kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Regeringen Thorvald Stauning

Regeringen Thorvald Stauning har flera betydelser:
 
 Regeringen Thorvald Stauning I (23 april 1924–14 december 1926)
 Regeringen Thorvald Stauning II (30 april 1929–4 november 1935)
 Regeringen Thorvald Stauning III (4 november 1935–15 september 1939)
 Regeringen Thorvald Stauning IV (15 september 1939–10 april 1940)
 Regeringen Thorvald Stauning V (10 april 1940–8 juli 1940)
 Regeringen Thorvald Stauning VI (8 juli 1940–4 maj 1942)
Croatia Records

Croatia Records, 1947-1990 verksamt under namnet Jugoton, är ett kroatisk skivbolag. Det är det äldsta och främsta skivbolaget i Kroatien och har sitt huvudkontor i Zagreb.

Historik 
Skivbolaget grundades i Zagreb 1947 som Jugoton men i samband med Kroatiens utträde ur Jugoslavien 1990 bytte skivbolaget till nuvarande namn.

Referenser

Fotnoter 

Kroatiska skivbolag och skivmärken 
Skivbolag och skivmärken bildade 1947
Dubrava
Hjalmar Grafström (ämbetsman)

Gustaf Hjalmar Grafström, född 30 maj 1865 i Bjuråker, Gävleborgs län, död 18 juni 1944 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Grafström avlade hovrättsexamen vid Uppsala universitet 1888 och blev vice häradshövding 1891. Han var fattigsakförare i Stockholms norra distrikt 1895–1900. Grafström började som notarie i Överståthållarämbetets kansli i Stockholm 1898, var sekreterare 1916–1932 samt blev sekreterare och ombudsman i Allmänna barnhuset 1902. Han var tillförordnad underståthållare 1929–1930.

Källor 
 
 

Underståthållare
Alumner från Uppsala universitet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Bjuråkers socken
Födda 1865
Avlidna 1944
Män
Barnesintegral

Inom matematiken är en Barnesintegral eller Mellin–Barnesintegral en kurvintegral som innehåller produkter av gammafunktioner. De introducerades av . De är nära relaterade till generaliserade hypergeometriska serier.

Integralen tas vanligen längs en kurva som är en deformering av imaginära axeln, går runt polerna av faktorerna av formen Γ(a + s) och till höger om polerna av  Γ(a − s).

Hypergeometriska serier 
Hypergeometriska funktionen ges av Barnesintegralen

Barnes lemmas 
Barnes första lemma  säger att

Detta är en analogi av Gauss 2F1-formel och samtidigt en utvidgning av Eulers betaintegral. Integralen ovan kallas ibland för Barnes betaintegral. 

Barnes andra lemma  säger att

där e = a + b + c − d + 1. Detta är en analogi av Saalschützs formel.

Källor 
 
 
 
 

Speciella funktioner
Hypergeometriska funktioner
Spaced learning

Spaced learning är en engelsk undervisningsmetod som är speciellt utformad för att inkoda långtidsminnen under en enda lektion.

Metoden går ut på att det material som ska läras ut gås igenom (i komprimerad form och med viss variation) tre gånger, separerade av två 10 minuters pauser då eleverna får ägna sig åt aktiviteter som inte är relaterade till själva undervisningen. Metoden utvecklades av lärare och neurofysiologer under perioden 2005-2011.

Spaced learning ska inte blandas ihop med tidsfördelad repetition, som går ut på att befästa kunskap genom att plocka fram den ur minnet flera gånger, fördelat på dagar, veckor eller månader (the spacing effect). Dock kan de två metoderna med fördel kombineras på ett och samma kursmaterial.

Källor
 Svensk guide till Spaced Learning 
 Kelley, P. and Whatson, T., (2013). Making memories in minutes: a spaced learning pattern from memory research in education. Frontiers in Human Neuroscience doi: 10.3389/fnhum.2013.00589

Pedagogik
Harald Rabe

Karl August Harald Rabe, född 27 juli 1897 i Ekenäs i Finland, död 17 oktober 1977 i Kista, var en svensk psykiater. Han var far till Folke Rabe och Henrik Rabe.

Rabe var son till metodistpastor Herman Rabe och Annie Bergroth samt bror till Sven Rabe. Efter studentexamen i Gävle 1915 blev Rabe medicine kandidat 1919 i Lund och medicine licentiat i Stockholm 1924. Han var extra läkare vid Västerviks hospital 1920–1921, assistentläkare vid Västerviks lasarett 1921, extra läkare vid Lunds hospital 1922, vid Västerviks hospital 1923–1924, Uppsala hospital 1925, underläkare vid Långbro sjukhus 1925, biträdande läkare där 1928–1932, biträdande läkare vid Hjälpbyrån för psykiskt sjuka 1929–1930, föreståndare där 1931, t.f. överläkare vid Stockholms stads öppna vård av psykiskt sjuka 1931 och överläkare vid Beckomberga sjukhus 1932–1954. 

Rabe var som ansvarig läkare på Beckomberga sjukhus inblandad i Haijbyaffären. Beträffande Haijbys intagning 1941 medgav Rabe i hovrätten att denna skett "formellt frivilligt, reellt nog med tvång eller påstötning bakom". 

Rabe erhöll fältläkarstipendium 1925 och var bataljonsläkare i Fältläkarkårens reserv från 1929. Han tilldelades Sankt Eriksmedaljen 1947. År 1932 översatte han Theodoor Hendrik van de Veldes Fruktsamheten i äktenskapet och dess avsiktliga kontroll. Rabe är begravd på Bromma kyrkogård.

Källor

 Läkartidningen nr 46, 2012-11-13. 
 Rabe, Carl August Harald på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska psykiatrer
Svenska översättare
Översättare från tyska
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Ekenäs
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1897
Avlidna 1977
Män
Jean-Baptiste-Gaspard d'Ansse de Villoison

Jean-Baptiste-Gaspard d'Ansse de Villoison, född den 5 mars 1750 i Corbeil-Essonnes, död den 28 april 1805 i Paris, var en fransk klassisk filolog.

Villoison, som var professor i grekiska vid Collège de France, utmärkte sig för djupa insikter och kritiskt skarpsinne. Han utgav bland annat Apollonios lexikon till Homeros (1773), Longos herderoman (1778), nyfunna Anecdota græca (2 band, 1781) och, efter ett av honom upptäckt manuskript i Venedig, som blev utgångspunkten för den kritik, som velat förneka skalden Homeros enhet och autenticitet, Homeros Iliad (1788), med högst värdefulla scholier från antiken.

Källor

Noter

Franska professorer i grekiska
Personer verksamma vid Collège de France
Personer i Frankrike under 1700-talet
Födda 1750
Avlidna 1805
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Guillaume André Villoteau

Guillaume André Villoteau, född den 19 september 1759 i Bellême, död den 27 april 1839 i Tours, var en fransk musikskriftställare.

Villoteau blev kormästare vid Stora operan i Paris och fick följa med Napoleons expedition till Egypten, där han gjorde undersökningar angående de forntida egypternas samt de nyare egyptiska blandfolkens musikinstrument, varom han skrev fyra avhandlingar i den vetenskapliga kommissionens stora Description de-l'Égypte.

Källor 

 

Franska musikhistoriker
Musiketnologer
Franska dirigenter
Kördirigenter
Franska författare under 1800-talet
Födda 1759
Avlidna 1839
Män
Ugglan
Emmett Toppino

Emmett Toppino, född 1 juli 1909 i New Orleans i Louisiana, död 8 september 1971 i New Orleans, var en amerikansk friidrottare.

Toppino blev olympisk mästare på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Amerikanska kortdistanslöpare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1932
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från USA
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från New Orleans
Födda 1909
Avlidna 1971
Män
Rogers–Ramanujan-identiteterna

Inom matematiken är Rogers–Ramanujan-identiteterna två identiteter relaterade till q-hypergeometriska serier. De upptäcktes och bevisades ursprungligen av . Srinivasa Ramanujan återupptäckte dem något före 1913, men kunde inte bevisa dem. Ramanujan hittade senare Rogers artikel från 1917 och de publicerade tillsammans ett nytt bevis .  upptäckte och bevisade identiteterna senare oberoende av Rogers och Ramanujan.

Definition 
Rogers–Ramanujan-identiteterna är

 
och

 

där  är q-Pochhammersymbolen.

Modulära funktioner 
Om q = e2πiτ är q−1/60G(q) och q11/60H(q) modulära funktioner av τ.

Användningar 
Rogers–Ramanujans kedjebråk är

Se även 
 Rogerspolynom

Referenser

Källor 
 
 
 
 
 Issai Schur, Ein Beitrag zur additiven Zahlentheorie und zur Theorie der Kettenbrüche, (1917) Sitzungsberichte der Berliner Akademie, pp. 302–321.
 W.N. Bailey, Generalized Hypergeometric Series, (1935) Cambridge Tracts in Mathematics and Mathematical Physics, No.32, Cambridge University Press, Cambridge.
 George Gasper and Mizan Rahman, Basic Hypergeometric Series, 2nd Edition, (2004), Encyclopedia of Mathematics and Its Applications, 96, Cambridge University Press, Cambridge. .
 Bruce C. Berndt, Heng Huat Chan, Sen-Shan Huang, Soon-Yi Kang, Jaebum Sohn, Seung Hwan Son, The Rogers-Ramanujan Continued Fraction, J. Comput. Appl. Math. 105 (1999), pp. 9–24.
 Cilanne Boulet, Igor Pak, A Combinatorial Proof of the Rogers-Ramanujan and Schur Identities, Journal of Combinatorial Theory, Ser. A, vol. 113 (2006), 1019–1030.

Externa länkar 
 
 

Hypergeometriska funktioner
Matematiska identiteter
Q-analogier
Modulära former
Srinivasa Ramanujan
A Thousand Miles

A Thousand Miles är en poplåt skriven av den amerikanska sångerskan Vanessa Carlton. Det är hennes första singel från debutalbumet Be Not Nobody. Låten är Carltons mest framgångsrika singel och hennes enda topp-tjugo-placering i USA. Den hade stor framgång över hela världen, med bland annat en listetta i Australien och en topp-fem-placering i USA och Irland. Den fortsatte med att bli den sjätte mest spelade låten 2002 i USA och fick bland annat en Grammynominering för årets låt. I Sverige var låten inte lika stor framgång, där den som bäst nådde plats 30 på Sverigetopplistan.

Bakgrund 
Carlton skrev riffet till låten sommaren 1998, men på grund av en skrivkramp blev den aldrig klar. När hon senare letade efter ett passande skivbolag, spelade hon början av låten för en skivproducent, som sa till henne att hon måste skriva klart den. När hon återvände hem, skrev hon klart låten på en timme och gav den namnet ”Interlude”. 

Några år senare fick Ron Fair, VD för skivbolaget A&M Records höra låten på en demo-skiva som Carlton skickat. Fair menade att låten i sig var fantastisk, men att demo-versionen inte gjorde den rättvisa. Han träffade Carlton personligen, för att ändra arrangemanget av låten. ”A Thousand Miles” tog hela 14 sessioner att spela in och var den första låten som spelades in för albumet ”Be Not Nobody”. Fair och Carlton hade även en liten dispyt angående låtens namn. Fair vägrade att döpa låten till ”Interlude” eftersom ordet aldrig förekommer i låten. Det var Fairs brorson som till slut kom på det slutliga namnet.

Mottagande 
Låten blev väl mottagen av musikkritikerna. Billboard berömde låtens piano-riff och menade att det verkligen var en lovande debut. PopMatters ansåg att låten var svängig och svår att inte tycka om. Slant magazine skrev 2004 att låten hjälpte till att bana väg för en förändring i musikbranschen, bort från Tuggummipopen som tidigare dominerat på musiklistorna.

Musikvideo 
Musikvideon spelades in i Newbury Park, Kalifornien och regisserades av Marc Klasfeld. Den börjar med att Carlton går in i hennes garage och drar av ett skynke som döljer ett piano. Hon sätter sig ner och börjar spela. Pianot börjar röra på sig, ut ur garaget och åker sedan runt på olika platser i staden. I slutet är hon tillbaka där videon började och reser sig och lämnar garaget.

Listplaceringar & certifikationer

Singellistor

Årslistor

Certifikationer

Källor

Musiksinglar 2002
Singlar utgivna på A&M Records
Aarzemnieki

Aarzemnieki (utlänningarna) är en tysk-lettisk musikgrupp bestående av Jöran Steinhauer, Katrīna Dimanta, Raitis Viļumovs och Guntis Veilands. Gruppen representerade Lettland och framförde låten Cake to bake i den första semifinalen Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn. Låten gick inte vidare till final.

Referenser

Externa länkar

lettiska musikgrupper
Deltagare i Eurovision Song Contest 2014
Artister som representerat Lettland i Eurovision Song Contest
Bombieri–Vinogradovs sats

Inom matematiken är Bombieri–Vinogradovs sats (ibland även kallat Bombieris teorem) ett viktigt resultat inom analytisk talteori. Satsen bevisades på 1960-talet. Den är uppkallad efter Enrico Bombieri och A. I. Vinogradov.

Resultatet är en viktig applikation av sållmetoder.

Satsen
Låt A vara ett godtyckligt positivt reellt tal. Då

om

Här är  Eulers fi-funktion och där  är Mangoldtfunktionen.

Se även
Elliott–Halberstams förmodan (en generalisering av Bombieri–Vinogradovs sats)
Vinogradovs sats

Källor

Externa länkar 

The Bomvieri-Vinogradov Theorem, R.C. Vaughan's Lecture note.

Satser inom analytisk talteori
Sållmetoder
Erik Almgren (fotbollsspelare)

Karl Erik Algot Almgren, född 28 januari 1908 i Stockholm, död 23 augusti 1989 i Stockholm, var en svensk fotbollsspelare (halvback).

Almgren var uttagen i den svenska fotbollstruppen till OS 1936. I OS fick han dock ingen speltid då Sverige i sin enda match i turneringen förlorade mot Japan i ett av svensk fotbolls största bakslag i och med den oväntade 3-2-förlusten. 

Almgren, som under större delen av sin karriär spelade i AIK och där också blev svensk mästare 1937, spelade sammanlagt 13 landskamper under åren 1937–1938. När den aktiva karriären var över fungerade Almgren under olika perioder som tränare, bland annat för sitt AIK år 1944.

Meriter

I landslag
 
 Uttagen till OS (1): 1936 (ingen speltid)
13 landskamper

I klubblag
  AIK
 Svensk mästare 1936/37

Individuellt
Mottagare av Stora grabbars märke, 1938

Referenser

Webbsidor

Lista på landskamper, ''svenskfotboll.se, läst 2014 03 03

Spelare i AIK Fotboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1936
Tränare i AIK Fotboll
Tränare i Åtvidabergs FF
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1989
Män
Arnold Möller

Arnold Walter Möller, född 6 september 1911 i Berlin, död 9 mars 2011, var en svensk psykiater.
 
Efter studentexamen i Motala 1930 blev Möller medicine kandidat i Stockholm 1934 och medicine licentiat 1940. Han var underläkare vid epileptikerkliniken Stora Sköndal 1941, amanuens och t.f. underläkare vid neurologiska kliniken vid Serafimerlasarettet 1942, t.f. underläkare vid Beckomberga sjukhus 1944, förste underläkare 1946, t.f. underläkare och amanuens vid Södersjukhusets medicinska avdelning 1948–49, biträdande läkare vid Serafimerlasarettets psykiatriska poliklinik 1948–52, vid Beckomberga sjukhus 1951–53, t.f. överläkare vid Frösö sjukhus 1953, överläkare där 1955, vikarierande överinspektör för sinnessjukvården under olika perioder 1957, 1958 och 1959, biträdande överläkare vid Ulleråkers sjukhus 1959 och överläkare där från 1961. 

Möller var biträdande överinspektör för mentalsjukvården under olika perioder 1957–63 samt vikarierande medicinalråd under olika perioder 1961 och 1962. Han var psykiater vid Svenska kyrkans familjerådgivningsbyrå i Uppsala och studentpsykiater i Uppsala från 1963.

Källor

Finn graven

Svenska psykiatrer
Personer från Berlin
Födda 1911
Avlidna 2011
Män
Konrad Bidz

Konrad Bidz, död den 13 mars 1489, var biskop i Åbo stift 1460–1489.

Konrad Bidz var son till riksrådet Henrik Bidz. Han inskrevs 1438 vid universitetet i Leipzig, där han erhöll magistergraden. År 1448 studerade han vid universitetet i Bologna och utsågs 1450 till domprost i Åbo. Efter att ha valts till biskop erhöll han stadfästelse på valet av påven Pius II 4 juli 1460 och vigdes därefter till ämbetet i Siena. Som biskop slog Konrad Bidz vakt om kyrkans och prästerskapets intressen, lät skapa nya församlingar, inskärpte gällande föreskrifter om prästernas avlöning och utökade antalet korpräster i Åbo domkyrka. 1486 ålade han stiftets kaniker att residera i Åbo. Under hans biskopstid uppfördes ett stort antal sockenkyrkor i sten. 1488 lät Konrad Bidz i Lübeck trycka en mässbok för stiftets behov Missale ecclesiae Aboensis, den första tryckta boken avsedd för Finland. 1474 och 1480 utgav han nya kyrkostadgar och utsände förmaningsbrev till skolrektorerna att vårda sig om djäkneundervisningen. Politiskt stödde Konrad Bidz Kristian I och understödde honom med krigsfolk, antagligen under kungens besök i Stockholm 1463 eller 1464. Efter 1471 gick han dock efter vad som kan utläsas över till Stureanhängarna.

Källor

Externa länkar 
 

Biskopar i Åbo stift
Personer i Finland under 1400-talet
Födda okänt år
Avlidna 1489
Män
Brahegatan, Stockholm

Brahegatan är en gata på Östermalm i Stockholm som går från Humlegårdsgatan i söder till Valhallavägen i norr. Gatan hette tidigare ”Lilla Humlegårdsgatan” eller ”Östra Humlegårdsgatan”, men bytte namn i samband med Namnrevisionen i Stockholm 1885. Det är sedan länge omtvistat vem i den månghövdade ätten Brahe som har fått denna gata uppkallad efter sig. De hetaste kandidaterna brukar vara Per Brahe den äldre och framför allt Per Brahe den yngre som har fått många platser uppkallade efter sig, både i Sverige och i Finland. Ingen av dem har dock någon anknytning till området.

På Brahegatan 10 ligger Beckmans designhögskola och på Brahegatan 47–49 låg fram till 1962 Wallenbergska villan.

Se även 
 Gator och torg på Östermalm
 Kvarteret Älgen, Brahegatan 41-51.
 Wallenbergska villan (revs 1960), Brahegatan 47-49.

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Östermalm
Søren Bugge

Søren Bugge, född den 20 mars  1721 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 9 november 1794, var en norsk präst, far till biskop P.O. Bugge. 

Bugge blev student från Kristiania skola 1739 och avlade teologisk examen i Köpenhamn 1743. Han var 1745-50 kateket vid barnhuset i Kristiania och slöt sig vid denna tid till Brödraförsamlingen, som han sedan aldrig lämnade. År 1750 blev han personlig kaplan i Holt, där han förblev till 1767, då han blev sognepræst till Vanse, ett ämbete, han 1761 hade fått i survivans efter att en tid ha skött sognepræstämbetet vid Vor Frelsers Kirke på Christianshavn. År 1780 blev han prost i Lister. Prostsysslan nedlade han sommaren 1790 på grund av ålderdomssvaghet. Kort efteråt blev han på en av hans son, ovannämnde P.O. Bugge, ingiven ansökan utnämnd till sognepræst i Øjestad, där han också 1792 kunde överta prostsysslan i Nedenæs, då där inte var sjöresor. Han dog efter en välsignelsebringande verksamhet och har gått till historien som en av 1700-talets frommaste präster i den norska kyrkan. Han utgav 1760-63 några teologiska och uppbyggliga småskrifter av gammaldag ortodox karaktär, och från Vanse inlämnade han några förslag beträffande lanthushållning, alltid ivrande för församlingens bästa. Han var gift med Gidsken Edvardine, född Røring (död den 18 juni 1793), dotter till sorenskriver Edvard Røring  (död 1731) och Gidsken Leth (död 1727), syster till poeten Edvard Storms och bröderna J. E. och Christian Colbiørnsens mödrar.

Källor 

  Biografi av Daniel Thrap

Norska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Norska präster under 1700-talet
Präster från Oslo
Födda 1721
Avlidna 1794
Män
DBL
Raketflygplan

Ett raketflygplan är ett flygplan som drivs av en raketmotor, ibland som tillägg till en vanlig jetmotor. Raketflygplan kan uppnå mycket högre hastigheter än jetflygplan av samma storlek, men oftast är motorerna bara på kortare stunder, för att sedan glidflyga, på grund av den höga bränsleåtgången. Eftersom raketflygplan, till skillnad från konventionella typer av flygplan, inte behöver något syre från atmosfären lämpar sig denna flygplanstyp speciellt bra för flygning på extremt höga höjder, de har också en mycket snabbare acceleration och behöver således kortare startbana.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Flygplan
Spökugglor

Spökugglor (Ninox) är ett släkte med ugglor. Systematiken för släktet är omdiskuterad och olika auktoriteter accepterar olika många arter. På senare tid har även ett flertal nya arter och underarter beskrivits. Därtill har flera arter som traditionellt ansetts varit spökugglor i själva verket visat sig ha sin hemvist i andra släkten. Nedanstående följer IOC:s lista:
 Skrattuggla (Ninox albifacies) – placeras traditionellt i egna släktet Sceloglaux, men är en del av Ninox
 Rödbrun spökuggla (Ninox rufa)
 Större spökuggla (Ninox strenua)
 Skällande spökuggla (Ninox connivens)
 Sumbaspökuggla (Ninox rudolfi)
 Australisk spökuggla (Ninox boobook)
 Rotespökuggla (Ninox rotiensis) 
 Timorspökuggla (Ninox fusca) 
 Alorspökuggla (Ninox plesseni) 
 Nyazeelandspökuggla (Ninox novaezeelandiae) 
 Tasmanspökuggla (Ninox leucopsis) 
 Nordlig spökuggla (Ninox japonica) 
 Brun spökuggla (Ninox scutulata)
 Dunkelspökuggla (Ninox obscura) 
 Chokladspökuggla (Ninox randi) 
 Andamanspökuggla (Ninox affinis)
 Luzonspökuggla (Ninox philippensis)
 Mindanaospökuggla (Ninox spilocephala) 
 Camiguinspökuggla (Ninox leventisi) 
 Suluspökuggla (Ninox reyi) 
 Cebuspökuggla (Ninox rumseyi) 
 Romblonspökuggla (Ninox spilonotus) 
 Mindorospökuggla (Ninox mindorensis) 
 Dvärgspökuggla (Ninox sumbaensis)
 Togianspökuggla (Ninox burhani)
 Ockraspökuggla (Ninox ochracea)
 Cinnoberspökuggla (Ninox ios)
 Halmaheraspökuggla (Ninox hypogramma) 
 Buruspökuggla (Ninox hantu) 
 Seramspökuggla (Ninox squamipila)
 Tanimbarspökuggla (Ninox forbesi) 
 Julöspökuggla (Ninox natalis)
 Manusspökuggla (Ninox meeki)
 Papuaspökuggla (Ninox theomacha)
 Fläckig spökuggla (Ninox punctulata)
 Newbritainspökuggla (Ninox odiosa)
 Bismarckspökuggla (Ninox variegata)

Madagaskarugglan (Athene superciliaris) och salomonugglan (Athene jacquinoti) med släktingar placerades tidigare i Ninox.

Noter

Fågelsläkten
Ugglor
Morgan Jensen

John Morgan Jensen, född 3 juli 1963 i Råda församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk gitarrist, kompositör och manusförfattare.

Morgan Jensen växte upp i Mölnlycke och har under artistnamnet Morgan LeFay varit gitarrist och kompositör i hårdrocksbandet Swedish Erotica. Numera är Morgan Jensen verksam inom filmen. Han har bland annat skrivit manus till de båda Kristallen-nominerade TV-produktionerna Medicinmannen (2005) och Häxdansen (2008), samt Tjockare än vatten (2014).

Filmografi i urval

Manus
1999 – Färden
1999 – Offerlamm
2000 – Brottsvåg
2001 - OP:7
2003 – Paragraf 9
2005 – Medicinmannen (TV-serie)
2006 – Hombres
2008 – Häxdansen (TV-serie)

Manuskonsult
2013 – Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann

Dramaturg
2002 – Bäst i Sverige!
2003 – Smala Sussie

Referenser

Externa länkar
Morgan Jensen på IMDB (engelska)
Morgan Jensen på Svensk Mediedatabas
Morgan Jensen på Svensk Filmdatabas

Svenska rockgitarrister
Svenska manusförfattare
Personer från Råda socken, Askims härad
Födda 1963
Levande personer
Män
Erik Turesson (Bielke)

Erik Turesson (Bielke) kan syfta på:

 Erik Turesson den yngre (Bielke) död 1511, riksråd
 Erik Turesson den äldre (Bielke), död omkring 1328, riksråd och diplomat
 Erik Turesson (Bielke) (död 1450), godsägare i Småland
 Erik Turesson Bielke (1564–1599), kammarjunkare