kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kuusiokunnat

Kuusiokunnat () är en av ekonomiska regionerna i landskapet Södra Österbotten i Finland. Folkmängden i regionen uppgick den 1 januari 2013 till 22 553 invånare, och regionens landareal utgjordes av 2 355  kvadratkilometer.  I Finlands NUTS-indelning representerar regionen nivån LAU 1 (f.d. NUTS 4), och dess nationella kod är 144.

Förteckning över kommuner
Ekonomiska regionen Kuusiokunnat omfattar följande tre kommuner:  

 Alavo stad
 Etseri stad
 Kuortane kommun

Samtliga kommuners språkliga status är enspråkigt finska.

Se även
 Finlands ekonomiska regioner

Referenser

Noter

Finlands ekonomiska regioner
Södra Österbotten
Cammin

Cammin kan syfta på:

 Cammin in Pommern – tyska namnet på staden Kamień Pomorski i Polen
 Biskopsdömet Cammin –  ett furstbiskopsdöme i Pommern –1650
 Landkreis Cammin – en tidigare Landkreis i Pommern, Flemmingsche Kreis innan 1818 och Kreis Cammin efter 1939, upphörde 1945
 Cammin, Mecklenburg-Vorpommern – en kommun i Mecklenburg-Vorpommern
Namtja Barwa

Namtja Barwa eller Namtjabarwa (tibetanska: གནམས་ལྕགས་འབར་བ།, Namjagbarwa); kinesiska: 南迦巴瓦峰, pinyin: Nánjiābāwǎ Fēng) är ett berg i den tibetanska delen av Himalaya. Det når 7 782 meter ö.h. Den traditionella definitionen av Himalaya, där bergskedjan löper från Indus till Brahmaputra, gör Namtja Barwa till Himalayas östligaste utpost. Det är världens östligast belägna bergstopp med en höjd på över 7 600 meter.

Beskrivning
Namtja  Barwa höjer sig 5 000–6 800 meter ovan Yarlung Tsangpo (Brahmaputras lokala namn). Efter att det 7 795 meter höga berget Batura Sar i Karakoram bestegs 1976, var Namtja Barwa fram till 1992 världens högsta ännu ej bestigna fristående berg. Det året klättrade ett kinesiskt-japanskt bergsklättrarlag ända upp till toppen.

Referenser

Himalaya
Berg i Kina
Tibet
WP:Projekt Kina
Christer Wickman

Tore Christer Wickman, född 4 mars 1944 i Älvsborgs kyrkobokföringsdistrikt i Göteborgs och Bohus län, död 25 januari 2000 på Käringön i Västra Götalands län, var en svensk musiker (pianist).

Redan vid tolv års ålder debuterade Christer Wickman som pianosolist på Konserthuset i Göteborg. Åren 1967–1968 spelade han orgel i Streaplers. När Carl Anton hade show på Lorensberg 1968 spelade Christer Wickman i orkestern och följde sedan med honom till Stockholm, där han medverkat i flera orkestrar samt ackompanjerat Sven-Bertil Taube under 15 år och en hel rad andra artister. På Scala var han 1985 kapellmästare för Evabritt Strandberg som han sedan följde som musiker.

Christer Wickman var 1975–1983 gift med Stina Hellström (född 1952) och sedan från 1987 sambo med artisten Evabritt Strandberg. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser 

Svenska pianister under 1900-talet
Svenska kapellmästare
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Västra Frölunda socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1944
Avlidna 2000
Män
Erik Sääf

Erik Albin Anton Sääf, född 16 februari 1856 i Norrköping, död 17 februari 1934 i Gouvieux i Oise i Frankrike, var en svensk landskapsmålare och tecknare.

Biografi 
Erik Sääf var gift med Jeanne Clémentine Étienne som var änka efter konstnären Gustave Albert. 

Erik Sääf studerade vid Edvard Perséus målarskola i Stockholm och vid Konstakademien 1880–1884 där han de sista två åren medverkade i pristävlingen om bästa landskapsmålning. Sommaren 1880 nämns han som medlem av Räfsnäskolonien där akademielever bedrev landskapsstudier i trakten av Mariefred. Tillsammans med akademistudenten Edward Rosenberg reste han 1888 till Tjust i Småland för att måla och senare samma år besökte han Köpenhamn. Under senare delen av 1880-talet uppehöll han sig i München varifrån han gjorde resor till Österrike och Italien. Från 1890 var han bosatt i Paris och med undantag av sommarbesök till Sverige så blev han trogen Frankrike resten av sitt liv.

Med åren blev han en av de mer kända medlemmarna av den svenska konstnärskretsen i Paris och särskilt nära vän med Gustave Albert, Christian Eriksson och Georg Arsenius. Till en början sände han hem en hel del arbeten till Svenska utställningar men med åren bröts förbindelserna med det svenska konstlivet. Han medverkade i de svenska avdelningarna vid världsutställningarna i Paris 1889 och 1900 och som fransk konstnär medverkade han bland annat i salongen på Champ de Mars.  

Genom donation av hans änka instiftades 1947 Erik Sääfs stipendiefond vid Kungliga Konstakademin för stöd åt yngre, företrädesvis Östgötska landskapsmålare som önskar bedriva studier i Frankrike. Sääf finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm, Norrköpings konstmuseum och Svenska klubben i Paris.

Galleri

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 366, Allhems förlag, Malmö.

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1856
Avlidna 1934
Män
Svenska landskapsmålare
Konstnärer från Norrköping
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Svenskar i Frankrike
In the Beginning (film)

In the Beginning är en amerikansk långfilm från år 2000 i regi av Kevin Connor. Filmen är baserad på berättelser ur de två första Moseböckerna i Bibeln.

Handling 
Filmen återberättar några av de mest kända berättelserna ur de två första Moseböckerna, bland annat om Adam och Eva, om Abraham och om Moses.

Om filmen 
In the Beginning blev den sista långfilmen där Victor Spinetti hade en större roll. Filmen är en del i en serie och föregicks av Maria, Jesu mor och Noah's Ark och år 2012 följdes den av Barabbas.

Rollista i urval 
 Martin Landau - Abraham
 Jacqueline Bisset - Sara
 Billy Campbell - Moses
 Alan Bates - Jetro
 Geraldine Chaplin - Yocheved
 Victor Spinetti - Happatezoah
 David Warner - Eliezer
 Sara Carver - Hagar

Externa länkar 
 In the Beginning på IMDb

Filmer 2000
Egypten på film
Filmer baserade på Bibeln
1200-talet f.Kr. på film
Forntidens Egypten på film
Kulturella återgivningar av Mose
Kulturella återgivningar av Isak
Kulturella återgivningar av Abraham
Kulturella återgivningar av Jakob
Kulturella återgivningar av Josef
Kulturella återgivningar av Adam och Eva
Goleniów

Goleniów (, tyska: Gollnow) är en stad i nordvästra Polen och huvudort i distriktet Powiat goleniowski i Västpommerns vojvodskap, belägen omkring 20 km norr om Szczecin vid floden Ina. Tätorten har 22 846 invånare (2012) och är centralort för stads- och landskommunen Gmina Goleniów med sammanlagt 35 381 invånare.
Öster om staden ligger Szczecins flygplats, Szczecin-Goleniów Solidaritet-flygplatsen.

Historia 
Staden ligger i det historiska landskapet Hinterpommern. Bosättningar i området finns belagda sedan 900-talet. De första sachsiska nybyggarna anlände omkring år 1190. Hertigen Barnim I av Pommern lät 1268 anlägga en stad på platsen för den dåvarande byn Vredeheide, som då gavs namnet Gollnow.

En latinskola grundades på 1300-talet i staden. Studenter från Gollnow finns dokumenterade vid Prags universitet från 1300-talet; senare även vid Erfurts, Leipzigs och Rostocks universitet. Gollnow var redan vid denna tid hansestad. 1339 gavs staden tullfrihet på floderna Ina och Peene. Genom att ta ut tull på Ina av handeln från Stargard kunde Gollnow dessutom dra fördel av sitt läge närmare flodmynningen. Spannmål, timmer och salt var de viktigaste handelsvarorna.

Gollnow lydde under det svenska stormaktsväldet från 1630 och drabbades av ekonomisk tillbakagång under denna epok. Vid freden i Stockholm 1720 tillföll staden Preussen. Från 1733 till 1755 var det preussiska femte dragonregementet stationerat i staden. Vid den stora preussiska förvaltningsreformen 1815 blev staden del av Landkreis Naugard i provinsen Pommern. 1882 fick staden sin första järnvägsförbindelse, till Kolberg och 1892 följde en linje till Cammin.

Stora delar av den gamla staden förstördes i slutfasen av andra världskriget. Av den äldre bebyggelsen återstår endast enstaka byggnader, bland andra Katarinakyrkan, rådhuset och postkontoret.

Genom Potsdamöverenskommelsen efter andra världskriget 1945 blev staden del av Polen, och den då övervägande tysktalande befolkningen tvångsförflyttades väster om Oder. Staden bär sedan dess det polska namnet Goleniów. Fram till 1950-talet återbefolkades staden av huvudsakligen polsktalande flyktingar från andra delar av Polen och de sovjetiska områdena öster om Curzonlinjen. 

Sedan 1999 är staden huvudort i det då återskapade distriktet Powiat goleniowski.

Kommunikationer 

Öster om staden ligger Szczecin-Golenióws flygplats (SZZ), som är den enda internationella flygplatsen i Västpommerns vojvodskap. Flygplatsen trafikeras huvudsakligen av lågprisflyg till västeuropeiska destinationer med Ryanair, Norwegian och Wizz Air, samt av LOT:s inrikesflyg till Warszawa.

Den nationella motortrafikleden S3 (Świnoujście - Lubawka) passerar staden via en kringfartsled. Denna utgör samtidigt en del av europavägen E65.

Noter

Källor

Externa länkar 

Städer i Västpommerns vojvodskap
Hansan
Christian Fredrik Svensson

Christian Fredrik Svensson (Swensson), född 13 mars 1834 i Stockholm, död där 30 januari 1909, var en svensk marinmålare och underlöjtnant i flottans reserv.

Christian Fredrik Svensson var son till glasmästaren Håkan Svensson och Maria Moell och gift med marketenteriföreståndaren Sophia Carolina Lindblom. Han var i ungdomen skeppsgosse. Han utbildade sig till, och arbetade som, ångbåtsbefälhavare. År 1899 tog han avsked från flottan för att på heltid ägna sig åt måleriet. Svensson studerade för Jacob Hägg i Stockholm och för Carl Frederik Sørensen i Köpenhamn samt fick en viss handledning i etsningsteknik av Theodor Gellerstedt. Han blev agré vid Konstakademien 1883. Svensson medverkade i akademiens utställningar under 1870- och 1880-talet samt Parisutställningen 1878 och Chicagoutställningen 1893 samt de Nordiska konstutställningarna i Köpenhamn under 1880-talet dessutom medverkade han i Sveriges allmänna konstförenings utställningar i Stockholm ett flertal gånger 1892–1908. Hans konst består av marinmåleri med motiv från skilda kuster och hav i olja eller i form av torrnålsgravyrer. Svensson är representerad vid Sjöhistoriska museet, Marinmuseum, Malmö museum, Göteborgs konstmuseum, Kungliga biblioteket, Östergötlands museum och Nationalmuseum. Makarna Svensson är begravda på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 344–345, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska marinmålare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1834
Avlidna 1909
Män
Engelbertus Laurentii

Engelbertus Laurentii, född 1542 i Säbrå församling, Ångermanland, död 1621 i Luleå socken, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Engelbertus Laurentii föddes 1542 i Säbrå församling. Han var son till kyrkoherden Laurentius Svenonis i församlingen. Han uppgavs förr ha tillhört Bureätten på svärdssidan, vilket dock senare tiders släktforskning och DNA-tester kunnat vederlägga. Enligt senare, mindre pålitliga uppgifter hos Andreas Olavi Rhyzelius var modern den ädla Margareta Engelbrektsdotter, dotter till den "välbeskedlige Engelbrekt Jansson".

Hans bror Johannes Laurentii blev liksom han själv faderns efterträdare. Efter enskild undervisning i hemmet började han i Gävle skola, och uppgifter gör gällande att han skulle ha inskrivits vid Uppsala universitet 1561. 1568 blev han prästvigd och faderns adjunkt. Han tycks ha efterträtt fadern som kyrkoherde i Säbrå 1573 trots att denne avled först 1579. Till pastoratet hörde även annexen Häggdånger, Härnö och Stigsjö. Han blev därmed Härnösands församlings förste kyrkoherde i historien. 1589 blev han kyrkoherde i Själevads socken, men utnämndes 1613 till kyrkoherde i Luleå socken, troligen till följd av sönernas framstående karriärer.

Han närvarade vid Uppsala möte, där han aktivt deltog i diskussioner, och undertecknade dess beslut. Han var riksdagsman 1594 och 1595 (Söderköpings riksdag).

Familj
Engelbertus Laurentii gifte sig första gången med Elisabet Andersdotter (Bureätten) (1549–1597). Hon var dotter till kyrkoherden Andreas Olai i Skellefteå församling och Anna Burea från Kåge. De fick tillsammans barnen krigsrådet Anders Bure (1571–1646), kyrkoherden Laurentius Engelberti Buræus (1573–1612) i Gråmunkeholmen, custos archivi Jonas Bure (1575–1655), vice presidenten Olof Bure (1578–1655) i Åbo, Malin Bure (född 1581) som var gift med kyrkoherden Zacharias Jonæ i Själevads församling, Anna Bure (död 1583), Daniel Bure (född 1586), Anna Bure (född 1588) som var gift med  vice preisdenten Axel Hansson i Åbo hovrätt, Joanne Bure (1591–1612) och Erich Bure. Tre av sönerna adlades på släktnamnet, de synes ha upptagit från mödernet. Dottern Anna blev stammoder till ätten Kewenbrinck. Dottern Malin blev stammoder till släkten Plantin.

Engelbertus Laurentii gifte sig andra gången 1598 med en okänd kvinna och tredje gången 1598 med Malin Nilsdotter. Hon var änka efter kyrkoherden Petrus Olai Gestricius i Umeå församling.

Källor
 Leonard Bygdén, Hernösands stifts herdaminne
 https://web.archive.org/web/20131211230629/http://familjenbostrom.se/genealogi/bure/11-301_1840.htm
 http://www.adelsvapen.com/genealogi/Rehnski%C3%B6ld_nr_270#TAB_2
 Urban Sikeborgs inlägg på Anbytarforum 15 december 2013

Noter 

Födda 1542
Avlidna 1621
Män
Prästeståndets riksdagsledamöter
Undertecknare av beslutet från Uppsala möte
Personer från Säbrå socken
Johannes Laurentii (kyrkoherde i Säbrå)

Johannes Laurentii, född 24 januari 1548 i Säbrå församling, Ångermanland, död 26 april 1603 i Säbrå församling, Ångermanland, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Johannes Laurentii var son till sin företrädare i Säbrå, Laurentius Svenonis, samt bror till Engelbertus Laurentii. Äldre uppgifter har gjort gällande att han skulle ha tillhört Bureätten på svärdssidan, vilket dock nyare släktforskning och DNA-tester kunnat vederlägga. Enligt senare, mindre pålitliga uppgifter hos Andreas Olavi Rhyzelius var modern den ädla Margareta Engelbrektsdotter, dotter till den "välbeskedlige Engelbrekt Jansson".

Efter en tjänst som docent i Gävle blev han 1588 vice pastor och året därpå ordinarie kyrkoherde i Själevads socken. Sistnämnda år bytte han emellertid tjänst med sin bror Engelbertus och blev följaktligen kyrkoherde i födelsesocknen Säbrå.

Johannes undertecknade beslutet från Uppsala möte och deltog i Söderköpings riksdag.

Familj
Johannes gifte sig första gången med Kerstin Zynthia. Han gifte sig andra gången med Anna Segersdotter, dotter till knapen Seger Olofsson i Nensjö i Gudmundrå socken. De var av samma släkt som Ehrenklo. De fick tillsammans barnen biskopen Jacobus Johannis Zebrozynthius (1582–1642) i Strängnäs stift, Lars Hansson (död 1621), landstingsmannen och riksdagsmannen Christopher Hansson Zynth (1589–1656), Kirstin Hansdotter som var gift med Måns Ericsson och landsskrivaren Carl Persson i Ångermanland och Margareta Saebroensis även kalla "Stormor i Dalom" som var gift med prosten Elaus Terserus i Leksands församling och Uno Troilus i Leksands församling. Efter Johannes död gifte Anna Segersdotter om sig med kyrkoherden Olaus Martini i Nordingrå församling.

Källor
 Urban Sikeborgs inlägg på Anbytarforum 15 december 2013

Noter 

Födda 1548
Avlidna 1603
Män
Prästeståndets riksdagsledamöter
Undertecknare av beslutet från Uppsala möte
Personer från Säbrå socken
Johannes Laurentii

Johannes Laurentii, latinisering av Hans, Jan eller Johan Larsson, kan avse bland andra:

 Johannes Laurentii (kyrkoherde i Säbrå)
 Johannes Laurentii (kyrkoherde i Nora, Ångermanland)
 Johannes Laurentii Stalenus
 Johannes Laurentii Barchius

Se även
Johan Larsson
Hans Larsson 
Jan Larsson
Heinrich Winkler

Heinrich Winkler kan syfta på bland andra:

* Heinrich Winkler (1848–1930), tysk filolog
 Heinrich Winkler (född 1929), tysk generalmajor
 Heinrich August Winkler (född 1938), tysk historiker
Christoph von Sigwart

Christoph von Sigwart, född den 28 mars 1830 i Tübingen, död där den 4 augusti 1904, var en tysk filosof. Han var son till Heinrich Christoph Wilhelm von Sigwart.

von Sigwart, som 1863–1903 var professor i filosofi i Tübingen, utgick från teologiska och filosofihistoriska studier, men framstod framför allt som logiker. Hans Logik (2 band, 1873–1878; 4:e upplagan 1911) anses som ett klassiskt arbete och utövade länge stort inflytande, särskilt genom den utförliga, kritiska redogörelse, som detta arbete innehåller för de vetenskapliga metoderna . I Vorfragen der Ethik (1886; 2:a upplagan 1907) vänder han sig mot Kants formalism och söker grunda sedlighetens innehåll på en strävan att förverkliga den universella människokulturen. Av betydelse är flera bland hans Kleine Schriften (2 band, 1881; 4:e upplagan 1901).

Källor 

 

Tyska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Filosofer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Tübingen
Födda 1830
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Hull House

Hull House grundades 1889 som ett allaktivitetshus och bär namnet efter dess förra ägare. Jane Addams inspirerades av Londons hemgårdar (settlement houses) och kom att starta ett i Chicago. Hull House påverkade den offentliga politiken för folkhälsa och utbildning, yttrandefrihet, bättre  arbetskraftsförhållanden, invandrares rättigheter, rekreation och det offentliga rummet, konst, och filantropi. Man hade ett nära samarbete med Chicagoskolan vid University of Chicago. Hull House upprättande Chicagos första offentliga lekplats och offentliga konstgalleri.

Källhänvisningar 

Byggnader och anläggningar i Chicago
Sarah Bouyain

Sarah Bouyain, född 1968 är en fransk-burkinsk författare och filmregissör.
Bouyain föddes i Reims, Marne, i Frankrike. Hennes mor var fransyska och hennes far var fransk-burkinsk och studerade i Frankrike.

Efter att ha läst matematik började Bouyain studera kinematografi vid Louis Lumière School of Cinematography. Hon var kameraman vid ett flertal filmer innan hon själv 1997 fick sitt första uppdrag som regissör.

Novellsamlingen Metisse façon skrev Bouyain efter att ha studerat sina afrikanska rötter i Burkina Faso. Hon hade studerat historien kring Övre Volta, som Burkina Faso hette som koloni, och också först som självständig stat. Persongalleriet i Metisse façon är baserat på barn som föddes av afrikanska kvinnor med franska soldater som fäder och som tvingades leva på hem för föräldralösa barn.

Bouyains första spelfilm hette Notre Étrangère ("The Place In Between"). Den hade premiär 2010 vid Toronto International Film Festival och recenserades positivt av THR (The Hollywood Reporter).

Bouyain är inte utgiven på svenska.

Filmografi

Regissör 
Niararaye (1997)
Les enfants du Blanc (dokumentär, 2000)
Notre Étrangère ("The Place In Between", 2010)

Kameraarbete 
 Avgångsklassen (originaltitel Terminale, 1998)
 Sucre amer (1998)
 Léon (1994)
 Le cri du coeur (1994)

Bibliografi 
Métisse façon (noveller, 2003)
 Notre étrangère (filmmanus, 2010)

Referenser 

Burkinska författare
Burkinska filmregissörer
Franska författare
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Personer från Reims
Joseph Klein

Joseph Klein kan syfta på bland andra:

* Joseph Klein (1802–1862), tysk musiklärare och komponist
 Joseph Klein (1896–1976), tysk teolog och filosof
Liechtenstein i olympiska sommarspelen 1948

Liechtenstein deltog med 2 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1948 i London. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1948 i Liechtenstein
Nationer i olympiska sommarspelen 1948
1948
Olaus Andreæ

Olaus Andreæ, latinisering av Olof Andersson, kan avse bland andra:
 Olaus Andreæ Angermannus
 Olaus Andreae Pontanus 
 Olaus Andreae de Vallibus 
 Olaus Andreæ Lidman
 Olaus Kalsenius
 Olaus Andreæ Dalekarlus

Se även
 Olof Andersson
Olaus Petri (olika betydelser)

Olaus Petri, latiniering av Olof Persson eller Pettersson, kan avse bland andra:
Olaus Petri
Olaus Petri Niurenius
Olaus Petri Carelius
Olaus Petri Drake
Flera kyrkor och församlingar, se Olaus Petri kyrka

Se även
 Olof Persson
Jón Sigurðsson

Jón Sigurðsson kan syfta på bland andra:

 Jón Sigurðsson (död 1348), biskop i Skálholt
 Jón Sigurðsson (1811–1879), isländsk politiker
 Jón Sigurðsson (1828–1889), isländsk politiker
 Jón Sigurðsson (född 1941), isländsk politiker
 Jón Sigurðsson (född 1946), isländsk politiker
Jón Sigurðsson (1828–1889)

Jón Sigurðsson, född den 12 maj 1828 på gården Gautland nära Mývatn i Suður-Þingeyjarsýsla, död den 26 juni 1889, var en isländsk bonde och politiker. Han var far till Kristján Jónsson.

Jón Sigurðsson övertog 1848 fadernegården. Han valdes 1858 till medlem av alltinget och hade sedan ständigt plats där samt fick dessutom många andra förtroendeuppdrag och blev medlem av flera viktiga kommissioner. Han inlade stora förtjänster om Islands, särskilt sin hemtrakts, utveckling, och efterträdde 1879 sin döde namne som alltingets ordförande, vilken hedersplats han sedermera beklädde till sin död, med undantag av år 1885. Detta år sammankallade han däremot det stora Tingvallamötet för att utverka genomseende av författningen.

Källor

Externa länkar 

  

Isländska politiker under 1800-talet
Födda 1828
Avlidna 1889
Män
Norman Mapeza

Norman Takanyariwa Mapeza, född 12 april 1972, är en före detta fotbollsspelare samt tränare från Zimbabwe. Under sin aktiva karriär spelade han som försvarare eller mittfältare.

Mapeza har spelat för flera turkiska klubbar, bland andra Galatasaray, Altay, Denizlispor och Malatyaspor. Norman Mapeza blev den dittills andre spelaren från Zimbabwe att delta i Champions League när han spelade för Galatasaray säsongen 1994/95. Efter spelarkarriären har han i omgångar ansvarat för Zimbabwes landslag. Under 2012 blev han dock avstängd efter misstankar om uppgjorda matcher.

Referenser

Externa länkar

Norman Mapeza på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1972
Personer från Harare
Män
Zimbabwiska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i Altay SK
Spelare i Denizlispor
Spelare i SV Ried
Spelare i Ajax Cape Town FC
Zimbabwiska idrottare under 1900-talet
Zimbabwiska idrottare under 2000-talet
Théophile-Narcisse Chauvel

Théophile-Narcisse Chauvel, född den 2 april 1831 i Paris, död där i januari 1909, var en fransk målare och gravör.

Chauvel ägnade sig åt landskapsmålning och utförde en följd av lyckade landskap. Sådana är exempelvis Parken vid Neuilly (1855), Skogen vid Fontainebleau (1859), Minne från Montpellier (1872) med flera. Berömda är även hans gravyrer efter Dupré, Corot, Rousseau och Daubigny, varjämte han på senare tid ägnade sig åt etsning och litografi.

Källor 

 

Franska landskapsmålare
Franska grafiker
Personer i Frankrike under 1800-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1831
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Henri Cordier

Henri Cordier kan syfta på bland andra:

* Henri Cordier (1849–1925), fransk orientalist
 Henri Cordier (1853–1926), fransk skulptör
Henri Cordier (orientalist)

Henri Cordier, född den 8 augusti 1849 i New Orleans, död den 16 mars 1925 i Paris, var en fransk orientalist.

Cordier sysselsatte sig särskilt med Kina, där han levde flera år, och med förbindelserna mellan Europa och Fjärran östern. Bland hans många arbeten kan särskilt nämnas hans uppsats om Les débuts de la compagnie royale de Suède en extrème orient (i den med anledning av orientalistkongressen i Stockholm 1889 av professorerna vid École des langues orientales i Paris utgivna "Recueil").

Källor 

 
 

Franska sinologer
Franska forskare under 1800-talet
Personer från New Orleans
Födda 1849
Avlidna 1925
Män
Ugglan
WP:Projekt Kina