kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abies bracteata

Abies bracteata är en tallväxtart som först beskrevs av David Don, och fick sitt nu gällande namn av Pierre Antoine Poiteau. Abies bracteata ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Barren når en längd av upp till 5 cm och är på ovansidan mörkgröna samt på undersidan silvergröna. Abies bracteata har kottar som är äggformiga med gulbrun färg och en längd av upp till 8 cm. Trädet når en höjd av 25 meter och en bred av 6 meter.

Detta träd förekommer i en bergstrakt i Monterey County och San Luis Obispo County i södra Kalifornien. Arten växer i regioner som ligger 200 till 1600 meter över havet. Abies bracteata hittas på bergstraktens norr och östra sluttningar. Denna ädelgran ingår i städsegröna skogar tillsammans med ekar samt amerikansk sekvoja, sockertall och gultall.

Abies bracteata används inte längre inom skogsbruket. Den förekommer däremot som prydnadsväxt i botaniska trädgårdar. Skogarna där arten ingår är vanligen tillräcklig fuktiga så att de inte drabbas av bränder. Skogarnas ekar drabbas däremot av algsvampen Phytophthora ramorum och de får en sjukdom så att ekarnas antal minskar. På så sätt ökar även risken för bränder. IUCN listar arten som nära hotad (NT).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
bracteata
Microcoelia perrieri

Microcoelia perrieri är en orkidéart som först beskrevs av Achille Eugène Finet, och fick sitt nu gällande namn av Victor Samuel Summerhayes. Microcoelia perrieri ingår i släktet Microcoelia och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
perrieri
Shensigran

Shensigran (Abies chensiensis) är en tallväxtart som beskrevs av Philippe Édouard van Tieghem. Shensigran ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. Arten förekommer tillfälligt i Sverige, men reproducerar sig inte.

Arten förekommer i Kina i provinserna Gansu, Henan, Hubei, Shaanxi, Sichuan, Yunnan och sydöstra Xizang (Tibet) samt i delstaten Arunachal Pradesh i Indien. Den växer i bergstrakter och på högplatå mellan 2100 och 3500 meter över havet. I regionen förekommer kyligt och fuktigt väder. Årsnederbörden ligger vanligen mellan  och  mm.

Shensigran bildar ibland skogar där inga andra träd växer men den är vanligare i barrskogar eller blandskogar tillsammans med Abies fargesii, Tsuga chinensis, Larix potaninii samt arter av gransläktet och björksläktet.

Shensigran tillhör inte de vanligaste barrträden i utbredningsområdet men den har en ganska stor population. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. c. chensiensis
 A. c. salouenensis
 A. c. yulongxueshanensis

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Sh Växtindex
Ädelgranar
Turkgran

Turkgran (Abies cilicica) är en tallväxtart som först beskrevs av Franz Antoine och Karl Theodor Kotschy, och fick sitt nu gällande namn av Élie Abel Carrière. Arten ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter.

Beskrivning 
Turkgranen når en höjd av cirka 30 meter och en bredd av upp till 6 meter. Barren är på ovansidan glänsande gröna och på undersidan blekt vitaktiga med en längd av 2,5 till 4 cm. Kottarnas form liknar en rulle. De är brungröna och vanligen 6 till 20 cm långa, ibland upp till 30 cm långa.

Utbredning och habitat 
Turkgranen växer vilt i Libanon, Syrien och Turkiet. Den växer i bergstrakter mellan 1 200 och 2 000 meter över havet. Arten kan bilda skogar där inga andra större träd ingår, men den ingår oftast i barr- eller blandskogar. I hela regionen hittas den vanligen tillsammans med Cedrus libani. I Turkiet bildar denna ädelgran ofta skogar tillsammans med Juniperus excelsa, Juniperus oxycedrus, asp och Quercus libani. I Syrien registreras arten vanligen i skogar där även Ostrya carpinifolia, Carpinus orientalis, Sorbus torminalis, Fraxinus ornus och Cerasus mahleb ingår.

Användning och hot 
Turkgranens trä används endast inom det regionala skogsbruket. Arten hotas av skogsröjningar när landskapet ska användas för andra ändamål. Dessutom drabbas skogarna ibland av bränder, och betande getter skadar unga individer av arten. I Libanon och Syrien har trädet blivit mycket sällsynt. Populationen i Turkiet är fortfarande stor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:

 A. c. cilicica
 A. c. isaurica

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Libanons flora
Syriens flora
Turkiets flora
Tu Växtindex
Microcoelia physophora

Microcoelia physophora är en orkidéart som först beskrevs av Heinrich Gustav Reichenbach, och fick sitt nu gällande namn av Victor Samuel Summerhayes. Microcoelia physophora ingår i släktet Microcoelia och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
physophora
Microcoelia sanfordii

Microcoelia sanfordii är en orkidéart som beskrevs av Lars Jonsson. Microcoelia sanfordii ingår i släktet Microcoelia och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
sanfordii
Abies delavayi

Abies delavayi är en tallväxtart som beskrevs av Adrien René Franchet. Abies delavayi ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter.

Arten förekommer i Kina i Tibet och Yunnan, i Indien i delstaten Arunachal Pradesh samt i Myanmar och Vietnam. Den växer i bergstrakter mellan 2400 och 4300 meter över havet. Abies delavayi ingår i skogar på bergens norra sida. Regionen kännetecknas av kyliga somrar och snörika vintrar. I samma skogar hittas ofta Picea likiangensis och Picea brachytyla var. brachytyla. I lägre områden växer arten tillsammans med Tsuga chinensis, Tsuga dumosa, Juniperus formosana, kinesisk björk, Betula platyphylla var. szechuanica och Quercus semecarpifolia.

Fram till 1998 var intensivt skogsbruk ett hot mot beståndet. Sedan inrättades skyddsåtgärder. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. d. fansipanensis
 A. d. delavayi
 A. d. motuoensis
 A. d. nukiangensis

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
delavayi
Microcoelia smithii

Microcoelia smithii är en orkidéart som först beskrevs av Robert Allen Rolfe, och fick sitt nu gällande namn av Victor Samuel Summerhayes. Microcoelia smithii ingår i släktet Microcoelia och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
smithii
Abies densa

Abies densa är en tallväxtart som beskrevs av William Griffiths. Abies densa ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Hos denna ädelgran har kottarna en mörkblå till svart färg.

Arten förekommer i östra Himalaya. Den dokumenterades från östra Nepal till Brahmaputraflodens knä. Antagligen har trädet en större utbredning i regioner som ligger 2450 till 4000 meter över havet. Vädret i regionen kännetecknas av mycket regn, främst under monsunen, samt mycket snö. Årsnederbörden kan ligga vid  mm.

Abies densa bildar ofta barrskogar eller blandskogar med andra träd. Nära trädgränsen hittas den ofta tillsammans med Everestbjörk och Himalaja-en. I bergstraktens lägre delar ingår bland annat Larix griffithii, Tsuga dumosa, Picea spinulosa, Acer caudatum samt arter av plommonsläktet, rönnsläktet och rododendronsläktet i skogarna.

I utbredningsområdet används artens trä för olika delar av husbygget. Abies densa är inte sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
densa
Abies durangensis

Abies durangensis är en tallväxtart som beskrevs av Maximino Martinez. Abies durangensis ingår i släktet ädelgranar och familjen tallväxter.

Arten förekommer i delstaterna Chihuahua, Coahuila, Durango, norra Jalisco och Sinaloa i Mexiko. Den växer i bergstrakter och på högplatå mellan 1600 och 3550 meter över havet. Abies durangensis hittas främst på sluttningar som är riktade mot norr med kyligt och fuktigt väder. Den ingår i barrskogar tillsammans med douglasgran (Pseudotsuga menziesii), Pinus strobiformis, Cupressus lusitanica, Cupressus arizonica, Pinus durangensis och ibland Juniperus deppeana. I några områden är även lövträd som Quercus castanea, Quercus rugosa eller glanshägg (Prunus serotina) inblandade.

Trä från Abies durangensis används sällan. Utanför utbredningsområdet odlas arten måttlig i södra England och Belgien. Allmänt kan skogsavverkningar påverka beståndet negativt. I delstaterna Durango och Chihuahua är arten ganska talrik. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:
 A. d. coahuilensis
 A. d. durangensis

Referenser

Noter

Externa länkar 

Ädelgranar
durangensis
Microcoelia stolzii

Microcoelia stolzii är en orkidéart som först beskrevs av Rudolf Schlechter, och fick sitt nu gällande namn av Victor Samuel Summerhayes. Microcoelia stolzii ingår i släktet Microcoelia och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
stolzii
Abies fabri

Abies fabri är en tallväxtart som först beskrevs av Maxwell Tylden Masters, och fick sitt nu gällande namn av William Grant Craib. Abies fabri ingår i släktet ädelgranar och familjen tallväxter.

Utbredning, habitat och systematik 
Arten förekommer endemisk i bergstrakter i provinsen Sichuan i Kina. Den växer i regioner som ligger 2000 till 3600 meter över havet. Vädret i regionen är kyligt till kallt och mycket fuktigt. Årsnederbörden ligger ofta över  mm.

Arten delas in i följande underarter:
 A. f. fabri
 A. f. minensis

Ekologi 
På enstaka platser bildar Abies fabri grupper där inga andra träd ingår. Arten är annars vanligare i skogar tillsammans med Picea likiangensis, Tsuga chinensis och Larix potaninii.

Status och hot 
Bara en del av utbredningsområdet är naturskyddsområde. Vid andra ställen sker skogsavverkningar. Beståndet hotas dessutom av surt regn från närbelägna industrier. Uppskattningsvis minskade hela populationen med 30 procent under de gångna 150 åren (räknad från 2010). IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar (VU).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
fabri
Microepidendrum subulatifolium

Microepidendrum subulatifolium är en orkidéart som först beskrevs av Achille Richard och Henri Guillaume Galeotti, och fick sitt nu gällande namn av Wesley Ervin Higgins. Microepidendrum subulatifolium ingår i släktet Microepidendrum och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Orkidéer
subulatifolium
Abies fanjingshanensis

Abies fanjingshanensis är en tallväxtart som beskrevs av W.L. Huang, Y.L. Tu och S.Z. Fang. Abies fanjingshanensis ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Kina i provinsen Guizhou. Den växter i bergstrakter mellan 2100 och 2300 meter över havet. Trädet ingår glest fördelat i skogar tillsammans Tsuga chinensis, Acer flabellatum, Rhododendron hypoglaucum, Enkiartnus chinensis och japanskt prydnadskörsbär.

Beståndet hotas av surt regn. Utbredningsområdet är en skyddszon. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
fanjingshanensis
Abies fargesii

Abies fargesii är en tallväxtart som beskrevs av Adrien René Franchet. Abies fargesii ingår i släktet ädelgranar och familjen tallväxter.

Arten förekommer i bergstrakter i Kina mellan 2000 och 4000 meter över havet. Den växer i provinserna Gansu, Sichuan, Shaanxi, Hubei, Chongqing och Henan. Vädret i regionen kännetecknas av kyliga temperaturer och mycket nederbörd.

Denna ädelgran ingår vanligen i barrskogar tillsammans med Picea purpurea, Picea asperata, Picea neoveitchii, Picea brachytyla, Larix potaninii, shensigran, skäggran, Tsuga chinensis och Taxus chinensis. I några skogar hittas även lövträd av björksläktet eller poppelsläktet samt i lägre trakter Fagus engleriana och näsduksträd. Typiskt för skogarna är en undervegetation av buskar från släktena Cotoneaster, Ribes, Spiraea, Rhododendron och Berberis.

Abies fargesii är ett viktigt träd för det regionala skogsbruket med flera användningsområden för träet. I några provinser skadas beståndet av surt regn. Fortfarande är Abies fargesii talrik. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. f. fargesii
 A. f. faxoniana
 A. f. sutchuenensis

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
fargesii
Micropera callosa

Micropera callosa är en orkidéart som först beskrevs av Carl Ludwig von Blume, och fick sitt nu gällande namn av Leslie Andrew Garay. Micropera callosa ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
callosa
Micropera cochinchinensis

Micropera cochinchinensis är en orkidéart som först beskrevs av Heinrich Gustav Reichenbach, och fick sitt nu gällande namn av Tang och Fa Tsuan Wang. Micropera cochinchinensis ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
cochinchinensis
Momigran

Momigran (Abies firma ) är en tallväxtart som beskrevs av Philipp Franz von Siebold och Joseph Gerhard Zuccarini. Abies firma ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på öarna Honshu, Kyushu, Shikoku och Yakushima i Japan. Den växer i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1200 meter över havet. I regionen förekommer fuktigt väder som kan vara kyligt eller varmt. Momigran bildar vanligen blandskogar tillsammans med bland annat Fagus crenata, Fagus japonica, Castanea crenata, Carpinus laxifolia, arter av släktet Quercus, Tsuga sieboldii, Pinus parviflora, Pseudotsuga japonica, Abies homolepis, Cryptomeria japonica, Sciadopitys verticillata, Chamaecyparis obtusa, Torreya nucifera and Picea jezoensis.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Mo Växtindex
Micropera costulata

Micropera costulata är en orkidéart som först beskrevs av Johannes Jacobus Smith, och fick sitt nu gällande namn av Leslie Andrew Garay. Micropera costulata ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
costulata
Forrestgran

Forrestgran (Abies forrestii) är en tallväxtart som beskrevs av Charles Coltman-Rogers. Den ingår i släktet ädelgranar och familjen tallväxter.

Utbredning och habitat 
Forrestgranen förekommer i bergstrakter i Kina, i sydöstra Tibet, sydvästra Sichuan och nordvästra Yunnan. Utbredningsområdet ligger 2 400 till 4 300 meter över havet. Klimatet i regionen är kyligt och årsnederbörden varierar mellan 1 000 och 2 000 mm. Vid trädgränsen kan forrestgranen bilda trädgrupper eller skogar där inga andra träd ingår. Annars ingår den i skogar tillsammans med Picea likiangensis, Larix potaninii och Tsuga dumosa samt med lövträd som kinesisk björk, med arter av lönnsläktet och av rönnsläktet. Skogarna har ofta en undervegetation av buskar från släktet Rhododendron.

Arten kan förekomma som kvarstående i Sverige, men reproducerar sig inte.

Hot 
Bergstrakterna är svårtillgängliga och därför har skogsbruk på forrestgranen varit sällsynt. En ny kinesisk lag förbjuder röjningar i de ursprungliga skogarna i landets sydvästra del. Under 1900-talet samlades flera exemplar in av besökare från västvärlden och planterades i botaniska trädgårdar i Europa och Nordamerika. Där förväxlas arten ofta med Abies delavayi.

IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:

 A. f. ferreana
 A. f. forrestii
 A. f. georgei
 A. f. smithii

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Kinas flora
Fo Växtindex
Micropera draco

Micropera draco är en orkidéart som först beskrevs av Takasi Tuyama, och fick sitt nu gällande namn av Phillip James Cribb och Paul Ormerod. Micropera draco ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
draco
Micropera edanoi

Micropera edanoi är en orkidéart som beskrevs av Paul Ormerod. Micropera edanoi ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
edanoi
Guatemalagran

Guatemalagran (Abies guatemalensis) är en växtart i släktet ädelgranar och familjen tallväxter. Arten beskrevs av Alfred Rehder. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Beskrivning 
Guatemalagranen är ett träd, omkring 35–40 meter högt. Arten är nära släkt med Abies jaliscana, som tidigare ansågs vara en varietet av guatemalagranen.

Utbredning och habitat 
Guatemalagranen växer vilt i Centralamerika från södra Mexiko till Honduras. 

Arten växer ofta ihop med andra barrträd som trivs på hög höjd, såsom Abies religiosa, mexikansk cypress, Pinus ayacahuite, mexikansk tall, Pinus devoniana, Pinus montezumae och Pinus pseudostrobus. På lägre höjd samexisterar den med arter i smultronträdssläktet, ensläktet och eksläktet, eller förekommer i öppna skogar som domineras av Arbutus xalapensis, Baccharis vaccinioides, Cestrum guatemalense, Litsea glaucescens, Rubus trilobus, Salvia cinnabarina och Sambucus mexicana.

Guatemalagranen förekommer vanligtvis relativt glest på sina växtplatser, och produktionen av kottar kan vara oregelbunden. I Guatemala har dock god återväxt observerats.

Användning 
Arten har länge varit värdefull som timmer och för att tillverka träkol. De raka stammarna och det tämligen mjuka träet gör det särskilt lämpat att bygga med, men det har på senare år också börjat användas som julgranar och som dekoration.

Hot 
Det främsta hotet mot guatemalagranen är avverkning, trots att den kvarvarande populationen framför allt återfinns i avlägsna bergsområden, som delvis skyddas som nationalparker eller naturreservat. I Guatemala och El Salvador växer arten där den mänskliga populationen är som tätast, vilket har menlig inverkan på de kvarvarande skogarna. I Honduras finns dock stora områden av intakta skogar, men arten påverkas ändå negativt av avverkning, skogsbete och röjning för jordbruk.

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Mexikos flora
Honduras flora
Guatemalas flora
El Salvadors flora
Gu Växtindex
Abies hickelii

Abies hickelii är en tallväxtart som beskrevs av Fernande Flous och Henri Marcel Gaussen.

Abies hickelii ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 Abies hickelii hickelii
 Abies hickelii oaxacana

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
hickelii
Abies hidalgensis

Abies hidalgensis är en tallväxtart som beskrevs av Debreczy, Rácz och Guízar. Abies hidalgensis ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Mexiko i delstaten Hidalgo. Den växer på högplatå och i bergstrakter mellan 2000 och 2300 meter över havet. Trädet ingår i molnskogar tillsammans med Alnus firmifolia, Buddleja cordata, mexikansk cypress, Pinus patula, Pinus teocote och Sambucus mexicana.

En större brand skulle hota beståndet. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
hidalgensis
Ussurigran

Ussurigran (Abies holophylla) är en tallväxtart som beskrevs av Carl Maximowicz. Ussurigran ingår i släktet ädelgranar, och familjen tallväxter. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Arten förekommer tillfälligt i Sverige, men reproducerar sig inte. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i de kinesiska provinserna Heilongjiang och Jilin, på Koreahalvön och i området kring Vladivostok i östra Ryssland. Den växer i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Regionen kännetecknas av långa vintrar med snö samt av fuktiga somrar. Ussurigran kan bilda skogar där den dominerar eller barrskogar tillsammans med Pinus koraiensis. Ibland ingår andra barrträd som Abies nephrolepis och Larix gmelinii samt arter av släktet Picea. Även lövträd som Quercus mongolica, Fraxinus mandshurica, Betula ermaniikan eller arter av släktena Populus och Ulmus kan vara inblandade.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Us Växtindex
Micropera fasciculata

Micropera fasciculata är en orkidéart som först beskrevs av John Lindley, och fick sitt nu gällande namn av Leslie Andrew Garay. Micropera fasciculata ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Orkidéer
fasciculata
Taiwangran

Taiwangran (Abies kawakamii) är en växtart i släktet ädelgranar och familjen tallväxter. Den beskrevs först av Bunzo Hayata som Abies mariesii var. kawakamii, och fick sitt nu gällande namn av Tokutarô Itô.

Utbredning 
Taiwangranen är endemisk på Taiwan. Den växer i bergen, mellan 2 400 och 3 800 meter över havet, och är känd från sju växtplatser på Taiwan. Arten togs till Storbritannien 1930 och påträffas ibland i arboretum i Europa och Nordamerika, men är ovanlig i odling.

IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Användning 
Under japansk tid 1895–1945 avverkades arten och exporterades till Japan. Numera sker mycket lite avverkning.

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Taiwans flora
Ta Växtindex
Micropera fuscolutea

Micropera fuscolutea är en orkidéart som först beskrevs av John Lindley, och fick sitt nu gällande namn av Leslie Andrew Garay. Micropera fuscolutea ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
fuscolutea
Berggran

Berggran eller klippgran (Abies lasiocarpa) är en tallväxtart som först beskrevs av William Jackson Hooker, och fick sitt nu gällande namn av Thomas Nuttall. Klippgran ingår i släktet ädelgranar och familjen tallväxter. Arten förekommer tillfälligt i Sverige, men reproducerar sig inte.

Arten förekommer i västra och centrala Nordamerika, främst från Yukon (Kanada) till Arizona och New Mexico (båda USA). Mindre avskilda populationer hittas i östra Alaska och norra Kalifornien. Berggran växer främst i bergstrakter upp till 3500 meter över havet men den förekommer även i låglandet. I Klippiga bergen bildas ofta öppna skogar eller trädgrupper tillsammans med berghemlock och engelmannsgran. Närmare havet bildas vanligen trädgrupper tillsammans med arter av tallsläktet och andra arter av ädelgranssläktet.

Klimatet i norra delen av utbredningsområdet är fuktigt och i syd förekommer torrt klimat. Årsnederbörden varierar därför mellan  och 500 mm.

För beståndet är inga hot kända. Berggran är vanligt förekommande. Av samma släkte är endast balsamgran talrikare i Nordamerika. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. l. arizonica
 A. l. lasiocarpa

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Be Växtindex
Micropera loheri

Micropera loheri är en orkidéart som först beskrevs av Louis Otho Otto Williams, och fick sitt nu gällande namn av Leslie Andrew Garay. Micropera loheri ingår i släktet Micropera och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Orkidéer
loheri
Aomorigran

Aomorigran (Abies mariesii) är en växtart i släktet ädelgranar och familjen tallväxter. Den beskrevs av Maxwell Tylden Masters.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer endemiskt på ön Honshu i Japan. Den växer i bergstrakter mellan 750 och 2 800 meter över havet. Vädret i regionen är kyligt och fuktigt under sommaren och kallt samt snörikt under vintern. Den årliga nederbördsmängden ligger vid cirka 2 000 mm. Aomorigranen kan bilda skogar där nästan inga andra träd ingår. Den observeras vanligare tillsammans med fujigran, Tsuga diversifolia, Picea jezoensis, dvärgtall och en samt ibland tillsammans med lövträd som kamtjatkabjörk, Sorbus commixta och arter av lönnsläktet. I vulkaniska områden utgörs undervegetationen ofta av bambu som Sasa paniculata och Sasa nipponica.

Användning och hot 
Trä från aomorigranen används sällan eftersom träden typiskt växer på svårtillgängliga platser i bergstrakterna. För beståndet är inga hot kända och det anses vara stabilt. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ädelgranar
Japans flora
Ao Växtindex