

Deliphrosoma är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Edmund Reitter 1909. Deliphrosoma ingår i familjen kortvingar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Deliphrosoma
Deliphrosoma macrocephalum

Deliphrosoma macrocephalum är en skalbaggsart som först beskrevs av Eduard Eppelsheim 1873.  Deliphrosoma macrocephalum ingår i släktet Deliphrosoma, och familjen kortvingar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Kortvingar
macrocephalum
Deliphrosoma prolongatum

Deliphrosoma prolongatum är en skalbaggsart som först beskrevs av Arthur von Rottenberg 1873.  Deliphrosoma prolongatum ingår i släktet Deliphrosoma, och familjen kortvingar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Kortvingar
prolongatum
Coryphium angusticolle

Coryphium angusticolle är en skalbaggsart som beskrevs av Stephens 1834. Coryphium angusticolle ingår i släktet Coryphium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
angusticolle
Eudectus

Eudectus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Ludwig Redtenbacher 1856. Eudectus ingår i familjen kortvingar. 

Släktet innehåller bara arten Eudectus giraudi.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Eudectus
Vinkelhalsad omalin

Vinkelhalsad omalin (Eudectus giraudi) är en skalbaggsart som beskrevs av Ludwig Redtenbacher 1856. Vinkelhalsad omalin ingår i släktet Eudectus, och familjen kortvingar. Enligt den svenska rödlistan är arten nära hotad i Sverige. Arten förekommer i Svealand, Nedre Norrland och Övre Norrland. Artens livsmiljö är skogslandskap.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Eudectus giraudi

Kortvingar
Boreaphilus

Boreaphilus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Sahlberg 1832. Boreaphilus ingår i familjen kortvingar. 

Släktet innehåller bara arten Boreaphilus henningianus.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
Boreaphilus
Boreaphilus henningianus

Boreaphilus henningianus är en skalbaggsart som beskrevs av Sahlberg 1832. Boreaphilus henningianus ingår i släktet Boreaphilus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
henningianus
Scaphidium quadrimaculatum

Scaphidium quadrimaculatum är en skalbaggsart som beskrevs av Olivier 1790. Scaphidium quadrimaculatum ingår i släktet Scaphidium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
quadrimaculatum
Scaphisoma agaricinum

Scaphisoma agaricinum är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Scaphisoma agaricinum ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
agaricinum
Scaphisoma inopinatum

Scaphisoma inopinatum är en skalbaggsart som beskrevs av Ivan Löbl 1967. Scaphisoma inopinatum ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
inopinatum
Scaphisoma boleti

Scaphisoma boleti är en skalbaggsart som först beskrevs av Georg Wolfgang Franz Panzer 1793.  Scaphisoma boleti ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
boleti
Scaphisoma subalpinum

Scaphisoma subalpinum är en skalbaggsart som beskrevs av Edmund Reitter 1881. Scaphisoma subalpinum ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
subalpinum
Långhornad droppbagge

Långhornad droppbagge (Scaphisoma balcanicum) är en skalbaggsart som beskrevs av Tamanini 1954. Långhornad droppbagge ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Enligt den finländska rödlistan är arten nationellt utdöd i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är naturmoskogar.

Källor 

Kortvingar
Scaphisoma boreale

Scaphisoma boreale är en skalbaggsart som beskrevs av Lundblad 1952. Scaphisoma boreale ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
boreale
Scaphisoma assimile

Scaphisoma assimile är en skalbaggsart som beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1845. Scaphisoma assimile ingår i släktet Scaphisoma, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
assimile
Syntomium aeneum

Syntomium aeneum är en skalbaggsart som först beskrevs av Müller 1821.  Syntomium aeneum ingår i släktet Syntomium, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kortvingar
aeneum
Manda mandibularis

Manda mandibularis är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1827.  Manda mandibularis ingår i släktet Manda, och familjen kortvingar. Enligt den svenska rödlistan är arten nära hotad i Sverige. Arten förekommer i Götaland, Gotland och Öland. Artens livsmiljö är våtmarker, jordbrukslandskap, skogslandskap.

Källor

Externa länkar 

 Artfaktablad för Manda mandibularis

Kortvingar
mandibularis
Planeustomus

Planeustomus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Jacquelin du Val 1857. Planeustomus ingår i familjen kortvingar. 

Släktet innehåller bara arten Planeustomus palpalis.

Källor 

Kortvingar
Planeustomus
Planeustomus palpalis

Planeustomus palpalis är en skalbaggsart som först beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1839.  Planeustomus palpalis ingår i släktet Planeustomus, och familjen kortvingar. Enligt den svenska rödlistan är arten starkt hotad i Sverige. Arten förekommer i Götaland, Gotland och Öland. Artens livsmiljö är våtmarker, jordbrukslandskap.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Planeustomus palpalis

Kortvingar
palpalis
Ochthephilus omalinus

Ochthephilus omalinus är en skalbaggsart som först beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1840.  Ochthephilus omalinus ingår i släktet Ochthephilus, och familjen kortvingar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Kortvingar
omalinus