kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guo Moruo

Guo Moruo, född 16 november 1892 i Leshan, Sichuan, död 12 juni 1978 i Peking, var en kinesisk poet, författare, arkeolog och politiker.

Han kom från en relativt välbeställd hakka-familj i Sichuan som härstammade från Ninghua härad i Fujian-provinsen. Han studerade först vid Shishi gymnasium i Chengdu och fick därefter möjlighet att studera medicin i Japan 1914, där han började bli mer intresserad av litteratur och påverkades av Wang Yangming, Rabindranath Tagore och Walt Whitman.

1917 inledde han sin litterära karriär med att översätta Tagores poesi till kinesiska och började snart skapa egna verk. 1921 publicerade han sin första poesisamling, Nüshen ("Gudinnor") som etablerade hans rykte som en nyskapande poet på det kinesiska talspråket i Fjärde maj-rörelsens anda. I Japan lärde han bland annat känna Yu Dafu och 1921 var han med om att grunda det litterära Skapelseförbundet, som under två år var centrum för hans litterära aktiviteter.

I februari 1924 återvände Guo till Kina och bosatte sig i Shanghai. Det politiska radikaliseringen i Kina påverkade honom starkt och han började intressera sig för marxismen. 1925 gick han med i Kuomintang, som då samarbetade med Kinas kommunistiska parti. Han deltog i Nordfälttåget 1926 som propagandist, men när Chiang Kai-shek började rensa ut kommunister från Kuomintang 1927 tog Guo kommunisternas parti och begav sig till Nanchang strax efter det misslyckade Nanchangupproret i augusti 1927. Han gick med i kommunistpartiet vid denna tid, men flydde sedan till Japan, där han stannade i tio år och genomgick en av sina litterärt mest produktiva perioder.

När det andra kinesisk-japanska kriget bröt ut i juli lämnade han sin familj i Japan och begav sig till Shanghai. I takt med att japanska styrkor erövrade stora delar av Kinas kustland flydde Guo inåt land och bosatte sig sedan i nationalistregeringens tillfälliga huvudstad i Chongqing. 

Under det kinesiska inbördeskriget deltog Guo som "partilös" i Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens i arbetet med förbereda utropandet av Folkrepubliken Kina hösten 1949. Efter kommunisternas maktövertagande uppbar han en rad viktiga positioner under den nya regimen, han var bland annat chef för den kinesiska vetenskapsakademin. Under 1940- och 1950-talet arbetade han intensivt med att representera Kina i den sovjetiska frontorganisationen Världsfredsrådet på olika håll i världen, då han bland annat besökte Stockholm flera gånger. 1951 belönades han med Stalins fredspris.

Under kulturrevolutionen utsattes att för förföljelser och två av hans söner begick självmord. Efter kulturrevolutionens slut lyckades han återfå en stor del av sitt inflytande.

Källor

Ellström, Lars. "Den overkliga verkligheten - några anteckningar om en dikt av Guo Moruo." Vägar till Kina: Göran Malmqvist 60 År (Stockholm: Fören. för orientaliska studier, 1984), ss. 36-51. 
 (Innehåller tolkningar av två av Guos dikter på svenska.)

Födda 1892
Avlidna 1978
Personer från Sichuan
Kinesiska författare under 1900-talet
Kinesiska kommunister
Män
WP:Projekt Kina
Lärjungen (film)

Lärjungen är en finländsk historisk dramafilm från 2013 i regi av Ulrika Bengts. Den utspelar sig 1939 på fyrön Lågskär i Ålands skärgård och handlar om en 13-årig pojke som anländer till ön för att bli fyrvaktare. Filmen hade en budget på 1,6 miljoner euro varav 600 000 kom från Finlands Filmstiftelse. Inspelningen ägde rum under sex veckor sommaren 2012.

Filmen hade världspremiär vid Festival des Films du Monde i Montréal, där den visades 27 augusti 2013. Den gick upp på bio i Finland 27 september 2013. Den utsågs till Finlands kandidat till Bästa utländska film vid Oscarsgalan 2014.

Handling 
I slutet av 1930-talet kommer den 13-årige Karl till en liten ö i det yttersta åländska havslandskapet för att arbeta åt fyrmästare Hasselbond. Den krävande fyrmästaren tycker att Karl är för ung, och planerar att skicka hem honom med nästa båt. Karl gör allt för att få stanna och börjar bit för bit att imponera på Hasselbond vilket den hunsade sonen Gustaf inte uppskattar.

Rollista (i urval) 
 Erik Lönngren – Karl Berg
 Patrik Kumpulainen – Gustaf Hasselbond
 Niklas Groundstroem – fyrmästare Hasselbond
 Amanda Ooms – Dorrit Hasselbond
 Ping Mon Wallén – Emma Hasselbond
 Philip Zandén – Hallström
 Sampo Sarkola – Ajander
 Alfons Röblom – Sköld

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats (arkiverad)
 

Finländska filmer 2013
Svenskspråkiga filmer
Finländska dramafilmer
Finländska thrillerfilmer
Psykologiska thrillerfilmer
Åland på film
1939 på film
Bernard Pierre Magnan

Bernard Pierre Magnan, född 7 december 1791, död 29 maj 1865, var en fransk militär.

Magnan kom i krigstjänst 1809, blev divisionsgeneral 1845 och marskalk av Frankrike 1853. Efter växlande tjänstgöring i franska, spanska och belgiska arméerna återinträdde Magnan i fransk tjänst 1839 och blev 1851 överbefälhavare över trupperna i Paris, i vilken egenskap han kraftigt stödde statskuppen 2 december 1851, varefter han belönades med en utnämning till senator.

Källor 
 

Franska senatorer
Marskalkar av Frankrike
Födda 1791
Avlidna 1865
Män
Svensk uppslagsbok
Mottagare av Serafimerorden
Storofficerare av Hederslegionen
Militärguvernör i Paris
Ernst Schemmel

Ernst Schemmel, född 11 september 1883 i Kirchhain, död 10 december 1942 i Dresden, var en tysk SS-Scharführer och Kriminalsekretär i Kripo. Under kommendanten Franz Stangls bortovaro i slutet av september och början av oktober 1942 var Schemmel ställföreträdande kommendant för förintelselägret Treblinka.

Innan Schemmel inom ramen för Operation Reinhard kommenderades till Treblinka, var han verksam inom Nazitysklands så kallade eutanasiprogram Aktion T4. Han var administrativ chef vid anstalterna i Sonnenstein och Hartheim.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1883
Avlidna 1942
Män
Personer från Kirchhain
Aktion T4
Förintelsen i Polen
Personal i Treblinka
SS-Scharführer
Kirchhain

Kirchhain är en stad i Landkreis Marburg-Biedenkopf i det tyska förbundslandet Hessen. Orten, som för första gången omnämns i ett dokument från år 1146, har cirka  invånare. De tidigare kommunerna Anzefahr, Betziesdorf, Burgholz, Himmelsberg, Kleinseelheim, Niederwald och Schönbach uppgick i  1 februari 1971. Langenstein, Sindersfeld och Stausebach uppgick i staden 31 december 1971 samt Emsdorf och Großseelheim 1 juli 1974.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Marburg-Biedenkopf
Albert Kerr

Albert Daniel "Dubbie" Kerr, född 19 juni 1888 i Brockville, Ontario, död 17 september 1941 i Iroquois Falls, Ontario, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare.

Karriär
Albert Kerr inledde sin professionella ishockeykarriär 1907 i USA med Pittsburgh Lyceum och Pittsburgh Athletic Club i Western Pennsylvania Hockey League. 1908 återvände han till Kanada och spelade för Toronto Professionals i Ontario Professional Hockey League.

Från 1909 till 1912 spelade Kerr för Ottawa Senators i Eastern Canada Hockey Association och National Hockey Association där han spelade bredvid centern Marty Walsh. På 38 matcher i NHA för Senators gjorde Kerr 65 mål och 1909, 1910 och 1911 var han med och vann Stanley Cup med laget.

Efter ett uppehåll från ishockeyn säsongen 1912–13 skrev Kerr på för Lester Patricks Victoria Aristocrats i PCHA på den kanadensiska västkusten säsongen 1913–14. Under sex säsonger med klubben i PCHA, inklusive säsongen 1916–17 då laget flyttade till Spokane i Washington och gick under namnet Spokane Canaries, gjorde Kerr 78 mål och 39 assists för totalt 117 poäng på 91 matcher.

Statistik

Statistik från tabletop-sports.com och sihrhockey.org

Referenser
Early Years of Hockey for Blue Zone Hockey tabletop-sports.com

Noter

Tryckta källor

Födda 1888
Avlidna 1941
Män
Spelare i Pittsburgh Athletic Club
Spelare i Pittsburgh Lyceum
Spelare i Toronto Professionals
Spelare i Ottawa Senators (original)
Spelare i Victoria Aristocrats
Spelare i Spokane Canaries
Idrottare från Ontario
Personer från Brockville
Skallsjö kyrkoruin

Skallsjö kyrkoruin är de kvarvarande delarna av en tidigare församlingskyrka i Skallsjö socken, Göteborgs stift.

Historik 
De äldsta delarna av kyrkan uppfördes på 1200-talet. År 1685 förlängdes byggnaden ca 9 meter åt öster. Kyrkan uppfördes av gråsten och var putsad både in- och utvändigt. Taket utgjordes av spåntak. I kyrkan fanns familjegravar för ätterna Örnevinge och Trana. En altartavla skänktes 1758 av Conrad Vilhelm von Döbeln. År 1774 reparerades kyrkan, varvid bland annat innertaket välvdes och målades. Vapenhuset i väster murades förmodligen igen under 1800-talet. Åren 1861–1863 uppfördes en ny församlingskyrka två kilometer åt nordost och därefter övergavs den gamla kyrkan. På grund av ett kraftigt förfall revs kyrkan 1896. Den gamla kyrkan var inte fredad för åverkan. Till och med gravar i kyrkan blev uppbrutna. Kyrkoruinen renoverades åren 1936–1937. Den medeltida dopfunten har återfunnits och förvaras nu i den nya kyrkan.

Föremål

Referenser 
Lerums tidning

Noter

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Lerums kommun
Kyrko- och klosterruiner i Västergötland
Bertil Falck

Lars Bertil Falck, född 1941 i Uddevalla, är en svensk entreprenör, som 1985 grundade Bokmässan i Göteborg tillsammans med Conny Jacobsson.

Biografi 
Falck började arbeta som polis i Munkedal, och kom senare att arbeta som programmerare på Rikspolisstyrelsen, Volvo och som regionchef inom Datema. Under åren 1980–1985 var han administrativ chef vid Göteborgs stadsbibliotek. År 1985 grundade han tillsammans med Conny Jacobsson Bok- och Biblioteksmässan i Göteborg.

Falck utsågs till hedersdoktor vid humanistiska fakulteten vid Göteborgs universitet 2002. År 2012 tilldelades Falck Konungens medalj av 12:e storleken för betydelsefulla insatser. Falck tilldelades förläggareföreningens hederspris 2022 för sitt arbete med att skapa mötesplatser mellan läsare och författare.

Bertil Falck är far till Karin C. Falck och  Anna Falck.

Källor

Noter 

Svenska entreprenörer
Svenska poliser
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Män
Födda 1941
Levande personer
Personer från Uddevalla
Anna Falck

Anna Paulina Falck, född 29 mars 1967 i Danderyds församling, är en svensk företagsledare.

Anna Falck är dotter till Bertil Falck och syster till Karin C. Falck. Hon var mellan 2000 och 2016 vd för arrangörsföretaget för Bokmässan i Göteborg, Bok & Bibliotek i Norden AB, efter sin far. Hon blev 2016 vd för Offside Press.

Källor

Fotnoter

Svenska direktörer
Personer från Danderyds socken
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Stenhammar

Stenhammar kan syfta på:
 Kompositören Wilhelm Stenhammar
 Stenhammar (släkt) – en svensk släkt 
 Stenhammar (efternamn) – ett efternamn och personer med namnet
 Stenhammar, Lidköping – bostadsområde, Gösslunda socken
 Stenhammar skans – fornborg från äldre järnålder, Flens socken och kommun
 Stenhammars slott – Flens kommun, ägs av staten, arrenderas av kungen
 Stenhammarsalen, konsertsal i Konserthuset, Göteborg, uppkallad efter Wilhelm Stenhammar
 Stenhammar (naturreservat) – ett naturreservat i Flens kommun
 Rescue Stenhammar – räddningskryssare
Prolativ

Prolativ är i den grammatiska morfologin det kasus som anger vad som används eller vad som blir använt. Hela svenska språket saknar prolativ, men i svenskan kan prepositionerna "via", "genom", "för", "per", "över", "av", "till" eller "med" framför huvudordet som antingen står i grundform eller objektsform om det står i personligt pronomen. Jag gör det för hand där för hand står i prolativ. I finskan och estniskan finns prolativ, men det är ej ett officiellt kasus men är nära att bli det femtonde kasuset i estniskan.

Prolativ i olika språk

Prolativ i finska 
I finskan kan det kallas för det "sextonde kasuset", men på grund av dess få böjningar i adjektiv och pronomen har detta kasus ej fått någon officiell status. Det vanligaste med prolativ i finskan är att man lägger på suffixet -(i)tse på ordstammen, t.ex. posti - postitse (post; med/via post(en)), puhelin - puhelimitse (telefon; via telefon(en)), netti - netitse (internet - via/över internet(et)).

Prolativ i estniskan 
Estniskan kan kalla prolativ som ett officiellt kasus på grund av dess stora användning. Det märks bl.a. genom att suffixen -tsi eller -si, några exempel är käsitsi (för hand), jalgsi (till fots).

Prolativ i baskiska 
Prolativ är en del av baskiskans kasussystem som märks med suffixen -tzat.

Se även 
 Komitativ
 Terminativ
 Kasus
 Estnisk grammatik
 Finsk grammatik

Källor 

Kasus
Terminativ

Terminativ är i den grammatiska morfologin det kasus som anger en gräns i tid och rum och även för att förmedla mål och mål av handling. Kasuset finns bland annat i ungerskan, estniskan och basjkiriskan. Svenskan saknar terminativ men kan använda prepositionerna till, i och meningen så långt som före huvudordet som står i bestämd form, till exempel Från två till fem, jag har levt i femtio år respektive Det är så långt som tvåhundra mil till Göteborg.

Terminativ i olika språk

Terminativ i estniska 
I estniskan böjs terminativet med suffixet -ni, till exempel jõeni (till floden/så lång som floden), kella kuueni (till klockan sex).

Terminativ i ungerska 
I ungerskan böjs terminativ alltid med suffixet -ig, till exempel:
 en házig (så långt som huset)
 hatt óráig/hatig (till klockan sex)

Om det beskriver tid så kan det också visa hur länge åtgärden varar:
 hat óráig (i sex timmar/sex timmar långt)
 száz evig (i hundra år)

Det är inte alltid så lätt att veta om terminativordet hör till en fråga eller inte:
 En koncertig maradtam (jag stannade till konserten [här är det troligt att person stannade tills konserten öppnade])
 Mondj egy számot 1-től 10-ig! (säg ett nummer från 1 till 10)

Motsvarande frågeord i terminativ är meddig? som kommer av nominativet mi? (vad?).

Se även 
 Komitativ
 Prolativ
 Kasus
 Estnisk grammatik

Kasus
Grammatik
Alessandro Magnasco

Alessandro Magnasco, även kallad il Lissandrino på grund av sin korta figur, född 4 februari 1667, död 12 mars 1749, var en italiensk målare.

Biografi
Magnasco verkade i Milano och Florens och även i sin födelsestad Genua och utförde i en egendomligt dyster, mättat brunaktig ton och med kraftiga, ibland hemska belysningseffekter dels romantiska landskap, dels interiörer med långsträckta små figurer, munkar, soldater med mera. Hans originella målerisätt blev särskilt under 1900-talet uppskattat och hans tavlor eftersökta. Förutom i Italien är Magnasco bland annat repsresenterade i de stora tyska gallerierna samt på Nationalmuseum och Kunstmuseet.

Källor 
 

Italienska målare under 1700-talet
Födda 1667
Avlidna 1749
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Genua
Magnentius

Flavius Magnus Magnentius, var en romersk kejsare, död 353.

Magnentius var av romersk härkomst, tjänstgjorde i den romerska hären och lät 350 utropa sig till kejsare och erkändes i västra riket som augustus sedan Constans ljutit döden. Magnentius utnämnde Decentius till cæsar, råkade i strid med Constantius II och besegrades av honom i det blodiga slaget vid Mursa 351 och begick  självmord 353.

Källor 
 

Romerska kejsare
Födda okänt år
Avlidna 353
Män
Marit af Björkesten

Marit Valentina af Björkesten,  (ursprungligen Pennanen) född 15 augusti 1970, är en finlandssvensk journalist och mediechef. Hon leder enheten för strategi och publikrelationer vid Yle, och sitter i bolagets ledningsgrupp. af Björkesten fungerande åren 2012-2020 som direktör för Svenska Yle. Som direktör var af Björkesten ansvarig utgivare för Svenska Yle, däribland tv-kanalen Yle Fem, radiokanalerna Yle Radio Vega och Yle X3M samt Finlands största svenskspråkiga webbtjänst. Hon har även en lång karriär på Hufvudstadsbladet bakom sig där hon verkat som redaktör, ledarskribent och chef för ledaravdelningen.

Referenser

Externa länkar 
 af Björkestens profil på Svenska Yles webbplats

Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Finländska journalister under 2000-talet
Rundradion

Finlandssvenska journalister
M/S Silverö

M/S Silverö byggdes 1970 på Marinteknik Verkstads AB och levererades till Kent Krusell Fartygsservice som satte in fartyget på rutten Stockholm–Sandhamn. Året efter såldes Silverö till Waxholmsbolaget. År 1994 övertog Stockholms Sjötrafik AB drift och bemanning av fartyget och år 2000 såldes fartyget till Gotska Sandö Rederi AB. År 2006 köptes Gotska Sandö Rederi av Ressel Rederi AB i Stockholm och gick efter ombyggnaden 2008 i chartertrafik i Stockholms skärgård. År 2016 försåldes Silverö till Blidösundsbolaget. Fartyget har dock alltjämt fortsatt att köra i trafik för Waxholmsbolaget.

I juli 1997 assisterade Silverö  som fått maskinhaveri och låg och drev söder om Vaxholm.

Bildgalleri

Källor

Noter

Fartyg sjösatta 1970
Fartyg byggda i Sverige
Svenska passagerarfartyg
Sosialistisk Ungdom

Sosialistisk Ungdom är ungdomsförbundet till norska Sosialistisk Venstreparti. SU är socialister och feminister och kämpar för ett samhälle fritt från klasskillnader och könsmaktsordning. 

Sosialistisk Ungdom har ett nära samarbete med svenska Ung Vänster och är medlemmar i Socialistisk Ungdom i Norden.

Externa länkar 
 Sosialistisk Ungdom
 Sosialistisk Venstreparti

Politiska ungdomsförbund i Norge
Socialism i Norge
Järlåsa kyrkby

Järlåsa kyrkby är en kyrkby i Järlåsa socken i Uppsala kommun. SCB har för bebyggelsen avgränsat en småort namnsatt till Järlåsa för 2010, Hemmingsbo (södra delen) för 2005.
 
Kyrkbyn ligger 2,5 kilometer norr om tätorten Järlåsa och här ligger Järlåsa kyrka.

Byn omtalas i skriftliga handlingar första gången 1409 ('Jerlasa'). Förutom prästgården omfattar byn ett mantal skatte (1540 kallat kyrkebyn).

Referenser 

Orter i Uppsala kommun
Småorter i Sverige
Jusuf Buxhovi

Jusuf Buxhovi, född den 4 augusti 1946 i Peja i Kosovo i Jugoslavien, är en albansk författare och journalist.

Jusuf Buxhovi avlade doktorsexamen i historia vid Pristinas universitet 1979. Han fick därefter arbete som journalist hos nyhetstidningen Rilindja. Han arbetade även som redaktör hos tidskriften Eksluzive. Buxhovi är som nutida författare i den albanskspråkiga världen mest känd för sina romaner.

Se även
Albansk litteratur

Källor

Noter 

Albanska författare under 2000-talet
Albanskspråkiga författare
Albanska journalister
Alumner från Pristinas universitet
Personer från Peja
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1946
Levande personer
Män
Kosovanska författare
Zekeria Cana

Zekeria Cana, född den 15 mars 1934, död den 10 januari 2009, var en albansk forskare och historiker.

Zekeria Cana studerade vid universitetet i Belgrad tills 1975 och slutförde sina forskarstudier vid universitetet i Pristina 1984. Han arbetade inledningsvis som lärare. Han antogs som medlem i Albanologiska institutetet i september 1967. Zekeria Cana anses som den främste historikern gällande den albanska frågan i världen i dag och har efterlämnat ett antal böcker i ämnet.

Källor

Albanska historiker
Personer från Gjakova
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1934
Avlidna 2009
Män
Agim Çavdarbasha

Agim Çavdarbasha, född den 24 mars 1944 i Peja i Kosovo, död den 20 oktober 1999 i Pristina i Kosovo, var en albansk skulptör.

Agim Çavdarbasha tog examen vid Akademin för tillämpad konst 1969 i Belgrad och vid Akademin för konst i Ljubljana 1971. Han blev medlem i Kosovos akademi för figurativ konst 1970. I dag är han särskilt ihågkommen för bronsstatyerna vid Prizrenmuseet föreställande Ymer Prizreni och Abdyl Frashëri. Bronsstatyerna har en genomsnittlig storlek av en människa och är inte av gigantisk storlek som många albaner förväntade sig när de visades för första gången. Då kriget i Kosovo utbröt förstörde serberna bronsstatyerna. Även Agim Çavdarbashas ateljé förstördes. I dag är både bronsstatyerna och ateljén återställda.

Källor

Fotnoter 

Albanska skulptörer
Personer från Peja
Personer i Kosovo under 1900-talet
Födda 1944
Avlidna 1999
Män
Shaip Çitaku

Shaip Çitaku, född den 18 oktober 1944 i Podujeva i Jugoslavien, är en albansk konstnär och grafiker. Han tog sin första examen vid Kosovos akademi för figurativ konst i Pristina 1977 och fortsatte sina studier vid Belgrads konstakademi, där han erhöll en masters degree år 1980. Çitaku har ställt ut sin konst på ett flertal orter i det forna Jugoslavien samt Australien. I dag är han främst känd för sina etsningar.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1944
Albanska grafiker
Män
Levande personer
Personer från Podujeva
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Nexhat Daci

Nexhat Daci, född den 26 juli 1944, är en kosovansk politiker.

Nexhat Daci studerade först i Pristina och sedan i Belgrad där han tog masterexamen 1968. I Zagreb tog han doktorsexamen i kemi 1973. Han arbetade därefter som professor i kemi vid universitetet i Pristina (från och med 1983) och blev sedermera ordförande i Kosovos akademi för vetenskap och konst (från och med 1999 och till och med 2002).

Nexhat Daci blev kandidat för Kosovos demokratiska förbund (LDK) i parlamentsvalet i november 2000. Han valdes till talesman för Kosovos parlament. Vid ett partimöte 2006 försökte han bli partiledare för LDK men förlorade mot Fatmir Sejdiu. Av detta skäl lämnade han partiet och bildade "Dardaniens demokratiska förbund".

Källor 
 

Professorer i kemi
Kosovanska politiker
Alumner från Belgrads universitet
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1944
Levande personer
Män
Personer i Serbien under 1900-talet 
Serbiska politiker under 2000-talet
Björn Gustafsson

Björn Gustafsson och liknande namn kan syfta på:

 Björn Gustafson (född 1934), skådespelare
 Björn Gustafsson (född 1986), komiker och skådespelare
 Björn "Fårbo" Gustavsson, fotbollsspelare i Östers IF och Gais
Ebba Bohlin

Ebba Ingegerd Bohlin, född 13 februari 1976 i Stockholm, är en svensk skulptör och installationskonstnär.

Ebba Bohlin utbildade sig på Konstfack i Stockholm 2000-2003 samt 2005-2008.

Ebba Bohlins konstnärskap utgår från en fysiskt påtaglig rumslighet. I hennes installationer, skulpturer och ljudverk finns en sensibel medvetenhet om kroppsliga erfarenheter närvarande oavsett vilket format hon valt att arbeta i. Vilket inte minst Ebba Bohlins offentliga konstverk visar. Oberoende av om betraktaren möter konstverken på nära håll eller passerar på avstånd är den fysiska upplevelsen av verken och de tankar och minnen som de leder till lika centrala.

Ebba Bohlins bejakande av det outsagda men kroppsligt påtagliga har lett henne till att samarbeta med poeter, dansare och andra konstnärer. Text och koreografi har integrerats som jämbördiga samtalspartners i hennes utställningar och installationer.

Oavsett om materialet är hämtat från språket, naturen (såväl den kulturella som den konstruerade) eller från den egna kroppen visar hon en lyhördhet för dess inneboende möjligheter till förändring. Det gäller likaväl för ett polerat golv som för en putsad bergsyta via en vändande finlandsfärja. Det visuellt överväldigande har ända sedan den blå byggnadsställningen ”Bauwerk I” visades på Konstfacks avgångsutställning 2008 varit ett centralt inslag i Ebba Bohlins konceptuellt drivna konstnärskap.

Offentliga verk i urval

Permanent upphöjning, betong, cortenstål, jord och gräs, 2007, Linköpings universitet
Petrarch!, ljud- och installation, 2008-09 Telefonplan i Stockholm
1.5 x 2.1573733…, polerad granit, installation i Hallonbergen i Sundbyberg, 2010
Fraktalmoln, stål, rostfritt stål och betong, 2011, Sveriges lantbruksuniversitet i Ultuna i Uppsala
Konkret transcendens, stålbro i Annedal i Stockholm, 2012
Eld, Tipshallen i Arenastaden i Växjö, 2013
Stjärnfall, Gislaved, 2014
Stapelstaden, Gävle, 2020

Källor

Litteratur
 Ebba  Bohlin, Bauwerk, Stockholm 2008 
 Ebba Bohlin portfolio, selected works 2005-2011, Stockholm 2011 
 Ebba Bohlin, Transgressions, Stockholm 2014

Noter

Externa länkar
Ebba Bohlins webbplats

Födda 1976
Svenska installationskonstnärer
Svenska skulptörer under 2000-talet
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm