kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombningen av Pajala 1940

Bombningen av Pajala 1940 kallas den krigshandling mot Sverige under andra världskriget som ägde rum den 21 februari 1940, då sju sovjetiska bombflygplan av misstag släppte ett 150-tal flygbomber över Pajala i Norrbotten. Sex byggnader började brinna och två personer skadades lindrigt.

Bombningen
Bombningen inleddes omkring klockan 12:40. Sammanlagt släpptes 48 sprängbomber på mellan 60 och 100 kilo per styck. Dessutom spreds ett hundratal brandbomber av en roterande bombspridare, en sorts multipelbomb som av finländarna kallades för Molotovs brödkorg. De flesta av bomberna slog ned i byns utkanter, vilket kan tyda på att höjdläge och vindstyrka felbedömdes.

Invånare i Kengis, närmare finska gränsen, hade sett de passerande planen och en del av Pajalas invånare hann därför varnas och kunde söka skydd utomhus eller i sina hem.

Det fanns ingen brandkår i byn men invånare släckte bränderna så gott det gick. Det kom också hjälp från folk i byarna runt omkring som hört bombkrevaderna och sett rökmolnen.

Ett av flygplanen som deltog i anfallet blev på återfärden till basen i Murmansk tvunget att nödlanda i finska Sodankylä på grund av bensinbrist. De tre ombord flydde på skidor men blev tillfångatagna av finska trupper.

Skador
Många bomber slog ner nära Pajala kyrka, som dock inte skadades bortsett från fönster som krossades av tryckvågen.
En bomb slog ner i Gamla skolans gymnastiksal, där K 4 från Umeå var inkvarterade under en övning. Bomben exploderade dock inte. 
Kyrkogården träffades av flera bomber och blev delvis förstörd. Bland annat slog en bomb ned bara några meter från Lars Levi Læstadius grav.
En bomb exploderade några meter framför en man som var ute på en gårdsplan. Han klarade sig dock helt oskadd.
Ett såghus nära kyrkan totalförstördes. Den traktor som drev sågen kastades upp i luften och landade upp och ned.
Telefonförbindelsen söderut bröts.
Ett bostadshus, en ladugård, några uthus och en bastu förstördes

Efterspel
När nyheten om bombningen spridit sig reste landssekreterare Ragnar Sundberg direkt till Pajala för att kunna rapportera till regeringen. Sverige lämnade senare samma dag in en formell protest till Sovjetunionen. Till en början förnekade Sovjet att bombningen hade ägt rum, men 6 mars erkändes att bomberna fällts av sovjetiska plan som flugit vilse. Det var den enda av Sovjetunionens bombfällningar över Sverige under andra världskriget som erkändes av den sovjetiska regeringen. 

Under tiden innan bombningen erkändes som ett misstag av Sovjetunionen rapporterade både riksmedia och lokalpress flitigt om händelsen. Kommunistisk och socialdemokratisk press drev åsikten att bombningen var ett grovt misstag medan borgerlig press hade attityden att bombningen var en provokation från Sovjetunionens sida.

Sovjetiska officerare inspekterade senare skadorna och Sovjetunionen betalade ut 40 000 kronor i skadestånd. De materiella skadorna i samhället uppskattades till nästan 45 000 kronor.

Referenser

Externa länkar
 Platsr - Ryssarna bombar Pajala

1940 i Sverige
Episoder 1940 i Sverige under andra världskriget
Krigsåret 1940
Tornedalen
Pajalas historia
Lilla prinsessan (TV-serie)

Lilla prinsessan () är en brittisk tecknad tv-serie för barn, som visas på SVT Barn. Huvudfiguren är den 4-åriga Lilla prinsessan, som bor med sina föräldrar och hela hovstaten på ett slott. Serien är baserad på bilderböckerna av Tony Ross med samma titel, som kommit ut sedan 1986.

Handling 
Karaktäristiskt för de flesta avsnitten är konflikten mellan prinsessan och hennes omgivning. Hela hennas omgivning (endast vuxna) brukar ta hänsyn till prinsessans godtyckliga infall, även om alla lider av det - vanligtvis så länge tills hon själv kommer till insikt och bättrar sig. Typiskt nog är många avsnitt betitlade med "Jag vill ...".

Avsnitt 

Kungafamiljen:
 Lilla prinsessan
 Pappa kungen
 Mamma drottningen
(Ibland även: faster och kusin till Lilla prinsessan)

Hovstaten:
 Jungfrun
 Kocken
 Generalen
 Premiärministern
 Amiralen
 Trädgårdsmästaren

Husdjur:
 Katten Kisse
 Hunden Skruff

Andra:
 Berättarrösten - en vänlig, vuxen röst som ibland pratar direkt med prinsessan

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Brittiska animerade TV-serier från 2000-talet
Barnprogram på TV
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Rudolf Jacob Zeller

Rudolf Jacob Zeller, född 17 oktober 1880 i Hamburg, Tyskland, död 22 januari 1948 i Heerlen, Nederländerna, var en porträttmålare i Hamburg.

Rudolf Jacob Zeller började sin utbildning vid Großherzhogliche Kunstschule i Karlsruhe där man undervisade i realismen under 1800-talet. Han fortsatte sin utbildning på Die Staatliche Akademie der Bildenden Künste Stuttgart under Leopold von Kalckreuth, som undervisade på akademin från 1899 till 1905. Kalckreuth arbetade under den här perioden med friluftsmåleri men hade också arbetat med realism.

Efter examen återvände Zeller till Hamburg. Alltsedan hans första separatutställning 1912 var han en uppskattad porträttmålare i Hamburg. Han undervisade också privatelever. År 1921 blev han medlem i Hamburger Künstlerverein och senare i Hamburgischen Künstlerschaft. 1933 uteslöt Hamburger Künstlerverein Zeller från föreningen på grund av hans judiska ursprung. Två år senare, år 1935, förbjöds han att utöva sitt yrke i Tyskland. 1937, året för propagandakampanjen "degenererad konst", tog Zellers fru sitt eget liv, eftersom hon inte längre kunde uthärda förtrycket från nazisterna. Hans son Alfred åkte till Ecuador. Zeller själv emigrerade 1938 med pianisten Walter Kaufmann till Nederländerna. De två bosatte sig i Zandvoort. Kaufmann gav pianolektioner och Zeller tillverkade porträtt då och då.

År 1942 flyttade de till Maastricht eftersom det var förbjudet att bo nära kusten efter den tyska invasionen. När deportationerna började, gömdes de. Zeller gömdes av familjen Van Hoorn i Heerlen. Både Kaufmann och Zeller överlevde kriget. 
Efter kriget fortsatte Zeller att bo hos Van Hoorn i Heerlen. Han tog kontakt med sina söner och jobbade som porträttmålare igen. Strax före avresan till sin son Alfred i Ecuador, dog han plötsligt. Han återkom aldrig till Hamburg.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Arbejdsløse. (Daglejere på havnen i Hamborg). 1908/1909

män
Födda 1880
Avlidna 1948
Tyska målare
Laurentius Petri Aroselius

Laurentius Petri Aroselius, född 27 januari 1642 i Västerås, död 27 mars 1693 i Sala socken, var en svensk kyrkoman och riksdagsman.

Biografi
Laurentius Petri Aroselius var son till Petrus Olai Dalekarlus och Catharina Blackstadia, Laurentius Nicolai Blackstadius dotter. Vid tolv års ålder inskrevs han med informator vid Uppsala universitet, begav sig på 1660-talet till tyska universitet, disputerade 1668 vid universitetet i Jena för professorn i musik, och promoverades till magister i Uppsala. Efter diverse lärartjänster, prästvigdes han 1671, för att något år senare bli rektor vid Västerås gymnasium. När Petrus Petri Gangius lämnat Sala för Stora Tuna socken fick en präst från ett annat stift fullmakt av kungen på Sala, men fullmakten återkallades med hänvisning till indigenatsrätten, och 1675 gick samma fullmakt till Aroselius. 1676 blev han också kontraktsprost.

Han kallades som fullmäktig till riksdagen 1680, men var för sjuk för att närvara. Han var dock närvarande och fullmäktig vid riksdagen 1682, varunder han deltog i sekreta utskottet.

Aroselius syster, Anna Aroselia, gifte sig med Laurentius Erici Essenius, fil. magister, kyrkoherde och prost i Sala, och stamfader till släkten Esseen (Essén).

Aroselius första hustru, Sara Terserus, var dotter till Johannes Elai Terserus och Elisabet Troilia, ättling till Stormor i Dalom och Svinhufvudätten. Aroselius andra hustru var Catharina Behm (släkten Behm) som genom sin mor Anna Kröger var Bureättling; deras båda söner adlades Adlerheim. Tredje hustrun var Brita Könman.

Källor
http://runeberg.org/anrep/4/0192.html
https://web.archive.org/web/20131203060809/http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/sala.shtml#kh20

Födda 1642
Avlidna 1693
Män
Politiker från Västerås
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1600-talet
Svenska präster under 1600-talet
Präster från Västerås
Petrus Andreæ

Petrus Andreæ, latinisering av Peter eller Pär Andersson, som kan avse:
* Petrus Andreæ Grubb (–1633), en svensk professor, kammarråd och assessor
 Petrus Andreæ Niger, eller Peder Swart (–1562), biskop i Västerås, kyrkoman, Gustav Vasas krönikeskrivare och historiker
 Petrus Schomerus (1607–1660),en svensk superintendent i Kalmar stift
  Petrus Holm (1634–1688), en svensk professor, rektor för Lunds och Uppsala universitet, orientalist och teolog
 Petrus Andreæ (kyrkoherde i Grangärde) (–1621?), en svensk kyrkoman och riksdagsman

Se även
 Peter Andersson
 Per Andersson
XKeyscore

XKeyscore (XKS) är ett hemligt datorverktyg som används inom den amerikanska underrättelsetjänsten National Security Agency (NSA).

XKeyscore är ett icke-kommersiellt datorverktyg som sammanställer all väsentlig information som visar en datoranvändares spår på Internet, framför allt e-posttrafik, onlinechattar, verksamhet på sociala media och webbsökningshistorik. Det är avsett för analytiker på NSA som letar efter potentiella terrorister, men kan självklart lika väl användas för att kartlägga andra datoranvändares internettrafik.

Användandet av XKeyscore avslöjades under 2013 genom visselblåsaren Edward Snowden. De första publiceringarna skedde i den brasilianska dagstidningen O Globo och den australiensiska dagstidningen The Sydney Morning Herald.

XKeyscore arbetar med hjälp av drygt 700 servrar i USA och i med USA allierade militära och civila institutioner i andra länder, liksom på amerikanska ambassader och konsulat i ett stort antal länder.

XKeyscore och Sverige

I anslutning till avtalet UKUSA Agreement slöts 1954 ett hemligt avtal mellan USA, Storbritannien, Kanada, Australien och Nya Zeeland (benämnt Five Eyes) om underrättelsesamarbete och samarbete om delande av information. Enligt dokument som läckts av Edward Snowden fick Försvarets radioanstalt tillgång till XKeyscore.

Källor
XKeyscore: NSA tool collects 'nearly everything a user does on the internet i The Guardian 31 juli 2013

Noter

Se även
PRISM

Externa länkar 
Presentation av XKeyscore, utgiven av NSA, på The Guardians webbplats

Underrättelseverksamhet
Integritet på Internet
Signalspaning
National Security Agency
Tanja Miščević

Tanja Miščević , född 8 juni 1966 i Zemun i Belgrad, är en serbisk statsvetare och ämbetsman.

Tanja Miščević studerade samhällsvetenskapliga ämnen vid Universitetet i Belgrad, där hon tog grundexamen 1989 och pol.mag.-examen 1997. Hon har också läst vid universitetet i Bonn och College of Europe i Brygge. Hon disputerade i statsvetenskap vid Belgrads universitet 2002 på en avhandling om "De internationella organisationernas roll i utvecklingen av den moderna folkrätten". Hon har senare också undervisat på Universitetet i Belgrad och blev 2009 biträdande professor i internationell lagstiftning.

Tanja Miščević har varit engagerad centralt i organisationen Europarörelsen i Serbien (Evropskog pokreta u Srbiji) och var 2009-10 medlem i den serbiska regeringens grupp för förhandling om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Europeiska unionen. Hon var mellan 2005 och 2008 chef för Serbiens regerings kontor för europeisk integration. Hon var från november 2010  till 2012 statssekreterare i försvarsministeriet och utnämndes september 2013 till chefsförhandlare för Serbien i förhandlingarna om Serbiens anslutning till EU.

Källor
Biografi i webbtidningen Istinomer, läst 2013-11-27
CV på Universitetets i Belgrad webbplats, läst 2013-11-27

Noter

Serbiska forskare
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Personer från Belgrad
Statsvetare
Alumner från College of Europe
Alumner från Bonns universitet
Nicolaus Petri (olika betydelser)

Nicolaus Petri, latinisering för Niklas eller Nils Persson eller Pettersson, kan avse:
Nicolaus Petri
Nicolaus Petri Agrelius 
 Nicolaus Petri Turdinus 
 Nicolaus Petri Petræus

Se även
Nils Persson
Motion capture

Motion capture  (svenska fånga rörelse eller rörelsefångst) är olika tekniker för att spela in och lagra rörelser – främst från människor och djur – på en dator. Dessa rörelseinspelningar används sedan för att få datorgenererade figurer i datorspel eller på film att röra sig naturtroget.

En teknik är att fästa visuella markörer – exempelvis små, vita bollar – på olika delar av kroppen hos en person och sedan låta denne röra sig under det att man filmar rörelserna. Filmen strömmas in i en dator vilken med hjälp av speciell mjukvara kan överföra rörelserna från de visuella markörerna hos personen till motsvarande punkter på en datorgenererad kropp, varvid den artificiella kroppen rör sig på samma sätt som personen.

November 2010 släppte Microsoft ett speltillbehör kallat Kinect, vilket är en anordning med kamera, djupledssensor, mikrofoner och tillhörande mjukvara. Med detta system kan rörelseinspelning ske utan att speciella markörer behöver fästas på kroppen. Kinect har med sitt låga pris blivit ett populärt tillbehör bland både robotutvecklare, forskare, speltillverkare, filmproducenter och andra som vill spela in mänskliga rörelsemönster.

Referenser

Datorgrafik
Animationsteknik
Johannes Petri

Johannes Petri, latinisering av Johan, Jan, Hans eller Jöns Persson eller Pettersson, och kan avse:
Johannes Petri Buskagrius
Johannes Petri Gevaliensis
 Johannes II Petri
 Johannes Petri Arbogensis 
Johannes Petri Ungius
 Johannes Brodinus
 Johannes Reftelius
  Johannes Blanchovius
  Johannes Hunterus

Se även
Johan Persson
Johan Pettersson
Johan Petersson
Hans Persson
Hans Pettersson
Jan Persson
Stina Rosenberg

Stina Elisabet Rosenberg, född 1 maj 1981 i Örebro, är en svensk målare.

Stina Rosenberg utbildade sig på Helsjöns folkhögskola 2000-2001, Göteborgs konstskola 2001-2003 och på Konsthögskolan i Umeå 2003-2009.

Hon hade sin första separatutställning år 2006 Delar på Galleri 19 i Örebro och därefter 2011 Frivillig fast på Galleri Andersson/Sandström i Stockholm.

Hon fick 2013 Åke Andréns konstnärsstipendium.

Källor
Tidskriften Konstvärlden 2013:6, sidorna 77-80

Externa länkar
Stina Rosenbergs webbplats

Svenska målare under 2000-talet
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Örebro
Henning Thue

Henning Junghans Thue, född 9 november 1815 i Grimstad, död 15 januari 1851 i Stuttgart, var en norsk författare. 

Thue avlade filologisk ämbetsexamen i Kristiania 1840, blev samma år universitetsstipendiat och företog 1842–1844 en längre utrikes resa. Han utnämndes 1844 till överlärare vid Arendals "middel- og realskole" och 1848 till lektor i grekiska vid universitetet i Kristiania. 

Thue utgav Læsebog i Modersmaalet (1846) samt skrev dikter och avhandlingar, bland annat Trubadurerne og Trubadurpoesien (1843). Hans Efterladte Arbeider utgavs 1853 av Marcus Jacob Monrad.

Källor

Norska klassiska filologer
Universitetslektorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska poeter
Danskspråkiga poeter
Filologer under 1800-talet
Poeter under 1800-talet
Norska författare under 1800-talet
Personer från Grimstad
Födda 1815
Avlidna 1851
Män
Ugglan
Roger de Piles

Roger de Piles, född 7 oktober 1635 i Clamecy, död 5 april 1709 i Paris, var en fransk målare, grafiker och konstkritiker. 

Roger de Piles utbildade sig i filosofi och teologi, och ägnade sitt liv åt målarkonsten. Han blev 1662 lärare till Michel Amelot de Gournay, vilken han sedan följde genom livet som sekreterare vid dennes olika uppdrag som fransk ambassadör i Venedig, Portugal och Spanien.

I Venedig 1882-85 påbörjade en senare berömd samling av tryck, teckningar och målningar av Giorgione, Correggio, Rembrandt, Claude Lorrain, Peter Paul Rubens, Antoine Coypel och Jean-Baptiste Forest.

Han skaffade sig också där en smak för politisk intrig genom att utnyttja sina resor, som utåt var företagna för att titta på europeiska samlingar som köpare för Ludvig XIV, som en täckmantel för hemliga uppdrag, till exempel i Tyskland och Österrike 1685 på uppdrag av Ludvig XIV:s minister, François Michel Le Tellier de Louvois. Som spion arresterades han också 1692 i Haag med ett falskt pass på sig under Pfalziska tronföljdskriget, vilket ledde till fem år i fängelse. Under fängelsetiden skrev han L'Abrégé de la vie des peintres ...avec un traité du peintre parfait, vilken publicerades 1699 efter det att han utsetts till hedersrådgivare på franska Académie Royale de Peinture et de Sculpture.

År 1705 medföljde han Amelot de Gournay till Spanien, men han tvingades att återvända till Paris av sjukdom, och han dog där 1709.

Konstkritik
Hans verk Dialogue sur le coloris var ett viktigt bidrag till estetisk teori. I denna försvarade han Rubens i en kritikerdebatt som påbörjats 1671 av Philippe de Champaigne och som från början gällt Titians skicklighet i teckning och färger. Denna debatt var ett tidigt exempel på tvistemål om det klassiska i motsättning mot det moderna i bildkonst. Under diskussionens gång introducerade Roger de Piles begreppet klärobskyr (chiaroscuro) för att betona färgens effekt i att accentuera kontrasten mellan ljus och mörker i en målning.

Bibliografi i urval
De Arte Graphica (1668) 
Dialogue sur le coloris, 1673)
Le Cabinet de Monseigneur le Duc de Richelieu (1676)
Lettre d'un français à un gentilhomme flamand (1676)
La Vie de Rubens (1681)
L'Abrégé de la vie des peintres (1699), ett verk i sju volymer med konstnärsbiografier
Cours de peinture par principes avec un balance de peintres, 1708)

Källor
Denna artikeln bygger på artikeln Roger de Piles på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Franska målare
Personer i Frankrike under 1600-talet
Personer från Nièvre
Födda 1635
Avlidna 1709
Män
Enwp
Casper Natt

Casper Natt () är en diktsamling från 1842 av den franske författaren Aloysius Bertrand. Den har undertiteln fantasier i Rembrandts och Callots manér (fantaisies à la manière de Rembrandt et de Callot). Den består av 52 korta prosadikter indelade i sex avdelningar, samt 13 överblivna dikter. Motiven är från medeltidens Europa och innehåller många övernaturliga inslag. Boken gavs ut postumt av författarens vän David d'Angers.

Boken inspirerade bland andra Charles Baudelaire och Stéphane Mallarmé till att skriva prosadikter och var en viktig referenspunkt för det sena 1800-talets dekadenslitteratur. Maurice Ravel tonsatte tre av dikterna 1908 i en pianosvit med samma titel. Diktsamlingen gavs ut på svenska 1976 i översättning av Ebbe Linde. Den svenska utgåvan sålde mycket dåligt.

Källor

Externa länkar
 

Diktsamlingar
Medeltiden i skönlitteratur
Fransk skönlitteratur
Franskspråkig skönlitteratur
Postuma verk
Skönlitteratur 1842
Neorealism (filosofi)

Neorealism eller Nyrealism var ett antal i början på 1900-talet starkt representerade filosofiska riktningar, som utnyttjade den moderna matematikens, naturvetenskapens och psykologins landvinningar för att kritisera den transcendentala idealismen för att hävda, att kunskapsföremålens existens och beskaffenhet väsentligen var beroende av medvetandet.

Riktningarna fick starka impulser bland annat Franz Brentanos omdömeslära, Edmund Husserls fenomenologi och Alexius Meinongs föremålsteori, men fick sitt fulla genombrott i Tyskland med Oswald Külpe. Den företräddes senare av bland andra  August Messer och Nicolai Hartmann. I Storbritannien introducerades den av Leonard Trelawny Hobhouse med Theory of knowledge (1896) och av Shadworth Hodgson och Robert Adamson, samt utvecklade sig från 1903 till en betydande rörelse genom George Edward Moore, Bertrand Russell, Alfred North Whitehead och Samuel Alexander. I USA uppträdde neorealismen efter 1900 vid kritiken av William James och Josiah Royce. Neorealismen upptog här James' empirism och Royces pluralism. I USA delades neorealismen i två riktningar - de så kallade "plattformisterna" som E. B. Holt, W. T. Marvin, W. P. Montague, R. B. Perry, W. B. Pitkin och E. G. Spaulding. Även F. J. E. Woodbridge stod nära denna skola; samt medarbetarna i Essays in critical realism D. Drake, A. O. Lovejoy, J. B. Pratt, A. K. Rogers, G. Santayana, R. W. Sellars samt C. A. Strong.

Neorealismen kom i hög grad att påverka John Dewey och den sena pragmatismens utveckling och stod i Frankrike och Italien i nära utbyte med nythomismen.

Källor 
 

Rörelser inom filosofin
Svensk uppslagsbok
Brahestads ekonomiska region

Brahestads ekonomiska region () är en av ekonomiska regionerna i landskapet Norra Österbotten i Finland. Folkmängden i regionen uppgick den 1 januari 2013 till 34 567 invånare, regionens totala areal utgjordes av 4 418 kvadratkilometer och därav utgjordes landytan av 2 608,77  kvadratkilometer.  I Finlands NUTS-indelning representerar regionen nivån LAU 1 (f.d. NUTS 4), och dess nationella kod är 174.

Förteckning över kommuner
Brahestads ekonomiska region  omfattar följande tre kommuner: 

 Brahestads  stad
 Pyhäjoki kommun 
 Siikajoki kommun

Samtliga kommuners språkliga status är enspråkigt finska.

Se även
 Finlands ekonomiska regioner

Referenser
Noter

Finlands ekonomiska regioner
Norra Österbotten
Dmitrij Kiseljov

Dmitrij Konstantinovitj Kiseljov (ryska: Дми́трий Константи́нович Киселёв), född 26 april 1954 i Moskva, är en rysk journalist och chef för nyhetsbyrån Rossija Segodnja. Han är Putin-vänlig och har bland annat gjort sig känd för hätska utfall mot Sverige och svenska barnprogram. Dimitrij har läst norska vid universitetet i Leningrad, ett språk han talar flytande.

Kiseljov är känd för sina konservativa åsikter, är en av de ryssar som finns med på EU:s sanktionslista i samband med Krimkrisen 2014. Både Finland och Italien hade tidigare motsatt sig att Kiseljov skulle finnas med bland de svartlistade personerna.

Kiseljov har medverkat i tv-showen Historisk process (Исторический процесс beskrivs i ryskspråkiga Wikipedia) som 2011–2012 sändes i den statliga kanalen Rossija 1. Programmet har formen av en domstol, som tar upp historiska frågor till bedömning. Ena parten argumenterar för en västlig, liberal tolkning, medan den andra (som Kiseljov har spelat) argumenterar för den motsatta auktoritära hållningen. Publiken får sedan telefonrösta på sin favorit, varvid den auktoritära sidan tenderar att vinna (redovisningen av omröstningen kan förstås vara riggad). Programmet har sin direkta förebild i TV-showen Tidens dom (Суд времени), en skapelse av Sergej Kurginjan, som 2010–2011 sändes i ryska Kanal 5.

Källor

Födda 1954
Levande personer
Män
Personer från Moskva
Ryska journalister
Rossija Segodnja

Rossija Segodnja (Россия сегодня, "Ryssland Idag") är en statlig rysk nyhetsbyrå som skapades genom ett dekret av president Vladimir Putin 9 december 2013. Rossija Segodnja tog då över RIA Novostis roll.

I Rossija Segodnja ingår TV-kanalen RT, den internationellt inriktade nyhetsbyrån Sputnik News och nyhetsbyrån RIA Novosti. Tidigare ingick även Rysslands röst.

Chef är Dimitrij Kiseljov som bland annat gjort sig känd för hätska utfall mot svenska barnprogram.

Källor

Externa länkar
  

Ryska nyhetsbyråer
Ryska företag med statligt ägande
Juniorlag

Juniorlag är beteckning på de lag en idrottsförening för yngre spelare som ännu inte uppnått seniornivå inom lagsporter. Normalt betecknas en spelare som juniorspelare mellan 18 och 19 års ålder, dessförinnan betecknas spelaren som ungdomsspelare. De flesta idrottsförbund har regelbundna tävlingar för juniorlag i form av serie eller cup på motsvarande sett som seniorlag.

Enligt Svenska fotbollförbundets tävlingsregler betecknas en spelare som junior först från och med det kalenderår spelaren fyller 18 år till och med det kalenderår spelaren fyller 19 år, dessförinnan betcknas spelaren som ungdomsspelare till och med det kalenderår spelaren fyller 17 år.

Referenser 
Noter

Sporttermer