kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svalgtub

En svalgtub är en medicinteknisk produkt som används för att upprätthålla en fri luftväg. Svalgtuben förhindra att övre luftvägen obstrueras. Svalgtubens funktion är att skapa en kanal genom att trycka undan mjukdelarna i farynx. När en person sjunker i medvetandegrad finns en stor risk att luftvägen faller samman och andningsförmågan försvåras.  För att en oral svalgtub skall kunna användas krävs det att personen är djupt medvetslös. Svalgtuben används främst inom akutsjukvården samt inom anestesin. Det är ett medicinteknisk hjälpmedel som kräver en bedömning av patientens luftväg då risker finns med hjälpmedlet i form av obstruktion, skador på mjukdelar, tänder samt utlösande av svalgreflexer.

Referenser

Första hjälpen
Sulfonylurea

Sulfonylurea, eller sulfonureider, är en typ av antidiabetisk medicin som tas av personer med typ 2-diabetes. De verkar genom att öka utsöndringen av insulin från bukspottskörteln.

Generationer
Efter att sulfonylureas effekt på diabetes mellitus upptäcktes 1942 har den genomgått ett antal utvecklingssteg. Man delar därför in sulfonylurea i olika generationer. Den största skillnaden mellan generationerna är på det sätt de binder till sina receptorer i kroppen. Med varje progressiv generation binder de hårdare och kräver därmed en lägre dos. Patienter med känsliga eller mindre effektiva njurar brukar därför rekommenderas de senare generationerna av sulfonylurea.

Exempel på första generationens sulfonylurea
 Klorpropamid
 Tolbutamid

Exempel på andra generationens sulfonylurea
 Glipizid (Mindiab)
Glibenklamid (Daonil)
 Glimepirid (Amaryl)

I vissa fall räknas Glimeprid som den tredje generationen.

Biverkningar
Den mest förekommande biverkningen är att personen drabbas av hypoglykemi, alltså för lågt blodsocker. Men andra biverkningar, som dock är ovanligare kan vara:
 Hudreaktion
 Mörk urin
 Magbesvär (illamående, diarré)

Fotnoter

Diabetesmedel
Battlefield Hardline

Battlefield Hardline är en förstapersonsskjutare utvecklat av Visceral Games tillsammans med EA Digital Illusions CE och släpptes av Electronic Arts den 17 mars 2015 i Nordamerika, 19 mars 2015 i Europa (med undantag av Storbritannien där spelet släpptes 20 mars 2015) till Microsoft Windows, Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360 och Xbox One.

Röstskådespelare 
 Nicholas Gonzalez - Nick Mendoza
 Eugene Byrd - Marcus Boone
 Travis Willingham - Carl Stoddard
 Kelly Hu - Khai Minh Dao
 Benito Martinez - Julian Dawes
 Mark Rolston - Neil Roark
 Fred Tatasciore - Tony Alpert
 Adam J. Harrington - Tyson Latchford
 Trisha Miller - Deborah Kraft
 Sal Velez Jr. - Sal Mendoza
 Alexandra Daddario - Dune Alpert
 David DeSantos - Tap
 Patrick Mölleken - Brix
 Kiko Ellsworth - Blix 
 Graham Shiels - Leo

Referenser

Externa länkar 
 

Datorspel 2015
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Windows-spel
Förstapersonsskjutare
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Olof August Welin

Olof August Welin, även kallad Olof A. Welin, född 6 februari 1841 i Vena församling i Kalmar län, död 2 december 1896 i Västerviks församling i Kalmar län, var en svensk resepredikant och sångtextförfattare. Han var verksam inom Östra Smålands missionsförening.

Han skrev psalmen I Jesu namn där är min frälsning (1878) och gav ut boken Guds nåd gifven i Kristus från eviga tider och uppenbarad i tiden genom vår frälsares, Jesu Kristi, uppenbarelse (1891), som getts ut i ny forkortad upplaga 1975, 1976 och 2009. Hans förkunnargärning har behandlats i två olika böcker, dels Det östra småländska lärosättet, eller den Welinska läran: En tidsbild av Arvid Moberger (1882) och dels Olof August Welin: En småländsk läsarhövding av Nils Rodén (1955). 

Han var gift med Sofia Lovisa "Louise" Berger (1856–1932). Parets barn hette Welin-Berger, ett av dem är lantbruksingenjören Henrik Welin-Berger.

Bibliografi i urval

Mer läsning

Referenser

Externa länkar
Olof August Welin på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska pastorer
Svenska sångtextförfattare
Personer från Västervik
Födda 1841
Avlidna 1896
Män
Lindrig kognitiv störning

Lindrig kognitiv störning (MCI) innebär gradvis försämring av närminnet.

Det är en subjektiv och objektiv försämring av minnet. Det innebär en nedsatt förmåga av minne, språk, orientering, igenkänning och räkneförmåga. Dessa förlorade förmågor sitter alla i närminnet.  MCI är en kognitiv nedsättning och det kan bero på många olika tillstånd.
1/3 del är reversibla 1/3 avstannar det och blir inte värre. 1/3 utvecklar olika demenssjukdomar.  Alzheimers, MCI är inte att förväxla med vanliga minnessvårigheter som många vuxna drabbas av när de kommer lite upp i åren. Med testet Kognitiva Screeningbatteriet (KSB) kan man finna tecken till tidigt demenssjukdom och man kan på så sätt avgöra huruvida en person är drabbad MCI eller endast lider av vanlig sänkt minnesförmåga på grund av hög ålder.    

Det finns ingen registrerad behandling för MCI. Man kan dock, med en tydlig struktur för arbetet med den drabbade, minska eventuella konsekvenser som den kognitiva nedsättningen kan leda till.

Referenser 

Minne
Demenssjukdomar
Matthew Dobson

Matthew Dobson, född 1732, död 1784, var en engelsk läkare och experimentell fysiolog. Han är nu ihågkommen för sitt arbete med diabetes.

Biografi
Matthew Dobsons föräldrar var Joshua Dobson, frikyrkligopastor vid Lydgate, West Yorkshire, och Elizabeth, dotter till Matthew Smith, som var präst i Mixenden. Han kom in på Glasgow University år 1750, där han tog Master of Artsexamen. Därefter flyttade han till Edinburghs universitet, där han tog M.D.-examen 1756. Från slutet av årtiondet arbetade han som läkare i Liverpool.

Dobson arbetade med Matthew Turner och andra för att starta Liverpool Academy of Art 1769, ett lokalt svar på Royal Academy of Artss grundande 1768. Efter en relativt långsam start hölls den första utställningen 1774. År 1770 utsågs han till läkaren för Liverpool Infirmary, som efterträdare till John Kennion.

Runt 1776 gav Dobson upp sin praktik i Liverpool, som togs över av Joseph Brandreth. Han valdes till medlem av sällskapet Royal Society år 1778, och blev chef för Liverpool Medical Library 1779. År 1780 led han av dålig hälsa och drog sig tillbaka till Bath. Året efter blev han bättre och gick med i Manchester Literary and Philosophical Society, etablerat 1781.

Dobson dog i Bath den 25 juli 1784 och blev endast 52 år gammal. Han begravdes i Walcot och ett minnesmärke sattes upp i Toxteth Parks kapell.

Medicinskt arbete
Under universitetstiden arbetade Dobson med William Cullen om avdunstning på Glasgow University. År 1775 var det första gången Dobson identifierade den söta substansen i urin hos de patienter som led av diabetes som socker. Han publicerade sitt arbete som Experiments and Observations on the Urine in Diabetics (1776). Detta hade dock ingen större klinisk effekt då upptäckten ännu debatterades tills arbetet med George Owen Rees i mitten av 1800-talet. Dobson observerade den söta smaken av blod från diabetiker och hävdade att sjukdomen inte fanns i njurarna som man trodde på den tiden. De första användningarna av speciella dieter från läkare var inte särskilt lyckade. John Rollo observerade Dobsons forskning från 1790 och etablerade principer för en diabeteskost.

1775 experimenterade Dobson med ett uppvärmt rum som behandling. Hans kollega Henry Park agerade försökskanin. Han publicerade resultaten som ett brev till John Fothergrill i Philosphical Transactions.

År 1779 rapporterade Dobson framgång i användning av koldioxid vid behandling av skörbjugg. Samma år publicerade han Medical Commentary on Fixed Air. Upplagan 1787 hade en bilaga av William Falconer. Arbetet förespråkade även koldioxid som en behandling för blåssten. Dobson var också intresserad av blåssten från ett statistiskt perspektiv och samlade data från Norwich Hospital. Han gjorde faktiskt en bredare undersökning på sjukhus och de patienter som var inlagda på grund av blåssten. Siffrorna gavs ut i nytryck av Leonhard Ludwig Finke under 1790-talet.

Fotnoter

Engelska läkare
Brittiska fysiologer
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Födda 1732
Avlidna 1784
Män
Öja FF

Öja FF är en fotbollsförening från Ystad i sydöstra Skåne, grundad 1935. Föreningen bedriver verksamhet för herrseniorer och pojkar. Seniorlaget spelar 2021 i division 4 och har en tredjeplats i division 4 som bästa placering någonsin.

Historia
Föreningen grundades den 17 september 1935 som Öja IF och Gunnar Nilsson valdes till ledare. Fyra år senare inträdde klubben i seriespel och blev året därefter medlem i Riksidrottsförbundet samt bytte namn till Öja FF. 

Fram till mitten av 1940-talet spelades matcherna på en äng utanför Ystad. Under några år spelade man på en annan idrottsplats och 1948 påbörjades bygget av föreningens nuvarande idrottsplats, Björkvallen.

Andra viktiga händelser under föreningens historia är när man 1946 bytte klubbfärg från svart till blått, samt kvartsfinalen i YA-cupen 1953 mot Skillinge IF som lockade en rekordstor publik på 1250 åskådare (ett rekord som håller än idag, mer än 60 år senare).

Klubbens kanske enskilt största framgång är finalen i YA-cupen 2010, då laget låg i division 6. På vägen till finalen vann man överraskande mot bland annat Rydsgårds AIF med hela 8-0 och Tomelilla IF med 2-1, två lag som vid den tidpunkten låg i division 4. I finalen mot division 2-laget BW90 blev det däremot förlust med 6-1. 

Öja FF har vuxit kraftigt som förening på flera nivåer under det senaste decenniet. Seniorlaget har under de senaste åren etablerat sig i division 4 och har under den här tiden ofta legat som Ystads kommuns bästa lag, medan ungdomsverksamheten numera inbegriper nästan 200 spelare.

Verksamhet
.A-laget spelar i div 6 och tillsammans med ungdomsverksamheten, som består av lag i åldrarna P-4/5 till P-16, är detta klubbens främsta varumärke. En av de mest framgångsrika spelarna som fostrats i Öja FF är Robin Jacobsson och Victor Svensson, född 1990, som spelade i Trelleborgs FF då de låg i Allsvenskan.

Referenser

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Ystads kommun
Henrik Welin-Berger

Adolf Henrik Welin-Berger, född 23 maj 1891 i Västerviks församling i Kalmar län, död 29 juni 1971 i Västerås domkyrkoförsamling i Västmanlands län, var en svensk ingenjör.

Henrik Welin-Berger var son till resepredikanten Olof August Welin och Louise, ogift Berger. Efter studentexamen 1910 var han specialelev vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) i Stockholm 1912–1915 varpå han studerade vid Alnarps lantbruksinstitut där han tog avgångsexamen 1916. Därefter följde utlandsstudier och tjänstgöring i olika län 1916–1922 innan han var statens lantbruksingenjör i Västmanlans län 1922–1956.

Han var sakkunnig och tillförordnad vattenreningsingenjör vid olika vattendomstolar 1924–1934, expert i kommitté för utredning av åtgärder till motverkan av vattenföroreningar 1938–1939, ledamot av kommittén rörande den statsunderstödda torrläggningsverksamheten 1942–1944. Han var redaktör och ansvarig utgivare för Tidskrift för statens lantbruksingenjörer 1928–1945. Han blev ledamot av Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien (LSLA) 1939. Welin-Berger skrev artiklar om bland annat täckdikning, invallningar och arrendefrågor. Han var riddare av Nordstjärneorden (RNO) och Vasaorden (RVO) samt hade Västmanlands läns hushållningssällskaps stora guldmedalj.

Henrik Welin-Berger gifte sig 1917 med Marguerite "Madge" Nordenson (1893–1989), dotter till filosofie doktor John Nordenson och Wilhelmina Guy Whately. De fick barnen Gunnel (född 1918), Guy (1920–1985) och John (född 1926).

Bibliografi i urval

Referenser

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Västervik
Födda 1891
Avlidna 1971
Män
Jumbo Games

Jumbo Games är ett företag som tillverkar pussel och spel. Jumbo Games grundades år 1853 och ägs av M&R de Monchy N.V. Jumbo Games tillverkar alla sina spel och pussel i en fabrik som ligger i Nederländerna. Även huvudkvarteret ligger i Nederländerna men de har även kontor i Tyskland, Belgien och Storbritannien.

Historia 
Företagets ursprung kan spåras till Hausemann & Hottes partnerskap i mitten av artonhundratalet mellan den tyske varuhusägaren Engelbert Hausemann från Amsterdam, och Wilhelm Hotte, som tillsammans importerade spel och pussel till Nederländerna.

Efter första världskriget expanderade Hausemann & Hotte sitt urval av leksaker, spel och pussel. Detta inkluderade till exempel Meccano byggsatser i metall och andra leksaker såsom leksaksbilar och dockor.

Under mellankrigstiden fick Jumbo Games, på uppdrag av Mauritz en Ball från Zeist, börja tillverka träleksaker. Dessa träleksaker skulle vara tillräckligt kraftiga och hållbara för att en "elefant av trä" skulle kunna stå på dem. Dessa leksaker såldes senare under Jumbo Games företagsnamn och det gav upphov till den karaktäristiska röda elefant som Jumbo Games idag har som sin logga.

Efter andra världskriget hade Jumbo Games svårt med produktionen och deras export hade nästan upphört. För att vända den negativa trenden började Hausemann & Hotte tillverka pussel med hjälp av lokala fabriker och tillverkare. Pusslen tillverkades i stark, fast kartong och såldes även de under samma logga som träleksakerna för att påvisa deras hållbarhet. År 1950 tog de själva över produktionen för att slippa vara beroende av andra tillverkare och för att uppnå den kvalitet och hållbarhet som de strävar efter.

Man började senare att exportera fler och fler av sina produkter till USA och Hausemann & Hotte var de som introducerade Barbiedockan i Nederländerna.

Referenser 

Företag bildade 1853
Nederländska företag
Nederländska leksakstillverkare
Kaggfjärden

Kaggfjärden är en fjärd eller havsvik i Botkyrka kommun och Nynäshamns kommun, Stockholms län.

Beskrivning
Kaggfjärden hänger ihop i söder med Mörkarfjärden och den med Himmerfjärden, som i sin tur leder ut till Östersjön. Kaggfjärdens största längd (nord-syd)  är cirka 2,3 nautiska mil och bredden (ost-väst) är cirka 1,6 nautiska mil. Största djup är 27 meter. Den nordvästra delen av fjärden hör till Botkyrka kommun och den sydöstra till Nynäshamns kommun.

Vid östra sidan om Kaggfjärden ligger Kagghamra gård (även kallad Sjöbergs säteri) med rötter från medeltiden och sin nuvarande huvudbyggnad från 1731. Söder om gården låg Sjöbergs varv som anlades då industrimannen och riksdagsmannen Gustav Cawallin köpte gården 1875. Här byggdes tolv fartyg fram till 1890 och fortfarande idag syns rester av stapelbädden och pålar i vattnet.

Norr om Kagghamra gård återfinns orten Kagghamra, även kallad Kagghamra tomtområde eller  Kagghamra fritidsområde. På västsidan märks tätorten Sibble. I söder avslutas Kaggfjärden med det cirka 200 meter breda Storbosundet, där vidtar Mörkarfjärden.

Se även
 Kagghamraåns sjösystem

Källor
 Eniro sjökort
 Botkyrka kommun:  Kagghamra.

Fjärdar i Stockholms skärgård
Botkyrka kommun
Nynäshamns kommun
José de Posada Herrera

José de Posada Herrera, född 31 mars 1815 i Llanes, Asturien, död där 7 september 1885, var en spansk politiker. 

Posada Herrera blev vid unga år professor i nationalekonomi vid universitetet i Oviedo och 1840 ledamot av Cortes Generales, där han tillhörde liberalerna. Han var inrikesminister 1858–63 under Francisco Javier de Istúriz och Leopoldo O'Donnell och 1865–66 ånyo under O'Donnell samt 1868–69 spansk ambassadör i Rom. Från 1875 var han gång efter annan president i Cortes Generales samt oktober 1883 till januari 1884 konseljpresident i en "dynastiskt liberal" ministär.

Källor

Spaniens regeringschefer
Spaniens inrikesministrar
Spanska nationalekonomer
Spanska professorer
Spanska diplomater
Spanska forskare under 1800-talet
Spanska politiker under 1800-talet
Personer från Asturien
Födda 1815
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Ydre kontrakt

Ydre kontrakt var ett kontrakt i Linköpings stift. Kontraktet uppgick 1943 i Ydre och Södra Vedbo kontrakt.

Församlingarna som tillhörde kontraktet var:
Västra Ryds församling 
Svinhults församling 
Asby församling 
Sunds församling 
Torpa församling
Norra Vi församling
Tirserums församling

Tidigare tillhörande församlingar:
Malexanders församling

Historik
Malexanders församling tillhörde Ydre kontrakt fram till 1 maj 1921, för att sedan tillhöra Göstrings kontrakt.

Kontraktsprostar

Källor
http://sok.riksarkivet.se/?postid=Arkis+54a7a11a-1e95-4697-b7eb-a229bc4322bd&s=TARKIS08_Balder
http://runeberg.org/nf/ar0089c.html
Samlingar och anteckningar till en beskrifning öfver Ydre härad i Östergöthland, Volym 1–4 - Leonhard Fredrik Rääf

Noter

Historiska kontrakt i Linköpings stift
Francisco Javier de Istúriz

Francisco Javier de Istúriz Montero, född 31 oktober 1790 i Cádiz, död 2 april 1871 i Madrid, var en spansk politiker. 

Istúriz var en av de verksammaste upphovsmännen till 1820 års mot despotismen riktade revolution i Spanien, blev 1822 medlem av cortes och 1823 dess president, men tvingades samma år, sedan revolutionen blivit undertryckt och han själv dömts till döden, fly till England. På grund av 1834 års amnesti återvände han till Spanien och blev ånyo medlem av cortes, där han i början anslöt sig till de radikala. När hans vän Juan Álvarez Mendizábal 1835 trädde i spetsen för ministären, utsågs han till president i andra kammaren, men började snart en häftig opposition mot denne och närmade sig alltmer de moderata. 

Istúriz efterträdde i maj 1836 Mendizábal som konseljpresident och utrikesminister, men tvingades redan i augusti samma år fly ur landet, sedan drottningen genom ett soldatuppror tvungits att antaga 1812 års liberala författning. År 1837 avlade han emellertid ed på den genomsedda författningen och blev 1838 ånyo president i cortes, var februari till april 1846 (under striden om "de spanska giftermålen") åter ministerpresident, 1847–48 och 1850 sändebud i London, några månader av 1858 för tredje gången konseljpresident, 1858–62 åter sändebud i London, 1862–63 president i statsrådet och 1863–64 sändebud i Paris.

Källor

Spaniens regeringschefer
Spaniens utrikesministrar
Spanska diplomater
Spanska politiker under 1800-talet
Personer från Cádiz
Födda 1790
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Sredneuralsk

Sredneuralsk (ryska Среднеура́льск) är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Iset,  25 kilometer norr om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 22 000 invånare.

Historia 
Orten grundades den 27 juni 1931. Stadsrättigheter erhölls den 17 februari 1966.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1931
Proteinrening

Proteinrening innebär att isolera vissa proteiner ur en organism. När en cell har brustit finns det en mängd olika proteiner fria i blandningen. Det finns många likartade proteiner i en blandning, det komplicerade är att isolera de från varandra, den processen kallas proteinrening.

Affinitetsrening
Affinitetsrening är en process av isolering av proteinkedjor. Proteiners biologiska egenskaper utnyttjas genom att de binder till en sorts förening liknande den som förekommer i cellen, dess originella uppförande. Föreningen proteinet skall binda till kan appliceras på urskiljbara objekt, till exempel gelkorn. Det för att efter proteinet har bundit till föreningen är det även bundit till gelkornet, vilket sedan kan avskiljas från resterande proteiner. Denna process fungerar även i komplexa blandningar där det finns många likartade proteiner. Dock är det en kostsam process då den kräver stora insatser i både personella och materiella former.

Användning
Proteiner används främst inom läkemedelsbranschen, till exempel insulintillverkning. Renhetsgraden varierar beroende på användningen, till medicin behövs en hög renhetsgrad då det skall injiceras in i kroppen och inte skada patienten. Även används enzymer mycket till medicin vilket medför att de skall ha hög renhetsgrad. Ett vanligt enzym är plasminogenaktivator (tPA från engelskans tissue plasminogen activator). Detta enzym förekommer i de processer i kroppen där blodproppar skall lösas upp. Kraven för att dessa substanser skall användas till medicin måste uppnå en renhetsgrad på 99,9% vilket medför att det krävs avancerade reningsprocesser, därav de höga kostnaderna för denna from av medicin.

Referenser

Bioteknik
proteiner
Suchoj Log

Suchoj Log () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Pysjma, 114 kilometer öster om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 34 000 invånare.

Historia 
Orten grundades under den första halvan av 1700-talet. Stadsrättigheter erhölls 1943.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Verchnij Tagil

Verchnij Tagil () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Tagil,  111 kilometer nordväst om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 11 000 invånare.

Historia 
Orten grundades 1716. Stadsrättigheter erhölls 1966.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1716
Verchnjaja Salda

Verchnjaja Salda () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Salda 195 kilometer norr om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 44 000 invånare.

Historia 
Orten grundades 1778. Stadsrättigheter erhölls 1938.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1778
Danio Bardi

Danio Bardi, född 23 maj 1937 i Scandicci, död 9 juli 1991 i Florens, var en italiensk vattenpolospelare. Han spelade i Italiens herrlandslag i vattenpolo i två OS. I Rom blev det guld och i Tokyo en fjärdeplats. Bardi gjorde två mål i OS-turneringen 1960 som Italien vann.

Referenser

Italienska vattenpolospelare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Italien
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1964
Italienska idrottare under 1900-talet
Födda 1937
Avlidna 1991
Män
Verchnjaja Pysjma

Verchnjaja Pysjma (ryska Ве́рхняя Пышма́) är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den strax norr om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 65 000 invånare.

Historia 
Orten grundades 1660, med namnet Pysjminskoje, efter floden Pysjma. Stadsrättigheter erhölls 1948.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1660
Verchnjaja Tura

Verchnjaja Tura () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Tura 187 kilometer norr om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 9 000 invånare.

Historia 
Orten grundades 1737. Stadsrättigheter erhölls 1941.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1737
Verchoture

Verchoture () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Tura drygt 300 kilometer norr om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 9 000 invånare.

Historia 
Orten grundades 1598 på platsen för den tidigare mansiska bosättningen Neromkar. Orten har både fått stadsrättigheter och förlorat dem. Senast erhölls stadsrättigheterna 1947.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1598
Gifford Palgrave

William Gifford Palgrave, född 1826, död 1888, var en brittisk diplomat, forskningsresande och jesuitmissionär. Han var bror till Francis Turner Palgrave och Inglis Palgrave.

Palgrave var tillsammans med finländaren Georg August Wallin den förste europé, som företog resor av geografisk betydelse till det inre av Arabien. 1862-63 genomreste han norra och mellersta Arabien från Ma'an över Ha'il och Riyadh till Katif, vilken resa beskrevs i Narrative of a year's journey through Central and Eastern Arabia (2 band, 1865). 1865 reste Palgrave i Abessinien, blev sedan konsul i flera olika länder och slutligen sändebud i Uruguay.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska upptäcktsresande
Brittiska diplomater
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Oxford
Födda 1826
Avlidna 1888
Män
Svensk uppslagsbok
Voltjansk

Voltjansk () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger vid floden Voltjanka cirka 450 kilometer norr om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 9 000 invånare.

Stadsrättigheter erhölls 1956.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Orter grundade 1956