kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sven Brandel (musiker)

Sven Åke Bertil Brandel, född 16 augusti 1898 i Sankt Nikolai församling i Stockholm, död 29 augusti 1964 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk pianist. 

Brandel studerade vid Kungliga Musikkonservatoriet 1915–1921 och avlade organistexamen 1921. Han var pianolärare vid konservatoriet 1934–1964 och lärare i pianopedagogik 1953–1958. Brandel var ordförande i Svenska pianolärarförbundet 1954–1964. Han invaldes den 30 mars 1950 som ledamot 659 av Kungliga Musikaliska Akademien och var ledamot av dess styrelse 1953–1955. Han tilldelades professors namn 1955. Han är begraven i en familjegrav på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Sven Brandel var son till Robert Brandel, bror till Folke Brandel och far till Åke Brandel. Han var från 1922 gift med Greta Karolina Tornell (1895–1976).

Källor

Noter 

Svenska klassiska pianister
Svenska innehavare av professors namn
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Pianister under 1900-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1898
Avlidna 1964
Män
Musiker från Stockholm
Per Lindfors

Per Hugo Edmund Lindfors, född 1 augusti 1908 i Johannes församling, Stockholm, död 13 juli 1970 i Råsunda församling, Solna,  var en svensk musikvetare och radioman.

Lindfors studerade komposition vid Kungliga Musikkonservatoriet 1931–1933 och anställdes vid Radiotjänsts musikavdelning 1933. Han blev fil. lic. i musikhistoria 1938. Han var intendent vid radion 1939–1951 och musikchef 1952–1954. Han invaldes den 17 januari 1952 som ledamot 663 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Noter 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musikologer
Födda 1908
Avlidna 1970
Män
Frode Sørensen

Frode Sørensen, född 21 januari 1946 i Toftlund, är en dansk socialdemokratisk politiker. Han var folketingsledamot 1998-2007 och Danmarks skatteminister 21 december 2000 till 27 november 2001. Han har även varit ledamot i Sønderborgs kommunfullmäktige 1994-1998 och igen sedan 2009.

Frode Sørensen är son till skräddaren Laurits Sørensen och bokhållaren Mette Margrethe Sørensen. Han tog realexamen 1960 och var sedan lärling på sparbanken i Toftlund (1963-1967). Han var sedan assistent på sparbank i Aabenraa (1968-1971), sparbanksfullmäktig i Sønderborg (1971-1976), expeditionschef (1976-1981), kontorschef (1981-1993) och sedan bankfilialchef i Guderup (1993-1998).

Sørensens politiska karriär började 1994 då han blev invald i Sønderborgs kommunfullmäktige. Han var bl.a. ordförande av kulturnämnden (1994-1998). Han blev invald i Folketinget och var ledamot i bl.a. näringsutskottet, kyrkoutskottet och utbildningsutskottet. Han var partiets näringspolitiska talesperson (1998-2000) och medverkade bl.a. i förhandlingarna om nya regler för butikernas öppningstider. Han lämnade dessa uppdrag när han utsågs till Danmarks skatteminister i en regeringsombildning i december 2000. 

Som skatteminister tillsatte han bl.a. en utredning, bestående av oberoende experter, som skulle undersöka möjligheterna för en framtida skattereform. Sørensen mötte skarp kritik från båda politiska blocken i Folketinget efter att han föreslagit att köpare av svartarbete skulle kriminaliseras i lag. Han lade fram detta förslag mot bakgrund av tal från Rockwool Fonden, som uppskattade att svartarbete omsatte 34 miljarder danska kronor. Han fick endast odelat positivt stöd från Socialistisk Folkeparti.

Sørensen avgick som minister 27 november 2001 efter att regeringen förlorade valet. Han återvände som ordinarie ledamot i Folketinget och var bl.a. ordförande av skatteutskottet (2005-2006), dansk delegat i Nordiska rådet (2001-2007) och ledamot i utskottet för Sydslesvig (2001-2007). Han lämnade Folketinget efter valet 2007 och är sedan 2009 åter ledamot i Sønderborgs kommunfullmäktige.

Styrelseuppdrag 
 Vice ordförande i Finanssektorens Pensionskasse (1993-2000)
 Ordförande av Danske Sparekassefunktionærers Landsforening (1983-1992)
 Styrelseledamot i Sønderborg Handelsskole (1991-2000)
 Ordförande av Röda Korset i Sønderborg (1995-2000)
 President för Nordiske Bankfunktionærers Union (1989-1992)
 1:e vice ordförande i Finansforbundet (1991-1992)
 Styrelseledamot i Nordiska Kulturfonden (2003-)
 Ordförande i Foreningen Norden (2003-)

Referenser 

Kommunpolitiker från Socialdemokraterne
Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Danska ministrar från Socialdemokraterne
Danmarks skatteministrar
Danska politiker under 1900-talet
Danska politiker under 2000-talet
Personer från Tønders kommun
Födda 1946
Levande personer
Män
I last och lust

I last och lust — Sexuella bilder förr och nu är en debattbok från 1982 av Hans Nestius och utgiven under hans tid som ordförande i RFSU. Boken behandlar i text och bild pornografins historiska utveckling. Bokens syfte var att bilda opinion mot barnpornografi och speglar hur debatten fördes i början av 1980-talet.

På Kungliga biblioteket är boken inlåst i "Giftskåpet", ett kassaskåp till vilket endast två personer har tillgång. Boken var däremot tillgänglig på Stadsbiblioteket i Växjö tills Sveriges radios P4 Kronoberg ifrågasatte det i mars 2014.

Referenser 

Litteratur 1982
Kjell Wiman

Kjell Wiman, född 4 december 1906 i Barlingbo församling, Gotlands län, död 30 oktober 1990 i Visby domkyrkoförsamling, Gotlands län, var en svensk vicekonsul och bryggare.

Biografi
Wiman var son till bankdirektör Henric Wiman och Alva Hederstedt samt bror till Malte Wiman. Han studerade vid Högre tekniska läroverket i Malmö 1927. Wiman genomförde bryggeristudier vid Versuchs- und Lehranstalt für Brauerei i München, Jörgensens jäsningsfysiologiska laboratorium och Skandinaviska bryggerihögskolan i Köpenhamn samt vintillverkning i Frankrike.

Han var bryggmästare vid Gustaf Piehls bryggeri i Stockholm 1931–1934. Wiman var disponent vid Nya AB Visby bryggeri 1934, verkställande direktör där 1950 och styrelseordförande från 1973. Han var verkställande direktör och styrelseledamot av AB Visby motorcentral, ägare av Stora Hästnäs från 1942, styrelseledamot av Gotlands högerförbund och Visby högerförening.

Wiman var styrelseordförande i Rederi AB Gotland, Svenska Handelsbankens avdelningskontor, styrelseledamot i Gotlands handelskammare, Svenska bryggareföreningen och bryggeriförbunden. Han var finsk vicekonsul från 1955.

Kjell Wiman är begravd på Östra kyrkogården i Visby. Han gifte sig 1940 med sjuksköterskan Marie-Charlotte Gerde (1914–2013), dotter till direktören Axel Gerde och Gulli Gerde.

Referenser

Män
Födda 1906
Avlidna 1990
Svenska bryggare
Främmande länders konsuler i Sverige
Personer från Barlingbo socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Giftskåpet

"Giftskåpet" kallas det kassaskåp på Kungliga biblioteket i Stockholm till vilket endast två personer har tillgång och i vilket biblioteket förvarar material som det inte vet om det får inneha och tillhandahålla ens i forskningssyfte. Tillsammans med rikskriminalpolisen har biblioteket gjort bedömningen att det kan vara olagligt att låna ut böcker som innehåller barnpornografi.

Materialet är inlåst tills biblioteket får besked från regeringen om hur materialet ska hanteras och om biblioteket ens får inneha det. 2014 låg frågan sedan en tid hos utbildningsdepartementet.

Se även 
 Giftskåp
 Index librorum prohibitorum
 Samizdat

Referenser 

Censur i Sverige
Biblioteksväsen
Novoje vremja

Novoje vremja (ryska "Nya tiden") var en dagstidning i Sankt Petersburg, grundad 1868.

Tidningen övertogs 1876 av Aleksej Suvorin som gjorde den till organ för panslavismen med betydande inflytande. Tidningen upphörde i Ryssland efter oktoberrevolutionen men fortsattes senare i Belgrad av en son till Suvorin.

Källor 
 

Ryska dagstidningar
Nedlagda dagstidningar
Dagstidningar startade 1868
Guvernementet Vilna

Vilna var ett guvernement i Litauen i Kejsardömet Ryssland åren 1795-1915. Det var omgivet av guvernementen Suwalki i väster, Kovno
och Vitebsk i norr och öster, Minsk och Grodno i öster och söder.

Guvernementet låg på den breda, kärr- och sjörika ås, som skilde Polen från Ostpreussen och sträcker sig i östnordöstlig riktning till Valdajplatån. Dess högsta delar låg något över 300 meter. Vid vestra och östra gränserna var Vilna djupt fårat av Njemens och Dünas dalar. Marken var till större delen sand eller lera; bördig mylla fanns endast i Vilias flodområde. Sjöar och kärrtrakter, delvis skogbevuxna och knappast tillgängliga utom under vintern, upptog ett stort område i den centrala delen. Njemen, som flöt längs södra och västra gränsen, var Vilnas pulsåder för handeln, och dess vikt ökades genom bifloden Vilia, som flöt genom det centrala Vilna.

Folkmängden uppgick till omkring 1,3 miljoner, därav omkring 35 procent litauer i väster och norr samt 45 procent vitryssar; resten var polacker (godsägare) och judar, ryssar och tatarer. Guvernementet var beläget inom det judiska bosättningsområdet i Kejsardömet Ryssland.

Trots den magra jorden och de stora skogarna (mer än en tredjedel av arealen) producerade Vilna spannmål tillräckligt för eget behov. Industrin var dock föga utvecklad.

Mellan 1843 och 1915 var guvernementet indelat i sju distrikt (ujezd) Vilna, Vilejka, Disna, Lida, Troki, Osjmjany, Sventjany.

Källor

Vilna, Nordisk familjebok, 1893.

Kejsardömet Rysslands guvernement
Litauens historia
Belarus historia
Stater och territorier bildade 1795
Stater och territorier upplösta 1915
Vilnius
Sveriges ambassad i Khartoum

Sveriges ambassad i Khartoum är Sveriges diplomatiska beskickning i Sudan som är belägen i landets huvudstad Khartoum. Beskickningen består av en ambassad, ett antal svenskar utsända av Utrikesdepartementet (UD) och lokalanställda. Ambassadör sedan 2020 är Signe Burgstaller.

Historia
Innan 2007 har Sverige bara en gång tidigare, åren 1966-69, haft diplomatisk närvaro i Sudan. Då var det i form av en ambassad med Bengt Rösiö som chargé d’affaires. Orsaken till att den öppnades var ett bevattningsprojekt. Sverige arbetade tillsammans med bland andra FN, Världsbanken, Tyskland och USA. Tanken var att hjälpa nomaderna att bli bofasta. Sverige skulle borra brunnar, någon annan bygga vägar, någon tredje slakterier för boskapen. Sexdagarskriget kom dock emellan. Sudan bröt sina diplomatiska förbindelser med USA och Tyskland för deras stöd till Israel. Till den sudanesiska regeringens förvåning drog de sig då ur projektet och reste hem. Därmed avbröts brunnsborrningsprojektet och så småningom stängde också Sverige sin ambassad.

I december 2007 beslutade regeringen att upprätta en ambassad i Khartoum. Skälet var att en permanent diplomatisk närvaro i Sudan skulle ge Sverige möjlighet att agera mer kraftfullt i freds- och konflikthanteringsinsatserna i Sudan. Ambassaden öppnades i maj 2008. Tidigare hade ett sektionskontor funnit i Khartoum under ledning av Sveriges ambassad i Etiopien. Den svenska diplomatiska närvaron i Sudan kan dock spåras tillbaka till 1960-talet då diplomaten Bengt Rösiö var stationerad i huvudstaden som chargé d’affaires. På grund av inbördeskriget som kom att härja landet i mer än trettio år bröts de diplomatiska förbindelserna med bland andra Tyskland och USA och även Sverige blev utan ambassad.

Sydsudan
Sverige har ingen ambassad i Sydsudan men ett sektionskansli, inhyst i Norges ambassad i Hai Malakal, Juba, som lyder under ambassaden i Khartoum.

Beskickningschefer

Se även
Sudans ambassad i Stockholm

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Khartoum
Khartoum
Relationer mellan Sudan och Sverige
Charlotte Strömberg

Charlotte Strömberg, född i Hässleholm 1959, är en svensk civilekonom och företagsledare. Hon har varit vd för Jones Lang LaSalle och är styrelseordförande för Castellum.

Biografi
Charlotte Strömberg har en civilekonomexamen från Handelshögskolan i Stockholm. Hon har även bedrivit avbrutna forskarstudier inom finansiell ekonomi. Strömberg inledde sin yrkeskarriär vid Handelshögskolans utbildningsverksamhet Institutet för företagsledning (nuvarande IFL vid Handelshögskolan i Stockholm AB) som lärare i kostnads- och intäktsanalys. Hon gick vidare till Swedbank Robur som aktieanalytiker och fortsatte därefter till Alfred Berg där hon arbetade med analys och som rådivare inom corporate finance. 1997 gick Strömberg över till Carnegie Investment Bank  och arbetade som chef för investment bankingverksamheten i norden. 2006 blev Strömberg vd för fastighetsrådgivningsföretaget Jones Lang LaSalle i Norden. 2011 lämnade hon vd-arbetet på Jones Lang Lasalle och övergick till att framförallt verka som styrelseledamot.

Charlotte Strömbergs första styrelseuppdrag var för modeföretaget Gant åren 2005 till 2007. Hon är styrelseordförande i Castellum och ledamot i Boomerang, Fjärde AP fonden, Intrum Justitia, Karolinska Institutet, Skanska och Ratos. Fram till årsstämman 2014 var hon ledamot i Swedbank.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens medalj i guld av 12:e storleken (2019) för förtjänstfulla insatser inom svenskt näringsliv.

Referenser

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Personer från Hässleholm
Födda 1959
Levande personer
Kvinnor
IFL vid Handelshögskolan i Stockholm AB
Dunstock

Dunstock (även dynstock) är ett gammalt hantverkarnamn på en bärbjälke under en byggnads golvbräder. Benämningen kan även användas för diverse timrade underlag.

Noter

Se även
Bjälklag

Byggnadsdetaljer
Byggteknik
Golv
Abidaz

Jonathan Ghebil, mest känd under artistnamnet Abidaz är en svensk gangstarappare uppvuxen i Solna. 18 januari 2014 vann Abidaz P3 Guld för årets Hip-hop/soul. Samma år nominerades han även till priser vid Grammisgalan och Kingsizegalan. Vid den sistnämnda fick han pris för Bästa Soloartist samt pris för Bästa Video för låten Råknas.

Biografi
Abidaz har gått ut med att han levt som grovt kriminell.

Diskografi som soloartist

Album

Singlar

Källor

Män
Födda 1980
Levande personer
Svenska rappare
Svenska gangstarappare
Mononymt kända personer
Svenska brottslingar
Audrey Brown

Audrey Brown, född 24 maj 1913 i Bankura i Västbengalen, död 11 juni 2005 i Manchester, var en brittisk friidrottare.

Brown blev olympisk silvermedaljör på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Brittiska kortdistanslöpare
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Storbritannien
Brittiska idrottare under 1900-talet
Personer från Västbengalen
Födda 1913
Avlidna 2005
Kvinnor
Fasad (designmönster)

Fasad är ett designmönster som syftar till att tillhandahålla ett gränssnitt till en samling av klasser. I typfallet implementeras den som en singleton. En fasad ger en tydlig definition av kommunikationen mellan klienter som anropar fasaden och det bakomliggande programmet.

Referenser

Programmering
Designmönster
Mediator

Mediator är ett designmönster inom mjukvaruutveckling som kapslar in ömsesidigt beteende mellan objekt i en separat klass för att undvika direkta referenser mellan objekten. Mönstret syftar till att få en lösare koppling mellan objekt vilket minskar beroendet mellan objekten och gör koden lättare att underhålla. Ett exempel på användningområde är att koppla ett användargränssnitt löst mot objekt som representerar systemets problemområde.

Referenser

Programmering
Designmönster
Hakenberg, Brandenburg

Hakenberg är en by och kommundel (Ortsteil) i Fehrbellins kommun i Landkreis Havelland, Brandenburg, Tyskland, knappt 60 km nordväst om centrala Berlin och omkring 3 km sydost om Fehrbellin. Orten är en del av kommunen Fehrbellin sedan 2003 och var dessförinnan en självständig kommun.

Historia 

Platsen är historiskt bekant som skådeplats för slaget vid Fehrbellin 28 juni 1675 (enl. den gregorianska kalendern). Vid Hakenberg hade den brandenburgska armén sina ställningar. På platsen uppfördes 1875−1879 Hakenbergs segerkolonn, ritad av Christian Daniel Rauch, till minne av den brandenburgska segern i slaget.

Källor 

Orter i Brandenburg
Nils Horner

Nils Georg Anthony Horner, född 5 december 1962 i Caroli församling i Borås i Älvsborgs län, död 11 mars 2014 i Kabul i Afghanistan, var en svensk-brittisk journalist och korrespondent vid Sveriges Radio.

Biografi
Nils Horner var son till den svenske teckningsläraren Ragnar Horner  och den brittiska läraren Jean Horner, född Sinfield. 1972 flyttade familjen till ett hus i stadsdelen Brämhult . Redan som barn drömde Horner om att bli journalist och han skrev sin egen tidning Brevduvan. Som 14-åring fick han arbete på Västgöta-Demokraten.

Horner anställdes vid Sveriges Radio 2001. Dessförinnan var han verksam vid Borås Tidning sedan början av 1980-talet och på Förenade Landsortstidningar (FLT) och som frilansare under flera år. Horner rapporterade under större delen av sitt yrkesverksamma liv från krigs- och katastrofområden. Från 1991 var han stationerad i New York. Han började som utrikeskorrespondent för Sveriges Radio 2001 i New Delhi och bevakade framför allt Asien och Mellanöstern.

Horners sista reportage handlade om afghanska kvinnors oro inför det kommande valet, och samma dag, den 11 mars, sändes ett reportage från Asien rörande den tredje årsdagen för den tsunami som drabbade Japan 2011.

Horner blev skjuten i bakhuvudet den 11 mars 2014 på en gata i Kabul. Han fördes till det italienska sjukhuset Emergency där han dödförklarades.
De två gärningsmännen fångades på bild när de flydde till fots men ingen har gripits och den svenska förundersökningen är nedlagd. Islamistgruppen Fidai Mohaz tog kort efter mordet på sig skulden, vilket ifrågasattes av säkerhetskällor. Gruppen hävdade att Horner hade varit agent åt den brittiska underrättelsetjänsten MI6.

Utmärkelser
2001: Marcus Ölanderpriset
 2007: Stora Ekopriset
2014: Publicistklubbens Stora Pris 2014
2014: Radioakademins Specialpris 2014

Nils Horner-priset
Borås Tidning och dess ägarstiftelse Tore G Wärenstams stiftelse instiftade 2015 tillsammans med Sveriges Radio och JMG Nils Horner-priset till minne av korrespondenten Nils Horner

Källor

Svenska journalister under 1900-talet
Mördade journalister
Journalister från Borås
Födda 1962
Avlidna 2014
Män
Utrikeskorrespondenter
Svenska journalister under 2000-talet
Personer som blivit mördade i Afghanistan
Mottagare av Publicistklubbens stora pris
Hägring 38

Hägring 38 är en roman av den finlandssvenske författaren Kjell Westö utgiven 2013.
För romanen tilldelades Westö Sveriges Radios Romanpris och Nordiska rådets litteraturpris samt nominerades till Augustpriset.

Handling
Handlingen utspelar sig under åtta månader under 1938 i Helsingfors. Huvudperson är advokaten Claes Thune och boken utspelar sig i en finlandssvensk borgerlig miljö. Han har lämnats av sin hustru Gabi som blivit tillsammans med hans vän Lindemark. Banan och Lindemark träffas i diskussionsgruppen Onsdagsklubben som de bildat tillsammans med de gamla vännerna Arelius och Joachim Jary för att diskutera politik och kultur men mest för att umgås och dricka sig redlösa. Gruppen splittras efterhand i en liberal del som Thune tillhör och en högerorienterad. Adolf Hitlers expansionspolitik väcker både vrede och beundran. Joachim Jary drabbas av sinnessjukdom och tas in på mentalsjukhus.

Thune engagerar sig som utrikespolitisk skribent i dagspressen och blir publicerad i Svenska Pressen. På Thunes kontor arbetar Matilda Wiik som nyanställd sekreterare. Hon har tragiska minnen från finska inbördeskriget och övergrepp begångna mot henne i fångläger. En dag när onsdagsklubben träffas på Thunes kontor hör Matilda sin plågoande från fånglägret. Plågoanden, "Kaptenen",  som inte inser vem Matilda är, börjar uppvakta henne. Först i bokens slutskede får läsaren veta vem "Kaptenen" verkligen är.

I boken återberättas händelsen vid invigningen av Helsingfors Olympiastadion när Abraham Tokazier, som var av judisk börd, korsade mållinjen i 100-metersloppet som etta. De officiella resultaten placerade honom först på fjärde plats, trots att man först hade ropat ut honom som vinnare. I boken är det Joachim Jarys brorson Salomon Jary som är Tokazier.

Mottagande

Romanen fick ett positivt mottagande av flera kritiker. I Aftonbladet skrev Ragnar Strömberg att ”Hägring 38 är ett fullödigt konstnärligt vittnesbörd om att ambivalens är en rättighet, och att ta ställning till tidens stora, svåra frågor en skyldighet”. Jan Arnald i Dagens Nyheter tyckte att Westö förnyat sitt författarskap på ett lyckat sätt genom att tillföra ett spänningsmoment.  Torbjörn Forslind i Svenska Dagbladet ansåg att romanen är en ”imponerande prestation” som belyser Finlands svåra historia. 

Romanen belönades med Nordiska rådets litteraturpris 2014 med motiveringen att den "på stämningsmättad prosa levandegör ett kritiskt ögonblick i Finlands historia med bäring på vår samtid”.

Källor

Romaner av Kjell Westö
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 2013
Helsingfors i skönlitteratur
1938 i skönlitteratur
Böcker tilldelade Nordiska rådets litteraturpris
Lista över arbetslivsmuseer i Blekinge län

Här följer en förteckning över arbetslivsmuseer i Blekinge län.

Blekinge län 

|}

Tidigare arbetslivsmuseer i Blekinge län 
 Id-nr 1316, Silverforsens kaffestuga, Ronneby.
 Id-nr 4187, Vagn- och hembygdsmuseum, Olofström, Olofström.
 Id-nr 1321, Tararps lanthandelsmuseum, Asarum, Karlshamn.
 Id-nr 4594, Brocenter Bil- och fordonsmuseum, Olofström.

Se även
Kulturmärkning
Byggnadsminne
Industriminne
Museijärnväg
Lista över kulturmärkta fartyg i Sverige
Lista över arbetslivsmuseer i Blekinge län utifrån Wikidata

Källor
 Databasutdrag från arbetslivsmuseer.se 28 november 2013

Externa länkar

Blekinge län
Museer i Blekinge län
Eric Bogislaus Skjöldebrand

Eric Bogislaus Skjöldebrand, född 27 februari 1816 i Stockholm, död 11 december 1868 i Södertälje, var en svensk kapten, kammarherre och målare.

Han var son till generalen Anders Fredrik Skjöldebrand och Charlotta Ennes. Han blev kadett vid Karlberg 1830, underlöjtnant vid livbeväringsregementet 1841, löjtnant 1849 och slutligen kapten 1858. Han var kammarherre hos drottning Josefina 1852–1866. Han var vid sidan av sin militära tjänst en talangfull amatörkonstnär och bedrev självstudier inom konsten under en resa till Italien under 1840-talet. I Rom umgicks han bland annat med Uno Troili. Han medverkade i några av Konstakademiens utställningar i Stockholm på 1850- och 1860-talet.  Hans mest uppmärksammade arbete är ett porträtt av drottning Fredrika Dorotea Vilhelmina i olja som han målade 1850 (numera vid Gripsholm). På Ulriksdals slott finns en Italiensk vignerola utförd 1853. 

Hans konst består av porträtt, genremålningar och landskapsskildringar. Skjöldebrand är representerad vid Gripsholms porträttsamling, Östergötlands museum, Ulriksdals slott, Nationalmuseum och med ett par skissböcker med vyer och porträttstudier i blyerts eller akvarell vid Fogelstad i Södermanland.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 193, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska porträttmålare
Svenska kammarherrar
Svensk obetitlad adel
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1816
Avlidna 1868
Män
Ugglan
Militärer från Stockholm
Eric Bogislaus
Lista över arbetslivsmuseer i Dalarnas län

Här följer en förteckning över arbetslivsmuseer i Dalarnas län.

Dalarnas län

|}

Tidigare arbetslivsmuseer i Dalarnas län 
 Id-nr 1403, Sveriges vägmuseum, Borlänge.
 Id-nr 1423, Sörboda skolmuseum, Furudal.
 Id-nr 1365, Erik Jers skinnmuseum, Malung, Malung-Sälen.
 Id-nr 4292, Runns ångbåtsförening, Borlänge.

Se även
Kulturmärkning
Byggnadsminne
Industriminne
Museijärnväg
Lista över kulturmärkta fartyg i Sverige
Lista över arbetslivsmuseer i Dalarnas län utifrån Wikidata

Källor
 Databasutdrag från arbetslivsmuseer.se 28 november 2013

Externa länkar

Dalarnas län
Museer i Dalarnas län
Arbetslivsmuseer
Lista över arbetslivsmuseer i Gotlands län

Här följer en förteckning över arbetslivsmuseer i Gotlands län.

Gotlands län 

|}

Tidigare arbetslivsmuseer i Gotlands län
 S/S Justus i Klintehamn
 Strandridaregården i Kyllaf

Se även
Kulturmärkning
Byggnadsminne
Industriminne
Museijärnväg
Lista över kulturmärkta fartyg i Sverige
Lista över arbetslivsmuseer i Gotlands län utifrån Wikidata

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Databasutdrag från arbetslivsmuseer.se 28 november 2013

Externa länkar

Gotlands län
Museer i Gotlands län