kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klorargyrit

Klorargyrit, med äldre namn kerargyrit eller hornsilver, är ett mineral av silverklorid, AgCl. 

En varietet är Embolit, en silverklorid där en del av kloriden är ersatt av bromid. Blandning av klorid och bromid är i mycket varierande förhållanden.

Egenskaper 
Klorargyrit bildar mjuka, tunga kubiska kristaller, i rent tillstånd färglösa, men i ljus snart mörknande  av frigjort silver. Mineralet är olösligt i vatten.

Embolit är gult eller grönt till färgen och mjukt. Dess specifika vikt är 5,8.

Förekomst 
Klorargyrit förekommer som en sekundär mineralfas genom oxidation i fyndigheter av silvermineral, oftast i arida områden. 

Kända förekomster finns i Atacama i Chile, Harz i Tyskland, Nevada, Colorado och Idaho i USA, Bolivia, Frankrike, Italien, Spanien och New South Wales, Australien. Mineralet bryts i Anderna och Australien.

Källor 

http://webmineral.com/data/Chlorargyrite.shtml#.UrhFTfTuKYs
http://www.galleries.com/chlorargyrite
Bra Böckers lexikon, 1977

Noter

Externa länkar
https://www.google.com/search?q=chlorargyrite&newwindow=1&rlz=1C2AVSA_enSE444SE456&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=dBe4UrLiFOWj4gTF0oDYAw&ved=0CCwQsAQ&biw=766&bih=560

Klorföreningar
Silverföreningar
Mineral
Oleskej Slivinskij

Oleskej Slivinskij, född den 8 augusti 1972, är en ukrainsk kanotist.

Han tog bland annat VM-guld i K-4 200 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2003 i Gainesville, Georgia.

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Världsmästare i kanotsport
Ukrainska kanotister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ukraina
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1996
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer i Ukraina under 1900-talet
Mychajlo Lutjnik

Mychajlo Lutjnik är en ukrainsk kanotist.

Han tog bland annat VM-guld i K-4 200 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2003 i Szeged.

Källor

Världsmästare i kanotsport
Ukrainska kanotister
Män
Levande personer
Personer i Ukraina under 2000-talet
Mykola Zaitjenkov

Mykola Zaitjenkov är en ukrainsk kanotist.

Han tog bland annat VM-guld i K-4 200 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2003 i Gainesville, Georgia.

Källor

Europamästare i kanotsport
Världsmästare i kanotsport
Ukrainska kanotister
Män
Levande personer
Personer i Ukraina under 2000-talet
Tomasz Mendelski

Tomasz Mendelski, född den 21 maj 1981 i Olsztyn, Polen, är en polsk kanotist.

Han tog bland annat VM-silver i K-4 1000 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2007 i Duisburg.

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Polska kanotister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Polen
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Polen
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2008
Män
Födda 1981
Levande personer
Personer från Olsztyn
Polska idrottare under 2000-talet
Paweł Baumann

Paweł Baumann, född 11 juni 1983 i Poznań, död 21 oktober 2016 i Poznań, var en polsk kanotist.

Han tog bland annat VM-silver i K-4 1000 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2006 i Szeged.

Baumann avled på en byggnadsplats där han arbetade. Han blev 33 år gammal.

Källor

Referenser

Externa länkar
Sports-reference.com 

Polska kanotister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Polen
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Polen
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2008
Polska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Poznań
Födda 1983
Avlidna 2016
Män
Ognjen Filipović

Ognjen Filipović, född den 17 oktober 1973 i Sremska Mitrovica, Serbien, är en serbisk kanotist.

Han tog bland annat VM-guld i K-2 200 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2005 i Zagreb.

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Europamästare i kanotsport
Världsmästare i kanotsport
Serbiska kanotister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Serbien och Montenegro
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Serbien och Montenegro
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2004
Män
Födda 1973
Levande personer
Personer från Sremska Mitrovica
Personer i Serbien under 2000-talet
Dragan Zorić

Dragan Zorić, född den 20 maj 1979 i Bačka Palanka, Serbien, är en serbisk kanotist.

Han tog bland annat VM-guld i K-2 200 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2005 i Zagreb.

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Europamästare i kanotsport
Världsmästare i kanotsport
Serbiska kanotister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Serbien och Montenegro
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Serbien och Montenegro
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2004
Män
Födda 1979
Levande personer
Personer från Bačka Palanka
Personer i Serbien under 2000-talet
Róbert Erban

Róbert Erban, född den 9 juli 1972 i Piešťany, Slovakien, är en tjeckoslovakisk och därefter slovakisk kanotist.

Han tog bland annat VM-guld i K-4 500 meter i samband med sprintvärldsmästerskapen i kanotsport 2006 i Szeged.

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Europamästare i kanotsport
Världsmästare i kanotsport
Tjeckoslovakiska kanotister
Slovakiska kanotister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Tjeckoslovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Slovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Slovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Slovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2004
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Piešťany
Slovakiska idrottare under 2000-talet
Kanaltorget, Göteborg

Kanaltorget är ett torg i stadsdelen Gullbergsvass i centrala Göteborg. Det ursprungliga torget var beläget i stadsdelen Nordstaden. Torget är endast numrerat med nr 1, med fastighetsbeteckning Gullbergsvass 703:45, och är cirka 3 800 kvadratmeter stort. Det nuvarande torgets namn fastställdes den 20 september 2007.

Det ursprungliga torget fick sitt namn 1883 efter sitt läge vid Östra Hamnkanalens norra del (igenfylld 1936). Namnet förekommer första gången 1885 i Göteborgs Adress- och Industrikalender. År 1900 var torget 3 676 kvadratmeter stort. Då stadsplanen ändrades för Östra Nordstaden utgick torget under 1973. Kanaltorgsgatan uppstod 1953, från torget och norrut. 

På en karta från 1807, så ligger "Corps de Garde" (Kronans vakthus) på platsen för torget, Östra Hamnen i väster och kajområdet för Lilla Bommen i norr. Lilla Klädpressaregatan i söder tillkom 1848.

Omkring 1850 låg området - i Första kvarteret Gustavus Primus - öde, kallat för "Signeulska trädgården" efter färgerifabrikör Gustaf Adolf Signeul. Det Wernerska huset med tomtnummer 1 och 2, uppfördes 1877 efter ritning av Victor Adler med adress Kanaltorget 1. Huset i fem våningar byggdes för direktör Anders Werner som förvärvat de två västligaste tomterna. År 1971 revs huset då Nordstans parkeringshus skulle uppföras. Här inrättade han företaget Aug. Werner & Co:s Fabriks- och Handels AB - grundat 1866 - och som bland annat ägde Anderstorps bomullsspinneri i Lindome och anlade Eriksbergs färgeri i Göteborg. Det senare blev utflyttat till Anderstorp.

Lilla Bommens Bro gick över Östra Hamnkanalen vid dess utlopp i Lilla Bommens Hamn. Den band samman Kanaltorget med S:t Eriks Torg. Bron försvann 1936, då kanalen fylldes igen. Det var en bred bro med järnvägsspår och mycket annan trafik.

Den öppna plats som uppstod när Götatunneln färdigställts år 2006 och på vilken informationscentret Älvrummet placerades, fick namnet Kanaltorget år 2007. Under åren 2010–2012 var Göteborgshjulet beläget på Kanaltorget. Under den perioden benämndes platsen i göteborgshumorn för Hjultomten.

Källor
Göteborgs Gatunamn : 1621 t o m 2000, [4:e uppl.], red. Greta Baum, Tre Böcker Förlag, Göteborg 2001 , s. 154, 190
Östra Nordstaden i Göteborg: Göteborgs hembygdsförbunds skriftserie VIII, red. Maja Kjellin, utgiven av Göteborgs hembygdsförbund 1973, s. 59ff
Göteborgs stad, Fastighetskontoret, "Från gatuadress till fastighetsbeteckning" (år 2010).

Externa länkar
hitta.se, Kanaltorget
Göteborgs stadsmuseum, foto på Wernerska huset och Kanaltorget.
Göteborgs stadsmuseum, foto på Wernerska huset, Kanaltorget och Lilla Bommen (1902).
Göteborgs stadsmuseum, foto: Lilla Klädpressaregatan 1, Östra Hamngatan 2 och Kanaltorget 1.

Torg i Göteborg
Gullbergsvass
Alexander Zahlbruckner

Alexander Zahlbruckner, född den 31 maj 1860 i Sankt Georgen, död den 8 maj 1938, var en österrikisk botaniker, som specialiserade sig i lichenologi.

Zahlbruckner studerade vid Wiens universitet mellan 1878 och 1883, bland hans handledare fanns Anton Kerner von Marilaun och Julius Wiesner. Därefter tjänstgjorde han som volontär till Günther Beck von Mannagetta und Lerchenau vid Naturhistorisches Museum i Wien, där han blev assisterande kurator 1897, kurator 1899 och huvudkurator 1912. Från 1918 till pensioneringen 1922 var han direktör för museets botaniska avdelning. Efter pensioneringen fortsatte han sin forskning inom lichenologin.

År 1905 var han generalsekreterare vid Internationella botaniska kongressen som hölls i Wien. 

Zahlbruckner är känd för publikationen av Catalogus lichenum universalis som innehåller alla publicerade namn på lavar och gavs ut i tio band mellan 1921 och 1940.

Bibliografi
1886–1927 – Beiträge zur Flechtenflora Nieder-Osterreichs  
1886–1934 – Opuscula  
1890 – Prodromus einer Flechtenflora Bosniens und der Hercegovina  
1892–1940 – Referate: Flechten  
1893–1926 – Flechten'  
1894–1932 – Schedae ad "Kryptogamas exsiccatas"  
1895 – Materialen zur Flechtenflora Bosniens und der Hercegovina  
1901–1915 – Flechten  
1901–1919 – Vorabreiten zu einer flechtenflora Dalmatiens  
1903–1936 – Flechten  
1907 – Die Flechten der Samoa-Inseln  
1909 – Lichenes (Flechten)  
1911–1933 – Lichenes exotici  
1917 – Die Flechten: Mitgeteilt am 25.Okt. 1916  
1917 – Botanische Ergebnisse der Schwedischen Expedition nach Patagonien und dem Feuerlande 1907-1909  
1921–1940 – Catalogus lichenum universalis  
1930 – Symbolae Sinicae  
1933 – L'opera lichenologica di Abramo Massalongo tillsammans med Giovanni Battista De Toni  
1941 – Lichenes Novae Zelandiae''

Referenser

Noter

Österrikiskt museifolk
Österrikiska mykologer
Lichenologer
Botaniker under 1800-talet
Botaniker under 1900-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1900-talet
Personer från Svätý Jur
Födda 1860
Avlidna 1938
Män
Slashing

Slashing, på svenska slag med klubban, är begreppet på en regelöverträdelse i ishockey. Den är ett brott mot spelregeln som innebär att en spelare otillåtet hindrar eller försöker hindra en motståndare genom att slå omkring sig med klubban.

Den nuvarande regeln för slashing lyder i sammandrag

 En spelare som begår en slashing på en motståndare ska efter domarens omdöme ådömas:
 2 minuters utvisning eller
 5 minuters utvisning samt matchstraff 

Vid överträdelse av denna regel ska spelet stoppas och spelaren som begick regelöverträdelsen skall visas ut.

Källor

Noter 

Ishockeyregler
Ishockeyterminologi
Sven Jonas Dencker

Sven Jonas Dencker, född 18 april 1922 i Sköldinge församling, Södermanlands län, död 13 juli 2013, var en svensk psykiater.

Dencker, som var son till Nils Dencker, blev medicine licentiat i Lund 1950, medicine doktor 1958, docent i experimentell psykiatri vid Lunds universitet 1962, i psykiatri vid Göteborgs universitet 1963 samt tilldelades professors namn 1985. Han innehade olika läkarförordnanden 1950–63 och var överläkare vid Lillhagens sjukhus i Göteborg 1963–87. 

Dencker var sakkunnig i Försäkringsöverdomstolen 1973–87. Han författade skrifter i internmedicin, neurologi och psykiatri, däribland Hospital-Based Community Support Services for Recovering Chronic Schizophrenics (1980) och Psykiatrisk rehabilitering (1983).

Källor

svenskagravar.se

Svenska psykiatrer
Svenska innehavare av professors namn
Födda 1922
Avlidna 2013
Män
Personer från Sköldinge socken
Gerdt Wretmark

Gerdt Erik Wretmark, född 23 april 1918 i Malmö, död 29 december 2001 i Visby, var en svensk psykiater.

Wretmark blev medicine licentiat i Lund 1947, medicine doktor 1953, docent i psykiatri vid Lunds universitet 1954 och vid Karolinska institutet 1964. Han innehade olika läkarförordnanden 1947–56, var överläkare vid psykiatriska kliniken på Regionsjukhuset i Linköping 1956–83, professor i psykiatri i Linköping 1970–83 och bedrev privatpraktik i Visby från 1989. Han författade skrifter i psykiatri, medicinsk etik och kommunikation.

Källor

Dödsannonser i Östgöta-Correspondenten 2002

Svenska professorer i psykiatri
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Födda 1918
Avlidna 2001
Män
Läkare från Malmö
Ekeby vattentorn

Ekeby vattentorn står på en liten kulle i kvarteret Grimhild i villaområdet Ekeby, strax nordväst om Ekebysjön i Djursholm, Danderyds kommun. Vattentornet uppfördes 1908 efter ritningar av arkitekt Axel Bergman. År 1965 torrlades vattentornets bassäng. Tornet inrymmer sedan 1995 en privatbostad.

Historik

Vattenförsörjningen i det nya villasamhället Djursholm ordnades till en början med hjälp av egna eller några allmänna brunnar. När Djursholms AB år 1889 började med sin tomtförsörjning utlovade man vattenledning och det första vattentornet (Djursholms vattentorn) togs i drift år 1890. Råvattnet hämtades från Ösbysjön.

Vattenkapaciteten i Djursholms vattentorn blev dock snart för liten när invånarantalet i Djursholm växte. För att möta kraven byggdes Ekeby vattentorn som tog sitt vatten från sjön Norrviken via en 10 kilometer lång vattenledning. Samtidigt kopplades även Djursholms vattentorn till den nya vattentäkten. Enligt en samtida tidningsuppgift var vattnet kristallklart, välsmakande och hade jämn temperatur året om. Tornet invigdes år 1908, dess arkitekt var Axel Bergman. Han ritade en rund tegelbyggnad med pilaster och putsad överdel med fönster runtom, där bassängen fanns. Taket är konformigt och plåttäckt. 

De båda tornen försörjde under många år Djursholm med dricksvatten och deras ledningar var hopkopplade. År 1960 togs Djursholms vattentorn ur bruk och 1965 kopplades Ekeby vattentorn från ledningsnätet. Trycket i ledningarna började istället upprätthållas med hjälp av pumpar. Vattnet levererades då från Görvälns vattenverk vid Mälaren.

Tornet idag
Fram till 1990-talet var Ekeby vattentorn  i kommunens ägo, då omvandlades parkmarken i kvarteret Grimhild till tomtmark. Tornet köptes av UN Arkitekter som lät bygga om det till en exklusiv privatbostad i tre våningsplan. Exteriören är välbevarad, så när som på några nya fönster i ytterväggarnas tegelpartier. Grimhild ingår i ett större område som av Danderyds kommun år 2003 har klassats som ”särskilt värdefullt ur kulturhistorisk synpunkt”. Där omnämns fastigheten Grimhild 14 (vattentornet) som ”värdefull byggnad”.

Se även
 Djursholms vattentorn
 Stocksunds vattentorn

Källor

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Vattentorn i Stockholms län
Djursholm
Byggnader och anläggningar i Danderyds kommun
Beata Magdalena Wittenberg

Beata Magdalena Wittenberg, född 1644 i Hadersleben, död 8 februari 1705 i Stockholm, var en svensk hovfunktionär. Hon var hovmästarinna vid slottet i Stockholm och utförde och politiska uppdrag. 

Hon var dotter till Arvid Wirtenberg von Debern, natural., friherre och greve Wittenberg och Eva Margareta von Langen och gifte sig 1674 med riksrådet friherre Henrik Horn af Marienborg. Hon anförtroddes politiska uppdrag av Horn. Hösten 1675 sändes hon av Horn till Hamburg med uppdraget att dels upprätthålla kontakten mellan Sverige och dess diplomatiska ombud i Paris och London i och för pågående penningtransaktioner, och dess säkerställa proviantleveranser till Stade, som ännu inte hade erövrats av svenskarna. Enligt uppgift utvecklade hon "på denna post en aktningsvärd aktivitet och lyckades ställa både pengar och spannmål till sin makes disposition." 

Hon var hovmästarinna åt Hedvig Sofia under dennas besök hos sin make hertigen av Holstein-Gottorp i Gottorp efter sitt giftermål 1698. I Gottorp besökte hertigen älskarinnor i Hamburg och installerade dem även vid sitt hov. Som hovfunktionär tog Wittenberg parti för Hedvig Sofia mot dennas make och "råkade i handgemäng när hon försökte skydda sin hertiginna genom att "detournera" hertigen från hans mätresser.  Detta uppträde var resultatet av ett gräl mellan Wittenberg och hertigens hovman (som assisterade honom i hans äktenskapsbrott), som slutade med handgripligheter mellan henne och hovmannen. Uppträdet ledde till en öppen konflikt där Hedvig Sofia krävde att få återvända till Sverige.

Referenser

Noter

Källor
 http://www.adelsvapen.com/genealogi/Wittenberg_nr_15

Kvinnor
Födda 1644
Avlidna 1705
Svenska friherrinnor
Personer under stormaktstiden
Svenska hovmästarinnor
Personer från Haderslev
Karl XI:s hov
Lilla Bergtjärn

Lilla Bergtjärn kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Lilla Bergtjärnen, Dalsland, sjö i Dals-Eds kommun, 
Lilla Bergtjärnen, Västmanland, sjö i Hällefors kommun,  (0,3 ha)
Lilla Bergtjärnen, Hälsingland, sjö i Ljusdals kommun,

Se även
Bergtjärn

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Frits-Axel Wiesel

Frits-Axel Tage Wiesel, född 14 november 1944 i Stockholm, död 3 november 2007, var en svensk psykiater. 

Wiesel var son till Fritz Wiesel och halvbror till Torsten Wiesel

Wiesel blev medicine kandidat vid Karolinska institutet (KI) 1968, medicine doktor där 1976, legitimerad läkare 1977, docent i farmakologi vid KI 1978, specialistkompetent i psykiatri 1982 och docent i psykiatri vid KI 1983. Han var amanuens och forskarassistent vid farmakologiska institutionen 1969–76, klinisk amanuens vid institutionen för psykiatri och psykologi 1982–84, klinisk lärare och biträdande överläkare vid institutionen för psykiatri och psykologi vid KI och Karolinska sjukhuset 1984–89, forskare vid Medicinska forskningsrådet 1984–89, professor i psykiatri vid Uppsala universitet och överläkare vid Akademiska sjukhuset, Ulleråkers sjukhusområde, från 1989 samt chefsöverläkare på psykiatriska kliniken vid sektorn. 

Wiesel var verksam främst inom schizofreniforskning och läkemedelsbehandling samt ledamot av Medicinska forskningsrådets prioriteringskommitté för psykiatrisk forskning.

Källor

Dödsfall Frits-Axel Wiesel i Helsingborgs Dagblad

Svenska professorer i psykiatri
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Läkare från Stockholm
Födda 1944
Avlidna 2007
Män
Tom Iredale

Tom Iredale, född den 24 mars 1880 i Workington, död den 12 april 1972, var en autodidakt brittisk malakolog och ornitolog som var bosatt i Australien under större delen av sitt liv.

Nya Zeeland och Australien
På grund av sin hälsa åkte han på en sjöresa och anlände till Wellington i Nya Zeeland i december 1901. 1908 anslöt han sig till en expedition till Kermadecöarna, där han blev fågelexpert genom att studera tusentals fåglar under tio månaders vistelse på de avlägsna öarna. Han samlade även blötdjur på öarna och utvecklade ett intresse för malakologi. 1909 reste han till Queensland i Australien, där han samlade in omkring 300 arter ledsnäckor och andra blötdjur. Hans rykte växte trots att han inte hade någon universitetsexamen.

Storbritannien
Iredale återvände till Storbritannien och arbetade 1909–1910 vid British Museum of Natural History där han assisterade Gregory Mathews i arbetet med boken Birds of Australia. Iredale skrev det mesta av texten, men verket tillskrevs Mathews. Han fortsatte att arbeta inom naturhistoria med stöd av förmögna naturvetare som Charles Rothschild, på vars uppdrag han reste till Ungern för att samla loppor från fåglar

Åter till Australien
Iredale återvände till Australien 1923 och valdes in i Royal Australasian Ornithologists Union samma år. 1924–1944 var han anställd som conchyliolog vid Australian Museum i Sydney, där han skrev publikationer om snäckor, fåglar, ekologi och zoogeografi. Han föreläste ofta och skrev många populära vetenskapliga artiklar i tidningar. Tack vare hans och senare kuratorers insatser har Australian Museum den största blötdjurssamlingen på södra halvklotet med över 6 000 exemplar.

Utmärkelser
Många arter och flera släkten inom conchyliogi, iktyologi och ornitologi är uppkallade efter Iredale, till exempel Cryptoplax iredalei. Han blev Fellow of the Royal Zoological Society of New South Wales 1931, tilldelades Clarkemedaljen 1959 och var president för Royal Zoological Society of New South Wales 1937–1938.

Källor

Noter

 

Brittiska ornitologer
Mottagare av Clarkemedaljen
Personer i Australien under 1900-talet
Personer från Workington
Födda 1880
Avlidna 1972
Män
Jul a la carte

Jul a la carte är ett julalbum från 1974 av Glenmarks.

Låtlista
Kring julgranen (Alice Tegnér)
Karusellen (trad.)
Gläns över sjö och strand (Alice Tegnér, Viktor Rydberg)
Prästens lilla kråka (trad.)
Morsgrisar är vi allihopa (trad.)
Och jungfrun hon går i ringen (trad.)
Sju vackra flickor i en ring (trad.)
Flicka lilla vill du gifta dig (trad.)
När det lider mot jul (Det strålar en stjärna) Ruben Liljefors, Jeanna Oterdahl
Staffansvisan (Staffan var en stalledräng)
Klang, min vackra bjällra (trad.)
Hej tomtegubbar (trad.)
Anders han var en hurtiger dräng (trad.)
Nu har vi ljus här i vårt hus (Johanna Ölander, Rafael Hertzberg)
Stilla natt (Stille Nacht, heilige Nacht) (Franz Gruber, Torsten Fogelqvist)
Tre pepparkaksgubbar (Alice Tegnér)
Jag gick mig ut en afton (trad.)
Det är en ros utsprungen (Es ist ein Ros' entsprungen, trad.)
Midnatt råder (Tomtarnas julnatt) (Vilhelm Sefve-Svensson, Alfred Smedberg)
Du tycker du är vacker
Goder afton (Alice Tegnér)

Källor

Fotnoter

Julmusikalbum 1974
Svenska julmusikalbum
Svenskspråkiga julmusikalbum
God jul från Bert och Sune önskar Anders och Sören

God jul från Bert och Sune önskar Anders och Sören är en kassett från 1990 av författarna Anders Jacobsson och Sören Olsson, där sketcher och uppläsningar blandas med musik och sång. Kassetten utgavs på Änglatroll och EMI Music Sweden.

Spårlista
Anders och Sören firar jul
Bert och bjudningen
Julpotpurri: Blandad jul: Hej tomtegubbar (trad.),  Vi äro musikanter (trad.),  Staffansvisan (Staffan var en stalledräng, trad.),  Sockerbagaren (Alice Tegnér) ; Tomtarnas julnatt (Midnatt råder) / Vilhelm Sefve-Svensson, Tre små gummor (trad.)
Berts nyår
Jag vill ha (Olle Gustafsson, Sören Olsson, Aanders Jacobsson)
Sune hugger julgran
Levande kärlek (Olle Gustafsson, Sören Olsson)
Sunes julafton

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Anders Jacobsson och Sören Olsson
Julmusikalbum 1990
Svenska julmusikalbum
Svenskspråkiga julmusikalbum