kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Winter's Tale

Winter's Tale är en amerikansk film från 2014. Medverkande i filmen är Colin Farrell, Jessica Brown Findlay, Jennifer Connelly och Russell Crowe med flera. Filmen är Akiva Goldsmans regidebut och han har även skrivit manuset som är baserat på en roman av Mark Helprin.

Rollista (i urval) 
 Colin Farrell - Peter Lake
 Russell Crowe - Pearly Soames
 Jessica Brown Findlay - Beverly Penn
 Mackayla Twiggs - Willa som barn
 Jennifer Connelly - Virginia Gamely
 William Hurt - Isaac Penn
 Eva Marie Saint - Willa som vuxen
 Will Smith - Judge
 Ripley Sobo - Abby
 Finn Wittrock

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 

Amerikanska filmer 2014
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Filmmusik av Hans Zimmer
1916 på film
1895 på film
Alfred Ipsen

Peter Alfred Buntzen Ipsen, född 17 mars 1852 i Köpenhamn, död 20 november 1922, var en dansk författare, översättare och redaktör.

Ipsens föräldrar dog under koleraepidemin 1953 och han sattes i ett fosterhem; ett barnlöst prästpar. Han tillbringande skolgången i Randers och Aarhus och tog studentexamen 1872. Han tillbringade därefter ett halvår på Testrup Højskole, där han blev starkt påverkad av grundtvigianismen. Han tog examen i teologi från Aarhus universitet 1877 med målet att bli präst. Han bröt dock en period med kristendomen och anslöt sig till den litterära vänstern och fritänkarna, i vilken Georg Brandes hörde till de mest namnkunniga. Ipsen började studera det engelska språket och litteraturen och blev efter en kort studieresa i England 1879 språklärare i Odense. Han var även journalist på Morgenbladet. Några år senare flyttade han tillbaka till Köpenhamn, där han började sin karriär som redaktör och författare. Han var redaktör för tidningen Samfundet. Han debuterade med diktsamlingen Ad grønne Stier 1883. I sitt senare författarskap kom han att rikta skarp kritik mot Georg Brandes och hans kritik av kristendomen, däribland i trilogin Georg Brandes, en Bog om Ret og Uret (1902-03). Ipsen översatte även flera verk från engelska, svenska och tyska till danska. Till dessa hör verk av Lord Byron, Gottfried Keller, Erik Gustaf Geijer och Heinrich Heine.

Ipsen tilldelades Anckerska legatet 1889, som han spenderade på resor till England, Frankrike och Nederländerna. Dessa resulterade i reseskildringen Holland (1891). Han var vice ordförande i Dansk Forfatterforening (1897-1900) och från 1909 ordförande i National Forfatterforening.

Bibliografi 

 Ad grønne Stier (1883)
 Sonetter og Sange (1884)
 Mefistofeles (1887)
 Holland (1891)
 Flores og Blanseflor (1892)
 Heksen (1892)
 Ekko (1894)
 Fra Fantasiens Land (1898)
 Fortællinger (1889)
 Fri Horizont (1901)
 Georg Brandes, en Bog om Ret og Uret (1902-03)
 Under Korsets Tegn (1903)
 Litterære Portrætter (1906)
 Venus (1907)
 Fædreland (1909)
 Revision (1910)
 Charles Dickens, hans Liv og Gerning (1912)
 Alle Slags Menneskebørn (1913)

Se även 
 Hakon Holm

Referenser 

Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska poeter
Danskspråkiga poeter
Danska översättare
Danska redaktörer
Danska författare under 1800-talet
Danska författare under 1900-talet
Författare från Köpenhamn
Födda 1852
Avlidna 1922
Män
Erdős förmodan om aritmetiska följder

Inom aritmetisk kombinatorik är Erdős förmodan om aritmetiska följder, även kallad för Erdős–Turáns förmodan, är en förmodan som säger att om summan av reciprokerna av medlemmarna av mängden A av positiva heltal divergerar innehåller A godtyckligt långa aritmetiska följder. Förmodandet är uppkallad efter Paul Erdős.

Se även 
 Aritmetisk kombinatorik
 Green–Taos sats
 Szemerédis sats

Källor 
 
 P. Erdős: Résultats et problèmes en théorie de nombres, Séminaire Delange-Pisot-Poitou (14e année: 1972/1973), Théorie des nombres, Fasc 2., Exp. No. 24, pp. 7, 
 P. Erdős and P.Turán, On some sequences of integers, J. London Math. Soc. 11 (1936), 261–264.
 P. Erdős: Problems in number theory and combinatorics, Proc. Sixth Manitoba Conf. on Num. Math., Congress Numer. XVIII(1977), 35–58.
 P. Erdős: On the combinatorial problems which I would most like to see solved, Combinatorica, 1(1981), 28. 

Förmodanden inom talteori
Kombinatorik
Nicole Schmidhofer

Nicole Schmidhofer, född 15 mars 1989, är en österrikisk utförsåkare som har tävlat i världscupen sedan mars 2007.

Schmidhofer har totalt fem medaljer från junior-VM, varav fyra från VM i Altenmarkt/Flachau 2007. Hon tog två guld vid detta mästerskap, i storslalom och super-G. Vid VM i Garmisch-Partenkirchen 2009 vann hon bronsmedaljen i störtloppet.

Schmidhofer har deltagit i ett OS (2010) och ett VM (2013). Hennes bästa mästerskapsplacering är 11:e plats i VM.

I världscupsammanhang har hon två pallplatser, den första kom i italienska Cortina d'Ampezzo den 20 januari 2013 när hon kom tvåa. Nästföljande pallplats, en tredjeplats, kom nästan exakt ett år senare, på samma plats.

Pallplatser i världscupen (2)

Övriga meriter

Junior-VM 
 Två guld, ett silver, två brons

Källor
 Biografi och resultatöversikt hos FIS

Österrikiska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Österrikiska idrottare under 2000-talet
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Hardy–Littelwoods zetafunktionsförmodanden

Inom matematiken är Hardy–Littlewoods zetafunktion-förmodanden, uppkallade efter Godfrey Harold Hardy och John Edensor Littlewood, två förmodanden gällande avståndet mellan och densiteten av nollställena av Riemanns zetafunktion.

Låt  vara totala antalet nollställen och  totala antalet nollställen av udda ordning av funktionen  i intervallet 
.

Hardy och Littlewood gjorde två förmodanden. Dessa förmodanden öppnade nya riktningar inom zetafunktionens teori. 

1. För alla  finns det  så att för  och  innehåller intervallet  ett nollställe av udda ordning av funktionen .

2. För alla  finns det  och  så att för  och  gäller olikheten .

1942 studerade Atle Selberg problemet 2 och bevisade att för alla  finns det  och  sådant att för  och  gäller olikheten  .

Referenser 
 

Zeta- och L-funktioner
Förmodanden inom analytisk talteori
Littlewoods förmodan

Inom matematiken är Littlewoods förmodan en förmodan inom Diofantisk approximation av John Littlewood runt 1930. Förmodan säger att för godtyckliga reella tal α och β är

där  är avståndet till det närmaste heltalet.

Partiella resultat
Borel bevisade år 1909 att mängden av par (α,β) som inte satisfierar förmodan har Lebesguemått noll. Manfred Einsiedler, Anatole Katok och Elon Lindenstrauss har bevisat att mängden har Hausdorffdimension noll och är unionen en uppräkneligt många kompakta mängder med Minkowski–Bouliganddimension noll. Detta bevisades genom att använda måttklassificeringssatsen för diagonaliserbara verkan på grupper av högre rang, och en isolationssats bevisad av Lindenstrauss och Barak Weiss.

Ur dessa resultat följer det att icke-triviala par som satisfierar förmodan finns: givet ett reellt tal α så att  är det alltid möjligt att konstruera en explicit β så att (α,β) satisfierar förmodan.

Referenser

Vidare läsning 
 

Förmodanden inom talteori
Diofantisk approximation
Niklas Mannfolk

Niklas Jan Anders Mannfolk, född 16 maj 1984 i Valkeakoski, är en finländsk politiker och Svenska folkpartiets (SFP) vice ordförande.

Mannfolk var förbundsordförande för SFP:s ungdomsförbund Svensk Ungdom åren 2012-2014. Han valdes i maj 2012, efter att ha segrat över sin motkandidat Daniela Holm med rösterna 45–27 . Han blev omvald för en andra period i april 2013.  Före ordförandeskapet i Svensk Ungdom fungerade Mannfolk som ordförande för Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta 2008-2009, ordförande för Turun yliopiston ylioppilaskunta 2009-2011, samt i förbundsstyrelsen för Liberala Studerande LSK år 2010.

Mannfolk utexaminerades Luostarivuoren lukio på våren 2004 och gjorde sin militärtjänst 2004-2005 vid Björneborgs brigad i Säkylä samt Pansarbrigaden i Parola. Från hösten 2005 studerade Mannfolk internationell handel, logistik och företagsjuridik vid Åbo handelshögskola. Han är ekonomie magister sedan våren 2012. Åren 2008-2009 satt han som medlem i styrelsen för Åbo handelshögskola.

Åren 2010-2012 var Mannfolk medlem i gymnasie- och yrkesutbildningsnämnden för Åbo stad, samt agerade ordförande för dess svenskspråkiga sektion. Efter kommunalvalet 2012 blev han invald i Åbo stads revisionsnämnd. I riksdagsvalet 2011 samlade Mannfolk 812 röster i Egentliga Finlands valkrets, och 100 röster i kommunalvalet 2012. Efter riksdagsvalet arbetade han ett år som regionassistent för försvarsminister Stefan Wallin, men avgick efter valet till förbundsordförande för Svensk Ungdom. År 2008 gjorde Mannfolk arbetspraktik på MEP Henrik Lax byrå i Europaparlamentet.

Mannfolk var uppställd som kandidat i Europaparlamentsvalet 2014, där han samlade 2 500 röster. I Riksdagsvalet 2015 kandiderar han från Nylands valkrets.

Externa länkar
 Niklas Mannfolks hemsida

Referenser 

Personer i Svenska folkpartiet i Finland
Finlandssvenska politiker
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från Valkeakoski
Födda 1984
Levande personer
Män
Bertel Nilsson

Bertel Nilsson, född 13 oktober 1887 i Uleåborg, död 29 maj 1939, var en finländsk skulptör och teckningslärare. Han var son till översten Karl Axel Nilsson och Kaisi Elfving. Han tog studentexamen 1907 och utbildade sig på Finska konstföreningens ritskola i Helsingfors 1907–09 och 1910–11 och i konsthistoria vid Helsingfors universitet.

Fotogalleri

Offentliga verk i urval
 Örnarna, brons, 1913, sedan 1974 i Kajsaniemiparken i Helsingfors
Fiskande björn, röd granit, 1946, Brunnsparken i Helsingfors
Frihetsmonumentet i Hangö, granit, 1921, i Hangö, ritat av Ilmari Wirkkala
 Minnessten över Sigfridus Aronus Forsius, 1924, vid östra gaveln på Ekenäs kyrka
 Minnesmärke över Nils Ehrenschiöld, 1928, Rilax, Raseborgs stad
Minnessten över Slaget vid Landsbro 1713, granit, 1934, korsningen Landsbrovägen/Karisvägen i Karis

Källor
Denna artikel bygger på artikeln Bertel Nilsson i finskspråkiga Wikipedia

Finländska skulptörer
Finländska konstnärer under 1900-talet
Personer från Uleåborg
Födda 1887
Avlidna 1939
Män
Erdős–Szemerédis sats

Inom aritmetisk kombinatorik är Erdős–Szemerédis sats, bevisad av Paul Erdős och Endre Szemerédi 1983, en sats som säger att för varje ändlig mängd A av reella tal finns det konstanter c och  så att

där  och .

Källor 
 

Kombinatorik
Diskret matematik
Satser inom talteori
Kloss

Kloss kan avse:

 Byggkloss – en hård eller mjuk pedagogisk leksak i plast, trä eller sten

Personer
 Georg Kloss (1787-1854), tysk läkare och frimurarhistoriker,
 Heinz Kloss (1904-1987), tysk språksociolog och
 Karlie Kloss (1992-), amerikansk fotomodell.

Se även 
 Kloße –  en typ av klimpar bestående av kokade potatisbullar, se knödel
Ciepielów

Ciepielów är en by i Masoviens vojvodskap i östra Polen. Under Tysklands fälttåg mot Polen i september 1939 mördades mellan 250 och 300 polska soldater i Ciepielów.

Referenser

Externa länkar 
 Ciepielóws officiella webbplats

Polen under andra världskriget
Byar i Masoviens vojvodskap
Charles Duncan Cameron

Charles Duncan Cameron, född 12 december 1825, död 30 maj 1870 i Genève, var en brittisk militär och diplomat.

Cameron deltog i Xhosakriget (1846–47) och Krimkriget (1854–56) samt blev 1862 konsul i Abessinien, men råkade i oenighet med kejsar Teodor, vilken lät häkta både honom och flera engelska missionärer. Den engelska regeringen sökte förmå den etiopiske härskaren att utlämna fångarna, och då detta, trots alla dennas bemödanden, inte lyckades, förklarade den Abessinien krig, 1867. Först efter Magdalas stormning (1868) återfick Cameron friheten.

Källor 

 

Brittiska diplomater
Brittiska militärer
Personer i Krimkriget
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1825
Avlidna 1870
Män
Ugglan
Henry Hugh Clifford

Sir Henry Hugh Clifford, född den 12 september 1826, död den 12 april 1883, var en brittisk generalmajor. Han fungerade också en tid som guvernör i Kapkolonin.

Dåvarande löjtnant Clifford ledde ett anfall i Krimkriget under slaget vid Inkerman den 5 november 1854. Han fick senare Victoriakorset för sina handlingar den dagen.

Källor

Noter

Brittiska generaler
Personer i Krimkriget
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1826
Avlidna 1883
Män
Västmanlands runinskrifter 2

Runinskrift Vs 2 är en ornamental bildsten som jämte en runsten med signum Vs 1, står på Stora Rytterns ödekyrkogård i Rytterne socken, Västerås och Snevringe härad i Västmanland.

Stenen 
Stenen är av grå granit och dess runristade parsten är placerad strax bredvid. De står på en gräsbevuxen plan yta med några lummiga träd på gamla kyrkogården och intill kyrkoruinen. Bakom löper en lång stenmur och bortom denna vidtar ett öppet landskap som slutar vid Mälarens forna och vältrafikerade vattenvägar. 

Den nu raserade kyrkan byggdes på 1100-talet och möjligen stod de båda stenarna här redan då. De hade skapats ett sekel tidigare under 1000-talets första hälft, vilket inföll i vikingatidens slutskede och innan medeltiden tog sin början. 

Stenens motiv som består av ett skickligt ornerat och estetiskt ringkors med ovanlig flätning går i Ringerikestil: Pr2, vilket daterar den till tidsskedet 1010-1050. Runristaren har av stilen att döma varit densamme som ristade runstenen Vs 1.

Se även 

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Västmanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Samnordisk runtextdatabas: Vs 1, Vs 2

Noter 

Västmanlands runinskrifter
Fornminnen i Västerås kommun
James Eyre

James Eyre kan syfta på:

 James Eyre (1734–1799), engelsk domare
 James Eyre (1748–1813), engelsk filolog
 James Eyre (1792–1857), engelsk läkare
 James Eyre (1930–2003), engelsk general
Anna Ankarcrona

Viveka Anna Maria Ankarcrona, född 8 augusti 1886 i Rogberga församling i Jönköpings län, död 22 september 1935 i Ronneby, var en svensk konstnär. Hon är kanske mest känd för sina hyllningsadresser och sina textila alster.

Liv
Anna Ankarcrona var det yngsta barnet till Emil Ankarcrona, disponent vid Husqvarna Gevärsfaktori, och Anna Maria Norström, samt syster till Gustaf Ankarcrona. När hennes far dog 1893, flyttade hon tillsammans med sina släktingar först till Jönköping och sedan till Stockholm. Här utbildade hon sig med början 1903 vid Tekniska skolan. Hon fortsatte utbildningen på Högre Konstindustriella Skolan, där hon gick ut 1908 som mönsterritare. Redan från 1908 var hon sysselsatt med att göra hyllningsadresser.
Hon träffade Nils Persson Thor och tillsammans med honom fick hon en son, kallad Hans. Eftersom han var gift reste hon till Tyskland för att föda sitt barn 1922. 

Nils Persson Thor och Anna Ankarcrona flyttade samtidigt till Ronneby 1924 och Stensborg där han byggde upp ett behandlingshem för reumatiker. Anna Ankarcrona var reumatiker. Denna sjukdom handikappade henne svårt och till slut tvingade den henne att sluta med så gott som allt konstnärligt arbete. Den 22 september 1935 begick hon självmord i Ronnebyåns vatten. Ankarcrona är begravd på Östra kyrkogården i Jönköping.

Hyllningsadresser
Anna Ankarcronas adresser är stilmässigt knutna till jugendstilen och den svenska nationalromantiska stilen. De har nästan alla blomstermotiv i ramen med olika personligt anknutna bilder av byggnader, monogram och årtal infogade. På Kungliga Biblioteket finns en liten samling av Ankarkronas hyllningsadresser.

Utställningar
 1909 ställde Ankarcrona ut vid Stockholmsutställningen som elev på Tekniska skolan.
 1914, Baltiska utställningen i Malmö. Anna ställde ut en adress till Carl Albert Weber.
 1914, Licium på Konstakademin. Textilier.
 1917, tillsammans med Gustaf och Henric Ankarcrona (som nyligen avlidit). Hon visade nio adresser, ett album, några akvareller och studier.
 1987/1988 visades en akvarell som Anna målat från Gustafs hem, Bergska gården, på en utställning på Nationalmuseum kallad Hemma i Konsten.
 1997, en hyllningsadress till kronprins Gustaf vid en utställning med adresser ur Bernadottebibliotekets samlingar.
 2013, första separatställningen i Leksands kulturhus (8 maj -28 september): Anna Ankarcrona - en konstnärs liv, 1886-1935

Referenser

Noter

Vidare läsning 
  Anna Ankarcrona: en konstnärs liv 1886-1935. Leksands konstsällskap, 2013. 
 Lena Lindeberg: Skuggor och ljus: Anna Ankarcrona: ett konstnärsliv i början av 1900-talet. Högskolan på Gotland, 2011.

Externa länkar
 Artikel med verk av Anna Ankarcrona
 Sida med video av separatutställning i Leksand

Svenska målare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Gravsatta på Östra kyrkogården i Jönköping
Personer från Rogberga socken
Födda 1886
Avlidna 1935
Kvinnor
Anna
Slaget vid Landsbro

Slaget vid Landsbro var en episod under Stora nordiska kriget 1713.

Den 22 augusti 1713 stod ett mindre slag vid Landsbro ström i Karis i Raseborgs stad, Finland mellan svenska och ryska trupper. Ryssarna hade för avsikt att anfalla mot Åbo längs stora strandvägen, Kungsvägen, förbi Karis. En svensk trupp på 500 soldater under överste Johan Stiernschantz försökte stoppa en rysk armé på 13 200 man vid bron över Svartån, utefter en ungefär en kilometer lång front mellan Kyrksjön och en krök av Svartån. 

Ryskt kavalleri angrep klockan åtta på morgonen, men satt av på grund av gevärseld och vadade över, eftersom svenskarna bränt bron, norr om svenskarna. För att inte bli tagna i ryggen drog sig svenskarna då tillbaka. Efter fyra timmar hade ryssarna forcerat vadstället vid Landsbro. 

År 1934 restes en minnessten, huggen av Bertel Nilsson vid korsningen Landsbrovägen/Karisvägen i Karis.

Källor
Landsbro på Uppslagsverket Finland
Svenskar stred mot ryssar vid Landsbro på svenska YLE:s webbplats 22 augusti 2013, läst 2014-01-23
Karis förr - Slaget vid Landsbro 1713, Karis-Billnäs gymnasium, läst 2014-10-22

Noter

Minnesmärken i Finland 
Landsbro
Landsbro
Landsbro
Karis
1713 i Finland
1713 i Europa
Krigsåret 1713
Skulpturer 1934
Skulpturer av finländska skulptörer
Skulpturer i Finland
Anna-Maria Kantarius

Anna-Maria Isabela Kantarius, född 23 juli 1977 i Skärholmen i Stockholm, är en svensk filmproducent.

Kantarius har studerat film och TV på skolor i Sverige, Danmark och Spanien samt gått producentutbildningen på Den Danske Filmskole. 2002 gjorde hon kortfilmen Late at Night Early in the Century och 2003 Managua Rap, även det en kortfilm. Sedan dess har hon främst verkat som filmproducent bland annat för filmer som Pojktanten (2012) och Nånting måste gå sönder (2014). Under 2018 kom långfilmen Amatörer av Gabriela Pichler som Kantarius producerade, filmen blev nominerad till flera Guldbaggar och vann Dragon Award på GIFF 2018. 

Kantarius har även producerat flera av Lisa Aschans kortfilmer samt hennes långfilm Det vita folket (2015) och Ring mamma! (2019). 

År 2018 blev Anna-Maria Kantarius utvald till en av "tio producenter att hålla koll på" av Variety.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Svenska filmproducenter
Personer från Stockholm
Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Francis Turner Palgrave

Francis Turner Palgrave, född den 28 september 1824 i Great Yarmouth, död den 24 oktober 1897 i London, var en brittisk  skald och kritiker, son till Francis Palgrave.

Palgrave bedrev grundliga studier i Oxford, var 1855-84 anställd i undervisningsdepartementet och från 1885 till sin död professor i poesi vid Oxfords universitet. Palgrave var förtrogen vän till Tennyson. Bland hans poetiska skrifter märks Idylls and songs (1854), Hymns (1867; 2:a upplagan 1868), Lyrical poems (1871) och Amenophis (1892). Genom sina omsorgsfullt sammanställda och vitt spridda antologier - Golden treasury of english songs and lyrics (1861; ny serie 1897) och Treasury of sacred song (1889) - bidrog Palgrave väsentligt till den litterära bildningen bland allmänheten. Av Palgraves kritiska skrifter kan nämnas Essays on art (1866) och Landscape in poetry (1897).

Källor

Tryckta källor

Noter

Engelska litteraturvetare
Engelska professorer
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Brittiska litteraturkritiker
Personer från Great Yarmouth
Födda 1824
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Alumner från Balliol College, Oxford
Alumner från Exeter College, Oxford
Lyon-Meudon Extragalactic Database

Lyon-Meudon Extragalactic Database (LEDA) var en databas över galaxer, som skapades år 1983 i Lyon Observatory, och fusionerades med Hypercat till att bli HyperLeda år 2000. Den innehöll ursprungligen information om mer än 60 parametrar för cirka 100 000 galaxer, och nu innehåller den uppgifter om över 3 miljoner himlakroppar, varav cirka 1 500 000 är galaxer. Databasen ger astronomer världen över tillgång till sin information.

Källor

Externa länkar 
 HYPERLEDA – HyperLeda: En databas över fysik av galaxer 
 LEDA databas – LEDA:s referenssida
Militära grader i Belgien

Militära grader i Belgien visar den militära rangordningen i Belgiens försvarsmakt.

Referenser
 Defensie Graden 2014-01-24

Belgiens militär
Belgien
Meng Tian

Meng Tian (), död 210 f.Kr. var en framgångsrik kinesisk general under Qindynastin som ansvarade för byggandet av Kinesiska muren. Meng Tian kom från en militärfamilj där både hans far (Meng Wu) och farfar (Meng Ao) var framgångsrika generaler från staten Qi.

Meng Tian var utbildad jurist, och efter utbildningen blev han officer. 221 f.Kr. blev Meng Tian utsedd till general i Qin, och han ledde attacken mot staten Qi. Qi var den sista staten som besegrades under Qins föreningskrig innan landet var enat och Qin Shi Huangdi utropat sig som kinas första kejsare. Efter segern fick Meng Tian befäl över 300 000 soldater, fångar och anställda med vilka han drev bort de nordliga nomadfolken Xiongnu och Di och annekterade området söder om Gula floden (Ordos). Under fälttåget färdigställdes även kinesiska muren genom att dels bygga nya murar, men även sammankoppla de befintliga murarna från de tidigare staterna till en lång mur.

Meng Tian byggde också en serie vägar för att förbinda de tidigare erövrade rikena. Utmärkande var den stora nord-sydliga landsvägen raka vägen som påbörjades 212 f.Kr. från Qindynastins huvudstad Xianyang 咸阳 norr ut över Ordosplatån, över Gula floden som slutade i Jiuyuan. Vägen har överlevt historien och en nutida väg följer samma sträckning.

När Qingdynastins första kejsare Qin Shi Huangdi dog 210 f.Kr blev Meng Tian (tillsammans med tronarvingen prins Fu Su) beordrade att begå självmord som en del i konspirationen för att tillsätta Ying Huhai som kejsare. 

Fu Su begick självmord efter att ha mottagit orden, men Meng Tian blev misstänksam och villa få ordern bekräftad. Ying Huhai (som nu tillträtt som kejsar Qin Er Shi) var beredd att benåda Meng Tian, men den mäktiga eunucken Zhao Gao som var drivande i konspirationen hade en konflikt med Meng Yi (Meng Tians yngre bror som var minister i hovet) och var orolig för att familjen Meng skulle bli en maktfaktor och övertygade kejsaren om att fängsla de båda Meng-bröderna. Meng Yi blev erbjuden att begå självmord men vägrade och blev därmed avrättad. Meng Tian argumenterade i fängelset för att få behålla sitt liv, men insåg att det inte fanns något hopp och tog därefter sitt liv genom att svälja gift.

Noter

Tryckta källor 
 
 

män
Födda 200-talet f.Kr.
Avlidna 210 f.Kr.
Kinesiska generaler
Födda okänt år
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 200-talet f.Kr.
Qindynastin
Coram, New York

Coram är en tätort i kommunen Brookhaven i Suffolk County i den amerikanska delstaten New York med 39 113 invånare (2010). Den har enligt United States Census Bureau en area på totalt 35,7 km². Namnet Coram anses komma från Wincoram som var namnet på en tidig invånare som hörde till den lokala indianbefolkningen.

Källor 

Orter i delstaten New York
Suffolk County, New York