kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Evald Lövestam

Olov Evald Lövestam, född den 7 december 1921 i Lysviks socken, Värmlands län, död 2009, var en svensk teolog. 

Lövestam avlade studentexamen i Karlstad 1940, blev teologie kandidat i Lund 1944 och prästvigdes i Karlstad samma år. Han blev teologie licentiat i Lund 1946 och teologie doktor 1950, genomgick praktisk lärarkurs i Malmö 1954 och blev filosofie magister i Lund 1955. Lövestam innehade olika förordnanden i Karlstads stift 1944-51, var lärare vid Katedralskolan i Lund 1953-54, Johannes samrealskola och högre allmänna läroverket för flickor i Malmö 1955, högre allmänna läroverket i Landskrona 1956 samt lektor i kristendom vid högre allmänna läroverket i Karlstad 1956-62 och i kristendom och filosofi vid Hvitfeldtska högre allmänna läroverket i Göteborg 1966-69. Lövestam blev docent i Nya testamentets exegetik vid Lunds universitet 1951 och forskardocent där 1966. Han blev professor i urkristendomens litteratur i Lund 1969 och emeritus 1987. Lövestam utgav vetenskapliga monografier och bidrog med artiklar i facktidskrifter, lexika och uppslagsböcker. Bland publikationerna märks Äktenskapet i Nya Testamentet (doktorsavhandling 1950), Son and saviour (1961),  Spiritual wakefulness in the New Testament (1963), Axplock (1987), Apostlagärningarna (1988) och Jesus and this generation: A New Testament study (Coniectanea Biblica. New Testament series 25, 1995). Han var ledamot av Humanistiska vetenskapssamfundet i Lund och av Studiorum Novi Testamenti Societas.

Källor 
 
 
 Biografisk matrikel över Svenska kyrkans prästerskap 1970, på Svenska Prästförbundets uppdrag redigerad av Ivar Hylander, Lund 1971
 Professor och bibelforskare Minnesruna i Sydsvenska Dagbladet Snällposten av Tryggve Mettinger

Svenska professorer i exegetik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska lektorer
Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Personer från Lysviks socken
Födda 1921
Avlidna 2009
Män
Erich Obst

Karl August Erich Obst, född den 13 september 1886 i Berlin, död den 9 juni 1981 i Göttingen, var en tysk geograf.

Obst var 1910-12 ledare för en expedition till Tyska Östafrika. Från 1921 var han professor vid tekniska högskolan i Hannover. Bland hans skrifter märks Das abflusslose Rumpfschollenland im nördlichen Deutsch-Ostafrika (2 band, 1915-23), Die Vernichtung des deutschen Kolonialreichs in Afrika (1921), Die Wirtschaftsreiche in Vergangenheit und Zukunft (1922), Wirtschaftsgeographie von Grossbritannien und Irland (1925) och England, Europa und die Welt (1927). Åren 1924-44 var han redaktör för facktidskriften "Zeitschrift für Geopolitik".

Källor 
 

Tyska geografer
Tyska professorer
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1886
Avlidna 1981
Män
Svensk uppslagsbok
DNA Welho

DNA Welho är Finlands största Kabel-TV operatör som tillhandahåller TV, betal-TV och bredband i huvudstadsregionen.

Externa länkar
Officiell webbplats svenska
Organisationer bildade 1973
Finländska telekommunikationsföretag
TV-distribution
Thomas Hoccleve

Thomas Hoccleve eller Occleve, född omkring 1370, död 1426, var en engelsk författare.

Hoccleve fortsatte Geoffrey Chaucers tradition i en rad religiösa dikter och i den moraliserande De regimine principum.

Källor 
 

Engelska författare
Personer i England under 1300-talet
Personer i England under 1400-talet
Födda 1300-talet
Avlidna 1426
Män
Svensk uppslagsbok
Elof Widmark

Elof Widmark, född den 21 december 1828 i Väskinde socken, Gotlands län, död den 15 september 1882 i Södertälje, var en svensk filosof och ämbetsman.

Widmark blev student i Uppsala 1848, filosofie magister 1854 och docent i teoretisk filosofi vid Uppsala universitet 1857. Han var lektor i filosofi och svenska språket vid Linköpings högre allmänna läroverk 1859–78 och tillförordnad rektor där 1865–70. Widmark blev tillförordnad byråchef i Ecklesiastikdepartementet 1870 samt kansliråd och byråchef 1878. Han var ledamot i direktionen över Gymnastiska centralinstitutet 1870–81 och i direktionen över Folkskolelärarnes Pensionsinrättning från 1878. Widmark blev riddare av Nordstjärneorden 1870. Han rillhörde Sällskapet Idun. Widmark utgav Historisk öfversigt af Fichtes naturrätt och Bibergs critik deraf (1854), Historisk och kritisk öfversigt af Herbarts metaphysik (1857), Om grund och följd. Afhandling, som mod tillstånd af högvördiga domkapitlet i Strengnäs till offentlig granskning framställes (1859) och Pedagogiska iakttagelser under en utländsk resa sommaren 1862 (1863).

Källor 

 
 
 

Svenska filosofer under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska skolledare under 1800-talet
Svenska lektorer
Kansliråd
Riddare av Nordstjärneorden
Personer från Väskinde socken
Födda 1828
Avlidna 1882
Män
Olands härads valkrets

Olands härads valkrets var vid valen 1872–1905 till andra kammaren en egen valkrets med ett mandat. Den avskaffades vid valet 1908 och uppgick i Olands och Norunda häraders valkrets.

Riksdagsmän
Gustaf Bolin (1873–1875)
Gustaf Tamm (1876)
Adolf de Jounge (1877–1878)
Bernhard Martin (1879–1881)
Carl Carlson (1882–1884)
Karl Holmgren, lmp (1885–första riksmötet 1887)
Johan Löfberg (andra riksmötet 1887)
Karl Holmgren, nya lmp 1888–1894, lmp 1895–1900 (1888–20/2 1900)
Karl Björkman, lmp (3/4 1900–1902)
Arvid Reuterskiöld, lmp (1903–1905)
Per Pehrsson, nfr (1906–1908)

Valresultat

1887 (vår)

Valsättet var medelbart och elektorer valde riksdagsmannen. Valdeltagandet avser valet av elektorer.
Valet ägde rum den 13 april 1887 och fick avgöras med lottning.

1887 (sept.)

Valsättet var medelbart och elektorer valde riksdagsmannen. Valdeltagandet avser valet av elektorer.
Valet ägde rum den 15 september 1887.

1890

Valsättet var medelbart och elektorer valde riksdagsmannen. Valdeltagandet avser valet av elektorer.
Valet ägde rum den 29 september 1890.

1893

Valsättet var medelbart och elektorer valde riksdagsmannen. Valdeltagandet avser valet av elektorer.
Valet ägde rum den 4 september 1893.

1896

Valsättet var medelbart och elektorer valde riksdagsmannen. Valdeltagandet avser valet av elektorer.
Valet ägde rum den 9 september 1896.

1899

Valsättet var medelbart och elektorer valde riksdagsmannen. Valdeltagandet avser valet av elektorer.
Valet ägde rum den 6 september 1899.
Karl Holmgren dog dock den 20 februari 1900 och ersattes i ett fyllnadsval av Karl Björkman.

1902

3 röster kasserades i valet.
Valet ägde rum den 7 september 1902.

1905

3 röster kasserades i valet.
Valet ägde rum den 3 september 1905.
Per Pehrsson var från början liberal, men gick till Nationella framstegspartiet när detta bildades under riksdagen 1906.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 287
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
 SCB Riksdagsmannavalen 1885-1887
 SCB Riksdagsmannavalen 1888-1890
 SCB Riksdagsmannavalen 1891-1893
 SCB Riksdagsmannavalen 1894-1896
 SCB Riksdagsmannavalen 1897-1899
 SCB Riksdagsmannavalen 1900-1902
 SCB Riksdagsmannavalen 1903-1905

Historiska valkretsar i Uppsala län
Fosterländska förbundet (elevförening)

Inte att blanda ihop med Fosterländska förbundet, politisk rörelse bildad 1893.
Fosterländska Förbundet Anno 1859 är en elevförening vid De Geergymnasiet, tidigare högre allmänna läroverket, i Norrköping. Föreningen, med anor från 1859, har som uppgift att värna om det litterära och kulturella intresset bland eleverna på skolan. Varje termin ger förbundet ut en ny upplaga av sin tidskrift Saga. Denna består av lyrik och andra typer av verk författade av medlemmarna.  

Föreningen leds idag av två så kallade koryféer, tidigare kallades dock de ledande positionerna för Allfader och Allmoder. Elever kan bli medlemmar efter att ha blivit inbjudna till en prövning. Prövningen är av litterär art men dess exakta detaljer hålls hemlig av föreningen. Föreningen bedriver sin verksamhet från ett särskilt bibliotek bakom aulan i skolan. Tidigare medlemmar är bland annat Albert Engström, Pekka Langer, Ture Nerman, Hans Furuhagen, Torsten Fogelqvist, Lilian Emgard, Johan Hermelin, Astrid Flemberg, Dag Kyndel, Ludwig Göransson,  och nobelpristagaren i fysik Hannes Alfvén.

Källor

Föreningar vid svenska gymnasieskolor
Norrköping
Betongnatt

Betongnatt (), är en finsk långfilm från 2013 i regi av Pirjo Honkasalo baserad på en roman av Pirkko Saisio. Betongnatt är fotograferad i svart-vitt av filmfotografen Peter Flinckenberg. Filmen var utvald till tävlingssektionen Dragon Award Best Nordic Film vid Göteborgs filmfestival 2014 och vann sex Jussi-priser (finska Guldbaggar) samma år. Filmen hade svensk premiär den 21 februari 2014.

Huvudproducent är det finska bolaget Bufo Oy och samproducenter det svenska bolaget Plattform Produktion och det danska Magic Hour Films. Filmen fick produktionsstöd från Suomen Elokuvasäätiö (Finlands filmstiftelse), Danska filminstitutet, Svenska filminstitutet och Nordisk Film- och TV Fond.

Handling 
Betongnatt är en drömlik odyssé genom Helsingfors under loppet av en natt. Huvudpersonen i filmen är 14 -årige Simo som fortfarande söker sin identitet och saknar förmågan att skydda sig själv från sin omgivning. Simo och hans storebror Ilkka är söner till en hjälplös och oförutsägbar ensamstående mamma. Deras kaotiska hem ligger djupt i hjärtat av en av Helsingfors betongförorter. Ilkka har en dag av frihet kvar innan han ska påbörja ett fängelsestraff. Mamman övertalar Simo att tillbringa den sista natten med sin bror.

Under dagen och natten driver de omkring i Helsingfors och bröderna bevittnar händelser de helst inte vill se. Sårbara Simo är inte utrustad för att förstå vad han ser och för honom verkar den ofiltrerade världen outhärdlig. Till sist under ett slumpartat möte med en fotograf, vars avsikter Simo misstolkar, fylls han av blind rädsla. I det panikslagna våld som följer finner Simo sin saknade identitet, sitt sanna ansikte.

Priser och utmärkelser 
Betongnatt vann det finska filmpriset Jussit 2014 i sex kategorier: Bästa film, Bästa regi, Bästa foto, Bästa scenografi, Bästa ljuddesign och  Bästa klippning.

Filmen var utvald till tävlingssektionen Dragon Award Best Nordic Film vid Göteborgs filmfestival 2014. Peter Flinkenberg nominerades till fotopriset vid Camerimage 2013 och Pirjo Honkasalo till Grand prix vid filmfestivalen i Warzsawa.

Referenser 
Betongnatt på Svensk filmdatabas
Dragon Award Best Nordic Film 2014
Betongnatt/Concrete Night, hemsida

Finländska filmer
Svenska filmer 2013
Danska filmer
Finland på film
Finskspråkiga filmer
Kutonen

Kutonen (svenska: Sexan) är en finländsk TV-kanal som i september 2012 ersatte The Voice TV. Kanalen delar mycket innehåll och grafisk profil med 6'eren i Danmark.

TV-kanaler i Finland
TV-kanaler och TV-stationer startade 2012
Somerville

Somerville  kan syfta på:
 Somerville (efternamn) – ett efternamn samt personer med namnet
 Somerville College, Oxford – ett konstituerande college vid universitetet i Oxford
 Somerville (månkrater) – en nedslagskrater på månen
 5771 Somerville – en asteroid i huvudbältet

Geografi

Australien 

 Somerville (del av en befolkad plats), Victoria, Mornington Peninsula,

USA 

 Somerville, Alabama, ort, Morgan County, 
 Somerville, Indiana, ort, Gibson County, 
 Somerville, Ohio, ort, Butler County, 
 Somerville, Tennessee, countyhuvudort, Fayette County, 
 Somerville, Texas, ort, Burleson County, 
 Somerville, Massachusetts, ort, Middlesex County, 
 Somerville, Maine, ort, Lincoln County, 
 Somerville, New Jersey, countyhuvudort, Somerset County,

Se även
 Summerville – flera
 Sommerville – flera
Sommerville

Sommerville kan avse:

Personer med namnet Sommerville
Duncan MacLaren Young Sommerville, skotsk och nyzeeländskt matematiker
George Sommerville, skotsk fotbollsspelare
Ian Sommerville (akademiker), brittisk akademiker
Ian Sommerville (tekniker), engelsk tekniker och programmerare 
James Sommerville, hornist för Boston Symphony Orchestra

Se även
Somerville
Summerville
Summerfield

Summerfield kan avse:

Summerfield (film) – en film från 1977

Personer
 Augustus Summerfield Merrimon (1830–1892), en amerikansk demokratisk politiker och jurist

Geografi

USA
Summerfield, Illinois
Summerfield, Kansas
Summerfield, Ohio
New Summerfield, Texas

Kanada
 Mount Summerfield – ett berg i provinsen British Columbia
Summersville

Summersville kan avse följande platser i USA:

Summersville, Kentucky
Summersville, Missouri
Somersville, Ohio
Summersville, West Virginia
Spelartrupper under världsmästerskapet i fotboll 2014

Den här artikeln innehåller alla trupper till Världsmästerskapet i fotboll 2014 som spelades i Brasilien från 12 juni till 13 juli 2014.

De landslag som kvalificerade sig för slutspelet var tvungna att innan turneringens start ta ut en preliminär 30-mannatrupp. Denna preliminära trupp måste sedan minskas till 23 spelare, varav 3 målvakter. Vid händelse av "allvarlig skada" kan man kalla in en ersättare, dock inte senare än ett dygn före lagets första match.

Spelartrupper

Grupp A

Den 7 maj meddelade Luiz Felipe Scolari den slutgiltiga truppen:

Förbundskapten:  Luiz Felipe Scolari

Förbundskapten:  Volker Finke

Förbundskapten:  Niko Kovač

Förbundskapten:  Miguel Herrera

Grupp B

Förbundskapten:  Ange Postecoglou

Förbundskapten:  Jorge Sampaoli

Förbundskapten:  Louis van Gaal

Förbundskapten:  Vicente del Bosque

Grupp C

Förbundskapten:  José Pékerman

Förbundskapten:  Sabri Lamouchi

Förbundskapten:  Fernando Santos

Förbundskapten:  Alberto Zaccheroni

Grupp D

Förbundskapten:  Jorge Luis Pinto

 Heiner Mora ersattes av David Myrie p.g.a. en skada.

Förbundskapten:  Roy Hodgson

Förbundskapten:  Cesare Prandelli
Trupp enligt Fifa

Förbundskapten:  Óscar Tabárez

Grupp E

Förbundskapten:  Reinaldo Rueda

Förbundskapten:  Didier Deschamps

Förbundskapten:  Luis Fernando Suárez

Förbundskapten:  Ottmar Hitzfeld

Grupp F

Förbundskapten:  Alejandro Sabella

Förbundskapten:  Safet Sušić

Förbundskapten:  Carlos Queiroz

Förbundskapten:  Stephen Keshi

Grupp G

Förbundskapten:  James Kwesi Appiah

Förbundskapten:  Paulo Bento

Förbundskapten:  Joachim Löw
Tysklands VM-trupp enligt Fifa. Marco Reus ersättes av Shkodran Mustafi den 7 juni.

Förbundskapten:  Jürgen Klinsmann

Grupp H

Förbundskapten:  Vahid Halilhodžić

Förbundskapten:  Marc Wilmots

Förbundskapten:  Fabio Capello

Förbundskapten:  Hong Myung-Bo

Källor

Fotnoter 

Världsmästerskapet i fotboll 2014
2014
Erding

Erding är en stad i förbundslandet Bayern i Tyskland, belägen 36 km nordost om München. Som Große Kreisstadt är staden administrativ huvudort i Landkreis Erding i Oberbayern. Staden har cirka  invånare.

Näringsliv 
Till stadens mest kända företag hör bryggeriet Erdinger som är en av Tysklands största producenter av veteöl.

Källor 

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Erding
Thøger Thøgersen

Thøger Ingvard Marius Thøgersen, född 24 februari 1885 i Viborg, död 9 december 1947 i Köpenhamn, var en dansk kommunist, agitator och politiker för Danmarks Kommunistiske Parti (DKP). Han var partiledare 1927-1931.

Thøger Thøgersen var son till snickaren Rasmus Christian Thøgersen (1854–1931) och Ane Elisabeth Arup (1855–1923). Hemmet var socialdemokratiskt och fadern var en framträdande partimedlem i Viborg och ordförande av en sjukkassa. Thøgersen gick i lära som sadelmakare och engagerade sig samtidigt i Socialdemokratiet. 1902 blev han ordförande av Socialdemokratisk Ungdoms Forbund i Viborg. Efter att blivit utlärd sadelmakare flyttade han till Köpenhamn och engagerade sig i förbundet där. Efter första världskrigets utbrott 1914 exkluderades han ur förbundet efter att ha kritiserat den socialdemokratiska ledningens stöd till ökade militära utgifter. Han reste till Tyskland för att arbeta som sadelmakare och anslöt sig efter hemkomsten till de danska vapenvägrarna och den syndikalistiska fackföreningen Fagoppositionens Sammenslutning (FS). Han kom att bli en framträdande agitator för dessa organisationer. Tillsammans med Marie Nielsen bildade han det revolutionära partiet Socialistisk Arbejderparti 1918. De var också partiets främsta agitatorer och deltog i flera manifestationer och demonstrationer. 1919 gick det samman med Danmarks venstresocialistiske parti och 1921 bytte det namn till Danmarks Kommunistiske Parti (DKP).

1927-1931 var Thøgersen partiledare för DKP. 1930 uppstod splittring och fraktionskamp inom partiet med bl.a. Thøgersen, Richard Jensen och Kai Moltke å ena sidan och Aksel Larsen, Martin Nielsen och Arne Munch-Petersen å andra sidan. Den senare fraktionen fick stöd från Komintern och gick därmed segrande ur konflikten. Det resulterade i att Thøgersen exkluderades ur partiet 1931 och skickades till Moskva för ”omskolning” för att få vara kvar inom partiet. Han blev i Moskva till 1936 och blev efter hemkomsten redaktör på Arbejderbladet. Han hamnade på nytt i blåsväder i slutet av 1930-talet då han bedrev hets mot de danska kommunister som ifrågasatte legitimiteten hos Moskvarättegångarna. Han exkluderades igen från partiet 1941 efter att vännen Richard Jensen deltagit i ett bombattentat mot en spansk trålare i Frederikshavn 1938. Thøgersen frikändes från misstankar om inblandning men förblev i fängelse på grund av att det blivit förbjudet att vara kommunist.

Under andra världskriget var Thøgersen internerad i Vestre fængsel, Horserødlägret och från 1943 internerad i det tyska koncentrationslägret Stutthof utanför Danzig. Hans hälsa tog allvarlig skada av detta och han dog 9 december 1947.

Referenser 
Noter

Litteratur
 Svend Cedergreen Bech (red.) (1979-1984). Dansk Biografisk Leksikon. Köpenhamn: Gyldendal.

Danska kommunister
Danska politiker under 1900-talet
Förintelseöverlevare
Personer från Viborg, Danmark
Födda 1885
Avlidna 1947
Män
Sam Owen Jansson

Sam Owen Jansson, född 19 mars 1906 i Stockholm, död 7 juni 1985, var en svensk bibliotekarie, kulturhistoriker, esperantist och författare av esperanto-läromedel. Åren 1941–1972 var han chef för Nordiska museets bibliotek, och från 1945 intendent vid museet. Han var son till pedagogen och esperantisten Sam Jansson.

Tillsammans med sin far genomförde Sam Owen Jansson för Landsmålsarkivet i Uppsala dialektundersökningar i Västmanland. Därefter medverkade han i kulturhistoriska inventeringar som hade inletts vid Nordiska museet 1926, och han blev anställd där 1930. Från 1932 var han periodvis museets sekreterare, och från 1933 blev han anställd vid biblioteket, som han blev föreståndare för 1941 (enligt NE) eller 1942 (enligt SMOK).

Jansson lärde sig esperanto 1921, och översatte en engelsk esperantokurs till svenska, ”Praktisk lärobok i esperanto för kurser och självstudium”, enligt Enciklopedio de Esperanto tillsammans med sin far. Han gav också ut en svensk-esperantisk ordlista 1934, tillsammans med Fritz Lindén och Birger Gerdman. Han var under en period ordförande för Stockholms esperantoklubb.

Bland Janssons utgivning märks standardverket Måttordbok: Svenska måttstermer före metersystemet (1950). Mellan 1938 och 1943 redigerade han tidningen Svenska museer, och i tidningen Folkminnen och folktankar publicerade han i tre artiklar 1939~1943 en bibliografi över svensk folkminneslitteratur från perioden 1931–1939.

Jansson gifte sig med fil. mag. Menda Erenberg från Estland 1935.

Källor 

 
 sam owen jansson esperanto, sökning i Libris

Noter

Svenska bibliotekarier
Svenska kulturhistoriker
Esperantister
Födda 1906
Avlidna 1985
Män
Personer verksamma vid Nordiska museet
Forskare från Stockholm
Svenska historiker under 1900-talet
Jacob Ochtervelt

Jacob Ochtervelt, född 1634, död 1682, var en holländsk målare.

Ochtervelt slöt sig som interiör- och genremålare till Gerhard Terborch och Gabriël Metsu och var verksam i Rotterdam och Amsterdam. På Nationalmuseum finns fyra av hans målningar: Toaletten, Sällskap med en dansande hund. Musikstund och Sällskap gycklande med en insomnad officer. På Kunstmuseet i Köpenhamn finns Fiolspelande dam.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 
 

Nederländska genremålare
Nederländska målare under 1600-talet
Födda 1634
Avlidna 1682
Män
Svensk uppslagsbok
Operon

Ett operon är en väsentlig DNA-sekvens för ett mer effektivt drivande av transkription, och därmed proteinsyntes. Ett operon kan betraktas som en sträcka DNA med besläktade gener som tillsammans delar ett gemensamt slutmål, jämte dess operator, promotor samt repressor som möjliggör transkription. Operon finns endast i prokaryota celler, t.ex. bakterier där den ofta har en vital roll för bland annat cellers livnäring på vissa molekyler. Det mest välkända exemplet på detta är även det sätt som operon upptäcktes av fransmännen Lwoff, Jacob och Monod, vilket är E. coli-bakteriens livnäring på laktos, som möjliggörs av lac-operonet.

Ordet operon härstammar från operera, vilket kännetecknar operonets funktion som effektiviserande av transkriptionen. Effektiviserande sker i den mån att gener med ett gemensamt slutmål är placerade nära varandra, i ett operon, istället för att vara placerade vid olika positioner i cellen. Om t.ex. flera subenheter, dvs. proteiner, som är beståndsdelar i ett enzym, inte kunde ha sin verkan eftersom en av subenheterna inte transkriberades skulle det bli väldigt oekonomiskt för cellen. Det hade ytterligare varit oekonomiskt för cellen ifall varje gen för de olika subenheterna hade varit tvungen att ha en egen promotor och andra element för transkription. Operonet effektiviserar på så sätt cellens proteinsyntes genom att placera generna i ett operon där de delar på en gemensam promotor, operator och repressor. Vid ett plötsligt behov av ett enzym kan därför operonet i ett svep skapa de proteiner som behövs för bildandet av detta enzym, t.ex. laktas då laktos behöver brytas ner i E. coli-bakterier (se lac-operon).

Referenser 

Genuttryck
Ich hatt' einen Kameraden

"Der gute Kamerad" ("Den gode kamraten") är en traditionell klagosång förknippad främst med Tysklands försvarsmakt. Texten skrevs 1809 av den tyske poeten Ludwig Uhland och tonsattes 1825 av kompositören Friedrich Silcher.

"Ich hatt' einen Kameraden" spelar en viktig ceremoniell roll i Tysklands försvarsmakt och är en given del av militära begravningar. Sången har även blivit traditionell i Österrikes försvarsmakt, det österrikiska brandsförsvaret och Chiles försvarsmakt. Den används också till viss grad i Frankrikes försvarsmakt, särskilt i Främlingslegionen, då en franskspråkig variant framförs. När sången spelas gör soldater honnör, en hedersgest som annars är förbehållen nationalsånger.

Ibland spelas sången i civila ceremonier, oftast när den avlidne varit förknippad med militären. Den sjungs ofta vid begravningar av Studentenverbindung-medlemmar. Slutligen spelas den ofta i Tyskland på Hågkomstens dag.

Den tyske dramatikern Carl Zuckmayer använde 1966 sångens strof "Als wär's ein Stück von mir" som titel till sin framgångsrika självbiografi (översatt: "Som om del av mig").   

Melodin används även för sången om Hans Beimlers död under spanska inbördeskriget.

Externa länkar
 Ich hat' einen Kameraden , gammal inspelning av franska Främlingslegionen (MP3 format)
 
 Översättning till flera språk

Tyska sånger
Johan Rosén (ishockeyspelare)

Johan Rosén, född 26 februari 1967 i Arboga, är en svensk före detta ishockeyspelare (forward).

Biografi
Han är äldre bror till ishockeyspelaren Roger Rosén. Efter att ha hjälpt till att spela upp Leksands IF till elitserien 2004/2005, lade han skridskorna på hyllan. Men gjorde senare comeback med IFK Arboga, säsongen 2006/2007, då klubben hade en ekonomisk kris som gjorde att många spelare lämnade klubben. 

Säsongerna 2013/2014–2015/2016 var han assisterande tränare i Leksands IF. Den 23 november 2015 fick han tillsammans med huvudtränaren sparken från Leksand. Den 12 januari 2016 fick han en ny roll som assisterande tränare till Andreas Appelgren i Västerås Hockey.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Leksands IF
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Mora IK
Ishockeyspelare i IFK Arboga
Personer från Arboga
Födda 1967
Levande personer
Män