kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kerstin Hård af Segerstad

Kerstin Augusta Sofia Hård af Segerstad, född den 25 maj 1873 i Stockholm, död den 10 juni 1955 i Vänersborg, var en svensk filolog. 

Kerstin Hård af Segerstad blev filosofie kandidat i Uppsala 1896, filosofie licentiat 1903 och filosofie doktor 1906. Hon var lärare vid Uppsala enskilda läroverk 1897–99, redaktionssekreterare i Ord och Bild 1903–07 och amanuens i Kungliga biblioteket 1910–17. Kerstin Hård af Segerstad var styrelseledamot i Föreningen för kvinnans politiska rösträtt i Stockholm 1906–08 och ledamot av Samfundet De Nio 1912–30. Hon genomförde studieresor till Frankrike 1896–97 och 1912. Kerstin Hård af Segerstad författade Quelques Commentaires sur le Livre des Manières samt uppsatser i Revue de dialectologie romane, Wetenschappelijke Bladen, Fataburen, Ord och Bild, Vår tid, Stockholms dagblad  med flera tidskrifter och tidningar.

Källor 

 
 Kerstin Augusta Sofia Hård af Segerstad (1873-1955)

Svenska romanister
Ledamöter av Samfundet De Nio
Filologer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Författare från Stockholm
Födda 1873
Avlidna 1955
Kvinnor
Kerstin
Ossian Håkansson

Nils Harald Ossian Håkansson (pseudonym Håkan Röde) född 23 oktober 1882 i Nässjö församling, Jönköpings län, död 5 augusti 1928 i Sunne församling, Värmlands län, var en svensk skriftställare.

Biografi 
Håkansson genomgick Växjö gymnasium med avbröt studierna före studentexamen och blev i stället målare. Han var aktiv i den socialdemokratiska ungdomsrörelsen 1905–1909 innan han emigrerade till Förenta staterna. Han återvände till Sverige 1912 och började studera kulturhistoria och fackföreningshistoria. År 1919–1925 hade han en anställning som arkivarie vid Folkets Dagblad och därefter flyttade han till Gyllebo gård i Värmland.

Politisk tillhörde Håkansson den riktning inom arbetarrörelsen som kom att bilda Sveriges socialdemokratiska vänsterparti 1917. Han följde vid partisprängningen 1924 med Zeth Höglund och var en tid anställd vid det nya partiets tidning Den Nya Politiken.

Håkansson var en av initiativtagarna till Arbetarnas kulturhistoriska sällskap som bildades 1926 och han var styrelseledamot där fram till sin död.

Han gifte sig 1913 med Anna Gunilla Håkansson.

Författarskap 
Han skrev tre betydande fackföreningshistoriker och ett antal kulturhistoriska verk. Han var även verksam som översättare av framför allt engelsk och amerikansk social litteratur.

Han utgav ett antal pjäser och sina samlade dikter 1909. Poesin bedöms av kritiker som habil och formellt oklanderlig, men han ansågs inte vara någon betydande diktarbegåvning.

Bibliografi 
 Dikter (av Håkan Röde, 1909)
 Varia: Gryningstiden ("Från stenåldern till världskriget. Kulturhistoriska försök" 1, 1918)
 Varför jag blivit bolsjevik. Av en humanist (anonym, 1919)
 De som byggt Stockholm. Ur mureriarbetets och murararnas historia. Utgiven av Stockholms murare med anledning av fackföreningens fyrtioåriga bestånd den 5 juli 1925 (1925)
 Genom vildars och urgamla kulturers land. På vandring genom Riksmuseets etnografiska samlingar (Med förord av Gerhard Lindblom, 1926)
 Med stolpskor och linjetång. Med anledning av telegraf- och telefonmannaförbundets 25-årsjubileum 1926 (1926)
 Stockholms rörarbetares historia. Utgiven av Svenska metallindustriarbetareförbundets avdelning 36 (1926)
 På kuskbock och vid bilratt. Ur Stockholms trafiklivs historia. Utgiven av Stockholms automobilförarefackförening med anledning av föreningens 25-årsjubileum år 1927 (1927)
 Det röda Värend. Prolog vid Växjö arbetarkommuns 25-årsjubileum den 4 december 1927 (1928) 
 Bland kulturens primärarbetare. Ur grov- och fabriksarbetets historia. Minnesskrift utgiven vid Svenska grov- och fabriksarbetareförbundets avdelning 36 fyrtioårsjubileum den 21 maj 1928'' (1928)

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 
 

Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska författare under 1900-talet
Ungsocialister
Födda 1880
Avlidna 1928
Män
Personer från Nässjö
Stolen (film)

Stolen är en amerikansk actionthriller från 2012, regisserad av Simon West. Filmen har bl.a. Nicolas Cage, Danny Huston, Malin Åkerman, Sami Gayle och Josh Lucas i rollerna.

Rollista

Amerikanska filmer 2012
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av Simon West
Engelskspråkiga filmer
UNAIDS

UNAIDS är FN:s samlade program mot hiv/aids, vars uppgift är att stärka och stödja det, globala arbetet mot hiv och aids. Syftet med UNAIDS arbete är kopplat till Agenda 2030 och innebär kortfattat att målet är att Aids-epidemin ska vara avslutad 2030. UNAIDS samlar 11 FN-organisationers ansträngningar. Dessa är: UNHCR, UNICEF, UNESCO, ILO, WHO, WFP, UNDP, UNFPA, UNODC, UN Women och Världsbanken. UNAIDS högkvarter ligger i Genève i Schweiz. Peter Piot var organisationens förste chef. Nuvarande chef är Winnie Byanyima.

Struktur 
UNAIDS arbete leds av en styrelse, Programme Coordinating Board. Denna består av 22 länder från samtliga världsdelar. Dessa har rösträtt. Utöver det finns även fem stycken adjungerade ledamöter. Dessa representerar icke-statliga organisationer.

Sverige satt 2019 som en av 22 länder i UNAIDS Programme Coordinating Board. 2021 är det Danmark som representerar norra Europa.

UNAIDS har kontor i över 70 länder och mer än 70 procent av de anställda arbetar ute i fält.

Ekonomi 
UNAIDS har (2018) en budget på 140 miljoner dollar. Det gemensamma programmet låg samtidigt på 242 miljoner dollar.

År 2021 uppgick Sveriges stöd till 300 miljoner kronor.

Skandalerna 
I december 2018 tvingades dåvarande chef Michel Sidibé avsluta sitt uppdrag tidigare än beräknat på grund av mycket kraftig kritik mot hans hantering av anklagelser om sexuella trakasserier inom UNAIDS. 

Bland annat ska svenska Martina Broström ha blivit erbjuden en muta för att inte gå ut med information om övergrepp som hon blivit utsatt för av en chef. I december 2019 slutade Martina Broström efter att hon själv anklagats för tjänstefel.

I samband med dessa diskussioner drog Sverige in sitt stöd till UNAIDS tills frågan var löst.

Gunilla Carlsson började på UNAIDS i februari 2018 som vice verkställande direktör för ledning och styrning och biträdande generalsekreterare för FN. Hon utsågs till UNAIDS tillförordnade verkställande direktör, från maj till oktober 2019.

Noter

Se även
HIV
Hiv och aids i Afrika

Externa länkar
Officiell webbplats

Organisationer med anknytning till Förenta nationerna
Organisationer bildade 1996
HIV/AIDS
Oregonfrågan

Oregonfrågan () var en gränstvist mellan USA och Storbritannien under tidigt 1800-tal, där båda ville ha Nordvästra Stillahavsområdet i Nordamerika. Även  Ryssland och gjorde anspråk, liksom Spanien (från 1821 Mexiko).

Tvisten löstes den 15 juni 1846, då USA genom Oregonfördraget fick hela området väster om Klippiga bergen.

Källor

Fotnoter

Oregons historia
Relationer mellan Storbritannien och USA
Storbritannien under 1800-talet
USA under 1800-talet
Territoriella dispyter
Motocross Kids

Motocross Kids är en amerikansk film från 2004 i regi av Richard Gabai, med Lorenzo Lamas, Alana Austin, Dan Haggerty, Robert Thomas Preston, Josh Hutcherson, Alexa Nikolas och Evan Marriott i rollerna.

Handling
Evan Reed var tidigare en av världens bästa motocrossförare och är numera tränare för sin dotter. När hon lägger av slutar även Evan. En dag ringer en gammal vän upp honom och behöver hjälp. Ett motorcykelgäng ledd av Viper hotar att ta vännens ranch, ranchen där ett gäng ungdomar tränar motocross. Allting avgörs i en motocrosstävling där vinnaren får ranchen.

Externa länkar
 
Filmer 2005
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska familjefilmer
Same Heart

Same Heart är en pop-rock-låt av Mei Finegold. Den representerade Israel i Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn, och tävlade där i den andra semifinalen. Bidraget framfördes som nummer två i ordningen, efter Malta och före Norge. Trots att bidraget var en av de ursprungliga favoriterna att ta hem tävlingen, tillsammans med bland annat Sverige och Armenien, placerades det näst sist i semifinalen med bara 19 poäng.

Referenser

Israels bidrag i Eurovision Song Contest
Eurovision Song Contest 2014
SK Sydsim

Sk Sydsim är en simklubb i Burlövs kommun, grundad 1971 med bas på Burlövsbadet.

Sydsim har en bred simskoleverksamhet med 1385 simskolebarn. Det finns även 18 masterssimmare i simklubben.

2013 lyckades Sydsim kvala sig upp till division 1 i seriesim där de slutade på en 5:e plats totalt. 2016 åkte Sydsim ur Seriesims division 1 igen efter en kvalförlust. Året därpå fortsatte raset och säsongen 2017/2018 fanns föreningen åter i division 3.

Tävlingar klubben organiserar
Sydsim Swim Meet arrangeras på våren. Simmare från hela Sverige har kommit för att tävla i Burlövs 50-metersbassäng, men även simmare från Danmark, Norge och Kanada har deltagit. 

TYR Sprint Meet är en tävling som startade våren 2013. Den är till för senior-, junior- och ungdomssimmare och ligger tidigt under säsongen. Flera internationella simstjärnor brukar deltaga under tävlingshelgen.

Yellow Race arrangeras flera gånger per år och är en interntävling där klubbens simmare får utmana varandra i jakten på den "gula ledartröjan".

Externa länkar
officiell webbplats
Simklubbar i Sverige
Sport i Burlövs kommun
Peter Rumpa

Peter Rumpa var en medeltida svensk frälseman, vilken är känd från ett antal urkunder från mitten och senare hälften av 1300-talet.

De äldsta omnämnandena av Peter Rumpa i Svenskt Diplomatarium är från januari 1348 då biskopen i Linköpings stift, Peter Torkelsson, i två skrivelser (SDHK 5547 respektive 5548) förbjuder ett antal personer boende på olika gods som tillhört "domprosten Harald" att erlägga någon form av avrad eller andra betalningar till Rumpa. Av breven framgår att domprost Harald visserligen var Rumpas "frände" men att biskopen menade att domprostens ägor utgjorde ett kyrkligt prebende.

Från åren 1350 respektive 1361 finns två bevarade brev som dokumenterar transaktioner rörande Rumpas egna ägor. 1350 skänker han sin gård i Svenarum till Nydala kloster (SDHK 6025) och 1361 gör han en bytesaffär med kaniken Håkan i Sandsjö där han byter Bogestad och Slattefors mot något benämnt ”Thorstensrydh” (SDHK 8014).

Härutöver finns ytterligare fem dokument från åren 1350-1361 där Rumpa som vittne beseglar andras fastighetsaffärer och två från 1377-1378 där han omnämns i egenskap av faste.

Peter Rumpa förde ett vapen med en kluven sköld med en halv lilja i vänstra fältet. Han var gift med en till namnet okänd dotter till Gjurd Gote (död tidigast 1350), en av anfäderna för ätten Oxenstierna, och Katarina Pedersdotter (snedbjälke). Rumpa fick med sin hustru sonen Gjord Petersson Rumpa, vilken under en kort period var biskop i Strängnäs stift.

Källor
 Gustaf Elgenstierna: Den introducerade svenska adelns ättartavlor, band V (Stockholm 1930), sidan 587.
 Samtliga medeltidsbrev omnämnande Peter Rumpa i Svenskt diplomatariums huvudkartotek (SDHK) hos Riksarkivet (med länkar till fulltextversioner)

Personer i Sverige under 1300-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Uno Österman

Johan Uno Österman, född 2 september 1892 på Köpmanholm, död 1 augusti 1969 på Gräskö, var en svensk fiskare, jägare, spelman och smugglare.

Under 1920- och 1930-talen gjorde Uno Österman sig känd under namnet ”Gräskökungen” som den mest framgångsrike av de svenska spritsmugglarna på ostkusten. Under den tiden tillämpades Brattsystemet i Sverige vilket gjorde det svårt för mindre bemedlade personer att köpa starksprit på Systembolaget eftersom utrymmet i motboken var starkt kopplat till innehavarens sociala ställning. Det ansågs att spritkonsumtion ledde till omfattande folkhälsoproblem och brottslighet. Samtidigt var fattigdomen utbredd i de baltiska länderna, men möjligheten att bränna sprit av potatis och vete för export öppnade nya möjligheter till inkomst. Kombinationen av dessa faktorer ledde till en omfattande och lönsam smuggling. Den svenska tullen försökte stoppa spriten vid gränsen, men de infödda smugglarnas lokalkännedom gjorde att de ofta kunde undgå tullen. Av de uppskattningsvis 13 miljoner liter som smugglades in totalt lyckades tullen bara beslagta  liter, det vill säga runt en promille.

Pengarna som Österman tjänade på smugglingen gjorde att han kunde umgås med skärgårdssociteten. Bland hans gäster på Gräskö kan nämnas Evert Taube, Carl von Schewen, Albert Engström, Anders Zorn, Ivar Kreuger och ”kollegan” Algoth Niska.

Uno Österman har varit förebild för karaktären ”Fritiof på Utskär” i filmen Där fyren blinkar. Han var även engagerad i inspelningen av filmen på Arholma i Stockholms skärgård. Han har också skildrats i Björn Holms roman Flytande guld.

Uno Österman var också en populär spelman och skicklig violinist, något som har förevigats för eftervärlden av Evert Taube.

Källor

Män
Födda 1892
Avlidna 1969
Personer i Evert Taubes visor
Athamas

Athamas kan syfta på:

 Athamas (grekisk mytologi) – i grekisk mytologi son till Aiolos och kung över minyerna i Orchomenos
 Athamas (spindelsläkte) – ett släkte av spindlar
Palaimon

Palaimon var i grekisk mytologi namnet på den till havsgud förvandlade Malikertes, son till Athamas och Ino. Inom romersk mytologi kallas han Portunus.

Källor 
 

Svensk uppslagsbok
Gudar i grekisk mytologi
Havsgudar
Supraventrikulärt extraslag

Ett supraventrikulärt extraslag är en prematur impuls som kommer från ett annat fokus i förmaken än sinusknutan, den är alltså initierad ifrån ett ektopiskt fokus före en normal sinusimpuls. 
Det är inte bara förmaken som depolariseras av den prematura impulsen, även sinusknutan depolariseras vilket leder till att dess automaticitet störs. Tiden/avståndet mellan de normala slagen före och efter extraslaget blir således mindre än två normala RR-intervall, detta kallas för en inkomplett kompensatorisk paus. Ett RR-intervall är tiden mellan två på varandra följande R-vågor.

Ett förmaksextraslag är ett SVES utlöst från förmaket, medan ett nodalt extraslag är utlöst från området runt AV-noden.

EKG-fynd 
Normalt QRS-komplex.

Ofta onormal P-våg:
Vid förmaksextraslag har P-vågen ett avvikande utseende.
Vid nodala extraslag kan en retrograd P-våg ses före eller efter QRS-komplexet.

Orsaker 
Supraventrikulära extraslag är vanligt förekommande hos helt hjärtfriska personer, och saknar oftast kliniskt betydelse. Ett par SVES per dag är normalt. Antalet kan öka vid stress, koffein- och nikotinintag och vid bakomliggande hjärtsjukdom.  Den kompensatoriska pausen kan hos vissa upplevas som obehaglig, då man kan känna det som att hjärtat håller på att stanna för att sedan sätta igång igen med ett kraftigare slag.

Behandling 
I de allra flesta fall behandlas inte SVES, men om symtomen är mycket påtagliga kan man ge betablockerare eller kalciumantagonister under en kortare period. Läkemedel mot arytmier används i princip aldrig.

Referenser

Noter 

Arytmier
Jens Lien

Jens Lien född 14 september 1967 är en norsk filmregissör. Han tog examen vid London International Film School 1993 . Hans examensarbete var kortfilmen Montana, som presenterades på kortfilmsfestivalen i Grimstad det året. 1995 deltog han på nytt i denna festival, med filmen Mitt elektriske kjøkken. Lien fortsatte med att göra kortfilmer Døren som ikke smakk (2000) och Naturlige briller (2001). Båda dessa filmer är baserade på manus av Per Schreiner, och båda var med på Cannes filmfestival.  Utöver detta har Lien har också gjort ett antal reklamfilmer.

År 2003 långfilmsdebuterade han med filmen Jonny Vang .  Filmen valdes ut till filmfestivalen i Berlin. Filmen fick ett Amandapris för bästa skådespelare (Aksel Hennie) 2003. Den var också nominerad i kategorin bästa film.

Liens nästa stora filmprojekt var Den brysomme mannen (2006). Denna film var återigen ett resultat av ett samarbete med Per Schreiner; den var baserad på en berättelse ursprungligen skriven för radioteater.  Lien sa senare i en intervju att manuskriptet gjorde så stort intryck på honom att han inte kunde sova efter första läsningen. Filmen fick tre Amandapris 2006: för bästa regi, bästa manus och bästa skådespelare (Trond Fausa Aurvåg). Den var också nominerad i kategorierna bästa film och bästa kvinnliga huvudroll (Petronella Barker). Den brysomme mannen har vunnit fler än 20 internationella utmärkelser, bland annat ACID Award (Agence du Cinéma Indépendant pour sa Diffusion) på Cannes Film Festival.

Under 2011 hade hans nästa långfilm Sønner av Norge (Revolt) premiär på Toronto International Film Festival. Filmen har en cameo-medverkan av John Lydon (alias Johnny Rotten). Den hade premiär i Norge samtidigt. 2014 regisserade han dramaserien Viva Hate skriven av Peter Birro för Sveriges Television.

Filmografi
 1992 – Montana
 1995 – Mitt elektriske kjøkken
 1998 – Naken greve
 2000 – Söndagsmiddag hos mamma (Hver søndag hos mor)
 2000 – Døren som ikke smakk
 2001 – Naturlige briller
 2001 – Spenn
 2003 – Jonny Vang
 2004 – Bok kokken
 2006 – Den brysomme mannen
 2007 – Høydepunkter
 2011 – Revolt (Sønner av Norge)
 2014 – Viva Hate

Källor

Externa länkar
 Jens Lien på IMDb

Norska filmregissörer
män
Födda 1967
Levande personer
Ryttar-VM 2006

Ryttar-VM 2006 hölls i Aachen, Tyskland från 20 augusti till 3 september 2006. Det var det femte samlade Ryttar-VM som anordnades av FEI. Ryttare och kuskar från 59 länder gjorde upp om medaljerna i 16 grenar i sju sporter. I september 2002 valdes Aachen som arrangörsstad för 2006 års Ryttar-VM i konkurrens med Lexington som kom att arrangera 2010 års Ryttar-VM. Till skillnad från de tidigare arrangemangen som hade genomförts på temporära arenor så hade Aachen den befintliga Hauptstadion som är avsedd för ridsportevenemang tillsammans med stallområden för att hysa de tävlande hästarna. I Aachen hålls årliga internationella tävlingar på samma arena. Tävlingarna drog en publik på 576 000 åskådare. Fälttävlan genomfördes för första gången i det nya kortare formatet där uthållighetsfaserna hade tagits bort. Trots ett nytt format, en oprövad organisation och ihållande regn så blev fälttävlan en sportslig succé. Distansritten genomfördes på en kuperad bana som löpte genom Belgien, Nederländerna, Tyskland och slutade med målgång på huvudarenan. I dressyren bytte man också format och två uppsättningar individuella medaljer delades ut, en i Grand Prix Special och en i Kür.

Grenar

Medaljer 
Den slutgiltiga medaljfördelningen blev följande:

Hoppning

Dressyr

Fälttävlan

Körning

Distansritt

Reining

Voltige

Källor

Externa länkar 

Officiell webbplats 

2006 i Tyskland
Ridsport i Tyskland
2006
Sportevenemang i Nordrhein-Westfalen
Internationella sportevenemang i Tyskland
Sportåret 2006
Sport i Aachen
Athamas (grekisk mytologi)

Athamas var i grekisk mytologi son till Aiolos och kung över minyerna i Orchomenos.

Athamas var först gift med molngudinnan Nefele vilken födde honom Frixos och Helle, och äktade sedan Kadmos dotter Ino. Då hungersnöd utbrutit sedan Ino sått rostade vetekorn ville denna för att avvända lyckan offra Frixos. Nefele räddade då sina barn på väduren med det gyllene skinnet, varpå Helle under färden föll ned i det efter henne benämnda havet Hellesponten medan Frixos nådde Kolchis. Av Hera slogs Athamas och Ino med vansinne sedan Ino uppfostrat Zeus son Dionysos vars mor Semele, Inos syster, dött då hon velat se Zeus i hans gudomliga majestät. Ino kastade sig i havet med sonen Melikertes medan Athamas dödade deras andre son Learchos. Athamas blev senare botad och begav sig på uppmaning av oraklet till Thessalien, till den efter honom uppkallade Athamantiska slätten.

Källor 
 

Personer i grekisk mytologi
Svensk uppslagsbok
Raymond D. Gary

Raymond Dancel Gary, född 21 januari 1908 i Marshall County i Oklahoma, död 11 december 1993 i Madill i Oklahoma, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Oklahomas guvernör 1955–1959.

Gary utexaminerades från Southeastern State College, arbetade sedan först som lärare och blev senare affärsman inom oljebranschen. År 1940 blev han invald i Oklahomas senat. I guvernörsvalet 1954 besegrade han republikanen Reuben K. Sparks. Gary efterträdde 1955 Johnston Murray som Oklahomas guvernör och efterträddes 1959 av J. Howard Edmondson. Gary avled 1993 och gravsattes i Madill.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Oklahoma
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Marshall County, Oklahoma
Födda 1908
Avlidna 1993
Män
Inferno (film, 1973)

Inferno är en svensk-västtysk-fransk-österrikisk-dansk-norsk-finländsk drama-TV-film från 1973, regisserad och skriven av Stanislav Barabás. Filmen bygger på August Strindbergs självbiografiska roman Inferno från 1897 i rollen som honom ses Per Oscarsson.

Filmen producerades av Stig Palm för Danmarks Radio, Norddeutscher Rundfunk, Norsk Rikskringkasting, Office de Radiodiffusion Télévision Française, Sveriges Radio och Yleisradio. Den fotades av Igor Luther och musiken komponerades av Zdener Liska. Den premiärvisades i Sveriges Television TV2 den 20 april 1973 och repriserades den 14 november samma år i samma kanal. 2012 utgavs den på DVD som en del av samlingen Strindberg – 10 samlade dramer.

Vid den tyska filmgalan Golden Camera 1974 vann fotografen Luther pris för bästa foto för sina insatser i Inferno.

Handling

Rollista 
 Per Oscarsson – August Strindberg
 Christine Buchegger – Frida Uhl
 Marie Versini – Mlle. Lecain
 Ulla Sjöblom – nunna
 Georgette Anys – Charlotte
 Diana Kjaer – artistens fru
 Tommy Johnson – kirurg
 Georg Årlin – vän i Lund
 Toivo Pawlo – doktor
 Henry Gilbert – Gaugin

Referenser 

Svenska TV-filmer
Svenska dramafilmer
Tyska TV-filmer
Tyska dramafilmer
Franska TV-filmer
Franska dramafilmer
Österrikiska dramafilmer
Danska TV-filmer
Danska dramafilmer
Norska TV-filmer
Norska dramafilmer
Finländska TV-filmer
Finländska dramafilmer
Filmer 1973
Svenska filmer baserade på romaner
Tyska filmer baserade på romaner
Franska filmer baserade på romaner
Österrikiska filmer baserade på verklighet
Danska filmer baserade på romaner
Norska filmer baserade på romaner
Finländska filmer baserade på romaner
Svenska August Strindberg-filmatiseringar
Finländska August Strindberg-filmatiseringar
Filmer från Sveriges Television
Johnston Murray

Johnston Murray, född 21 juli 1902 i Emet i Indianterritoriet (i nuvarande Johnston County, Oklahoma), död 16 april 1974 i Oklahoma City, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Oklahomas guvernör 1951–1955. Han var son till William H. Murray som var Oklahomas guvernör 1931–1935.

Murray arbetade bland annat inom oljeindustrin. År 1946 avlade han juristexamen vid Oklahoma City University och var därefter verksam som advokat. I guvernörsvalet 1950 besegrade han republikanen Jo D. Ferguson och obundna kandidaten Mickey Harrell. Murray efterträdde 1951 Roy J. Turner som Oklahomas guvernör och efterträddes 1955 av Raymond D. Gary. Murray avled 1974 och gravsattes i Tishomingo.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Oklahoma
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Johnston County, Oklahoma
Födda 1902
Avlidna 1974
Män
Hannah Ware

Hannah Rose Ware, född 8 december 1982 i London, Storbritannien, är en brittisk fotomodell och skådespelerska. Hon är mest känd för sina roller som Emma Kane i Boss och som Sara Hanley i Betrayal.

Hon är syster till sångerskan Jessie Ware.

Filmografi, i urval

Externa länkar 

Brittiska fotomodeller
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från London
Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Roy J. Turner

Roy Joseph Turner, född 6 november 1894 i Lincoln County i Oklahomaterritoriet, död 11 juni 1973 i Oklahoma City i Oklahoma, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Oklahomas guvernör 1947–1951.

Turner deltog i första världskriget i USA:s armé och var med om att grunda oljebolaget Harper-Turner Oil Company. Senare var han även verksam som ranchägare. I guvernörsvalet 1946 besegrade han republikanen Olney D. Flynn och obundna kandidaterna Mickey Harrell, R.M. Funk och Bruno Miller. Turner efterträdde 1947 Robert S. Kerr som Oklahomas guvernör och efterträddes 1951 av Johnston Murray. Turner avled 1973 och gravsattes i Oklahoma City.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Oklahoma
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Lincoln County, Oklahoma
Födda 1894
Avlidna 1973
Män