kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
PIN-diod

En PIN-diod är en diod med en bred, lätt dopad, nästan ren halvledarregion mellan en p-dopad och n-dopad region. Diodens p- och n-regioner är vanligtvis kraftigt dopade då den används i ohmska kontakter.

Den nästan rena halvledarregionen i PIN-dioden är motsatsen mot en vanlig diod. Den breda rena regionen gör att PIN-dioden likriktar dåligt (en typisk uppgift för en diod), men PIN-dioden blir istället användbar för signaldämpning, snabba omkopplare, fotodetektorer och kraftelektronik.

Operation 
En PIN-diod verkar under så kallad högnivåinjektion. Med andra ord, den inre 'i' regionen är översvämmad med laddningsbärare från 'p' och 'n' regionerna. Dess funktion kan liknas med en hink fylld med vatten med ett hål i sidan. När vattnet når hålet, börjar vattnet rinna ur. På samma sätt, kommer dioden leda ström när de översvämmade elektorerna och hålen når en balans när antalet elektroner är lika många som antalet hål i den inre regionen. När dioden leder i framriktningen, är de injicerade bärarna många gånger fler än den inre regionens bärare. På grund av högnivåinjektionen , vilket i sin tur beror på en utarmningsprocess, sträcker sig det elektriska fältet djupt in i regionen (nästan hela vägen). Detta elektriska fält hjälper laddningsbärare att snabbare transporteras från P till N regionen, vilket resulterar i att dioden kan arbeta snabbare och gör den till en lämplig anordning för högfrekventa tillämpningar.

Källor 
 

Elektronik
Norrbottensmusiken

Norrbottensmusiken är en länmusikorganisation med lokaler i Kulturens hus i Luleå och Studio Acusticum i Piteå. Organisationen driver ensemblerna Norrbotten Big Band, Norrbotten NEO, Norrbottens Kammarorkester och Piteå Kammaropera. Organisationen fungerar även som stöd till arrangörer i länet och tillhör Region Norrbotten.

Källor

Länsmusiken
Norrbottens län
Musik i Luleå
Kultur i Norrbotten
Ulla Ekblad-Forsgren

Ulla Ekblad-Forsgren, född 17 april 1937, är en svensk översättare, bosatt i Lund. Hon översätter från tyska och har framför allt gjort sig känd som en kongenial översättare av Friederike Mayröcker. År 2011 var således hennes översättning av Mayröckers diktbok Scardanelli en av finalisterna till Årets översättning.

Översättningar (urval) 
 Marcel Beyer: Flyghundar (Flughunde) (Bonnier, 2000)
 Judith Hermann: Sommarhus, senare (Sommerhaus, später) (Ordfront, 2000)
 Marcel Beyer: Spioner (Spione) (Bonnier, 2002)
 Judith Hermann: Bara spöken (Nichts als Gespenster) (Ordfront, 2004)
 Michael Wallner: April i Paris (April in Paris) (Wahlström & Widstrand, 2006)
 Marcel Beyer: Kaltenburg (Kaltenburg) (Bonnier, 2008)
 Natten då muren föll: 25 tyska författare berättar om 9 november 1989 (Die Nacht, in der die Mauer fiel) (Ersatz, 2009)

Priser  
 Albert Bonniers 100-årsminne 2008
 Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris 2013
 Österrikiska statens översättarpris 2016
Svenska Akademiens översättarpris 2020

Litteratur 
 Cecilia Hansson: "Sammanhanget är det viktigaste : poeten Cecilia Hansson i ett samtal med översättaren Ulla Ekblad-Forsgren", i tidskriften Lyrikvännen, årg. 51 (2004): nr 2, s. 39-45

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Översättarens presentation på Översättarcentrums hemsida. Läst 16 april 2014.
 ”Månadens översättare: Ulla Ekblad-Forsgren” på Översättarsektionen i Sveriges författarförbunds hemsida. 1 december 2013. Läst 29 januari 2019.

Svenska översättare
Översättare från tyska
 Svenskspråkiga översättare
Mottagare av Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris
Födda 1937
Levande personer
Kvinnor
Sven Åsberg (fotograf)

Sven Folke Åsberg, född 20 oktober 1932 i Alsens församling i Jämtlands län, är en svensk fotograf. Han har i sitt arbete som fotograf vid Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet besökt ett hundratal länder. Han har också arbetat med filmproduktioner, bland annat en TV-dokumentär om Stieg Trenter.

Han var 1960–1972 gift med koreografen och dansaren Margaretha Åsberg (född 1939).

Filmografi i urval

Som fotograf
1987 – Stieg Trenter - Ett porträtt (TV)
1989 – Den blå jaguaren
1996 – Hela mitt liv har varit konst

Som producent
1989 – Den blå jaguaren

Bibliografi i urval

Referenser

Externa länkar
Sven Åsberg på Libris
Sven Åsberg på Svensk Filmdatabas

Svenska fotografer
Personer från Alsens socken
Födda 1932
Levande personer
Män
Toyota Camry Solara

Toyota Camry Solara är en medelstor tvådörrars kupé som tillverkades av Toyota i USA under åren 1998 – 2008. Bilen skapades som ett sportigare alternativ till familjesedanen Toyota Camry.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Toyota.com

Camry Solara
Framhjulsdrivna fordon
Marianne Tufvesson

Marianne Lena Kristina Tufvesson, född 21 maj 1961, är en svensk översättare. Hon har gått översättarlinjen vid Stockholms universitet och Litterärt översättarseminarium vid Södertörns högskola. Hon är auktoriserad translator från franska sedan 2002, har varit yrkesverksam som facköversättare, men översätter numera framför allt skönlitteratur. Hennes översättning av Kim Thúys Ru var finalist till Årets översättning 2011, och hennes översättning av Édouard Louis Våldets historia fick pris som Årets översättning 2017. Hennes översättning av Louis Att förändras: En metod var nominerad till årets översättning av litteraturpriset Prisma 2023.

Översättningar (urval) 
 Märkliga jämviktslägen (poesi av Robert Desnos, Paul Eluard, Henri Michaux och Jules Supervielle) (Bakhåll, 1987)
 Isterix och hans tappra tecknare (Les invraisemblables aventures d'Isterix) (Atlantic, 1990)
 Léonora Miano: Nattens inre (L'interieur de la nuit) (Sekwa, 2007)
 Agnès Desarthe: Ät mig! (Mangez-moi) (Sekwa, 2010)
 Hélène Grémillon: Den förtrogne (Le confident) (Forum, 2012)
 Kim Thúy: Mãn (Mãn) (Sekwa, 2013)
 Agnès Desarthe: Jaktturen (Une partie de chasse) (Sekwa, 2014)
 Édouard Louis: Våldets historia (Wahlström & Widstrand, 2017)

Priser och utmärkelser 
 2017 – Priset för Årets översättning 2017 för hennes översättning från franska av Édouard Louis Våldets historia (Wahlström & Widstrand):

 2019 – Dalslands Sparbanks litteraturpris 2019
2022 – Elsa Thulin-priset

Källor 
 Översättarens presentation på Översättarcentrums hemsida. Läst 16 april 2014
 "Marianne Tufvesson" på Världslitteratur.se. Läst 16 april 2014

Vidare läsning 
 Intervju på Översättarsektionens hemsida. Läst 27 januari 2019

Referenser

Svenska översättare
Översättare från franska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Jättenekärret

Jettenekärret är ett naturreservat på Mösseberg i Falköpings kommun i Västergötland.

Reservatet ligger nordväst om Falköping. Det avsattes som naturreservat 1996 och är ett 12 hektar stort område på Mössebergs norra sluttning.

Det utgörs av ett antal rikkärr och fuktängar med rik flora. Runt dessa kärr ligger fuktig björksumpskog. Reservatet ligger nästan uteslutande på platåbergens lerskifferlager. Kärnan i reservatet är ett stort axag-kärr. I Jättenekärren förekommer sumpnycklar rikligt. Andra växter som majviva, flugblomster, kärrknipprot och tätört kan finnas. Ovanför kärren finns skog som domineras av asp med torrträd och lågor. Olika slags hackspettar trivs i områdets lövskog.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Galleri

Referenser

Noter

Övriga källor 
Länsstyrelsen, naturreservat Jättenekärret

Naturreservat i Falköpings kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1996
Carl Wåhlström

Carl Wåhlström, född 14 mars 1736 i Västlands socken i Uppsala län, död efter 1785 i Finland, var en svensk orgelbyggare. Den största orgeln han byggde var i Vasa kyrka med 28 stämmor. Wåhlström utförde även reparationer runt i Stockholm och Åbo.

Biografi
Carl Wåhlström föddes 14 mars 1736 i Snatrabodarna i Västlands socken i Uppsala län. Han var son till organisten Anders Wåhlström (–1770) och Cecilia Törnroos. Han blev 1750 elev hos Jonas Gren och Petter Stråhle i Stockholm. Wåhlström blev senast 1761 orgelbyggargesäll hos Gren och Stråhle. Han tog över deras verkstad och privilegium 1765. Han flyttade åren 1776–1777 till Finland. Olof Schwan övertog verkstaden efter att han hade flyttat.

Familj
Wåhlström gifte sig 28 augusti 1766 i Stockholm med Inga Margareta Högström (1746–1812). Hon var dotter till prosten Pehr Högström och Katarina Fjellström. De fick tillsammans sonen Peter Wåhlström (1770–1817), som utbildade sig till fänrik och flyttade till Överkalix.

Lista över orglar

Reparationer

Gesäller
Olof Schwan (1744–1812). Han var 1767 orgelbyggargesäll hos Wåhlström.
Hans Bergstedt (född 1738). Han var 1767 snickargesäll hos Wåhlström.
Johan Blanck (född 1740). Han var 1767 snickargesäll hos Wåhlström.
Johan Westelman (född 1740). Han var 1767 lärling hos Wåhlström.
Wilhelm Londiger (född 1746). Han var 1767 lärling hos Wåhlström.
Adolph Hessler. Han var 1767 lärling hos Wåhlström.
Anders Rangström (1743–1801). Han var 1769 gesäll hos Wåhlström.
Olof Flygare. Han var 1769 gesäll hos Wåhlström.
Jöns Lindström (född 1740). Han var 1769–1770 gesäll hos Wåhlström.
Erik Wikander (född 1743). Han var 1770 lärgosse hos Wåhlström.

Litteratur och källor
Einar Erici: Orgelinventarium, Kyrkomusikernas riksförbund (1964)
http://familjenbostrom.se/genealogi/norrbotten/laestadius/11-134_44.htm
http://aforum.genealogi.se/discus/messages/370865/10086.html?945622738
Riksdagens tidning 1766 nummer 97.
Stockholms rådhusrätt 1:a avdelning (A, AB) F1A:386 (1812) Sida: 723-726

Noter

Personer från Västlands socken
Födda 1736
Dödsår saknas
Män
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Svenska klavikordbyggare
Jacques Massu

Jacques Massu, född 5 maj 1908 i Châlons-sur-Marne, död 26 oktober 2002, var en fransk general.

Biografi
Massu föddes i en familj av militärer; hans far var artilleriofficer. Han studerade på Saint-Louis de Gonzague i Paris, det fria universitetet i Gien (1919-1925) och Prytanée National Militaire (1926-1928). Han skrev sedan in sig vid Saint-Cyr och tog examen 1930 som fänrik och gick till det koloniala infanteriet.

Mellan oktober 1930 och augusti 1931, tjänstgjorde han i det 16:e senegalesiska Tirailleur Regiment (16 RTS) i Cahors. Han skickades sedan till Marocko med 5:e RTS och deltog i striderna kring Tafilalt där han tog sin första utmärkelse. Han befordrades till löjtnant i oktober 1932 och deltog i operationerna i Atlasbergen.

År 1934 överfördes Massu  till 12:e RTS i Saintes, Charente-Maritime. Han tjänstgjorde i Togo från januari 1935 till februari 1937 med militära och civila uppgifter i Komkombas. Sedan var han stationerad i Lorraine fram till juni 1938, då han skickades till Tchad för att leda underavdelning Tibesti med huvudkontor i Zouar.

Under andra världskriget gick Massu med i Charles de Gaulles styrkor och kom att deltaga i befrielsen av Paris. Han tjänstgjorde efter kriget i Indokina och han ledde luftstridstrupper under Suezkrisen 1956.

Massu förde en hård politik i Algeriet, där han från år 1957 bekämpade de algeriska nationalisterna, FLN. Han kom att leda ett uppror mot den franska regeringen, som var beredd att förhandla med FLN, och fråntogs befälet år 1960. 

Massu var med om att föra de Gaulle till makten, men tog senare avstånd från honom och efter sin kritik av den politik de Gaulle förde 1960, avskedades han från sin position som militär ledare i Alger. År 1962 blev han istället militär befälhavare i Metz och i sjätte militärområde i Frankrike. Han befordrades till general de corps d'armée (4 stjärnor) 1963. I mars 1966 blev han général d'Armée (5 stjärnor) och gjordes till chef för de franska styrkorna i Tyskland.

Massu lämnade militären i juli 1969 och tillbringade resten av sitt liv i sitt hem på Conflans-sur-Loing med att skriva sina memoarer.

Dekorationer
Massu tilldelades följande utmärkelser under sin karriär:

 Storkorset av Hederslegionen,
 Companion av Liberation (14 juli 1941),
 Croix de guerre 1939-1945 (8 gånger),
 Croix de guerre des Teatrar d'verksamheter extérieures (3 gånger),
 Croix de la Valeur Militaire (2 gånger),
 Distinguished Service Order (Storbritannien),
 Storofficer av Ordre du Nichan El-Anouar,
 Grand Officer av Order of the Black Star,
 Bundesverdienstkreuz (Västtyskland).

Källor 

 , s. 339

Franska generaler
Personer i Frankrike under andra världskriget
Personer från Châlons-en-Champagne
Födda 1908
Avlidna 2002
Män
Storkorset av Hederslegionen
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Daniel Wallenström

Daniel Wallenström (tidigare Danielsson), född 12 februari 1815 i Vallentuna socken, död 30 december 1885 i Uppsala, var en svensk orgelbyggare och organist. Han lärde sig troligen att bygga orglar av orgelbyggaren Pehr Gullbergson när denne byggde en orgel till Ununge kyrka 1843.

Biografi
Wallenström föddes 1815 i Vallentuna socken och var son till torparen Daniel Danielsson och Anna Margareta Persdotter. De var bosatta på Kullen i Vallentuna. Den 14 mars 1827 flyttade familjen till Frösunda socken. 1830 började Wallenström att arbeta som dräng på olika gårdar i socknen, bland annat på Thorsholma gård. I Frösunda blev han 1836 dräng och orgelelev hos organisten Sven Sjögren. Wallenström flyttade 1841 till Helga Trefaldighets församling, Uppsala för att bli organistelev. Han var där bosatt på Hällby. 

Han tog organistexamen i Uppsala den 14 juni 1843. Samma år blev han organist och klockare i Ununge församling och flyttade 20 juni 1843 till Skebo i Ununge socken. Den 30 juni 1848 flyttade familjen till Helga Trefaldighets församling i Uppsala. Där kom Wallenström att arbeta som organist, klockare och skollärare i Trefaldighetskyrkan och började samtidigt att arbeta som orgelbyggare. Han flyttade 29 oktober 1882 till Torget 2a i Uppsala domkyrkoförsamling. Där gifte han om sig med Hildigard Karol Carlsson. Wallenström avled den 30 december 1885 i Uppsala domkyrkoförsamling.

Familj
Wallenström gifte sig 12 november 1843 med Lovisa Leontina Berg, född 18 augusti 1817 i Uppsala. Hon avled den 21 november 1876 i Uppsala. De fick tillsammans barnen:
Erika Carolina, född 28 oktober 1844 i Ununge.
Aurora Leontina Maria, född 5 september 1846 i Ununge.
Axel Waldemar, född 13 januari 1848 i Ununge.
Erik August, född 16 maj 1849 i Uppsala.
Anna Ingeborg, född 12 december 1850 i Uppsala.
Daniel Bernhard Hjalmar (1852–1852).
Ernst Theodor Selim (1854–1861).
Frans Otto (1858–1858).

Han gifte sig andra gången 11 december 1882 med Hildigard Karol Carlsson, född 18 januari 1859 i Kumla. De fick tillsammans barnen:
Ernst Daniel, född 28 december 1884 i Uppsala.

Lärlingar och elever
1857–1858 - Carl Gustaf Frölander, född 1 april 1831 i Lunda. Han var skollärarelev hos Wallenström.
1859–1860 - Johan Salomon Olsson, född 8 juni 1840 i Börje. Han var snickarlärling hos Wallenström.

Lista över orglar
Han fick domkapitlets tillstånd att bygga orglar inom Uppsala stift.

Ombyggda  och renoverade orglar

Litteratur och källor

Einar Erici: Orgelinventarium, Kyrkomusikernas riksförbund (1964)

Uppsala rådhusrätt och magistrat (C) FIIa:66 (1886) Sida: 68–70

Svenska orgelbyggare
Personer från Vallentuna socken
Födda 1815
Avlidna 1885
Män
Svenska orgelbyggare under 1800-talet
Arthur Currie

Arthur Currie, född 5 december 1875, död 30 november 1933, var en kanadensisk general.

Currie deltog under första världskriget vid slaget vid Ypern år 1915 och förde befäl över en division vid slaget vid Somme år 1916. Han fick beröm för insatserna vid Vimyåsen år 1917, en viktig kanadensisk seger, vid vilken artilleri och infanteri samverkade. Han blev inför tredje slaget vid Ypern hösten 1917 befälhavare över hela den kanadensiska armékåren.

Genom noggranna planer undvek Currie onödiga dödsoffer och han ifrågasatte order uppifrån.

Källor 
 , s. 288 

Kanadensiska generaler
Personer i första världskriget
Personer i Kanada under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1933
Män
Kommendörer av Hederslegionen
Deltagare i slaget vid Somme
Söder (efternamn)

Söder är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 1844 personer.

Personer med efternamnet Söder
 Annika Söder (född 1955), diplomat, socialdemokrat
 Berit Søder (född 1931), norsk skådespelare
 Björn Söder (född 1976), politiker, partisekreterare, sverigedemokrat
 Gunnar Söder (1928–2020), socionom och politiker, centerpartist
 Karin Söder (1928–2015), politiker, utrikesminister, partiledare, centerpartist
 Kristoffer Söder (född 1991), ishockeyspelare
 Larry Söder (född 1969), politiker, riksdagsledamot, kristdemokrat
 Lennart Söder (född 1956), professor, elektrotekniker
 Markus Söder (född 1967), tysk politiker (CSU)
 Martin Söder (född 1963), manusförfattare och producent
 Robin Söder (född 1991), fotbollsspelare
 Rolf Søder (1918–1998), norsk skådespelare
 Sven-Eric Söder (född 1956), ämbetsman och politiker, socialdemokrat

Källor

Svenska efternamn
Lucius Opimius

Lucius Opimius var en romersk ämbetsman.

Lucius Opimius blev konsul 121 f.Kr. och ledde motståndet mot Gaius Gracchus radikala politik. En tid därefter anklagades Lucius Opimius för bestickning och landsförvisades.

Lucius Opimius lät uppföra Basilica Opimia.

Källor 
 

Romerska konsuler
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Maya Jane Coles

Maya Jane Coles är en brittisk musikproducent och DJ. Hon spelar och komponerar housemusik med sitt eget namn och dubstep med namnet Nocturnal Sunshine. En duo mellan Coles och Lena Cullen spelar dub under namnet She Is Danger.

År 2011 blev Coles utnämnd till DJ Mag:s Producer of the Year och Mixmag:s Best Breakthrough DJ. Hennes studioalbum Comfort släpptes i juli 2013.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 PromoNews: Videos featuring Maya Jane Coles

Brittiska diskjockeyer
Brittiska musikproducenter
Brittiska musiker under 2000-talet
Födda okänt år
Levande personer
kvinnor
Gravfältet i Kyrkparken, Årsta

Gravfältet i Kyrkparken i Årsta är ett gravfält från yngre järnåldern strax söder om Årsta kyrka i Årsta, Stockholm, på båda sidor om gångvägen mellan Årsta centrum och Valla torg.  Det har RAÄ-nummer Brännkyrka 77:1 och består av tio gravhögar och 35 stensättningar, varav två är skeppsformiga (en av dem är osäker). Gravfältet är bevuxet med barr- och lövträd och är tämligen slitet av mänsklig påverkan. Högarna är 5–11 meter i diameter och 0,4–1,2 meter höga. Stensättningarna är mestadels övertorvade med enstaka stenar synliga.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 

Årsta
Gravfält i Sverige
Fornminnen i Stockholms kommun
Fornminnen i Södermanland
Progress M-23M

Progress M-23M () eller som NASA kallar den, Progress 55 eller 55P, är en rysk obemannad rymdfarkost som levererade förnödenheter, syre, vatten och bränsle till rymdstationen ISS. Den sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur 9 april 2014 och dockade med ISS knappt 6 timmar senare.

Farkosten lämnade rymdstationen, den 21 juli 2014 och brann upp i jordens atmosfär, den 31 juli 2014.

Källor

Fotnoter

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Progressprogrammet
2014 i Ryssland
Rymdfartsåret 2014
Internationella rymdstationen
Expansiv politik

Expansiv politik är en ekonomisk-politisk metod för att komma ur lågkonjunkturer. När man för en expansiv politik underbalanseras statsbudgeten vilket innebär att större delen av statens budget finansieras av lån från utlandet istället för skatter. Detta minskar trycket på befolkningen vilket i teorin leder till att de konsumerar mer och lågkonjunkturen vänder. 

Expansiv politik syftar på att man expanderar infrasystem etc. För att komma ur långkonjunkturer rustas vägar, järnvägsstationer och allmänna platser upp, detta är för att skapa fler offentliga jobb. När arbetslösheten minskar och folk konsumerar mer vänder konjunkturen.

Se även
Keynesianism
Stabiliseringspolitik

Referenser 

Ekonomisk politik
Makroekonomi
COTS Demo Flight 1

COTS Demo Flight 1 var den första obemannade testflygningen av företaget SpaceXs rymdfarkost Dragon. Farkosten sköts upp från Cape Canaveral Air Force Station, med en Falcon 9-raket den 8 december 2010. De huvudsakliga målen var att testa kapselns manöverbarhet i omloppsbana och vid återinträde, samt att testa de korrigeringar som gjorts på Falcon 9-raketen efter att förstasteget gjorde en oplanerad roll under Flight 1. Efter två varv runt jorden återinträdde kapseln i jordens atmosfär och landade i Stilla havet, ca. 800 km väster om Baja, Mexiko.

Tack vare den lyckade testflygningen kunde SpaceX avancera testplanen för sina fordon. Med två "nästan perfekta" Falcon 9-uppskjutningar (inkluderat Falcon 9 Flight 1 i juni) och dragonkapselns lyckade flygning i omloppsbana, återinträde och fallskärmslandning ville SpaceX att NASA skulle kombinera de mål som var planerade för de återstående två CTOS-uppdragen och godkänna en dockning för raketen vid rymdstationen ISS under dess nästa flygning, som avklarades framgångsrikt år 2012.

Mål 
Flygningen var SpaceXs första, av då planerade tre demonstrationsflygningar för NASA:s Commercial Orbital Transportation Services (COTS) program. Programmets mål var att få amerikansk industri att ta fram ett system för att leverera förnödenheter till rymdstationen ISS.

Källor

Fotnoter

SpaceX
Rymdfarkoster
Rymdfartsåret 2010
2010 i USA
Åke Kjessler

Hans Åke Berndt Kjessler, född 23 juni 1907 i Helsingborg, död 28 september 1985 i Vasa församling i Göteborg, var en svensk läkare. 

Kjessler blev medicine licentiat vid Karolinska institutet i Stockholm 1935, medicine doktor vid Göteborgs universitet 1955 och var docent i gynekologi och obstetrik i Göteborg 1956–1973. Han genomgick specialistutbildning i kirurgi, gynekologi och obstetrik samt gynekologisk radiologisk terapi 1935–1949, var lärare vid barnmorskeläroanstalten i Göteborg och överläkare där från 1949 samt styresman för Carlanderska sjukhemmet 1961–1978. Han höll gästföreläsningar i Spanien, Sovjetunionen, Irland, Hongkong, Tokyo och USA. Han författade skrifter i gynekologi och obstetrik samt patologi.

Kjessler är begravd på Stampens kyrkogård. Han var far till Berndt Kjessler.

Källor

Noter 

Svenska läkare inom obstetrik och gynekologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Helsingborg
Gravsatta på Stampens kyrkogård
Födda 1907
Avlidna 1985
Män
Opistodom

Opistodom (grekiska Opisthodomos) var ett i grekiska tempel förekommande rum, beläget bakom cellan, vanligen på västra smalsidan. 

Till cellan leder från opistodom en öppning. Templets kolonnomgång fortsattes bakom opistodom. Opistodom syns ha varit använt till förvaringsrum. I Parthenon tjänstgjorde opistodom som stadens skattkammare.

Källor

Se även 
 Adyton

Rum
Svensk uppslagsbok
Menelik II

Menelik II, född 17 augusti 1844 i Angolalla Tera i Shewa, död 12 december 1913, var en etiopisk kejsare. Hans tredje fru Taytu Betul hade stort inflytande över kejsaren, inte minst i samband med Slaget vid Adua.

Biografi 
Menelik blev kung av Shewa år 1865. Hans rike utökades genom attacker mot grannfolken. Då Etiopiens kejsare Yohannes IV dödades i ett slag år 1889 övertog Menelik tronen genom stöd från Italien, som fick Eritrea som koloni.

Italiens ambition att göra hela Etiopien till ett protektorat misslyckades genom slaget vid Adua år 1896 och flera europeiska stater kom att erkänna Meneliks styre. Han moderniserade landet, bland annat genom införande av västerländsk teknologi och administration. En viktig medhjälpare i det arbetet var schweizaren Alfred Ilg.

Källor 
 , s. 262

Externa länkar  
 En inspelad hälsning från Menelik II till Drottning Viktoria av Storbritannien (från 1899 enligt The British Library (sökord "Menelik II")).

Etiopiens regenter
Födda 1844
Avlidna 1913
Män
Personer i Etiopien under 1800-talet
Personer i Etiopien under 1900-talet
Opodeldok

Opodeldok (Linimentum opodeldoc) är en genomskinlig, vid kroppsvärme smältande massa bestående av natrontvål, sprit, kamfer, rosmarinolja, tymol och ammoniak.

Opodeldok har mycket gamla anor som läkemedel, och har in i modern tid brukats till ingnidning vid gikt och reumatiska smärtor. För samma bruk användes även flytande opodeldok, en blandning av tvålliniment, ammoniak och timjanolja.

Källor 
 

Läkemedelshistoria