kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maripa repens

Maripa repens är en vindeväxtart som beskrevs av Henry Hurd Rusby. Maripa repens ingår i släktet Maripa och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
repens
Maripa reticulata

Maripa reticulata är en vindeväxtart som beskrevs av Adolpho Ducke. Maripa reticulata ingår i släktet Maripa och familjen vindeväxter. Utöver nominatformen finns också underarten M. r. rugosa.

Källor 

Vindeväxter
reticulata
Maripa scandens

Maripa scandens är en vindeväxtart som beskrevs av Jean Baptiste Christophe Fusée Aublet. Maripa scandens ingår i släktet Maripa och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
scandens
Maripa stellulata

Maripa stellulata är en vindeväxtart som beskrevs av Julian Alfred Steyermark. Maripa stellulata ingår i släktet Maripa och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
stellulata
Maripa violacea

Maripa violacea är en vindeväxtart som först beskrevs av Jean Baptiste Christophe Fusée Aublet, och fick sitt nu gällande namn av Ooststr., Joseph Lanjouw och Uittien. Maripa violacea ingår i släktet Maripa och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
violacea
Maripa williamsii

Maripa williamsii är en vindeväxtart som beskrevs av V. Ooststr. Maripa williamsii ingår i släktet Maripa och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
williamsii
Metaporana

Metaporana är ett släkte av vindeväxter. Metaporana ingår i familjen vindeväxter. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor 

Vindeväxter
Metaporana
Metaporana conica

Metaporana conica är en vindeväxtart som beskrevs av Verdcourt. Metaporana conica ingår i släktet Metaporana och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
conica
Metaporana densiflora

Metaporana densiflora är en vindeväxtart som beskrevs av N. E. Brown. Metaporana densiflora ingår i släktet Metaporana och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
densiflora
Metaporana obtusa

Metaporana obtusa är en vindeväxtart som först beskrevs av Isaac Bayley Balfour, och fick sitt nu gällande namn av G.W. Staples. Metaporana obtusa ingår i släktet Metaporana och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
obtusa
Metaporana parvifolia

Metaporana parvifolia är en vindeväxtart som först beskrevs av K. Afselius, och fick sitt nu gällande namn av Bernard Verdcourt. Metaporana parvifolia ingår i släktet Metaporana och familjen vindeväxter.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 M. p. obovata
 M. p. pilosa

Källor 

Vindeväxter
parvifolia
Metaporana sericosepala

Metaporana sericosepala är en vindeväxtart som beskrevs av Verdcourt. Metaporana sericosepala ingår i släktet Metaporana och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
sericosepala
Metaporana verdcourtii

Metaporana verdcourtii är en vindeväxtart som beskrevs av T. Deroin. Metaporana verdcourtii ingår i släktet Metaporana och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
verdcourtii
Nephrophyllum abyssinicum

Nephrophyllum abyssinicum är en vindeväxtart som beskrevs av Achille Richard. Nephrophyllum abyssinicum ingår i släktet Nephrophyllum och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
abyssinicum
Neuropeltis

Neuropeltis är ett släkte av vindeväxter. Neuropeltis ingår i familjen vindeväxter. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor 

Vindeväxter
Neuropeltis
Neuropeltis acuminata

Neuropeltis acuminata är en vindeväxtart som först beskrevs av Ambroise Marie François Joseph Palisot de Beauvois, och fick sitt nu gällande namn av George Bentham. Neuropeltis acuminata ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
acuminata
Neuropeltis aenea

Neuropeltis aenea är en vindeväxtart som beskrevs av Peter Good. Neuropeltis aenea ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
aenea
Neuropeltis alnifolia

Neuropeltis alnifolia är en vindeväxtart som beskrevs av J. Lejoly och S. Lisowski. Neuropeltis alnifolia ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
alnifolia
Neuropeltis incompta

Neuropeltis incompta är en vindeväxtart som beskrevs av Peter Good. Neuropeltis incompta ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
incompta
Neuropeltis indochinensis

Neuropeltis indochinensis är en vindeväxtart som beskrevs av V. Ooststr. Neuropeltis indochinensis ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
indochinensis
Neuropeltis laxiflora

Neuropeltis laxiflora är en vindeväxtart som beskrevs av J. Lejoly och S. Lisowski. Neuropeltis laxiflora ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
laxiflora
Neuropeltis maingayi

Neuropeltis maingayi är en vindeväxtart som beskrevs av Albert Peter och Hallier f. Neuropeltis maingayi ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Utöver nominatformen finns också underarten N. m. tomentosa.

Källor 

Vindeväxter
maingayi
Neuropeltis occidentalis

Neuropeltis occidentalis är en vindeväxtart som beskrevs av Franciscus Jozef Breteler. Neuropeltis occidentalis ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
occidentalis
Neuropeltis prevosteoides

Neuropeltis prevosteoides är en vindeväxtart som beskrevs av Mangenot. Neuropeltis prevosteoides ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
prevosteoides
Neuropeltis pseudovelutina

Neuropeltis pseudovelutina är en vindeväxtart som beskrevs av J. Lejoly och S. Lisowski. Neuropeltis pseudovelutina ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
pseudovelutina
1233 Kobresia

1233 Kobresia är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Asteroidens preliminära beteckning var 1931 TG2. Asteroiden fick senare namn efter släktet Kobresia, sävstarrar.

Asteroidens namn ingår även i en serie asteroidnamn, vars första bokstav är en hyllning till den tyske astronomen Gustav Stracke.

Kobresias senaste periheliepassage skedde den 6 juni 2020. Asteroidens rotationstid har beräknats till 27,83 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
Neuropeltis racemosa

Neuropeltis racemosa är en vindeväxtart som beskrevs av Wallich in Roxburgh. Neuropeltis racemosa ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
racemosa
Neuropeltis velutina

Neuropeltis velutina är en vindeväxtart som beskrevs av Hallier f. Neuropeltis velutina ingår i släktet Neuropeltis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
velutina
Neuropeltopsis alba

Neuropeltopsis alba är en vindeväxtart som beskrevs av Van Ooststr. Neuropeltopsis alba ingår i släktet Neuropeltopsis och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
alba
Odonellia

Odonellia är ett släkte av vindeväxter. Odonellia ingår i familjen vindeväxter. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor 

Vindeväxter
Odonellia
Odonellia calycina

Odonellia calycina är en vindeväxtart som först beskrevs av Carl Daniel Friedrich Meisner, och fick sitt nu gällande namn av Staples. Odonellia calycina ingår i släktet Odonellia och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
calycina
Odonellia eriocephala

Odonellia eriocephala är en vindeväxtart som först beskrevs av Stefano Moricand, och fick sitt nu gällande namn av Kenneth R. Robertson. Odonellia eriocephala ingår i släktet Odonellia och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
eriocephala
Odonellia hirtiflora

Odonellia hirtiflora är en vindeväxtart som först beskrevs av Martin Martens och Galeotti, och fick sitt nu gällande namn av K. Robertson. Odonellia hirtiflora ingår i släktet Odonellia och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
hirtiflora
Paralepistemon

Paralepistemon är ett släkte av vindeväxter. Paralepistemon ingår i familjen vindeväxter. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Vindeväxter
Paralepistemon
Gärds och Albo kontrakt

Gärds och Albo kontrakt var ett kontrakt i Lunds stift inom Svenska kyrkan. Kontraktet upphörde 31 december 1973.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1962 av

huvuddelen av Gärds kontrakt, vilka sedan vid upplösningen övergick i ett nybildat Gärds kontrakt, med
Västra Vrams församling
Östra Vrams församling
Linderöds församling
Äsphults församling
Everöds församling 
Östra Sönnarslövs församling 
Lyngsjö församling 
Degeberga församling
Vittskövle församling
Maglehems församling
Hörröds församling
Huaröds församling
Vä församling 
Skepparslövs församling
Köpinge församling
Träne församling
Djurröds församling
del av Albo och Järrestads kontrakt, vilka sedan vid upplösningen övergick i Österlens kontrakt, med
Ravlunda församling 
Brösarps församling 
Andrarums församling
Eljaröds församling 
Södra Mellby församling 
Vitaby församling 
S:t Olofs församling
Rörums församling 

en församling från Färs kontrakt
Fågeltofta församling som vid upplösningen övergick i Österlens kontrakt

Referenser

Kontraktet i 1970 års statskalender (runeberg)
För allmänna uppgifter från före 2000 enligt respektive församlingsartikel
Svensk Uppslagsbok

Noter

Historiska kontrakt i Lunds stift
Paralepistemon curtoi

Paralepistemon curtoi är en vindeväxtart som först beskrevs av Alfred Barton Rendle, och fick sitt nu gällande namn av J. Lejoly och S. Lisowski. Paralepistemon curtoi ingår i släktet Paralepistemon och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
curtoi
Paralepistemon shirensis

Paralepistemon shirensis är en vindeväxtart som först beskrevs av Daniel Oliver, och fick sitt nu gällande namn av J. Lejoly och S. Lisowski. Paralepistemon shirensis ingår i släktet Paralepistemon och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Vindeväxter
shirensis
Pentacrostigma nyctanthum

Pentacrostigma nyctanthum är en vindeväxtart som beskrevs av K. Afzel. Pentacrostigma nyctanthum ingår i släktet Pentacrostigma och familjen vindeväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Vindeväxter
nyctanthum
Gallhålans naturreservat

Gallhålan är ett naturreservat i Landvetters socken i Härryda kommun i Västergötland.

Naturreservatet bildades 1988 och utökades 2013. Det omfattar 96 hektar. 

Reservatet är beläget nordväst om tätorten Landvetter på östsluttningen av Tahultsdrumlinen. Den tvärar brant ned mot sjön Agntjärnen, i öster. Det är ett över stora områden sammanhängande ekskogsområde i kuperad terräng. Där växer arter som bergslok, skogsviol, vitsippa och blåsippa. Hassel, olvon och brakved är vanliga buskar. Förutom ekskog finns också alkärr, hällmarkstallskog och en slåtteräng inom reservatet.

I tjärnen finns gräsand, knipa, storskrak och vigg. 

Fågellivet är rikt, med lövskogsarter som mindre hackspett, kattuggla, stenknäck och grå flugsnappare.

Inom reservatet finns flera kulturhistoriskt värdefulla odlings- och bebyggelselämningar från tiden under 1700- och 1800-talen. I området finns också förhistoriska gravrösen.

Genom utökningen av reservatet tillkom bland annat Brattåsberget, som utgörs av en ekklädd bergskulle. Där finns blockrika branter och klippstup med ädellövskog. Där kan man finna fällmossa och guldlockmossa. 

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Naturreservat i Härryda kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1988
Innertrio

Innertrio från 1962 är ett musikalbum med jazzpianisten Jan Johansson och hans trio.

Tillsammans med albumet 8 bitar Johansson återutgavs Innertrio på cd på Megafon 1989 och på Heptagon 1994 .

Låtlista
3, 2, 1, Go! (Jan Johansson) – 4:09
Bolles vaggvisa (Reinhold Svensson) – 4:18
Svallvågor (Reinhold Svensson) – 5:21
I've Found a New Baby (Spencer Williams/Jack Palmer) – 5:40
The Chant (Mel Stitzel) – 5:29
Snälltåg (Thorbjörn Lundquist) – 4:18
The Thrill is Gone (Ray Henderson/Lew Brown) – 2:44
Innertrio (Jan Johansson) – 5:49
Premiär (Jan Johansson) – 4:56

Medverkande
Jan Johansson – piano
Georg Riedel – bas
Egil Johansen – trummor

Källor 

Instrumentala musikalbum
Musikalbum 1962
Svensk folkmusik
Svenska jazzalbum
Album av Jan Johansson
In pleno (musikalbum)

In pleno från 1964 är ett musikalbum med jazzpianisten Jan Johansson med kvintett. Tillsammans med albumet Jazz på ungerska återutgavs In pleno på cd på Heptegon 1996.

Låtlista
Musiken är skriven av Jan Johansson om inget annat anges.
Plenum – 6:17
Sommar adjö (Georg Riedel) – 3:5
Parang chant (Rupert Clemendore) – 3:59
Mitt piano – 1:54
Musik – 3:18
Una muy bonita (Ornette Coleman) – 6:33
Fem – 4:52
Joshua Fit the Battle of Jericho (trad) – 4:21
If My Complaints (John Dowland) – 1:31

Medverkande
Jan Johansson – piano
Rune Gustafsson – gitarr
Georg Riedel – bas
Egil Johansen – trummor
Rupert Clemendore – slagverk

Källor 

Instrumentala musikalbum
Musikalbum 1964
Svensk folkmusik
Svenska jazzalbum
Album av Jan Johansson
Samoa i olympiska sommarspelen 1984

Samoa deltog med åtta deltagare vid de olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Friidrott

Herrarnas kulstötning
 Henry Smith
 Kval — 16,09 m (→ gick inte vidare, 19:e plats)

Källor 
 

1984 i Samoa
Nationer i olympiska sommarspelen 1984
1984
Gunnar Fagrell

Ernst Gunnar Fagrell, född 30 november 1908 i Lundby församling i Göteborg, död 31 maj 1977 i Älvsborgs församling i Göteborgs och Bohus län, var en svensk journalist. 

Han studerade vid Göteborgs högskola och var 1934–1941 anställd vid Ny Tid. 1942–1945 var han verksam vid U.S. Office of War Information i New York. Han blev 1944 chef för dess skandinaviska avdelning och samma år vice chefredaktör för dess radiostation ABSIE i London. Han var 1945–1947 chefredaktör för Göteborgs-Tidningen och 1947–1961 chefredaktör för Världshorisont. Vid Sveriges ambassad i London utsågs han 1961 till pressattaché, 1963 till ambassadråd, 1964 till pressråd samt var 1967–1972 ambassadråd. Han erhöll ministers ställning 1970. Han var 1952–1961 utrikespolitisk medarbetare i A-pressen och 1954–1961 i Metallarbetaren.

Gunnar Fagrell var son till handelsmannen E G Fagrell och Anna Krauss. Han var från 1935 gift med textilkonstnären Irene Forbes (1908–1996), dotter till köpmannen David Forbes och Amy MacLellan.

Bibliografi
 Måste det bli krig? (1949)
 En värld i revolt (1956)
 Bakom rubrikfasaden (1961)
 God save us from our friends. Sir John Moore's expedition to Gothenburg 1808 (1971)
 Mellan många världar (1975)
 Admiral Saumarez and the Swedes (1976)

Källor

Noter

Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Göteborg
Födda 1908
Avlidna 1977
Män
1234 Elyna

1234 Elyna är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Asteroidens preliminära beteckning var 1931 UF. Asteroiden fick senare namn efter en art i släktet Kobresia, sävstarrar.

Den tillhör asteroidgruppen Eos.

Initialbokstäverna för asteroiderna 1227 till 1234 bildar därmed namnet G. Stracke. Den tyske astronomen Gustav Stracke undanbad sig att bli namngiven och hedrades i stället på detta vis. Han fick också senare 1019 Strackea uppkallad efter sig.

Elynas senaste periheliepassage skedde den 14 oktober 2020. Asteroidens rotationstid har beräknats till 17,6 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
Turkiet i olympiska sommarspelen 1984

Turkiet deltog med 46 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles. Totalt vann de tre bronsmedaljer.

Medaljer

Brons
 Eyüp Can - Boxning, flugvikt.
 Türgüt Aykaç - Boxning, fjädervikt.
 Ayhan Taşkin - Brottning, fristil, supertungvikt.

Boxning

Lätt flugvikt
 Mustafa Genç
 Första omgången — Förlorade mot Carlos Motta (GUA), 0:5

Bantamvikt
 Çemal Öner
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Besegrade Bararq Bahtobe (CIV), 4-1
 Tredje omgången — Förlorade mot Pedro Decima (ARG), 1-4

Brottning

Bågskytte

Herrarnas individuella
 Kemal Erer — 2386 poäng (→ 40:e plats)
 Izzet Avçi — 2361 poäng (→ 45:e plats)

Friidrott

Herrar

Damer

Fäktning

Herrarnas florett
 Haluk Yamaç

Herrarnas värja
 Ali Murat Dizioğlu

Judo

Segling

Källor 
 

1984 i Turkiet
Nationer i olympiska sommarspelen 1984
1984
Turkiet i olympiska sommarspelen 1976

Turkiet deltog med 27 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1976 i Montréal. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Boxning

Lätt flugvikt
 Alican Az
 Första omgången – Besegrade Stephen Muchoki (KEN), walk-over 
 Andra omgången – Förlorade mot Park Chan-Hee (KOR), 0:5

Brottning

Cykling 

Herrar

Friidrott 

Herrar

Judo

Simhopp

Källor 
 

1976 i Turkiet
Nationer i olympiska sommarspelen 1976
1976
Bad Mergentheim

är en stad i Main-Tauber-Kreis i regionen Heilbronn-Franken i Regierungsbezirk Stuttgart i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.  Bad Mergentheim, som för första gången nämns i ett dokument från år 1058, har cirka  invånare.

Staden ingår i kommunalförbundet Bad Mergentheim tillsammans med  kommunerna Assamstadt och Igersheim.

Referenser 

Kommuner och städer i Main-Tauber-Kreis
Mergentheim
1235 Schorria

1235 Schorria är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Asteroidens preliminära beteckning var 1931 UJ. Asteroiden fick senare namn efter den tyske astronomen Richard Schorr, som arbetade vid Hamburg Bergedorf-observatoriet.

Schorri tillhör de asteroider som korsar planeten Mars bana och den tillhör asteroidgruppen Hungaria.

Schorrias senaste periheliepassage skedde den 16 september 2021.  Studier av asteroidens ljuskurva har visat på att Schorria har en rotationstid på 1265 ± 80 timmar (ungefär 51,7 dygn). Det gör asteroiden till en av de objekt i solsystemet som roterar långsammast.

Referenser

Externa länkar 

Hungaria-asteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
Fosterlandsbron

Fosterlandsbron () är en bro i Zagreb i Kroatien. Bron går över Sava i stadsdelen Peščenica-Žitnjak och förbinder Zagrebs centrala delar med Franjo Tuđmans flygplats och Velika Gorica. Bron är med en längd av 840 meter huvudstadens längsta bro.

Historik och trafik 
Fosterlandsbron invigdes efter flera förseningar den 5 maj 2007. Kostnaden för uppförandet av bron uppgick till 40 miljoner euro. Bron har fyra körfält, två i vardera riktning, två tågspår för spårvagnstrafik, gång- och cykelbanor.

Externa länkar

Referenser

Fotnoter 

Broar i Zagreb
Broar invigda 2007
Peščenica-Žitnjak
2007 i Kroatien
Herr Puntila och hans dräng Matti

För filmen med samma namn se Herr Puntila och hans dräng Matti (film)
Herr Puntila och hans dräng Matti (originaltitel Herr Puntila und sein Knecht Matti) är en pjäs av Bertolt Brecht skriven 1940/41 som uruppfördes 1948 i Zürich.

Under sina exilår var Brecht och hans entourage inbjudna av den finländska författaren Hella Wuolijoki att bo hos henne i Marlebäck nordöst om Helsingfors. Under sommaren 1940 i Marlebäck skrev Brecht pjäsen efter berättelser och ett pjäsutkast författade av Wuolijoki. Pjäsen är ett folklustspel.

Handling 
Puntila är en rik bonde och en slags Dr. Jekyll och Mr. Hyde-figur. Han är generös när han är full och elak och självisk när han är nykter. Puntila vill att hans dotter Eva ska gifta sig med en diplomat, men hans onyktra jag vill att hon ska gifta sig med hans chaufför och dryckesbroder, drängen Matti. En fest arrangeras för att fira förlovningen mellan Eva och diplomaten. När Puntila blir full förolämpar han diplomaten och vill att Matti gifter sig med dottern. Matti utsätter då Eva för ett test där hon visar att hon inte är en god proletärhustru. Matti lämnar då Puntila och förenar sig med sina kamrater ur arbetarklassen.

Tryckta utgåvor på svenska 
2004 Herr Puntila och hans dräng Matti : folkpjäs, av Bertolt Brecht, skriven efter berättelser och ett pjäsutkast av Hella Wuolijoki ; översättning Carl Otto Ever, Luleå : Norrbottensteatern.
1968 Herr Puntila och hans dräng Matti, ingår i volymen Fem dramer i översättning av Curt Berg. Stockholm : Bonnier.

Referenser 
 Petri Liukkonen, artikel om Bertolt Brecht på kirjasto.fi (engelska)
 Amelie Björck, recension av uppsättning, GP, 2009-10-20
Herr Puntila och hans dräng Matti i Libris

Pjäser av Bertolt Brecht
Finland i fiktion
Teateråret 1940
Tyskspråkig litteratur
Tyska teaterpjäser
Litteratur 1940
Pisarzowice

Pisarzowice (tyska Schreibersdorf) är en by i distriktet Lubań i Nedre Schlesiens vojvodskap i sydvästra Polen. Pisarzowice, som är beläget omkring 7 kilometer nordväst om Lubań, har 1 600 invånare.

Källor

Noter  

Byar i Nedre Schlesiens vojvodskap
Charlie Haden

Charlie Haden, född 6 augusti 1937 i Shenandoah, Iowa, död 11 juli 2014 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk jazzmusiker. Han har spelat bas tillsammans med jazzmusiker som Keith Jarrett, Pat Metheny, Ornette Coleman, Archie Shepp, Alice Coltrane och har även gett ut soloalbum.

Haden drabbades som 15-åring av polio, något som gjorde att hans ansiktsmuskler drabbades och han förlorade förmågan att sjunga. Vid den tidpunkten växte istället hans intresse för kontrabasen. Till följd av sin tidigare polio led han under sina sista år av PPS. Haden led även enligt egen utsago av tinnitus, som han trodde sig fått efter en extrem frijazzkonsert med Archie Shepp och Roswell Rudd 1969.

Källor

Externa länkar
Charlie Haden på Allmusic

Amerikanska kontrabasister
Amerikanska jazzmusiker
Amerikanska musiker under 1900-talet
Musiker från Iowa
Personer från Shenandoah, Iowa
Födda 1937
Avlidna 2014
Män
Taj Mahal (musikalbum)

Taj Mahal är bluesmusikern Taj Mahals självbetitlade debutalbum, lanserat 1968 på Columbia Records. I Storbritannien gavs det ut på underbolaget Direction Records. Albumet består främst av covers på gamla blueskompositioner av exempelvis Blind Willie McTell och Robert Johnson, men Taj Mahal skrev även en egen låt för albumet, "EZ Rider". På albumet medverkar Ry Cooder som gästartist på kompgitarr och mandolin. En annan prominent musiker som medverkar är gitarristen Jesse Ed Davis.

Låtlista
(kompositör inom parentes)
"Leaving Trunk" (Sleepy John Estes) – 4:51
"Statesboro Blues" (Blind Willie McTell) – 2:59
"Checkin' Up on My Baby" (Sonny Boy Williamson) – 4:55
"Everybody's Got to Change Sometime" (Estes) – 2:57
"EZ Rider" (Taj Mahal) – 3:04
"Dust My Broom" (Robert Johnson) – 2:39
"Diving Duck Blues" (Estes) – 2:42
"The Celebrated Walkin' Blues" (Trad.) – 8:52

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1968