kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lena Attar-Larson

Lena Birgitta Attar-Larson född 21 maj 1956 i Örebro, är en svensk illustratör, grafiker och bildkonstnär. 

Attar-Larson studerade grafisk grundutbildning vid Karolinska skolan i Örebro, Dômens konstskola i Göteborg, Gerlesborgsskolan samt i London. Hon har medverkat i samlingsutställningar vid: Liljevalchs vårsalong. Galleri 5 utställningen EnVar-temat Stockholm 2006. Samt utfört offentlig utsmyckning med en akvarell på Forums vårdcentral i Stockholms läns sjukvårdsområde. Hon tilldelades Örebro Landsting Kulturstipendium 1985 och LO:s kulturpris 1999.
Attar-Larson är en av medlemmarna i Konstnärernas Kollektivverkstad i Nacka (KKV).

Hennes konst består av illustrationer, stadsbilder, naivistiska motiv samt mosaiker. Hon är representerad i Norrköpings konstmuseum, Västerås konstmuseum och Örebro läns museum, samt vid ett flertal kommuner och landsting.

Externa länkar
 Lena Attar-Larson på konstnärslexikonet Amanda

Svenska illustratörer under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Konstnärer från Örebro
Födda 1956
Levande personer
Kvinnor
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Svenska illustratörer under 2000-talet
Advokatsamfundets journalistpris

Advokatsamfundets journalistpris är ett pris som årligen delas ut av Sveriges advokatsamfund till den journalist som enligt samfundet har behandlat förhållanden inom rättsväsendets och rättssäkerhetens område på ett sakligt, engagerande och skickligt sätt.

Priset delas ut sedan 1987 och instiftades i samband med Advokatsamfundets 100-årsjubileum. Prissumman är 25 000 kronor. 

1992 delades inget pris ut då prisnämnden inte fann någon lämplig pristagare.

Pristagare
1987 Claes von Hofsten, Svenska Dagbladet och Jan Mosander, Ekoredaktionen
1988 Hans Schöier, Eskilstuna-Kuriren
1989 Per Wendel, Expressen
1990 Ekoredaktionen, Sveriges Radio
1991 Jesús Alcalá, Sydsvenska Dagbladet
1992 —
1993 Gun Fälth, Dagens Nyheter
1994 Ingalill Löfgren, Göteborgsposten
1995 Rolf Gustavsson, Svenska Dagbladet
1996 Maciej Zaremba, Dagens Nyheter
1997 Ingemar Norgren, Norrköpings Tidningar
1998 Gunnar Lindstedt, frilans
1999 Anders Sundkvist, Aktuellt
2000 Anders R. Olsson, frilans och författare
2001 Kaa Eneberg, för boken "Tvingade till tystnad"
2002 Mats Svegfors, Svenska Dagbladets före detta chefredaktör
2003 Katarina Wennstam, för boken "Flickan och skulden"
2004 Annika Ström Melin, Sveriges Radio
2005 Maria Abrahamsson, Svenska Dagbladet
2006 Erik Höjer, Östgöta Correspondenten, för artikelserien "Svindlarna" om näringsförbud
2007 Pär Ström, integritetsombudsman vid tankesmedjan Den Nya Välfärden
2008 Nils Funcke, Riksdag & Departement
2009 Dilsa Demirbag-Sten
2010 Tomas Ramberg, Sveriges Radio
2011 Radioprogrammet Kaliber
2012 Hanne Kjöller, Dagens Nyheter
2013 Samir Abu Eid, Sveriges Television
2014 Oisín Cantwell, Aftonbladet
2015 Peter Wolodarski, Dagens Nyheter
2016 Bo-Göran Bodin, Sveriges Radio
2017 Mathias Ståhle, Eskilstuna-Kuriren
2018 Negra Efendić, Svenska Dagbladet
2019 Niklas Orrenius, Dagens Nyheter
2020 David Baas, Expressen
2021 Åsa Erlandsson, Dagens Nyheter
2022 Jens Littorin, Dagens Nyhetr

Källor
Advokatsamfundets journalistpris
Advokatsamfundets journalistpris 2020
Advokatsamfundets journalistpris 2021

Priser och utmärkelser instiftade 1987
Journalistpriser i Sverige
George Nigh

George Patterson Nigh, född 9 juni 1927 i McAlester i Oklahoma, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var Oklahomas viceguvernör 1959–1963 och 1967–1979 samt guvernör 6 januari–14 januari 1963 och 1979–1987.

Nigh efterträdde 1959 Cowboy Pink Williams som Oklahomas viceguvernör. Mot slutet av mandatperioden fick han tillträda som guvernör efter att senator Robert S. Kerr avled i ämbetet och guvernör J. Howard Edmondson avgick för att tillträda som senator för Oklahoma. Nighs första ämbetsperiod som guvernör blev ytterst kort och sedan startade han ett PR-företag. Efter att ha gift sig med Donna Mashburn gjorde Nigh comeback och valdes 1966 till viceguvernör på nytt. Nigh efterträdde 1979 David L. Boren som guvernör och efterträddes 1987 av Henry Bellmon som också hade efterträtt honom som guvernör år 1963.

Referenser

Viceguvernörer i Oklahoma
Guvernörer i Oklahoma
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Pittsburg County
Födda 1927
Levande personer
Män
Skogsfiol och Flöjt

Skogsfiol och Flöjt är en svensk musikgrupp som var aktiv på 1970- och 1980-talen.

Skogsfiol och Flöjt bildades 1971 av studenter vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. De arrangerade och framförde vismusik med femstämmig sång, akustiska gitarrer och kontrabas som grundsättning, och ofta med tillägg av andra folkliga instrument såsom blockflöjt och spilåpipa. På sina tre album tolkade gruppen visor av bland andra Alf Hambe, Elisabet Hermodsson och Olle Adolphson. De uppträdde ibland tillsammans med Hambe och medverkade även på ett av hans album. År 2006 återförenades Skogsfiol och Flöjt tillfälligt; de hade då inte uppträtt tillsammans sedan 1989.

Diskografi

Egna album
1974 – För älvor och troll. Polydor 2379 082. Producerad av Kit Sundqvist.
1977 – Vindil. EMI 062-35450. Producerad av Gunnar Lindqvist.
1981 – Ge mig en dag. Sirius SILP 823. Producerad av Peter Sandwall.

Medverkan
1975 – Hagegård – med värmländsk brytning. HMV 062 35133.
1976 – Samlar på öar. Alf Hambe med Skogsfiol och Flöjt. Polydor 2379 116.

Medlemmar
Kjell Hagegård – blockflöjt, fiol, kohorn, näverlur, spilåpipa och sång 
Bengt Lundin – gitarr, blockflöjt, klarinett och sång
Irène Sjöberg-Lundin – kontrabas, piano och sång
Dag Dahlberg – gitarr och sång (till ca 1976)
Ethel Sjöberg – blockflöjt, slagverk och sång (till ca 1976)
Bo Hansson – gitarr, altgitarr och sång (ca 1977 och framåt)
Elisabet Hellman (Winqvist) – sång (ca 1977)
Maria Södersten – sång, blockflöjt och slagverk (ca 1981 och framåt)

Källor
Svensk mediedatabas

Svenska visgrupper
Svenska vokalgrupper
Musikgrupper från Stockholm
Svenska kvintetter
Musikgrupper bildade 1971
Musikgrupper upplösta 1989
Chiloglanis igamba

Chiloglanis igamba är en fiskart som beskrevs av Friel och Vigliotta, 2011. Chiloglanis igamba ingår i släktet Chiloglanis, och familjen Mochokidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Malartade fiskar
igamba
Klotho (enzym)

Klotho är ett protein i kroppen som är en aktiv part i regleringen av omsättningen av fosfat, kalcium och vitamin D. Proteinet fungerar troligen som ett enzym, men såsom ett tämligen nyupptäckt protein är det ännu otillfredsställande utforskat.

Klotho upptäcktes 1997 som en gen som motverkade åldrande, en gen som hittats hos såväl möss som människor. Genen utgörs av fem exoner. Det protein som genen kodar för, klotho, består av 1014 aminosyror, och består av ett transmembranprotein som är besläktat med emulsin, och som visat sig påverka förekomst av kronisk njursvikt, degeneration, och minskad bentäthet. När genen för klotho överuttrycks förlängs livet, men när det underuttrycks uppkommer för tidigt åldrande.

Knock-out-möss (med mycket lågt klotho) har mineralrubbningarna hyperfosfatemi och hyperkalcemi, samt förhöjda värden vitamin D. De drabbas av tillväxtrubbningar, hypogonadotropisk hypogonadism, atrofi av huden (förtunnad hud), tillbakabildad bräss, minskat antal lymfocyter (lymfocytopeni), osteopeni med såväl färre osteoblaster som osteoklaster, åldrade lungor, neurodegeneration, hörselnedsättning, samt åderförkalkning.

I njurarna reglerar klotho homeostasen på kalcium, samt deltar som receptor för fibroblasttillväxtfaktor 23. Det finns också uttryckt i bisköldkörtlarna, där fibroblasttillväxtfaktor 23 dämpar produktionen av bisköldkörtelhormon. Uttrycket av klotho i plexus choroideus i hjärnan är högt. I lägre grad finns det i bland annat övriga hormonkörtlar, samt i bröstkörtlar.

Noter

Kalciumomsättning
Fosfor
Åldrande
Bisköldkörtlar
Njurar
Homeostas
Enzymer
Chiloglanis kazumbei

Chiloglanis kazumbei är en fiskart som beskrevs av Friel och Vigliotta, 2011. Chiloglanis kazumbei ingår i släktet Chiloglanis, och familjen Mochokidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Malartade fiskar
kazumbei
Nigeria i olympiska sommarspelen 1960

Nigeria deltog med 12 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1960 i Nigeria
Nationer i olympiska sommarspelen 1960
1960
Chiloglanis orthodontus

Chiloglanis orthodontus är en fiskart som beskrevs av Friel och Vigliotta, 2011. Chiloglanis orthodontus ingår i släktet Chiloglanis, och familjen Mochokidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Malartade fiskar
orthodontus
Klotho (olika betydelser)

Klotho kan syfta på:

 Klotho – i grekisk mytologi en av moirerna
 Klotho (enzym) – ett protein i kroppen
 97 Klotho – en asteroid
Dolabellas båge

Dolabellas båge eller Dolabellas och Silanus båge (latin Arcus Dolabellae et Silani) är en antik romersk båge på kullen Caelius i distriktet Celio i Rom. Den uppfördes år 10 på uppdrag av konsulerna Publius Cornelius Dolabella och Gaius Iunius Silanus.

Bågens överbyggnad är rester efter Aqua Claudia.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Antika byggnadsverk i staden Rom
10
Rione Celio
Misstag

Misstag kan syfta på:

 Misstag (schack) – ett mycket dåligt drag
 Misstagsteori – en svenska beteckningen på den värdenihilistiska position som på engelska kallas "moral error theory"

Se även 
 Misstaget
Francisco Cea Bermúdez

Francisco de Paula de Cea Bermúdez y Buzo, greve av Colombi, född den 28 oktober 1779 i Malaga, död den 6 juli 1850 i Paris, var en spansk diplomat och politiker.

Cea Bermúdez var 1812–20 chargé d'affaires, generalkonsul och slutligen ambassadör i Sankt Petersburg, 1820–23 ambassadör i Konstantinopel samt 1824–25 utrikesminister och regeringschef. Han var trots sin konservativa åskådning den reaktionära kamarillan en nagel i ögat och störtades av denna. Han blev sedermera sändebud i Dresden (1826) och London (1828) samt konseljpresident 1832, men måste i januari 1834 vika för Martínez de la Rosa. Han blev 1845 senator.

Källor 
 

Spaniens regeringschefer
Spaniens utrikesministrar
Spanska diplomater
Spanska politiker under 1800-talet
Personer från Malaga
Födda 1779
Avlidna 1850
Män
Ugglan
Guardians of Middle-earth

Guardians of Middle-earth är ett action-strategispel utvecklat av Monolith Productions och gavs ut av Warner Bros Interactive Entertainment. Spelet utspelar sig i Midgård som härrör från Sagan om ringen-serien, med olika tie-ins till filmserien med samma namn. Spelet gavs ut till Playstation 3 och Xbox 360 den 4 december 2012 via Playstation Network respektive Xbox Live Arcade. Ett retail-paket av spelet gavs också ut, vilket inkluderar en nedladdningsbar kupong till spelet samt ett "Season Pass" för framtida nedladdningsbart innehåll.

Spelet gavs senare ut till Microsoft Windows den 29 augusti 2013.

Referenser

Externa länkar 
 

Datorspel 2012
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Datorspel baserade på litteratur
Filmlicensspel
Realtidsstrategispel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Kelvin Lindemann

Edward Kelvin Thybo-Lindemann, född den 6 augusti 1911 i Kainsk i Sibirien, död den 8 september 2004, var en dansk författare och journalist.

Biografi
Lindemann var son till en köpman och kom till Danmark 1916 där han tog studentexamen på Fredriksbergs gymnasium 1928. Han gjorde sig först känd för några mindre skrifter som speglade ungdomens livssyn under 1930-talet.

Under den tyska ockupationen av Danmark under andra världskriget publicerade han ett par historiska romaner med anspelning på den politiska situationen, med jämförelser med danskarnas agerande under kolonisationen i de västindiska öarna. Han blev under de kommande årtiondena en av Danmarks mest produktiva skribenter.

I romanen Den kan vel Frihed bære hämtade han motivet från bornholmsbornas resning mot de svenska ockupanterna år 1658. Denna roman konfiskerades och Lindemann, som varit medlem av det illegala författarrådet, blev politisk flykting i Sverige och Finland 1944–1945. Han fortsatte efter kriget att publicera satiriska och samhällskritiska romaner.

År 1953 gav Lindemann under pseudonymen Alexis Hareng ut romanen En aften i koleraåret, som efter tvetydiga uttalanden av förläggaren blev tillskriven Karen Blixen, innan han tillstod sitt upphov till romanen.

Priser och utmärkelser
 1933: H.C. Andersen Mindemedaillen
 1934: Dramatikertävling, 1:a pris: Unge mennesker 
 1935: Carl Møllers Legat
 1937: Emma Bærentzens Legat
 1942: Hasselbalchs romantävling: Huset med det grønne træ (halva 1:a pris)
 1949: Kollegernes Ærespris för Gyldne kæder 
 1951: Kaptajn H.C. Lundgreens Legat
 1955: Herman Bangs Mindelegat
 1969: Johannes Ewalds Legat
 1983: Kosan-Prisen for Ytringsfrihed
 Livsvarig kunstnerydelse från Statens Kunstfond

Bibliografi (urval)
En haandfull Babies (1931)
Vi skal nok blive berömte (1933)
 Vi ska nog bli berömda (översättning Ragnar Jändel, Tiden, 1934)
Alt levende lyser (1938)
Huset med det grönne Trae? (1942)
 Huset med det gröna trädet (översättning Knut Stubbendorff, Tiden, 1943)
Den kan vel Frihed bære (1943)
 Den frihet väl kan bära (översättning Knut Stubbendorff, Tiden, 1943)
Gyldne Kreder (1948)
 Gyllne länkar (översättning Åke Holmberg, Tiden, 1949)
Lykkens Tempel (1949)
Min Rejse til Rusland og andre alvorliga Betragtninger (1949)
Maja Rohelise puuga (1954)
 En aften i kolera-aaret
 En afton i koleraåret (översättning Marianne Höök, Wahlström & Widstrand, 1954)
Mens nattergalen synger (1959)
 Medan näktergalen sjunger: funderingar över livet i min trädgård (översättning Hans Hergin, Tiden, 1959)

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977
Lindemann, Edward Kelvin, dansk författare Svensk Uppslagsbok 1955.
http://libris.kb.se/hitlist?q=f%C3%B6rf:(Kelvin+Lindemann)&r=&f=&t=v&s=rc&g=&m=25

Danska journalister
Danska författare under 1900-talet
Födda 1911
Avlidna 2004
Män
Dall Island

Dell Island är en 658 km² stor ö, som ingår i Alexanderarkipelagen i den amerikanska delstaten Alaska. Ön hette först Quadra, men fick sitt nya namn 1879, då den uppkallades efter naturforskaren William Healey Dall.

År 2000 bodde det endast 20 personer på Dall Island.

Alaskas öar
Anna Berglund

Anna Maria Helena Berglund, född 7 maj 1857 i Ramshytte bruk i Ramsbergs socken i Örebro län, död 4 december 1946 i Stockholm, var en svensk konstnär och konsthantverkare. Hon var dotter till bruksägaren Victor Berglund och Wilhelmina Moreen.

Berglund studerade konst för Mårten Winge och därefter på Tekniska skolan i Stockholm och för Daniel Holm. Efter studierna företog hon studieresor till Tyskland och Paris.

Hon ägnade sig först åt konsthantverk och var under flera år anställd hos arkitekten Agi Lindgren där hon arbetade med möbelritning, inredningar och textning. Efter hand övergick hon till akvarellmåleriet där hon utförde en mängd idylliskt hållna landskap och arkitekturmotiv från Solliden och övriga Öland samt från sin hembygd i Bergslagen. I olja gjorde hon porträtt samt några kopior av andra konstnärers verk.

Hon deltog i Sveriges allmänna konstförenings utställningar i Göteborg, Västerås och Karlstad, samt 1932 ställde hon ut sina akvareller på Gummesons konsthall i Stockholm. 

Eftersom dåvarande kronprinsessan Victoria var hennes vän och beskyddare kom hon att tillbringa många somrar som gäst på Solliden.

Berglund är representerad på Nationalmuseum och Västerås konstmuseum samt på Drottningholm slott med handmålade sidentapeter föreställande landskap och blommor.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 153 Allhems Förlag Malmö

Noter

Externa länkar
Anna Berglund på konstnärslexikonet Amanda

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Ramsbergs socken
Födda 1857
Avlidna 1946 
Kvinnor
Hans Leo Przibram

Hans Leo Przibram, född 7 juli 1874 i Lainz vid Wien, död 20 maj 1944 i koncentrationslägret Theresienstadt, var en österrikisk zoolog.

Przibram blev 1914 blev extra ordinarie professor i experimentell zoologi vid Wiens universitet. Han upprättade 1903 i det i Prater belägna vivariet en biologisk försöksanstalt, från vilket mycket betydande bidrag till denna gren av biologin utgick. Även Przibrams egna, talrika arbeten rör sig på detta område. Han var även verksam som tecknare och hade teckningar utställda på Wiens "Secession".

Bibliografi (i urval)
Regeneration bei den Crustaceen (1899)
Studien über die Regeneration (1901–02)
Einleitung in die experimentelle Morphologie der Tiere (1904)
Kristallanalogien zur Entwicklungsmechanik der Organismen (1906)
Differenzierung des Abdomens enthäuster Einsiedlerkrebse (1907)
Experimentelle Behandlung biologischer Grundfragen (1908)
Physiologie der Formbildung (1910)

Källor

Österrikiska professorer i zoologi
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Tecknare
Zoologer under 1900-talet
Österrikiska forskare under 1900-talet
Österrikiska konstnärer under 1900-talet
Personer från Wien
Födda 1874
Avlidna 1944
Män
Ugglan
Skuggorna runt Slussen

Skuggorna runt Slussen är ett musikalbum från 1997 med Claes Janson.

Låtlista
Snuskige Affe (Anders Widmark) – 3:13
Varje morgon klockan nio (Anders Widmark/Hans Widmark) – 4:19
Skuggorna runt Slussen (Thomas Arnesen/Thomas Lindroth) – 4:11
Den där dagen (Anders Widmark/Erik Berg) – 3:42
Postludium (Anders Widmark) – 4:21
Har du kvar din röda cykel? (Anders Widmark/Hans Widmark) – 3:46
Herr Statsminister (Anders Widmark/Claes Janson/Lars Wittenmark) – 3:37
Roffes blues (Anders Widmark/Hans Widmark) – 4:08
Det går över (Bobby Charles/Hans Widmark) – 4:53
Sigrid och Isaac (Anders Widmark) – 4:06
Nära (Anders Widmark/Lars Longueville/Steve Dobrogosz) – 4:35

Medverkande
Claes Janson – sång
Anders Widmark – piano, keyboard, arrangemang
Johan Norberg – gitarr
Thomas Arnesen – gitarr
Jan Adefelt – bas
Andreas Johansson – trummor
Fredrik Gille – slagverk
Pär Grebacken – sax, flöjter
NOW Kammarorkester
Mats Larsson – dirigent
Hans Ek – orkesterarrangemang

Källor

Musikalbum 1997
Album av Claes Janson
Carl von Rudbeck

Carl von Rudbeck, tidigare Rudbeck, född 1657 i Uppsala församling, Uppsala län, död 3 juni 1747, var en svensk häradshövding och adlades med namnet von Rudbeck 3 oktober 1692.

Biografi
Rudbeck föddes 1657 i Uppsala församling. Han var son till biskopen Petrus Johannis Rudbeckius och Margareta Stiernhöök. Rudbeck blev 23 juni 1674 student vid Uppsala universitet. Han adlades 3 oktober 1692 med namnet von Rudbeck och introducerades 1693 som nummer 1252. Rudbeck blev 18 oktober 1718 häradshövding över Vadstena läns lagsagas första häradsdöme, bestående av Aska och Göstrings häraders domsaga samt Lysings och Dals häraders domsaga. Han avled 1747.

Familj
Rudbeck gifte sig 1695 med Märta Christina Lindeberg (död 1745). Hon var dotter till översten Hieronymus Lindeberg och Ingrid Appelbom. De fick tillsammans barnen Petrus Hieronymus von Rudbeck (1695–1708), Inga Margareta von Rudbeck (1696–1774) som var gift med häradshövdingen Israel Trolle, Engel Christina von Rudbeck (1698–1780) som var gift med löjtnanten Nils Wetterström vid Östgöta infanteriregemente, Carl Anders von Rudbeck (1699–1699), Charlotta Catharina von Rudbeck (1700–1743), Anna Magdalena von Rudbeck (1702–1702), Märta Maria von Rudbeck (1707–1708) och Johan Gustaf von Rudbeck (1710–1726).
.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Personer från Uppsala
Födda 1657
Avlidna 1747
Män
Svenskt adlade
Personer i Sverige under 1700-talet
Bergdahl

Bergdahl kan avse:

Bowe Bergdahl, amerikansk soldat, fängslad av talibaner
 Gunnar Bergdahl, svensk kulturjournalist
 Hugo Bergdahl, svensk polis och politiker (folkpartist)
 Johanna Bergdahl, svensk fäktare
 Karin Bergdahl, svensk före detta friidrottare (spjutkastning)
 Lars Bergdahl, svensk före detta ordförande i fotbollsklubben
 Leif Bergdahl, svensk läkare och före detta politiker (nydemokrat)
 Olivia Bergdahl, svensk estradpoet
 Olle Bergdahl, svensk civilingenjör
 Victor Bergdahl, svensk animatör och filmregissör

Svenska efternamn
Ludwig Karl Schmarda

Ludwig Karl Schmarda, född 23 augusti 1819 i Olmütz, död 7 april 1908 i Wien, var en österrikisk zoolog. 

Schmarda blev professor i Graz 1850, Prag 1852 och i Wien 1862, en befattning vilken han innehade till 1883. Han sysselsatte sig företrädesvis med undersökningar rörande de lägre djuren. Av stor vetenskaplig betydelse är för övrigt hans Die geographische Verbreitung der Tiere (1853). Han företog vidsträckta resor, beskrivna i Reise um die Erde in den Jahren 1853–1857 (1861).

Källor

Österrikiska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid universitetet i Graz
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Zoologer under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Personer från Olomouc
Födda 1819
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Inga Berg

Inga Berg, född 20 november 1912 i Örebro, död där 21 januari 1995, var en svensk målare, tecknare och fotograf. Hon var dotter till lokföraren Axel Berg och Alona Jansson.

Berg utbildade sig först till fotograf och var verksam som fotograf 1928-1935. Hon studerade därefter vid Tekniska skolan i Stockholm 1935-1937 samt en kortare tid vid Högre konstindustriella skolan samt vid Welamsons illustrationsskola. Efter studierna arbetade hon med annonsreklam och kartritning. Hösten 1944 var hon elev hos Isaac Grünewald, våren 1949 och 1950 målade hon hos Otte Sköld. 

Sedan 1942 har hon deltagit i Örebroläns konstförenings utställningar. Hon deltog i utställningen ’’Unga tecknare’’ på Nationalmuseum 1945-1947 samt med Dalarnas konstförening i Falun 1947-1949.   

Hennes produktion består av landskap, stilleben, porträtt och figurer i olja och olja.  

Berg är representerad på Örebro läns museum med en kolteckning samt på Örebro Rådhus och i Kopparbergs läns landstings samlingar samt Örebro läns landsting.

Externa länkar
 Inga Berg på konstnärslexikonet Amanda

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 137 Allhems Förlag Malmö

Externa länkar

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Örebro
Födda 1912 
Avlidna 1995
Kvinnor
Haan

Haan är en stad i Kreis Mettmann i det tyska förbundslandet Nordrhein-Westfalen. Haan, som är beläget mellan Düsseldorf och Wuppertal, har cirka  invånare.

Referenser 

Kommuner och städer i Kreis Mettmann
Lysings och Göstrings domsaga

Lysings och Göstrings domsaga var en domsaga i Östergötlands län, bildad 1850 ur delar av Aska och Göstrings häraders domsaga och Dals och Lysings häraders domsaga. 

Domsagan lydde under Göta hovrätt och omfattade häraderna Lysing och Göstring. 1 januari 1924 upplöstes domsagan och dess verksamhet överfördes till Mjölby domsaga.

Tingslag

Före 1919
Lysings tingslag
Göstrings tingslag

Från 1919
Lysings och Göstrings tingslag

Häradshövdingar
1850–1860 Lars Petter Eneqvist
1860–1880 Johan Olof Söderholm
1880–1889 Simzon Koch
1890–1905 Carl Landegren
1905–1923 Erik Petersson

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mjölby tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Historiska domsagor i Östergötlands län
Aska och Göstrings häraders domsaga

Aska och Göstrings häraders domsaga var en domsaga i Östergötlands län, bildad 1708. I perioden 1747 och 1763 var den ersatt av Göstrings, Lysings, Dals och Aska härader domsaga. Domsagan uppgick 31 december 1849 i Aska, Dals och Bobergs domsaga och Lysings och Göstrings domsaga.

Domsagan omfattade Aska härad och Göstrings härad och lydde under Göta hovrätt.

Tingslag
Aska tingslag
Göstrings tingslag

Häradshövdingar
1708-1747 Carl von Rudbeck
1747-1763 se Göstrings, Lysings, Dals och Aska härader domsaga
1763–1776 Israel Trolle
1776–1793 Jakob Munthe 
1793–1824 Nils Bethén 
 1824–1849 Carl Gustaf Bolin

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Motala tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

historiska domsagor i Östergötlands län