kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roger Bambuck

Roger Bambuck, född 22 november 1945 i Pointe-à-Pitre, är en fransk före detta friidrottare.

Bambuck blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Atlete profile at All-Athletics.com

Franska kortdistanslöpare
Franska olympiska bronsmedaljörer
Europamästare i kortdistanslöpning
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Frankrike
Franska idrottare under 1900-talet
Födda 1945
Levande personer
Män
Rasmus Enström

Rasmus Enström, född 17 november 1989, är en svensk innebandyspelare i IBF Falun. Han började sin innebandykarriär i Råby BK som sjuåring. Säsongen 2007/2008 tog han SM-silver i Juniorallsvenskan. 

Rasmus blev i februari 2014 utsedd till världens bästa manliga innebandyspelare 2013 av Innebandymagazinet. och i april 2016 tilldelades han återigen samma utmärkelse för 2015.

Referenser 

Svenska innebandyspelare
Spelare i IBF Falun
Födda 1989
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Västerås
Jocelyn Delecour

Jocelyn Delecour, född 2 januari 1935 i Tourcoing, är en fransk före detta friidrottare.

Delecour blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Franska kortdistanslöpare
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Frankrike
Franska idrottare under 1900-talet
Personer från Tourcoing
Födda 1935
Levande personer
Män
Langspil

Langspil är ett ålderdomligt isländskt strängintrument av typen cittra, som är besläktat med den norska langeleiken men spelas med stråke.

Eftersom gammal folkmusik åter har blivit allt mer populärt de senaste åren, har fler och fler människor börjat att spela detta instrument, och eftersom den bara har en melodisträng med 1-5 ackompanjemangsträngar (vanligtvis 2) är det lätt att lära sig hantera, jämfört med mer komplicerade instrument.

Langspil kan spelas genom att knäppa på strängarna för hand, med en stråke eller genom att hamra på strängarna. Langspilen finns i två grundversioner, raka eller böjda och är i allmänhet ca 80 cm lång, men kan vara så lång som 104 cm eller så kort som 73 cm. Många olika typer av trä som har traditionellt använts, såsom tall, gran, bokträ, björk, ek, valnöt, eftersom de i allmänhet konstruerades av drivved.

Historia
De äldsta skriftliga källorna som beskriver langspil är från 1700-talet. I dessa beskrivs langspilen som en lång tunn låda, bredare vid bottenänden och med 1-6 strängar. I början av 1800-talet kom det fram en version med en böjd klanglåda som hade förbättrad ljudkvalitet. I mitten av 1900-talet började instrumentet att bli sällsynt och få spelas det längre.
 
På 1960-talet insåg sångerskan, Anna Þórhallsdóttir, att langspil långsamt höll på att försvinna från isländska musiktraditioner varför hon gick i spetsen för en återuppväckelse, som fortfarande pågår. Idag inkluderar ett antal band och artister langspil i sin repertoar, såsom Spilmenn ríkinís, Sigurður Rúnar Jónsson aka Diddi fiðla, Bára Grímsdóttir, Chris Foster och Thordur Tómasson à Skogum. Langspilen har också en viktig plats på den årliga folkvisfestival på Siglufjörður.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Externa länkar 

Folkmusikinstrument
Folkmusik
Litteraturmagazinet

Litteraturmagazinet (marknadsfört som LitteraturMagazinet) är en nättidskrift som bevakar litteratur med artiklar, intervjuer, essäer och recensioner. Tidskriften grundades i januari 2012. Litteraturmagazinet nominerades 2013 till "Årets digitala tidskrift" i Svenska Publishing-Priset. Enligt Litteraturmagazinets uppgifter har tidningen mellan 60 000 och 120 000 unika läsare varje månad, samt drygt 200 000 återkommande läsare. Tidningen ersätter inte sina recensenter, något som bland andra tidningen Journalisten har kritiserat.

Historia och innehåll 
Initiativet bakom Litteraturmagazinet kommer från chefredaktören och journalisten Hanna Modigh Glansholm, och ansvarig utgivare Linus Glansholm. Redaktionen består av tio medarbetare, och ytterligare ett tjugotal skribenter medverkar regelbundet i tidskriften. 

Flera författare har bloggar på Litteraturmagazinet, bland andra:
 Mats Strandberg, författare av bland annat Engelsforstrilogin.
 Johan Unenge, serietecknare och manusförfattare samt Sveriges första läsambassadör.
 Sara Lövestam, författare och vinnare av Piratförlagets Bok SM 2009. 
 Mattias Lönnebo, präst och författare.
 Lars Wilderäng, författare och bloggare.

Litteraturmagazinet ägs och utvecklas tekniskt av Framkant Media AB. Tidskriftens webbplats är byggd i SpaceLoops CMS.

Källor

Externa länkar
 Litteraturmagazinets webbplats
 Framkant Medias officiella webbplats

Svenska nättidskrifter
John Lyde Wilson

John Lyde Wilson, född 24 maj 1784 i nuvarande Marlboro County i South Carolina, död 12 februari 1849 i Charleston, South Carolina, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var South Carolinas guvernör 1822–1824.

Wilson studerade juridik och inledde 1807 sin karriär som advokat i South Carolina.

Wilson efterträdde 1822 Thomas Bennett som South Carolinas guvernör och efterträddes 1824 av Richard Irvine Manning. Han var författare till duellmanualen Code of Honor (1838).

Wilson avled 1849 och gravsattes i Charleston County.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i South Carolina
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Marlboro County
Födda 1784
Avlidna 1849
Män
Thomas Bennett

Thomas Bennett, född 14 augusti 1781 i Charleston, South Carolina, död 30 januari 1865 i Charleston, South Carolina, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var South Carolinas guvernör 1820–1822.

Bennett studerade vid College of Charleston och var verksam som arkitekt och bankir.

Bennett efterträdde 1820 John Geddes som South Carolinas guvernör och efterträddes 1822 av John Lyde Wilson.

Bennett avled 1865 och gravsattes på Magnolia Cemetery i Charleston. Bennettsville har fått sitt namn efter Thomas Bennett.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i South Carolina
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Charleston, South Carolina
Födda 1781
Avlidna 1865
Män
Militära grader i Israel

Militära grader i Israel visar tjänstegrader och gradbeteckningar i Israels försvarsmakt.

Grader och gradbeteckningar

Baskerfärger

Referenser

Israels militär
Israel
Hjortronblom och kärleksört

Hjortronblom och kärleksört är ett musikalbum från 1978 med den svenska sångerskan Lillemor Lind.

Inspelningen gjordes i Dalfors bygdegård den 1–3 juli 1978. Musiktekniker var Nils Wålstedt och Mats Hellberg. Skivnumret är Prophone/Proprius PROP 7807.


Låtlista

Sida A
 Hjortronblomma (3:51), text och musik L. Lind, arrangemang: L. Lundqvist.
 Kolock från Svartnäs (1:10), Karl Sporr, upptecknad efter Johan Björkman.
 Čaje Šukarija (4:53), makedonisk-romsk, efter Ezma Redžepova.
 Hela språket (3:01), text och musik: L. Lind.
 Visa från Kumanovo (2:01), makedonisk kärleksvisa, trad., översättning: L. Lind.
 Maramureș (2:28), rumänsk, trad., text: L. Lind.
 Jag blåste i min pipa (3:40), vers 1 efter Olof Tillman.
 När jag vilar (2:50), text och musik: L. Lind.

Sida B
Morgonkärlek (2:17), text och musik: L. Lind.
Taxeringsvisan (1:45), text och musik: L. Lind.
Toknackens polska (1:53), efter Johan Björkman och Lomback Jan Erik Hellberg.
Vaggvisa till Katarina (2:07), text och musik: L. Lind, arrangemang: Anders Rosén.
En midsommarafton (2:47), efter Elvina Engström, Malung.
Födelsedagsvisan (2:44), efter Finn Jon och Erik Jones.
Vingel Anders polska (1:46), efter Lo Sammil Andersson.
Svartnäsvals (2:07), efter Johan Björkman.
Get- och brudvisa från Svartnäs (1:16), efter Erik Björkman.

Medverkande
Erik Björkman, fiol
Lars-Urban Helje, bas
Mats Hellberg, handtrummor
Ove Karlsson, cello
Roland Keijser, sopransax, tenorsax, klarinett
Lillemor Lind, sång och spilåpipa
Lars Lundqvist, gitarr
Anders Rosén, fiol med understrängar

Källor
Skivkonvolut (1978)

Musikalbum 1978
Svenska musikalbum
Album av Lillemor Lind
Whitemarsh Benjamin Seabrook

Whitemarsh Benjamin Seabrook, född 30 juni 1793 i Charleston County, South Carolina, död 16 april 1855 i Beaufort, South Carolina, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var South Carolinas viceguvernör 1834–1836 och guvernör 1848–1850.

Seabrook utexaminerades 1812 från College of New Jersey (numera Princeton University) och studerade därefter juridik. Han var plantageägare och mångårig ordförande för South Carolina Agricultural Society.

Seabrook efterträdde 1848 David Johnson som South Carolinas guvernör och efterträddes 1850 av John Hugh Means. Seabrooks viceguvernör William Henry Gist tillträdde aldrig officiellt viceguvernörsämbetet och var därmed enbart tillförordnad viceguvernör.

Seabrook var författare till History of the Cotton Plant. Han avled 1855 och gravsattes på Gun Bluff Plantation Cemetery i Charleston County.

Referenser

Externa länkar

Viceguvernörer i South Carolina
Guvernörer i South Carolina
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Charleston County
Födda 1793
Avlidna 1855
Män
Alumner från Princeton University
Paul Souriau

Paul Souriau, född 1852 i Douai, död 1926 i Nancy, var en fransk estetiker. Han var far till Étienne Souriau.

Souriau var professor i filosofi vid universitetet i Lille och sedan i Nancy. Han författade bland annat L'esthétique du mouvement (1889), La suggestion dans l'art (1892; 2:a upplagan 1909), La réverie esthétique (1906), Les conditions du bonheur (1908) och L'esthétique de la lumière (1910).

Källor 
 

Franska professorer i filosofi
Estetiker
Alumner från École normale supérieure
Riddare av Hederslegionen
Personer verksamma vid universitetet i Lille
Personer verksamma vid universitetet i Nancy
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Douai
Födda 1852
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Maurice Souriau

Maurice Souriau, född 1856 i Châteauroux död 1943, var en fransk litteraturhistoriker.
 
Souriau blev filosofie doktor 1885, titulärprofessor 1895 i normandisk litteratur i Caen och sedermera ordinarie professor i fransk litteratur där. Han författade ett stort antal vetenskapliga arbeten, bland vilka kan nämnas De la convention dans la tragédie classique et dans le drame romantique (1886), Victor Hugo, rédacteur du Conservateur littéraire (1887), La versification de Molière (1888), L'évolution du vers français au dix-septième siècle (1893); Pascal (1897), Bernardin de Saint-Pierre d'apres ses manuscrits (1904), Moralistes et poètes (1907) och Deux mystiques normands au XVII:e siècle (1913), samt utgav Victor Hugos företal till Cromwell (1897) (Oliver Cromwell) och arbeten av Bernardin de Saint-Pierre med mera.

Källor 
 
	

Franska litteraturvetare
Franska professorer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1800-talet
Personer från Châteauroux
Födda 1856
Avlidna 1943
Män
Ugglan
Jules Soury

Jules Auguste Soury, född den 28 maj 1842 i Paris, död där den 11 augusti 1915, var en fransk författare.

Soury, som var tjänsteman vid Bibliothèque nationale och lärare vid École pratique des hautes études, översatte ett stort antal arbeten av Ernst Haeckel, Oscar Schmidt, Theodor Noeldeke med flera och författade flera arkeologiska, psykologiska och historiska verk: Bréviaire de l'histoire du matérialisme (1881), Les fonctions du cerveau (1886), Le système nerveux central (1899) med flera.

Källor 

 
 

Franska bibliotekarier
Franska psykologer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1800-talet
Författare från Paris
Födda 1842
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Roman Ghirshman

Roman Ghirshman (, Roman Mikhailovich Girshman, född 3 oktober 1895 i Charkov i Kejsardömet Ryssland (nuvarande Ukraina), död 5 september 1979, var en fransk arkeolog som specialiserade sig på antikens Iran.

Roman Ghirshman föddes i en judisk familj i Charkov och flyttade till Paris 1917 för att studera arkeologi och forntida språk. Hans främsta forskningsintresse var arkeologiska platser i Iran och Afghanistan, i synnerhet Bishapur, Susa och Persepolis. Han var den första som gjorde utgrävningar i Teppe Sialk i Iran. Hans studier om Chogha Zanbil publicerades i fyra volymer. Han ledde även arkeologiska utgrävningar i Masjed Soleyman.

Ghirshman är författare till tjugo böcker och mer än 300 artiklar. Han räknas ännu som en av de främsta auktoriteterna på antikens Iran. Han tilldelades Charles Lang Freer-medaljen.

Verk i urval
 1938, Fouilles de Sialk, prés de Kashan, 1933, 1934, 1937. Librairie Orientaliste Paul Geuthner, Paris  (in two volumes).
 1954, Iran: from the earliest times to the Islamic conquest. Penguin books.  (A French version was published in 1951 by Payot, Paris)
 1970, Le Pazuzu et les fibules du Luristan. Impr. Catholique, Beirut.
 1971, Persia, the immortal kingdom. Medförfattare: Minorsky, V.F., and Sanghvi, R., Greenwich, Conn., New York Graphic Society.
 1976, L'Iran des origines à l'islam. - Nouv. éd. rev. et mise à jour. Nouv. éd. rev. et mise à jour., Paris.
 1977, L'Iran et la migration des Indo-Aryens et des Iraniens. Leiden.
 1979, Tombe princière de Ziwiyé et le début de l'art animalier scythe. Soc. Iranienne pour la Conservation du Patrimoine, Paris.

Franska arkeologer
Iranister
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer från Charkiv
Födda 1895
Avlidna 1979
Män
Brigus

Brigus är ett fiskeläge på Conception Bay i provinsen Newfoundland och Labrador i Kanada. Det fanns 750 invånare vid folkräkningen 2011.

Etymologi 
Namnets ursprung är osäkert. Det har förknippats med staden Brighouse, i närheten av Huddersfield, i Yorkshire, England. Det är dock troligare att det har sitt ursprung i det gamla franska ordet ”brigas”, eller ”brigues” för ’ränker’. Referenser från 1600-talet ger stavningen ’Brega’ (cirka 1630) och ’Brigues’ (1677). ’Brigus’ finns dokumenterat från 1693.

Demografi 
Den kanadensiska folkräkningen 2011 innehåller följande uppgifter om Brigus.
Befolkning 2011 – 750
Befolkning 2006 – 794
Befolkning 2001 – 784
Förändring 2006 – 2011 -5,5 procent
Förändring 2001 – 2006 +1,3 procent
Befolkningstäthet: 64,8
Yta 11,57 km2

Referenser

Vidare läsning 
 John Northway Leamon, Brigus: Past Glory, Present Splendour, St. John's: Harry Cuff Publications (1998)

Brigus
Så draga vi upp till Dalom igen

Så draga vi upp till Dalom igen är ett musikalbum från 1975 med den svenska sångerskan Lillemor Lind.

Inspelningen ägde rum den 31 juli, 1 augusti samt 17 och 18 september 1975 i Svärdsjö kyrka med kompletteringar i Nacka aula den 12 oktober samma år. Musiktekniker var Bertil Alving. Skivnumret är Prophone/Proprius PROP 7757.


Låtlista

Sida A
 Om sommaren sköna (3:05), folkmelodi, text: Andreas Wallenius.
 Visa från Enviksbyn (1:35), efter Britta Ås, Buskgåln, Enviksbyn.
 Nu är det soligt och varmt på näset (3:20), slåttervisa efter Kerstin Nygårds i Sjugare, som den sjungs i Leksand.
 Skänklåt från Enviken (2:05), efter Wilhelm Backlund, som lärt den av sin far i Lamborn.
 Femtusen man från dalorten sprang (1:15), polska efter Roligs Per Andersson i Siljansnäs.
 Visa efter Haglundsmor i Klockarnäs (0:50), upptecknad efter Karl Sporr 1917.
 Så draga vi upp till Dalom igen (1:55), visa från Österdalarna.
 Vallåt från Hillersboda (0:30), efter Lisa Ersdotter, upptecknad av Anders Jansson.
 I denna ljuva sommartid (2:05), psalm 475 i 1937 års psalmbok. Variant från Leksand efter Land Lars Ersson, Gärde, Leksand. Upptecknad av Anders Jobs.

Sida B
 Första visan på bron (3:30), text och musik: Lillemor Lind Evaldsson (1974).
 Oxbergsmarschen (3:10), skänklåt från Oxberg, känd från början av 1800-talet.
 Dådran i vårt hjärta (3:05), text och musik: Lillemor Lind Evaldsson (1975).
 Petters Hans (2:15), text: Gunnar Erik Ols, född 1912, musik: Lillemor Lind Evaldsson.
 Kol och stål (1:30), text: Gunnar Erik Ols, musik: Lillemor Lind Evaldsson.
 Fäbodvisa från Nysjön (2:50), text och musik: Bertil Björkman, född 1947. Visan skrevs 1975.
 Polska från Linghed, Svärdsjö (1:20), på 1880-talet nedtecknad av Erik Johan Thunstedt.
 Livets barn (3:50), text och musik: Lillemor Lind Evaldsson (1975). 
 Din gæliska ros (1:35), text och musik: Lillemor Lind Evaldsson.

Medverkande
Lillemor Lind, sång
Anders Lundberg, kontrabas, cello
Bo Lundqvist, gitarr
Michael Lundqvist, gitarr, sång
Pers Hans Olsson, fiol
Clas Pehrsson, spilåpipa

Källor
Skivkonvolut (1975)

Musikalbum 1975
Svenska musikalbum
Album av Lillemor Lind
The Giver

The Giver är en amerikansk science fiction-film från 2014, baserad på romanen Den utvalde, i regi av Phillip Noyce efter ett manus av Michael Mitnick och Robert B. Weide. I huvudrollerna ser vi Jeff Bridges, Meryl Streep, Brenton Thwaites, Alexander Skarsgård, Odeya Rush, Katie Holmes och Taylor Swift. Filmen hade biopremiär den 15 augusti 2014.

Handling 
Jonas (Brenton Thwaites) lever i ett perfekt samhälle utan konflikter, fattigdom och arbetslöshet. Varje människa har en roll i samhället, och Jonas får uppgiften att bli minnesbevarare, som hjälp har han en man som kallas Givaren (Jeff Bridges). Ju mer tid Givaren och Jonas tillbringar tid tillsammans, desto mer övertygad blir Jonas om att någonting är fel i deras perfekta värld.

Rollista (i urval) 
 Jeff Bridges – The Giver
 Meryl Streep – The Chief Elder
 Brenton Thwaites – Jonas
 Alexander Skarsgård – Jonas far
 Odeya Rush – Fiona
 Katie Holmes – Jonas mor
 Taylor Swift – Rosemary
 Cameron Monaghan – Asher
 Emma Tremblay – Lily
 Irina Miccoli – Fionas mor

Om filmen

Produktion 
Jeff Bridges har velat filma framtidsromanen under flera års tid men stötte på hinder när Warner Bros. köpte rättigheterna år 2007. De hamnade sedan hos The Weinstein Company och Walden Media, efter detta kunde projektet förverkligas. Bridges egentliga vision var att hans egen far, Lloyd Bridges, skulle spela Givaren.

Inspelningen påbörjades den 7 oktober 2013 i Kapstaden och avslutades den 13 februari 2014 i Utah. Musiken komponerades av Marco Beltrami. Låten "Ordinary Human" av OneRepublic finns med i filmen.

Mottagande 
The Giver fick blandade recensioner från flera filmkritiker.

Rotten Tomatoes rapporterade att 36 procent, baserat på 146 recensioner, hade satt ett genomsnittsbetyg på 5,3 av 10. På Metacritic nådde filmen genomsnittsbetyget 47 av 100, baserat på 33 recensioner.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska filmer 2014
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Dystopisk film
Filmer baserade på amerikanska romaner
Filmmusik av Marco Beltrami
Filmer från The Weinstein Company
Filmer från Walden Media
Filmer i regi av Phillip Noyce
Adrian von Renteln

Theodor Adrian von Renteln, född 15 september 1897 i Kejsardömet Ryssland, död 1946 i Sovjetunionen, var en tysk politiker (NSDAP) och journalist.  

von Renteln var av balttysk härkomst och bodde i Riga och Tartu innan han kom till Tyskland 1917. Han studerade ekonomi och juridik i Berlin och Rostock, och anslöt sig 1928 till NSDAP. 1931 utsågs han till ledare för Hitlerjugend, men efterträddes av Baldur von Schirach då han blev invald i den tyska riksdagen 1932.  

Under andra världskriget var von Renteln generalkommissarie för det av Tyskland ockuperade Litauen där han vidtog hårda åtgärder mot den judiska befolkningen. Efter kriget tillfångatogs han troligen i Sovjetunionen, dömdes till döden för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten och avrättades genom hängning. Det har dock även spekulerats i att von Renteln under en falsk identitet ska ha lyckats fly till Sydamerika och levt där till sin död.

Referenser

Tryckta källor

Noter 

Födda 1897
Avlidna 1946
Män
Balttyskar
Förintelsen i Litauen
Hitlerjugend
Personer som blivit avrättade av Sovjetunionen
Personer som blivit avrättade genom hängning
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Politiker i Nazityskland
Tyska politiker
Christer Olsson (psykolog)

Per Åke Christer Olsson, född 13 april 1946 i Sölvesborgs stadsförsamling i Blekinge län, är en svensk psykolog och författare.

Biografi 
Christer Olsson växte upp på Listerlandet i Blekinge. Han är legitimerad psykolog samt diplomerad psykoterapeut vid S:t Lukasstiftelsen.

Han har sedan 1980-talet rest landet runt och föreläst på skolor, fritidshem och föreningar, men även bedrivit undervisning för olika åldrar. Han har i många sammanhang påtalat riskerna med medievåld och gett ut flera böcker rörande mobbning, våld och mediapåverkan. Han gav 2013 ut boken Verktyg mot mobbning och kränkning: ansikte mot ansikte och i cyberrymden, och har återkommande deltagit i debatter om mobbning. Boken kom ut i en ny upplaga 2019.

Efter att ha tillfrisknat efter en långvarig depression gav han 2011 ut boken En väg tillbaka – nytt livsmod efter åtta år i depression och ångest. År 2019 kom han ut med boken Mörkret gav vika där han beskriver erfarenheter från sin sjukdomstid med en förhoppning att kunna hjälpa andra som lider av depression eller ångest, samt hjälpa de som möter människor med psykisk ohälsa.

Familj 
Sedan 1970 är han gift med specialläraren Anne-Marie Olsson (född 1948) och paret har två söner.

Bibliografi i urval

Referenser

Externa länkar

Svenska psykologer
Svenska författare
Personer från Sölvesborg
Födda 1946
Levande personer
Män
Franz Murer

Franz Murer, född 24 januari 1912 i Sankt Georgen ob Murau, Österrike-Ungern, död 5 januari 1994 i Gaishorn am See, Österrike, var en tysk SS-Oberscharführer. Under andra världskriget var han ansvarig för judiska angelägenheter i Vilnius i det av Tyskland ockuperade Litauen. Han fick öknamnet "Vilnius slaktare".

År 1948 dömdes han av Sovjetunionen till 25 års fängelse. I samband med det österrikiska statstraktatet 1955 frigavs han och återvände till Österrike. År 1963 ställdes han ånyo inför rätta, denna gång i Graz. Han frikändes den 19 juni 1963.

Källor 

Födda 1912
Avlidna 1994
Män
Österrikiska SS-officerare
Förintelsen i Litauen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Oberscharführer
Upplands runinskrifter 993

Runinskrift U 993 är en runsten i Brunnby i Funbo socken i Uppland, känd sedan 1600-talet och återfunnen år 1945.

Uppmålad 1990 och 2008.

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Sankt Georgen ob Murau

Sankt Georgen ob Murau är en stad i Bezirk Murau i det österrikiska förbundslandet Steiermark. Sankt Georgen ob Murau hade 1 367 invånare år 2013.

Ortsteile 
Sankt Georgen ob Murau har fyra Ortsteile: Bodendorf, Lutzmannsdorf, Sankt Georgen ob Murau och Sankt Lorenzen ob Murau.

Externa länkar 
 Sankt Georgen ob Muraus officiella webbplats

Orter i Steiermark
Frederick Lindemann

Frederick Alexander Lindemann, 1st Viscount Cherwell född den 5 april 1886, död den 3 juli 1957 var en brittisk fysiker och vetenskaplig rådgivare till den brittiska regeringen under 1940-talet. Han var den yngste fysiker som bjöds in till den första Solvay-konferensen 1911. Han propagerande för terrorbombning av tyska städer under andra världskriget i den rapport till brittiska regeringen som kom att kallas Dehousing-paper.

Externa länkar 

Brittiska fysiker
Personer i Storbritannien under andra världskriget
Personer från Baden-Baden
Födda 1886
Avlidna 1957
Män
Ledamöter av Royal Society