kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bålgetingar

Bålgetingar (Vespa) är ett släkte av getingar som beskrevs av Carl von Linné 1758. Bålgetingar ingår i familjen getingar. 
I Sverige finns bara en art, Vespa crabro (bålgeting).

Dottertaxa till bålgetingar, i alfabetisk ordning 

 Vespa aethale
 Vespa affinis
 Vespa albofasciata
 Vespa alsatica
 Vespa anglica
 Vespa arabica
 Vespa barbouri
 Vespa basalis
 Vespa bellicosa
 Vespa bicincta
 Vespa bicolor
 Vespa bilineata
 Vespa bimaculata
 Vespa binghami
 Vespa bipustulata
 Vespa biroi
 Vespa borealis
 Vespa capitata
 Vespa cayana
 Vespa chinensis
 Vespa chrysoptera
 Vespa chrysopteraarmata
 Vespa communis
 Vespa concinna
 Vespa condigna
 Vespa conica
 Vespa conifera
 Vespa consimilis
 Vespa cordifera
 Vespa crabro (Bålgeting)
 Vespa crabronioformis
 Vespa crassipes
 Vespa cribriformis
 Vespa curvipes
 Vespa daedala
 Vespa daedalea
 Vespa dentata
 Vespa diadema
 Vespa discincta
 Vespa dominicensis
 Vespa ducalis
 Vespa dybowskii
 Vespa erythrocephala
 Vespa exotica
 Vespa ferruginata
 Vespa ferruginea
 Vespa fervida
 Vespa flavicincta
 Vespa flavofasciatus
 Vespa fulva
 Vespa fulvipes
 Vespa galbula
 Vespa geniculata
 Vespa globulosa
 Vespa guttata
 Vespa hirsutissima
 Vespa horticola
 Vespa infundibuliformis
 Vespa intersecta
 Vespa italica
 Vespa kuangsiana
 Vespa ligata
 Vespa longicornis
 Vespa luctuosa
 Vespa lunulata
 Vespa macrocephala
 Vespa maculata
 Vespa mandarina
 Vespa megei
 Vespa menstrua
 Vespa minima
 Vespa minuta
 Vespa mocsaryana
 Vespa mucronata
 Vespa multimaculata
 Vespa muraria
 Vespa nigra
 Vespa nigripennis
 Vespa ochreata
 Vespa ochropygos
 Vespa ochrosticta
 Vespa ocreata
 Vespa ordinata
 Vespa orientalis
 Vespa pacicephala
 Vespa petiolata
 Vespa philippinensis
 Vespa picipes
 Vespa pilosella
 Vespa pratensis
 Vespa pteropoda
 Vespa quadripunctata
 Vespa quinquefasciata
 Vespa rubricans
 Vespa rubricornis
 Vespa scutellata
 Vespa scutellatus
 Vespa sepulchralis
 Vespa sericea
 Vespa serripes
 Vespa sessilis
 Vespa sexcincta
 Vespa sexmaculata
 Vespa sexpustulata
 Vespa simillima
 Vespa sinuata
 Vespa soror
 Vespa sphaerogaster
 Vespa spinipes
 Vespa taenia
 Vespa tahitensis
 Vespa tenebricosa
 Vespa tesserazonia
 Vespa tibialis
 Vespa tripunctata
 Vespa trizonata
 Vespa tropica
 Vespa unicolor
 Vespa unifasciata
 Vespa usta
 Vespa walkeri
 Vespa variabilis
 Vespa velox
 Vespa velutina
 Vespa vivax
 Vespa vulgata

Källor

Externa länkar 

Getingar
Vespa affinis

Vespa affinis är en getingart som först beskrevs av Carl von Linné 1764.  Vespa affinis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. a. alduini
 V. a. alticincta
 V. a. archiboldi
 V. a. continentalis
 V. a. hainensis
 V. a. indosinensis
 V. a. moluccana
 V. a. nigriventris
 V. a. picea
 V. a. rufonigrans

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
affinis
Vespa basalis

Vespa basalis är en getingart som beskrevs av Smith 1852. Vespa basalis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
basalis
Vespa bellicosa

Vespa bellicosa är en getingart som beskrevs av Henri Saussure 1854. Vespa bellicosa ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
bellicosa
Vespa bicolor

Vespa bicolor är en getingart som beskrevs av Fabricius 1787. Vespa bicolor ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
En liten bålgeting där arbetarna är 15 till 22 mm långa, hanarna 19 till 23 mm och drottningarna 25 mm. Arten har övervägande mörkbrunt huvud samt klargul mellan- och bakkropp; dock har den en svart triangel på mellankroppens ovansida samt svarta tvärstrimmor på tergiterna (bakkropssegmenten) 2 och 3.

Ekologi 
Arten bygger ett nästan klotformigt bo med en diameter på 25 till 35 cm i höga trädkronor, under klipputsprång, i ihåliga träd eller underjordiskt.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar norra Indien, Nepal, Bhutan, södra Kina och sydöstra, kontinentala Asien.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
bicolor
Vespa binghami

Vespa binghami är en getingart som beskrevs av François du Buysson 1905. Vespa binghami ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
binghami
Vespa ducalis

Vespa ducalis är en getingart som beskrevs av Smith 1852. Vespa ducalis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. d. loochooensis
 V. d. pseudosoror

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
ducalis
Vespa dybowskii

Vespa dybowskii är en getingart som beskrevs av André 1884. Vespa dybowskii ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Utöver nominatformen finns också underarten V. d. mutata.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
dybowskii
Vespa fervida

Vespa fervida är en getingart som beskrevs av Smith 1859. Vespa fervida ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
fervida
Vespa luctuosa

Vespa luctuosa är en getingart som beskrevs av Henri Saussure 1854. Vespa luctuosa ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar.

Beskrivning 
Vespa luctuosa är övervägande brun, med tunna, vita och svarta tvärstrimmor på mellankroppen. Bakkroppen är även den främst brun, med tunna, gula band i framkanten av tergiterna (ovansidans bakkroppssegment) 1 till 4; för sternit (undersidans bakkroppssegment) 2 fortsätter ovansidans band i kanterna, medan det för sternit 3 är komplett. Tergit 5 till 6 och sternit 4 till 6 enfärgat bruna, utan några gula markeringar. (Beskrivningen avser nominatunderarten, V. l. luctuosa.)

Utbredning 
Arten förekommer på Filippinerna.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. l. luctuosa Förekommer huvudsakligen på Luzon, Filippinernas huvudö.
 V. l. luzonensis Förekommer, namnet till trots, främst på Visayaöarna, inklusive Leyte och Samar.
 V. l. semperi Påträffad på Mindanao.

Ekologi 
Arten bygger oftast bon som hänger från trädgrenar och buskar. Det är mycket sällsynt att de förläggs till byggnader. Ett färdigt bo har omkring 200 arbetare.

Vespa luctuosa är framför allt känd för att ha ett av de allra giftigaste toxinerna bland alla getingar. LD50 för möss är 1.6 mg/kg.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
luctuosa
Vespa mocsaryana

Vespa mocsaryana är en getingart som beskrevs av François du Buysson. Vespa mocsaryana ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
mocsaryana
Vespa multimaculata

Vespa multimaculata är en getingart som beskrevs av Robert Cyril Layton Perkins 1910. 

Vespa multimaculata ingår i släktet bålgetingar och familjen getingar. Utöver nominatformen finns också underarten Vespa multimaculata pendleburyi.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
multimaculata
Asiatisk bålgeting

Asiatisk bålgeting (Vespa orientalis) är en getingart som beskrevs av Carl von Linné 1761. Den ingår i släktet bålgetingar och familjen getingar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. o. somalica
 V. o. zavatarii
 V. o. arabica

Beskrivning 
En övervägande ljusbrun till rödbrun bålgeting, med gul hjässa och 3:e till 4:e tergiten (ovansidans bakkroppssegment) gula, dock med mindre men distinkta brunaktiga markeringar. Arten är medelstor, med en genomsnittlig längd hos arbetarna på 18 till 25 mm.

Ekologi 
Arten förtär många sorters föda, som färskt kött, as och spillning till larverna, och söta frukter, som bland annat dadlar och vindruvor för egen konsumtion. Framför allt rövar den emellertid bin, och betraktas lokalt som ett hot mot binäringen.

Boet byggs vanligen i skyddade områden ovan jord, som ihåliga träd eller grottor. Arten betraktas som tämligen aggressiv.

Undersökningar av israeliska och brittiska forskare har visat att de gula partierna på getingens bakkropp är ljuskänsliga, och att insekten på detta sätt kan tillgodogöra sig solenergi.

Utbredning 
Det ursprungliga utbredningsområdet sträcker sig från Nordafrika, sydöstra Europa österut via Turkiet och Arabiska halvön till Indien och Nepal. Den har emellertid oavsiktligt introducerats till Madagaskar och Kina (Fujian) och relativt nyligen till Mexiko där den upptäcktes på Cozumel-ön i delstaten Quintana Roo 1998. Arten har även införts till Belgien och Storbritannien med frukttransporter.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
orientalis
Vespa philippinensis

Vespa philippinensis är en getingart som beskrevs av Henri Saussure 1854. Vespa philippinensis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
philippinensis
Vespa rubricornis

Vespa rubricornis är en getingart som beskrevs av Perkins 1910. Vespa rubricornis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
rubricornis
Vespa simillima

Vespa simillima är en getingart som beskrevs av Smith 1868. Vespa simillima ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. s. simillima
 V. s. flavata
 V. s. mongolica

Beskrivning 
Vespa simillima har svart grundfärg, med förhållandevis mycket gula markeringar. På bakkroppen tar dessa formen av breda, gula ränder. Mängden gult, speciellt på mellankroppen, varierar mellan underarterna. Arten är en relativt liten bålgeting; arbetarnas längd varierar mellan 17 och 23 mm.

Ekologi 
Boet byggs främst i träd, men kan också förläggas vid eller i byggnader. De största bona kan bli över en meter i diameter.

Getingen tränger gärna in i bibon för att fånga larver och vuxna bin till föda åt sina larver, Det östasiatiska biet, som är vanligt i det område Vespa simillima lever i, har emellertid utvecklat en effektiv skyddsstategi mot denna och andra rovgetingar. När getingar kommer attackeras de omedelbart av en svärm honungsbin som omger dem på alla håll och börjar vibrera sina flygmuskler på samma sätt som de gör när de ska värma kupan under kyliga dagar. Detta får temperaturen att öka till 45–46° och getingarna dör. Bina själva tål högre temperaturer och påverkas inte.

Utbredning 
Arten förekommer i Japan, Korea och asiatiska Ryssland.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
simillima
Vespa soror

Vespa soror är en getingart som beskrevs av François du Buysson 1905. Vespa soror ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
soror
Vespa tropica

Vespa tropica är en getingart som först beskrevs av Linnaeus 1758.  Den ingår i släktet bålgetingar och familjen getingar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. t. anthracina
 V. t. cebuana
 V. t. deusta
 V. t. eulemoides
 V. t. haematodes
 V. t. leefmansi
 V. t. trimeres
 V. t. trisignata
 V. t. unicolor

Beskrivning 
Arten är en stor bålgeting, nästan lika stor som den vanliga bålgetingen. Drottningen blir omkring 30 mm lång, arbetarna 24 till 26 mm, och hanarna kring 26 mm. Huvud och antenner är vanligtvis mörkbruna, mellankropp och ben mörkbruna till svarta, de senare med rödbruna fötter, vingar mörkt brunaktiga med ljusare spetsar, bakkroppen mörkbrun till svart, den andra tergiten (ovansidans segment) dock klargul till gulorange. Populationen i Hongkong har i regel rödaktigt huvud och rödaktiga sidor på mellankroppen.

Ekologi 
Boet är vanligen underjordiskt. Arten överfaller gärna bon av andra getingar, speciellt pappersgetingar, för att röva larverna som mat åt sina egna larver.

Utbredning 
Vespa tropica förekommer i södra Asien, västerut till Västbengalen i Indien och Sri Lanka, österut till Indonesien och Filippinerna, samt norrut till Fujian i Kina och Japan.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
tropica
Vespa variabilis

Vespa variabilis är en getingart som beskrevs av François du Buysson 1904. Vespa variabilis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Utöver nominatformen finns också underarten V. v. fumida.

Källor 

Bålgetingar
variabilis
Sammetsgeting

Sammetsgeting (Vespa velutina) är en getingart som beskrevs av Amédée Louis Michel Lepeletier 1836. Vespa velutina ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 V. v. ardens
 V. v. celebensis
 V. v. divergens
 V. v. flavitarsus
 V. v. floresiana
 V. v. karnyi
 V. v. mediozonalis
 V. v. nigrithorax
 V. v. sumbana
 V. v. timorensis
 V. v. variana

Beskrivning 
En stor bålgeting, nästan lika stor som den vanliga bålgetingen; drottningen kan bli 30 mm lång, hanen 24 mm och arbetarna 20 mm. Kroppen är övervägande mörkbrun till svart, med gula fötter och orange hjässa. Tergiterna har vardera ett smalt, gult band i bakkanten, med undantag av tergit 4, som är övervägande gul till orangegul. De olika underarterna kan dock skilja sig åt med avseende på utseendet.

Ekologi 
När det gäller föda är arten en generalist, som kan ta många leddjur som bland annat flugor, andra getingar, hopprätvingar, fjärilar, spindlar och även färskt kött från ryggradsdjur. Den föredrar emellertid honungsbin. Bytet är främst avsett för larverna, som matas med det söndertuggade bytet. De vuxna djuren äter visserligen en del av det infångade bytet, men lever främst på mogna frukter och blommor.

Arten bygger vanligen sitt bo högt uppe i träd, men större, luftiga byggnader kan också användas. I undantagsfall placeras boet under markytan. Den introducerade, franska subpopulationen använder gärna ekar, popplar och akaciaträd. Boet är ovalt, omkring 40 till 70 cm i diameter och mellan 60 och 90 cm högt. Till skillnad från de flesta bålgetingar sitter inte öppningen i bottnen utan på sidan, ungefär halvvägs upp. Ett bo kan innehålla upp till 17 000 celler och mer än 1 000 individer. Arten är ettårig; den övervintrade honan börjar bygga boet tidigt på våren, och det utvecklas fram till slutet av hösten, då arbetarna och hanarna dör. Endast de befruktade honorna övervintrar i barkspringor och dylikt.

Utbredning 
Sammetsgetingen förekommer naturligt i Asien från Afghanistan via Indien och Pakistan till östra Kina och Indonesien. Underarten Vespa velutina nigrithorax har oavsiktligt introducerats till Sydkorea (2003) och Frankrike (2005). Från det senare landet har den spritt sig till Spanien,   liksom till Schweiz och Tyskland.

Ekologisk och ekonomisk betydelse 
I Frankrike, dit sammetsgetingen misstänks har kommit med en sändning lergods från Kina, har arten snabbt spritt sig och betraktas som ett allvarligt hot mot binäringen. Det östasiatiska honungsbiet har för vana att forma en boll kring invaderande Vespa velutina-individer och värma ihjäl dem, men det europeiska honungsbiet har inte lärt sig den försvarsmetoden. Det finns även farhågor om att arten kommer att etablera sig i Storbritannien, och svenska Jordbruksverket utesluter inte att den kan bli ett hot även för södra Sverige, både mot honungsbin genom predation, och vanlig bålgeting genom födokonkurrens.

Bildgalleri

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
Vespa
Vespa vivax

Vespa vivax är en getingart som beskrevs av Smith 1870. Vespa vivax ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Utöver nominatformen finns också underarten V. v. wilemani.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
vivax
Vespa bilineata

Vespa bilineata är en getingart som beskrevs av Statz 1936. Vespa bilineata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
bilineata
Vespa cordifera

Vespa cordifera är en getingart som beskrevs av Statz 1936. Vespa cordifera ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
cordifera
Vespa crabronioformis

Vespa crabronioformis är en getingart som beskrevs av Oswald Heer 1867. Vespa crabronioformis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
crabronioformis
Vespa nigra

Vespa nigra är en getingart som beskrevs av Statz 1936. Vespa nigra ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
nigra
Vespa kuangsiana

Vespa kuangsiana är en getingart som beskrevs av Joseph Charles Bequaert 1939. 

Vespa kuangsiana ingår i släktet bålgetingar och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
kuangsiana
Vespa walkeri

Vespa walkeri är en getingart som beskrevs av François du Buysson 1904. Vespa walkeri ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
walkeri
Vespa albofasciata

Vespa albofasciata är en getingart som beskrevs av Rossi 1790. Vespa albofasciata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
albofasciata
Vespa alsatica

Vespa alsatica är en getingart som beskrevs av Erber 1867. Vespa alsatica ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
alsatica
Vespa anglica

Vespa anglica är en getingart som beskrevs av Giovanni Gribodo 1892.

Vespa anglica ingår i släktet bålgetingar och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
anglica
Vespa arabica

Vespa arabica är en getingart som beskrevs av Giordani Soika 1957. Vespa arabica ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
arabica
Vespa barbouri

Vespa barbouri är en getingart som beskrevs av Joseph Charles Bequaert 1939. 

Vespa barbouri ingår i släktet bålgetingar och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
barbouri
Vespa bicincta

Vespa bicincta är en getingart som beskrevs av Johann Ludwig Christian Gravenhorst 1807. Vespa bicincta ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
bicincta
Vespa bimaculata

Vespa bimaculata är en getingart som beskrevs av Félix Édouard Guérin-Méneville 1838. Vespa bimaculata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
bimaculata
Vespa biroi

Vespa biroi är en getingart som beskrevs av François du Buysson 1905. Vespa biroi ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
biroi
Vespa borealis

Vespa borealis är en getingart som beskrevs av Lewis 1897. Vespa borealis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
borealis
Vespa chinensis

Vespa chinensis är en getingart som beskrevs av Birula 1925. Vespa chinensis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
chinensis
Vespa concinna

Vespa concinna är en getingart som beskrevs av Fabricius 1775. Vespa concinna ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Bålgetingar
concinna
Vespa conica

Vespa conica är en getingart som beskrevs av Fabricius 1775. Vespa conica ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
conica
Vespa daedala

Vespa daedala är en getingart som beskrevs av Martin Lichtenstein 1796. Vespa daedala ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade.

Källor 

Bålgetingar
daedala
Vespa flavicincta

Vespa flavicincta är en getingart som beskrevs av Johann Ludwig Christian Gravenhorst 1807. Vespa flavicincta ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
flavicincta
Vespa flavofasciatus

Vespa flavofasciatus är en getingart som beskrevs av Matsumura 1911. Vespa flavofasciatus ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
flavofasciatus
Vespa galbula

Vespa galbula är en getingart som beskrevs av Peter Simon Pallas 1771. Vespa galbula ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
galbula
Vespa globulosa

Vespa globulosa är en getingart som beskrevs av Geoffroy 1785. Vespa globulosa ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
globulosa
Vespa infundibuliformis

Vespa infundibuliformis är en getingart som beskrevs av Geoffroy 1785. Vespa infundibuliformis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
infundibuliformis
Vespa lunulata

Vespa lunulata är en getingart som beskrevs av Charles Joseph de Villers 1789. Vespa lunulata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
lunulata
Vespa maculata

Vespa maculata är en getingart som beskrevs av Dru Drury 1773. Vespa maculata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
maculata
Vespa megei

Vespa megei är en getingart som beskrevs av Perkins 1910. Vespa megei ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
megei
Vespa ochreata

Vespa ochreata är en getingart som beskrevs av Weber 1801. Vespa ochreata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
ochreata
Vespa rubricans

Vespa rubricans är en getingart som beskrevs av Perkins 1910. Vespa rubricans ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
rubricans
Vespa scutellata

Vespa scutellata är en getingart som beskrevs av Weber 1801. Vespa scutellata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
scutellata
Vespa sepulchralis

Vespa sepulchralis är en getingart som beskrevs av Spinosa 1851. Vespa sepulchralis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
sepulchralis
Vespa serripes

Vespa serripes är en getingart som beskrevs av Fabricius 1781. Vespa serripes ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
serripes
Vespa sexcincta

Vespa sexcincta är en getingart som beskrevs av Franz Paula von Schrank 1802. Vespa sexcincta ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
sexcincta
Vespa tahitensis

Vespa tahitensis är en getingart som beskrevs av Weber 1801. Vespa tahitensis ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
tahitensis
Vespa tripunctata

Vespa tripunctata är en getingart som beskrevs av Schenck 1861. Vespa tripunctata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
tripunctata
Vespa unifasciata

Vespa unifasciata är en getingart som beskrevs av Olivier 1791. Vespa unifasciata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
unifasciata
Vespa vulgata

Vespa vulgata är en getingart som beskrevs av Birula 1925. Vespa vulgata ingår i släktet bålgetingar, och familjen getingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Bålgetingar
vulgata