kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rita Yahan-Farouz

Rita Yahan-Farouz Kleinstein (persiska: ریتا جهان فروز, hebreiska: ריטה יהאן-פרוז), född 24 mars 1962 i Teheran, är en israelisk popsångerska och skådespelerska. Hon är en av Israels mest kända sångerskor och har även haft framgångar i Iran med låtar sjungna på modersmålet persiska. Hon är främst känd under sitt förnamn Rita.

Biografi 

Rita föddes och växte upp i Teheran. Familjen som var persiska judar flyttade till Israel 1970 och bosatte sig i Ramat HaSharon utanför Tel Aviv. Efter att Rita fullgjort sin värnplikt (1982-1985) studerade hon på teaterskolan Beit Zvi. Under denna period blev hon upptäckt av Ronny Brawn, VD för CBS Records. 1983 spelade hon tillsammans med Rami Kleinstein in soundtracket till filmen The Boarding School. Rita fick sitt genombrott 1985 då hon fick sina två första hits med låtarna Begida och The Song of the Sailor's Lover. 1986 släppte hon sitt självbetitlade debutalbum där hon själv, tillsammans med Rami Kleinstein, skrivit låtarna. Samma år deltog hon i den israeliska uttagningen till Eurovision Song Contest, där hon kom på 4:e plats med bidraget Shvil ha'bricha. Hon medverkade även i en uppsättning av musikalen My Fair Lady i Tel Aviv.

1987 släppte Rita sitt andra studioalbum, Breaking Those Walls, som också är hennes första engelskspråkiga album. Albumet består till stor del av låtar från hennes första album omskrivna med engelsk text. Hennes andra hebreiskspråkiga album, Yamey Ha-Tom, släpptes 1988 och i samband med det gav hon sig ut på sin första turné. 1990 utsågs hon till Israels representant i Eurovision Song Contest. Hon framförde bidraget Shara Barkhovot och kom på 18:e plats med 16 poäng. 1990-1993 medverkade hon i uppsättningar av pjäser som Så tuktas en argbigga och Katt på hett plåttak.

1998 sjöng Rita Israels nationalsång, Hatikva, under en ceremoni där landets 50-årsjubileum som självständig stat firades. Året därpå släpptes albumet Tiftah Halon, som blev en stor framgång. 2001 gjorde hon och Rami Kleinstein en gemensam turné som sedan resulterade i livealbumet Rita & Rami On Stage. 2012 släppte hon albumet Ha'Smachot Shellanu, som också släpptes i en persisk version, blev en framgång både i Israel och i Iran.

2013 uppträdde Rita för FN:s generalförsamling och sjöng på engelska, persiska och hebreiska.

Diskografi 

 Rita (1986)
 Breaking Those Walls (1987)
 Yamey Ha-Tom (1988)
 Ahava Gdola (1994)
 Tahanot BaZman (1996)
 Tiftah Halon (1999)
 Time for Peace (2000)
 Rita & Rami On Stage (2001)
 Hamtsan (2003)
 One Live (2007)
 Remazim (2008)
 Ha'Smachot Shellanu (2012)

Referenser 

Israeliska musiker under 1900-talet
Israeliska musiker under 2000-talet
Israeliska popsångare
Israeliska skådespelare
Artister som representerat Israel i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1990
Personer från Teheran
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Muhammad Ali Bogra

Muhammad Ali Bogra, född 19 oktober 1909, död 23 januari 1963, var en pakistansk politiker.

Muhammad Ali Bogra blev 1946 finansminister i Bengalen och var 1947-49 ledamot av Pakistans konstituerade församling. 1948-49 var han ambassadör i Burma, 1949-52 High comissioner i Kanada och 1952-53 ambassadör i USA. Muhammad Ali Bogra blev därefter Pakistans premiärminister. Han tillhörde den moderata falangen av All India Muslim League, intog en kompromisslinje i konstitutionsfrågan och arbetade för samarbete med västmakterna. Sedan generalguvernören Malik Ghulam Muhammad 1954 upplöst den konstutuerade församlingen tvingades Muhammad Ali Bogra att ombilda regeringen utan medverkan från denna. 1955 lämnade han posten som premiärminister och lämnade samtidigt Muslim League, och blev på nytt ambassadör i USA.

Källor 
 Svensk Uppslagsbok, 2:a utgåvan, supplementsdelen 1955.

Diplomater
Pakistans ministrar
Pakistans premiärministrar
Personer i Pakistan under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 1963
Män
Lee Abbey

Lee Abbey är en kristen, ekumenisk organisation i England som har sin grund i Anglikanska kyrkan. Dess vision är att dela tron på Jesus genom relationer. 

Lee Abbey grundades i Devon där organisationen driver ett konferens-, reteat- och semestercenter på sin 1,1 km² stora egendom nära Lynton, North Devon. Sedan det grundades 1945 har verksamheten utvidgats till att inkludera ungdomsläger samt ett ungdomscenter på egendomen i Devon, ett internationellt studenthem i centrala London samt hushållsgemenskaper i Bristol, Birmingham och Blackburn.

Historia
 1945 köptes ägorna i Devon av Roger de Pemberton och Leslie Sutton. De grundade ett center för väckelse och evangelism som erbjöd helpension och undervisning. Denna verksamhet fortsätter än idag. 
 1948 började man anordna årliga sommarläger på ägorna för ungdomar i åldern 13 till 25
 1964 sänder medarbetare ut från Devon till London där de grundade studenthemmet the Lee Abbey International Students' Club i Kensington. Detta studenthem skulle vara ett hem hemifrån för internationella studenter som studerade i London.
 1988 grundades en dottergemenskap i Aston, Birmingham.
 1992 grundades en andra dottergemenskap i Knowle West, Bristol. 
 1995 grundades en tredje dottergemenskap i Blackburn, denna upphörde 2005.
 2004 utökades Lee Abbey Devon med ungdomscentret the Beacon Youth and Outdoor Activity Centre.

Referenser

Externa länkar
 Lee Abbey Movement website

Anglikanska samfund
Religiösa organisationer bildade 1945
Elin Höglund-Svanholm

Elin Göta Margareta Höglund-Svanholm född Höglund 11 april 1914 i Lillkyrka i Örebro län, död hösten 2010 i Lillkyrka, var en svensk konstnär. Hon var dotter till godsägaren K.F. Höglund och Olga Josefina Anderberg samt från 1938 gift med konstnären Knut Adolf Svanholm.  

Höglund studerade vid Tekniska skolan och vid Otte Skölds målarskola i Stockholm. Därefter fortsatte hon studierna vid Konsthögskolan 1936–1938. Hon företog studieresor till Holland 1947–1948, Paris 1949, 1950 och 1952 samt till Tyskland 1951–1952. Från 1940-talet hade hon separatutställningar i Eskilstuna, Linköping och Örebro. År 1944 ställde hon ut på konstsalongen Modern konst i hemmiljö i Stockholm. 

Höglunds produktion består av naturalistiska figurer, interiörer, stilleben, landskap, blommor och porträtt utförda i olja. Hon är representerad på Örebro läns museum, Eskilstuna konstmuseum, Östermalms läroverk i Stockholm och Solbacka läroverk i Södermanland.

Källor

Externa länkar
Elin Höglund-Svanholm på konstnärslexikonet Amanda

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Lillkyrka socken, Närke
Födda 1914 
Avlidna 2010
Kvinnor
Monika Klum

Monika Klum, ogift Germundsson, född 10 februari 1969 i Gamla Uppsala församling i Uppsala län, är en svensk fotograf, filmskapare, författare, bokförläggare och livscoach. 

Klum har arbetat med fotografering sedan 1990. Hon var inledningsvis assistent åt Mattias Klum och började efterhand göra egna fotoprojekt med naturfotografering. Sedan 1995 gick hon alltmer över till att skildra mänskligt liv hos olika folkslag i världen, bland annat i boken Den sköra tråden omkring samhället Maldhari i Indien. Hon har läst en kurs i religionsfilosofi på temat Truth Claims och undervisar även i yoga och meditation. Klum har varit verkställande direktör och redaktör för förlaget och filmbolaget Mattias Klum Tierra Grande Publishing, som publicerade bokverk och filmproduktioner. Hon har skrivit egna böcker och tillsammans med Mattias Klum har hon medverkat i skapandet av ett flertal fotoböcker och naturfilmer, ofta med fokus på miljöfrågor och utrotningshotade djur. Under ofta långvariga fotoexpeditioner i otillgängliga områden har Klum skapat ett antal verk med internationell uppmärksamhet och deltagit i ett flertal utställningar. Sommaren 2012 presenterade hon i Tomelilla sin första separatutställning, Heligheten i det Hela – en utställning om Moder Jord och den nakna sanningen. 

Monika Klum var 1993–2016 gift med Mattias Klum och de har två söner tillsammans.

Bibliografi
I svenska marker : en resa bland fridlysta växter, av Mattias och Monika Klum, med texter även av Anders och Maria Backlund, Norstedts 1995, 
I Borneos regnskog, text: Monika Klum, foto: Mattias Klum, 1999, 
Den sköra tråden : berättelsen om de sista asiatiska lejonen, av Mattias och Monika Klum ; Mogens Trolle Larsen, Stefan Jonsson, 2000,

Referenser

Externa länkar
Innovative Being, Monika Klums verksamhetssida

Fotografer från Uppsala
Svenska redaktörer
Svenska dokumentärfilmare
Författare från Uppsala
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Uppsala
Catharina Kajander

Catharina Kajander, född 30 juni 1945 i Helsingfors, är en finländsk keramikkonstnär.

Kajander utbildade sig vid Konstindustriella högskolans keramikavdelning 1962–66 och var elev till Kaj Franck och Kyllikki Salmenhaara. 1966–68 arbetade hon där som överlärarens assistent. Hon har även verkat som keramikexpert i biståndsprojekt i Tanzania 1972–74 och i Guinea 1997.

Kajanders konstnärskap omfattar stora krukor och skulpturer i keramik och terrakotta, oftast i finsk rödlera. Hon är representerad bland annat på Designmuseet i Helsingfors och Finlands Hantverksmuseum i Jyväskylä.

Priser och utmärkelser
1969 – Finska statens konstindustripris
2001 – Stina Krooks Stiftelses pris
2001 – Finlands Vita Ros’ ordens förtjänsttecken

Källor

Externa länkar
Catharina Kajanders webbplats

Finländska keramiker
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Finländska konstnärer under 1900-talet
Konstnärer från Helsingfors
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Kuba i olympiska sommarspelen 1964

Kuba deltog med 27 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo. Totalt vann de en silvermedalj.

Medaljer

Silver
 Enrique Figuerola - Friidrott, 100 meter.

Källor 
 

1964 i Kuba
Nationer i olympiska sommarspelen 1964
1964
Designmuseet

Designmuseet (finska: Designmuseo) i Helsingfors, har samlingar som ursprungligen anskaffades 1873. Samlingarna förvaltades från 1875 av Konstflitföreningen i Finland i Ateneum fram till 1979, då ett museum öppnades i före detta Läroverket för gossar och flickors hus vid Högbergsgatan. Museet hette under sina första år Konstindustrimuseet (finska: Taideteollisuusmuseo).

Museet drevs tidigare av Konstflitföreningen i Finland fram till 1989, då driften övertogs av en stiftelse. Fastigheten ägs av Senatfastigheter. 

Designmuseets samlingar omfattar 75 000 föremål, 40 000 skisser och 100 000 fotografier och diabilder. Basutställningen fokuserar på den finska formgivningens historia från 1800-talet till nutid.

Källor

Historik på Design Forum Finlands webbplats

Noter

Externa länkar
Designmusets webbplats

Museer invigda 1873
Designmuseer
Finländsk formgivning
Konstmuseer och konsthallar i Helsingfors
Gardesstaden
Somewhere Else Before

Somewhere Else Before är ett samlingsalbum från 2001 av jazzgruppen Esbjörn Svensson Trio. Det består av fem spår från albumet Good Morning Susie Soho och fem från From Gagarin's Point of View. Albumet släpptes av det amerikanska skivbolaget inför trions USA-turné 2001.

Låtlista
All musik är skriven av Esbjörn Svensson Trio om inget annat anges.
Somewhere Else Before – 5:35
Dodge the Dodo – 5:25
From Gagarin's Point of View – 4:03
The Return of Mohammed – 6:30
The Face of Love (David Robbins/Tim Robbins/Nusrat Fateh Ali Khan) – 6:52
Pavane (Thoughts of a Septuagenarian) – 3:44
The Wraith – 9:21
The Chapel – 4:15
In the Face of Day – 6:54
Spam-Boo-Limbo – 4:39
Spår 1, 5–7 och 10 är hämtat från albumet Good Morning Susie Soho och spår 2–4 och 8–10 från From Gagarin's Point of View.

Medverkande
Esbjörn Svensson – piano, keyboards, slagverk
Dan Berglund – bas, slagverk
Magnus Öström – trummor, slagverk

Musikalbum 2001
Svenska jazzalbum
Album av Esbjörn Svensson Trio
Wilhelm Bøckman

Peter Wilhelm Kreydahl Bøckman, född den 6 augusti 1851 i Håland, död den 23 maj 1926 i Oslo, var en norsk biskop. Han var bror till läkaren Marius Friman Bøckman.

Bøckman blev efter att ha avlagt teologisk ämbetsexamen 1873 föreståndare för Voldens lärarskola, 1877 stiftskaplan i Bergens stift, 1879 sogneprest i Skånevik och 1890 stiftsprost i Tromsø. Han valdes 1893 til biskop i Tromsø stift. År 1909 fick han transport till Trondhjems stift. År 1923 blev han emeritus. Bøckman levererade viktiga bidrag till samtidens diskussion i den kyrkliga pressen. Han utgav, som högt skattad predikant, en predikosamling (Tolv prækener, 1891).

Källor 
 

Norska biskopar
Alumner från universitetet i Oslo
Norska präster under 1900-talet
Födda 1851
Avlidna 1926
Män
Illustreret norsk konversationsleksikon
Haidian

Haidian är ett stadsdistrikt i nordvästra delen av Peking i Kina. Distriktet är känt som ett tekniskt och akademiskt centrum i kombination med historiska sevärdheter.

Kring stadsdelarna Zhongguancun och Wudaokou finns en betydande del av Pekings universitet varar Pekinguniversitetet och Tsinghuauniversitetet är rankade som några av Kinas främsta. Här finns även stora elektronikmarknader, forskningsinstitut och även globala tekniska forskningshögkvarter som  Microsoft Research Asia och Google Beijing.

I Haidian finns några väl kända historiska turistattraktioner såsom Sommarpalatset och Gamla sommarpalatset

Haidian ligger  meter över havet och antalet invånare är . Befolkningen består av  kvinnor och  män. Barn under 15 år utgör  %, vuxna 15-64 år  %, och äldre över 65 år  %.

Terrängen runt Haidian är huvudsakligen platt och sluttar österut, men västerut är den kuperad. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km väster om Haidian. Runt Haidian är det i huvudsak tätbebyggt och mycket tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.. 

Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Noter

WP:Projekt Kina
Haidian
Retrospective – The Very Best of e.s.t.

Retrospective – The Very Best of e.s.t. är ett samlingsalbum från 2009 med jazzgruppen Esbjörn Svensson Trio .

Låtlista
All musik är skriven av e.s.t.
From Gagarin's Point of View – 4:03
Dodge the Dodo – 4:17
Good Morning Susie Soho – 5:47
Spam-Boo-Limbo – 4:36
Behind the Yasmak – 10:08
Viaticum – 6:46
Seven Days of Falling – 5:58
Strange Place for Snow – 6:36
Believe, Beleft, Below – 4:43
A Picture of Doris Travelling with Boris – 5:35
Goldwrap – 3:48
Dolores in a Shoestand – 8:51
Leucocyte [radio mix] – 3:41

Originalalbum
Spår 1, 2 – From Gagarin's Point of View
Spår 3, 4 – Good Morning Susie Soho
Spår 5, 8 – Strange Place for Snow
Spår 6, 10 – Viaticum
Spår 7, 9 – Seven Days of Falling
Spår 11, 12 – Tuesday Wonderland
Spår 13 – Leucocyte

Medverkande
Esbjörn Svensson – piano
Dan Berglund – bas
Magnus Öström – trummor

Källor

Musikalbum 2009
Svenska jazzalbum
Album av Esbjörn Svensson Trio
Léon Dierx

Marais Victor Léon Dierx, född den 31 mars 1838 på ön Réunion, död den 11 juni 1912 i Paris, var en fransk skald. 

Dierx slöt sig till "les parnassiens" och skrev i "Le parnasse contemporain". Hans sparsamma, formstränga och tungsinta diktning föreligger i diktsamlingarna Aspirations poétiques (1858), Poèmes et poésies (1864), Lèvres closes (1867), Les paroles d'un vaincu (1871) och Les amants (1879) och den dramatiska scenen La rencontre (1875), med undantag av det första arbetet samlade i Poésies complètes (2 band, 1889-90; ny upplaga under titeln Œuvres complètes 1894-96). Efter Mallarmés död 1898 korades Dierx av de unga till fransk skaldefurste.

Källor 

  
  

Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Franska författare under 1800-talet
Födda 1838
Personer från Réunion
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Riddare av Hederslegionen
Marta von Fieandt-Björkman

Marta Elisabet von Fieandt-Björkman, född von Fieandt 9 januari 1895 i Helsingfors, död 20 februari 1932 i Grankulla,  var en finländsk operasångerska.

Biografi
Marta von Fieandt tog studentexamen vid finska samskolan i S:t Michel 1913. Hon var anställd på Privatbanken i Helsingfors 1916–1920, men bedrev samtidigt sångstudier för Alexandra Ahnger, Maikki Järnefelt-Palmgren och Alma Fohström.

Marta von Fieandt-Björkmans far var lantbruksingenjören Georg Ivar von Fieandt som i S:t Michel var mycket aktiv inom musiklivet och blev känd bl.a. som visselkonstnär. Modern Hilda Simolin var pianolärarinna och privatlärare i tyska. Båda föräldrarna var grundande medlemmar av stadens amatörorkester och uppträdde med orkestern. Hon gifte sig 1924 med operasångaren Theodor "Teddy" Björkman.

Debutkonsert
Hon höll sin debutkonsert i Helsingfors 26 april 1920 som recenserades av bl.a. Bengt Carlson i Hufvudstadsbladet: "Fröken von Fieandt har i sina sångstudier uppnått mycket aktningsvärda resultat och kunde därför med största framgång debutera. Hon är mångsidigt utvecklad och gick i land såväl med på föredraget frestande lieder som tekniskt fordrande koloraturarior. Rösten är omfångsrik, i synnerhet mot höjden och hon behandlar den säkert och målmedvetet. Framställningskonsten är redan uttrycksfull, framför allt naturlig. På det hela taget var fröken von Fieandts debut mycket löftesrik i alla avseenden och framgången var given."

Studier i Berlin
Efter sin debutkonsert ägnade hon sig åt sångsstudier i Berlin under nästan tre år.
I Berlin fanns en grupp finländska studerande, bland andra Mary Spennert, Annikki Arni och Väinö Hannikainen. Enligt Anniki Arni var Marta von Fieandt den mest representativa medlemmen: ”Hon var lång och stilig, humoristisk och språkkunnig, till sitt beteende en verklig grande dame..."  I Berlin uppträdde Marta von Fieandt som Madama Silberklang i Mozarts miniatyropera Der Schauspieldirektor och fick omnämnanden i pressen: ”Eine schöne Finnin mit einer dramatischen Stimme und viel Musikalität”

Anställning vid Finska operan
Marta von Fieandt uppträdde första gången på   Finska operan i Helsingfors 17 oktober 1923, då som Margareta i Gounods Faust. I samma föreställning debuterade hennes blivande man Teddy Björkman som Valentin. Hon uppträdde under åren 1923–1927 i ett flertal roller på Finska operan, bl.a. som Violetta Valéry och Flora Bervoix i La traviata, Kate Pinkerton i Madama Butterfly, Leonora i Trubaduren, Senta i Den flygande holländaren, Helmwige i Valkyrian, Venus i Tannhäuser, Maija Harri i Österbottningar, Leonore i Fidelio, Tatjana i Eugen Onegin, Domna Saburowa i Tsarbruden
"Marta hade en omfångsrik och vacker sopran som lämpade sig för dramatiska roller. Hon skulle säkert ha blivit en internationell stjärna om inte en svår lungsjukdom tragiskt gjort slut på en karriär som börjat lysande." 

Heino Kaskis Sinisellä sillalla, På båtbryggan, op. 26, till text av Larin-Kyösti, är tillägnad minnet av Marta von Fieandt.

Referenser

kvinnor
Födda 1895
Avlidna 1932
Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska sopraner
Gustaf Lundgren (lappmissionär)

Gustaf Adolf Lundgren, född 4 augusti 1893 i Bjuvs socken, död den 4 mars 1954, var en svensk missionär bland svenska samer i Lappland.

Gustaf Lundgren var son till arbetschefen Sven Lundgren och Josefina Lundgren. Han utbildade sig på Mora och Sigtuna folkhögskolor samt vid Svenska kyrkans lekmannaskola i Sigtuna. Han anställdes i februari 1927 som lappmissionär i Västerbottens missionsdistrikt inom Sorsele lappmark, en befattning han hade till sin död. Han förde dagböcker åren 1927-53, vilka donerades till Västerbottens museum i Umeå Han har också efterlämnat ett antal fotografier från sina resor, som också finns på i museets samlingar. Ett personarkiv finns också i Landsarkivet i Härnösand.

Han var gift med Gerda Lundgren.

Bibliografi i urval
Vildmarkens hemlighet, Harrier, Stockholm 1940

Källor
Västerbottens museum, läst 2014-06-11
Om Gustaf Lundgren i Svenskt författarlexikon 1900-1940, läst 2014-06-11

Noter

Svenska missionärer
Samemission
Personer från Bjuv
Födda 1893
Avlidna 1954
Män
Gustaf Lundgren

Flera personer har burit namnet Gustaf Lundgren, bland andra:

 Gustaf Lundgren (1773–1827)
 Gustaf Lundgren (lappmissionär), (1893–1954), svensk lappmissionär
 Gustaf Lundgren (författare), (1905–1986), svensk författare och förlagsredaktör

Se även 
 Gustav Lundgren, född 1980, jazzmusiker
 Gustav Lundgren, född 1995, fotbollsspelare
Code Name: S.T.E.A.M.

Code Name: S.T.E.A.M. (förkortning för "Strike Team Eliminating the Alien Menace") är ett turordningsbaserat strategispel som utvecklades av Intelligent Systems, och gavs ut av Nintendo till Nintendo 3DS den 13 mars 2015 i Nordamerika. Det planeras även att ges ut den 14 mars 2015 i Japan och den 15 maj 2015 i Europa.

Gameplay 
Spelet är ett turordningsbaserat strategispel, med vissa tredjepersonsskjutar-influenser. Till skillnad från Fire Emblem, en annan av Intelligent Systems strategispelserier, som har så kallad "permadeath" - det vill säga att figurer som faller i strid är förlorade för alltid - kan spelare i S.T.E.A.M. återställa sina figurers hälsonivå med hjälp av medaljer som fås genom att besegra fiender.

Handling 
S.T.E.A.M. utspelar sig i en fantasy-steampunk-variant av London. Huvudfiguren är en man vid namn Captain Fleming, som ingår i den spelarstyrda eponyma elit-militärtruppen Unit S.T.E.A.M. som bildades av en fiktiv version av Abraham Lincoln.

Utveckling 
Spelet utvecklades av Intelligent Systems; dessutom så var Shigeru Miyamoto och Hitoshi Yamagami från Nintendo involverade.

Spelets visuella stil är influerad av tecknade serier från den så kallade amerikanska silveråldern för serier (ca 1956-1970), bland annat Jack Kirbys serier. Även den mer sentida serieskaparen Bruce Timm ska ha influerat spelets stil. De fientliga rymdvarelsefigurerna i spelet är influerade av H.P. Lovecrafts verk.

Källor

Externa länkar 
 Officiell nordamerikansk webbsida 

Datorspel 2015
Nintendo 3DS-spel
Turordningsbaserade strategispel
Steampunk
London i fiktion
Gumhems gravfält

Gumhems gravfält ligger på Jätteudden vid sjön Åsundens sydöstra sida, cirka sju kilometer norr om tätorten Horn i Kinda kommun,  Östergötlands län.  Inom gravfältet finns en av Östergötlands största bevarade skeppssättningar. Gravfält och skeppssättningar vid Åsundens östra strand härrör från yngre järnåldern (500-1050 e. Kr.)

Beskrivning
Själva skeppssättningen ligger på en åsrygg och består av 22 resta stenar som bildar ett ”skepp”  i sydostlig riktning med en längd av 17,5 meter och en största bredd av fem meter. I anslutning till skeppssättningen återfinns ett gravfält med 24 synliga gravar och en domarring. I åkern mellan domarringen och skeppssättningen hittades några pärlor och en spjutspets som troligen hörde till en genom åkerbruk förstörd grav.

Bilder, skeppssättningen

Referenser

Externa länkar

Fornminnen i Östergötland
Stenkretsar i Sverige
Gravfält i Sverige
Kurt Nylander

Kurt Nylander, född 10 augusti 1954 i Bräcke i Jämtland, död 10 juni 2014, var teaterchef för Folkteatern Gävleborg.

Biografi
Han började under 1970-talet på Skånska teatern och flyttade 1983 med Peter Oskarson upp till Gävle för att bygga upp  Folkteatern i Gävleborg. Han var där länge biträdande teaterchef och tog över som teaterchef 2006 efter att Peter Oskarson slutade.

Från 1990 var han verksam på Helsinglands träteater och Stiftelsen Helsingegården till dess att den lades ner 2004. Under den tiden var han även involverad i Orionteatern i Stockholm.

Kurt Nylanders Stipendiefond bildades 2015 och har i uppdrag att årligen uppmärksamma någon eller några som utmärkt sig genom sina konstnärskap eller genom annan gärning gjort betydande insatser inom scenkonstområdet i Sverige.

Källor

Svenska teaterchefer
Personer från Bräcke socken
Födda 1954
Avlidna 2014
Män