kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zizinho

Tomás Soares da Silva, mer känd som Zizinho, född 14 september 1921, död 8 februari 2002, var en brasiliansk fotbollsspelare. Zizinho var med och vann silver för Brasiliens landslag i VM 1950, där han även blev utsedd till turneringens bästa spelare. Totalt gjorde han 53 landskamper och 30 mål.

Under sin karriär spelade Zizinho för Flamengo, Bangu, São Paulo, Uberaba och Audax Italiano. Under tiden i Flamengo vann han tre distriktsmästerskap; 1942, 1943 och 1944.

Pelé, som hade Zizinho som idol när han var mindre har sagt: "Han var en komplett spelare. Han kunde spela som mittfältare och som anfallare, han gjorde mål, kunde markera, nicka och slå crossbollar."

Referenser

Externa länkar

Zizinho på transfermarkt.co.uk

Födda 1921
Avlidna 2002
Personer från Niterói
Män
Brasilianska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i CR Flamengo
Spelare i São Paulo FC
Spelare i Audax Italiano
Spelare i VM i fotboll 1950
Björkome

Björkome är en by i Väskinde socken i Gotlands kommun i Gotlands län belägen strax söder om Väskinde, ungefär 7 km nordöst om Visby.

SCB avgränsade bebyggelse i och omkring byn till en småort 1990 (namnsatt till Björkume), då med 51 invånare över 12 hektar. Till nästa revidering, år 1995, hade befolkningen sjunkit under 50 personer och orten räknas inte längre som småort.

Källor 

Orter i Gotlands kommun
Tidigare småorter i Sverige
Selma (TV-serie)

Selma är en svensk dramaserie i två delar från 2008 i regi av Erik Leijonborg. Serien handlar om författaren Selma Lagerlöfs liv och i rollen som henne ses Helena Bergström.

Handling 
Selma följer Selma Lagerlöf under två dygn i hennes liv. Det första dygnet tilldrar sig en sommar i Taormina på Sicilien 1895. Selma och väninnan Sophie Elkan har varit på resande fot i fyra månader. Lagerlöfs debutroman Gösta Berlings saga är nyss utgiven. Hennes liv är till synes bekymmerslöst.

Den andra delen utspelar sig en kall vinterdag i Stockholm 1909. Lagerlöf ska som första kvinna någonsin ta emot Nobelpriset i litteratur. Onda krafter är dock ute efter att sabotera Lagerlöfs lycka och händelser som inträffade 1895 hotar att tillintetgöra henne.

Rollista 

 Helena Bergström – Selma Lagerlöf
 Alexandra Rapaport – Sophie Elkan
 Ingela Olsson – Valborg Olander
 Ola Rapace – Alexis Sluys
 Isabelle von Saenger – fru Sluys
 Magnus Krepper – Carl Larsson
 Sonja Richter – Marie Kröyer
 Nina Zanjani – Mathilde
 Magnus Roosmann – Axel
 Lisa Lindgren – Anna
 Dennis Alvdén – Nils som barn
 Martin Wallström – Nils som vuxen
 Pia Örjansdotter – Nils hustru
 Maria Hörnelius – Louise, Selmas mor
 Göran Stangertz – August Strindberg
 Thomas Bo Larsen – Georg Brandes
 Dag Malmberg – Wirsén
 Christina Stenius – Augusta Lundin
 Fredrik Gildea – italiensk concierge

Om serien 
Selma producerades av Ann-Ci Lifmark för Sveriges Television och spelades in i Göteborg med omnejd i april 2008 samt på Mallorca.

Visning och utgivning 
Serien visades första gången 2008 i SVT1 under två dagar i följd med start den 26 december. Den utgavs på DVD i Sverige den 4 februari 2009 av Atlantic Film.

Referenser 

Svenska TV-serier från 2000-talet
Svenskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2008
TV-serieavslutningar 2008
1800-talet i svensk film
1895 i fiktion
1900-talet (decennium) i svensk film
Stockholm på film
Selma Lagerlöf på film
Sicilien på film
1890-talet på film
August Strindberg på film
Guillermo Arévalo

Guillermo Arévalo är en shaman tillhörande shipibofolket i peruanska amazonområdet. Hans shipibonamn är Kestenbetsa som betyder ”universums eko”. 

Arévalo började redan vid 7 års ålder sin träning inom ayahuasca-shamanismen genom sin far, också shaman.  

Arévalo var 1982 en av grundarna till en shipibo-organisation ”Aplicación de Medicina Tradicional” (AMETRA) som förordade studiet och tillämpningen av den traditionella medicinen som tillämpades i byarna längs Ucayalifloden. Organisationen var aktiv med säte i Yarinacocha (Pucallpa) fram till år 2000. Han utgav under denna tid en bok om shipibofolkets medicinalväxter 

I Loreto-regionen  i närheten av Iquitos ledde Arévalo senare ett hälsocentrum för holistiskt helande med namnet ”Espíritu de Anaconda”  under sju år, som senare 2011 efterföljdes av en ny verksamhet under namnet ”Anaconda Cósmica”. Arévalo har intervjuats för internationella dokumentärfilmer kring bruket av ayahuasca.

Referenser

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20170920073831/http://anacondacosmica.net/

Män
Födelseår saknas
Levande personer
Peruaner
Villa Tomtebo

Villa Tomtebo är namnet på flera villor i Sverige:

 Villa Tomtebo, Kåbo, en av de äldsta bevarade villorna i Kåbo, Uppsala
 Villa Tomtebo, Sickla, en kulturhistoriskt värdefull byggnad i  Nacka kommun
Nicolaus Olai Hambræus

Nicolaus Olai Hambræus, född i Hälsingland, död 28 augusti 1696 i Malmö, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi
Hambræus släktförhållanden är oklara; det är endast känt att han var född i Hälsingland. Cavallin uppger att många medlemmar av hans släkt varit präster i ärkestiftet. Han studerade från omkring 1650 vid Uppsala universitet för Johannes Schefferus, varpå han fick tjänst som präst vid ett regemente, vilket han medföljde till Skåne där han skulle kvarbli resten av livet. 1666 blev han komminister i Landskrona församling, för att cirka 1670 bli kyrkoherde där. Därmed kunde han slutföra sina studier vid Lunds universitet, där han tog magistergraden. Han blev 1677 förflyttad till Malmö församling och fick samtidigt Oxie härad som prepositur. Under den här tiden pågick Skånska kriget, vilket drabbade Hambræus och hans familj hårt eftersom de fängslades av fienden och fick sitta några månader i fångenskap i Köpenhamn. Hambræus var på förslag till biskopsstolen i Lund, och fick flera röster i biskopsvalet.

Hambræus var riksdagsman 1672, 1675, 1678, och 1686.

Han var gift med Christina Hoffman, och hade med henne dottern Ebba som var gift med Haquin Stridsberg.

Källor
Cavallins herdaminne för Lund
http://www.geni.com/people/Nils-Hambr%C3%A6us/6000000019978326743

Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska prostar
Personer från Hälsingland
Födda okänt år
Avlidna 1696
Män
Åkalla

Åkalla är en svensk TV-serie i fyra delar från 2008 i regi av Åsa Kalmér. I rollerna ses bland andra Mina Azarian, Masoud Rayegani och Elmira Arikan.

Rollista 
 Mina Azarian – Lea Sadr
 Masoud Rayegani – Shemal Barany
 Elmira Arikan – Peyman Barany
 Poyan Karimi – Hiwa Barany
 Shebly Niavarani – Masdak Barany
 Asmaa Houri – Bijani Barany
 Kardo Razzazi	– Azad Barany
 Serpil Inanc – farmor Sirwe
 Ashkan Ghods – Saman
 Lennart Jähkel – Staffan Zacharias
 Sven-Bertil Taube	– Jarl Zacharias
 Lena Nilsson – Mimmi Syrén
 Lena Endre – Kristina Ålén
 Sunil Munshi – Micke Larsson
 Björn Bengtsson – Erik Sköld
 Ricky Danielsson – Elis

Referenser 

Svenska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2008
TV-serieavslutningar 2008
Tullpaviljongen

Tullpaviljongen är en byggnad i Klippans kulturreservat i stadsdelen Majorna i Göteborg. Byggnaden uppfördes år 1919.

På 1870-talet byggdes en tullpaviljong på en pir ut från tullhuset på land, för att underlätta kontakten med båtarna. Den byggdes om år 1890 och ersattes med den nuvarande år 1919.

På 1970-talet behövde älven muddras för att Eriksbergsvarvets nybyggda supertankers skulle kunna sjösättas. Tullpaviljongen flyttades därför år 1975 till Adolf Edelsvärds gata och blev på 1980-talet en del av restaurang Sjömagasinet.

Tullverksamheten i Klippan 
Redan i samband med erövringarna av Älvsborgs slott 1563 och 1612 etablerade danskarna tullstationer i Klippan. Efter Göteborgs grundande år 1621 etablerades stadens tullverksamhet för större fartyg i Klippan år 1630, medan den för mindre fartyg skedde vid Stora Bommen. Tullverket blev en statlig myndighet år 1636 och tullstationen i Klippan kom att ingå bland verkets tullstationer. 

Alla ostindiefarare som anlöpte Göteborg under Svenska Ostindiska Companiets tid mellan åren 1731 och 1813 kontrollerades av tullen i Klippan. Centraltullkammaren etablerades år 1727 i Radheska huset vid Norra Hamngatan/Smedjegatan och flyttade år 1867 till Tullpackhuset vid Packhusplatsen. Göta älv muddrades i mitten av 1800-talet, varvid större fartyg kunde gå längre upp i älven och därmed förlorade Klippan sin betydelse som omlastningshamn.

Efter Ostindiska Kompaniets konkurs år 1813 köptes Klippan in av Göteborgs stad och tullmyndigheten flyttade in i Röda Byggnaden år 1815. Tullen kom senare att etablera sig i den gamla magasinsbyggnaden, nuvarande Sjömagasinet. Tullstationen i Klippan blev obemannad den 1 juni 1971 och tullverksamheten i området upphörde några år senare.

Referenser

Noter

Källor 
, s.99-101
, s.144-149

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Klippan, Göteborg
Teddy Nyblom

Karl Gustav Teddy Nyblom, född 18 november 1897 i Paris i Frankrike, död 5 november 1960 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk journalist och författare. Han använde ibland pseudonymen S:t Eriksson.

Teddy Nyblom var son till operasångaren Sven Nyblom och friherrinnan Ebba Falkengréen samt sonson till Carl Rupert Nyblom och Helena Nyblom. Efter genomgånget högre allmänt läroverk var han medarbetare i Svenska Dagbladet 1919–1924, utgivare av veckotidningen Våra nöjen 1924–1926, redaktionssekreterare i Stockholms Dagblad 1926–1929, i Bonniers veckotidningar 1930, redaktör och utgivare av tidningen Scenen 1932–1935, musikkritiker och medarbetare i Aftonbladet från 1936 och i ett flertal tidskrifter samt korrespondent för flera utländska tidningar. Han gav ut En svensk tiger (1943) och De nya herrarna (1945).

Han gifte sig 1924 med journalisten Eva Bergström (1899–1990), senare Eva Hökerberg, men var vid frånfället skild sedan 1940.

Bibliografi i urval
1943 – En svensk tiger
1945 – De nya herrarna

Referenser

Externa länkar
Teddy Nyblom på Libris

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Paris
Födda 1897
Avlidna 1960
Män
Infödingen

Infödingen är en svensk dramafilm från 1991 i regi av Roger Sellberg och med manus av Carl-Göran Ekerwald. I rollerna ses bland andra Lennart Jähkel, Cia Berg och Kåre Mölder.

Handling 
Filmen handlar om den norrländske ripjägaren Elov Jonsson som träffar den berömda popartisten Bie. Mötet får konsekvenser.

Rollista 
 Lennart Jähkel – Elov
 Cia Berg – Bie
 Kåre Mölder – Roffe
 Bert-Åke Varg – Elovs far
 Lena-Pia Bernhardsson – hushållerskan
 Tomas Norström – brevbäraren
 Sven Strömersten Holm – försäljaren
 Claes Månsson – göteborgaren
 Mia Benson – hustrun
 Maria Andersson – kvinnan
 Hans Harnesk – banditen
 Ivan Öhlin – en dansare
 Michael Seid – ljudteknikern

Referenser

Externa länkar 
Infödingen i SVT:s Öppet arkiv

Svenska dramafilmer
Svenska TV-filmer
Filmer 1991
Filmer från Sveriges Television
Alexander Kipnis

Alexander Kipnis, född den 13 februari 1891 i Zjytomyr, Ryssland, död den 14 maj 1978 i Westport, Connecticut, var en rysk operasångare verksam i USA.

Biografi
Kipnis föddes i en fattig familj i ett judiskt getto och blev faderlös vid 12 års ålder. Han hjälpte då till med familjens försörjning genom att arbeta som snickarlärling och genom att sjunga sopran i de lokala synagogerna i Bessarabien (nuvarande Moldavien). Som tonåring deltog han i en judisk teatergrupptills han kom invid Konservatoriet i Warszawa vid 19 års ålder.

När första världskriget bröt ut internerades Kipnis som utlänning i ett fångläger. Hans sång upptäcktes där av en armékapten som såg till att han frigavs och blev anställd vid Operan i Hamburg. Han gjorde där 1915 sin debut och efter att ha uppnått stor scenvana flyttade han 1917 till Operan i Wiesbaden, där han verkade till 1922 då han flyttade till Deutsche Oper Berlin.

År 1923 besökte han USA med en operaturné och under de följande åren fram till 1932 fanns han med på rollistan vid Chicago Civic Opera. Han bröt 1935 sitt kontrakt med Berlinoperan och flydde undan nazisterna. Under tre säsonger 1936–38 framträdde han som gästartist med Wiener Staatsoper innan han lämnade Europa och bosatte sig permanent i USA.

När Kipnis slutligen tecknade kontrakt med Metropolitan i New York, hade han uppträtt i de flesta av världens stora operahus. Han betraktades under mellankrigsåren som en av världens främsta bassångare och uppskattdes för sin mjuka och fylliga röst. Under 1940-talet började dock rösten att försämras och han lämnade Metropolitan 1946, och 1951 gjorde han sitt sista framträdande. Sedan debuten 1915 hade han då sjungit minst 108 olika roller, ofta på mer än ett språk, och hade gjort mer 1 600 framträdande.

Inspelningar
Bland CD-skivor med hans inspelade arbeten kan nämnas:
Det bästa av Alexander Kipnis – arior och sånger av Wagner, Mozart, Verdi, Gounod, Brahms, Meyerbeer, Wolf och Halevy i inspelningar som valts ut av hans son, Igor Kipnis, och utgivits av Pearl (Pavilion Records Ltd), GEMM CD 9451.
Alexander Kipnis, Mussorgsky, Boris Godunov innehåller utdrag från Boris inspelade 1945 av RCA och ett urval av ryska arior och sånger. Album 60522-2-RG
Österrikes Preiser Records har givit ut flera välfyllda cd skäl ägnas åt Kipnis.
Tyska TIM AG, Trollflöjten, 2 CD-skivor. Kipnis som Sarastro, Wien Phiharmonic (utförd av Toscanini) 1937, Best.nr. 205.179 EAN 4011222051790

Källor

Bra Böckers lexikon, 1976

Externa länkar
https://www.google.com/search?q=alexander+kipnis&newwindow=1&rlz=1C2AVSA_enSE444SE456&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=fXPKUumhHYvU4QSC34D4AQ&ved=0CDsQsAQ&biw=736&bih=560

Födda 1891
Avlidna 1978
Män
Amerikanska operasångare under 1900-talet
Personer från Zjytomyr
Johannes Hofverberg

Johannes Johannis Hofverberg, född 21 oktober 1652 i Bergs socken, Jämtland, död 28 mars 1728 i Malmö, var en svensk kyrkoman och riksdagsman.

Biografi
Johannes Hofverberg var son till Johannes Sigvardi, sedermera kyrkoherde i Bergs socken, och Kristina Hansdotter Berg, Olaus Claudii Rahms svägerska från dennes första äktenskap, som var ättling til släkten Blix, samt bror till Salomon Hofverberg. Han hade skolgång i Härnösand, innan han inskrevs vid Uppsala universitet 1672, varpå han 1677 prästvigdes i Linköpings stift för en tjänst som predikant vid Adelsfanan, vilken han åtföljde till Skåne som vid tiden var skådeplats för krig. Hofverberg tillfångatogs av fienden, och satt några månader i fångenskap i Köpenhamn. 1678 placerades han i Landskrona såsom predikant vid Skånska kavalleriet. Indigenatsrätten innebar att Hofverberg endast kunde få tjänst i Skåne om han konserverade en prästänka, men han var redan förlovad med en prästdotter från Jämtland. Han fick då hjälp av Hambræus till en tjänst som komminister i Malmö stad, varpå han inte gifte sig med den påtänkta prästänkan utan med sin fästmö från Jämtland. 1682 fick han Bjäreshög och Oxie som prebenden och blev året därpå prost i Bara härad. Han utsågs av kungen till pastor i Landskrona och prost i Rönnebergs och Harjagers härader, tillträdde tjänsten 1686, blev 1692 magister vid Lunds universitet, och övergick 1698 till tjänsten som Hambræus efterträdare i Malmö S:t Petri församling och med Oxie härad som prosteri.

Hofverberg var ombud för stiftet vid riksdagarna 1686, 1689, och 1693.

Hofverbergs hustru Rachel Petræa, var dotter till Joannes Olai Petræus Angermannus i Sunne socken och en dotter till Måns Herdal. Petræus var den första svenska kyrkoherden i Sunne efter Olaus Nicolai Dalenius tjugo år tidigare. Sonen Isak Hofverberg begav sig till Ostindien. Gabriel var borgmästare i Kungälv och två andra söner var borgare i Marstrand och Göteborg, medan döttrarna gifte sig till prästeståndet.

Källor
Cavallins herdaminne för Lund
Bygdéns herdaminne för Härnösand
http://www.geni.com/people/Johannes-Hofverberg/6000000007281929863

Födda 1652
Avlidna 1728
Män
Personer från Bergs socken, Jämtland
Svenska prostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Eva Hökerberg

Eva Maria Charlotta Hökerberg, ogift Bergström, född 24 december 1899 i Kungsholms församling i Stockholm, död 22 november 1990 i Kungsholms församling, var en svensk journalist och politiker.

Eva Hökerberg, först känd under namnet Eva Nyblom, var dotter till direktören Lars Bergström och Hilda Johansson. Efter studentexamen vid Lyceum för flickor i Stockholm 1919 var hon medarbetare i Nya Dagligt Allehanda 1919–1924, redaktör för Idun 1924–1928 samt chefredaktör 1928–1962.

Hon var lokalpolitiker för Högerpartiet och satt i Stockholms stadsfullmäktige 1927–1942. Vidare var hon ordförande i Yrkeskvinnors klubbs riksförbund (1938–1940), Yrkeskvinnors klubb i Stockholm (från 1945) och Yrkeskvinnors samarbetsförbund (från 1946). Hon var också ledamot i Sällskapet Nya Iduns nämnd och Föreningen Nordens styrelse (från 1934) samt Dramatiska Teatern (från 1947).

Eva Hökerberg gifte sig första gången 1924 med redaktören Teddy Nyblom (1897–1960), son till Sven Nyblom, och andra gången 1941 med bokförläggaren Folke Hökerberg (1886–1976), son till Lars Hökerberg.

Referenser

Externa länkar
Eva Nyblom på Libris
Eva Hökerberg på Libris

Svenska journalister under 1900-talet
Kvinnor
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1899
Avlidna 1990
Journalister från Stockholm
Peters baby

Peters baby kan syfta på:

 Peters baby (film) – en dansk film från 1961
 Peters baby (roman) – en roman av Gun Jacobson från 1971
 Peters baby (TV-serie) – en svensk TV-serie från 1978
Kyrkviken, Nacka

Kyrkviken är en vik i västra delen av Järlasjön belägen mellan bostadsområdet Ekudden och halvön Nysätra i Nacka kommun. Viken hette i äldre tider Kungs Wiken och har sitt nuvarande namn efter Nacka kyrka som invigdes 1891. Vid Kyrkvikens norra del planeras för närvarande (2014) ett nytt bostadsområde.

Historik

Kyrkviken är en del av Järlasjön. Tillsammans med Sicklasjön var det en vikingatida farled som sträckte sig österut via Lännerstasundet och Baggensstäket till Östersjön. Delar av sprickdalsstråket höjdes genom den postglaciala landhöjningen och vattensystemet grundades så småningom upp och blev ofarbart (se Landhöjningen i Stockholm). På vintern, när isen bar, var leden dock ända fram till 1800-talet en viktig vinterväg till och från Stockholm.

Området kring Kyrkviken har i århundraden varit en del av Stora Sickla gårds jordbruksmarker. Viken kallades i äldre tider omväxlande för ’’Kungsviken’’ respektive ’’Kungsbroviken’’. Vid Kyrkviken låg på 1770-talet torpet Sjöstugan, som heter Kungsbro torp på en karta från 1774. Namnet antyder att det fanns en brygga och lastplats här. Torpet kom senare att kallas Finntorp, som i sin tur gav bostadsområdet Finntorp sitt namn.  

År 1893 invigdes den nya järnvägslinjen Stockholm-Saltsjön vars sträckning går strax norr om Kyrkviken. Vid vikens norra sida finns några av Nackas äldsta villor i nationalromantikens stil, bland dem den kulturhistoriskt värdefulla Villa Tomtebo som ritades 1903 av arkitekt Gustaf Hugo Sandberg. Kyrkviken gick tidigare fram till Planiavägen i väster och till Saltsjöbanan i norr. Utfyllning utfördes i samband med en rätning av järnvägen på 1950-talet samt framförallt i samband med att Järlaleden byggdes. Hela Järlaledens nuvarande sträckning längs Kyrkviken är utfylld. I slutet av 1950-talet anlades Järlaleden längs Kyrkviken och villorna förlorade kontakten med vattnet. 

Nysätras villaområde söder om viken byggdes huvudsakligen på 1920-talet. Vid Kyrkvikens övergång till Järlasjön ligger bostadsområdet Ekudden som uppfördes under perioden 1958–1965.

Framtidsplaner
År 2012 köpte fastighetsbolaget Atrium Ljungberg flera fastigheter vid Kyrkviken. Här planerar bolaget en kvartersstad med bostäder, verksamheter, torg och innergårdar. Järlaledens trafik skall minska och intill Kyrkviken planeras en strandpromenad.

Nacka kommun har utrustad Kyrkviken närmast Finntorp med badbryggor och soldäck. Skärmbassänger renar Järlasjöns vatten som dock drabbas av övergödning pga dagvatten från intilliggande bostadsområdena.

Se även
 Stora Sickla
 Bostadsområdet Ekudden

Referenser

Externa länkar

Nacka kommun
Cahmans grytgjuteri

Cahmans grytgjuteri var ett gjuteri i Majorna i Göteborg åren 1764–1823. Bruket var beläget vid Röda sten i Klippan.

Grytgjuteriet i Klippan grundades 1764 av brukspatronen och polske baronen Johan Cahman (död 1780), som den 9 februari samma år fått privilegiebrev. Det var för tiden modernt och nyttjade den senaste och mest utvecklade gjuteritekniken från England med en stenkolseldad reverberugn. År 1770 var gjuteriet en av de största industriella anläggningarna i Göteborg, med en produktion av 54 267 daler silvermynt. Samma år var endast Jacob och Carl Coopmans ylleväveri större, med 67 000 daler silvermynt. 

Klippan var en lämplig plats för verksamheten, då där fanns en hamn för fartygen som fraktade den importerade stenkolen och skrotat gjutjärn för omsmältning till gjuteriet, liksom för utskeppning av produktionen. Likaså fanns det en stor efterfrågan på produkterna i omgivningen. Gjuteriet tillverkade främst grytor, kastruller, kittlar, mortlar, fyrfat, stekpannor och brandjärn, liksom vikter, spishällar och ugnar. På 1770-talet började man även tillverka mot beställning.
 
Johan Cahman sålde år 1772 gjuteriet till Christian Arwidsson, och det första dokumentet om vad som tillverkades här är från 1773: "Diwerse Grytor om 43,899K Kannerum å 24 öre s:mt", "D:o Castroller, The Kittlar, Mortare, Fyrfat, Stekpannor och Brandjern", "Diwerse sorters Wigter, Bakugnar, Spishällar, Brättspelshiul för Skiep med dess pannor, samt Torkugnar til Såckerbruk." Tillverkningen 1775 uppgick till 18 525 daler silvermynt.    

År 1800 hamnade man i ekonomisk kris, varvid Cahman 1801 återtog ledningen. Det såldes på konkursauktion år 1806 till G.B. Santesson & Söner av Christian Arfwidsson & Co, vilka utökade anläggningen för att kunna producera större föremål och behöll det fram till 1815. Därefter och fram till nedläggningen år 1823 drevs det av Anders Magnus Prytz.

Byggnader tillhörande gjuteriet 1789
 "En kålbod, gammal, af stolpar och bräder, 16 al. i fyrkant och 7 al. hög, under brädtak."
 "En smedja timrad af Grantimmer, innehållande sjelfwa smedjewärkstaden och 2:ne rum på ena ändan, upbygd 1783 på 1 al. stenfot, 21 al. lång, 14 al. bred, 6 al. hög, i godt stånd. Taket af bräder och tegelpannor."
 "Grytgjuterihuset, i förswarligt stånd, år 1776 upbygt af dels masteträd, dels annat groft korswärke på 3 K al, hög stenfot, 50 al. i bredden och 11 al. högt, under bräde och tegeltak."
 "En kålbod af korsswerke, bygd 1777, 25 al. lång, 18 al. bred och 6 al. hög, gammal och bristfällig."
 "En materialbod, gammal, utan at någon wet när den blifwit bygd. I längden 25 al, bredden 15 al. och höjden 7 al, täckt med bräder, wäggarne af korsswerke med brädklädning i någorlunda stånd."

Referenser

Noter

Källor 
 , s. 168–170
 Fabriker och industrier i det gamla Göteborg: kulturhistoriska bilder från Sveriges fabriksliv under 1600-, 1700- och början av 1800-talen, Gösta Bodman, Wettergren & Kerber, Göteborg 1925, s. 321ff
 Berättelser ur Göteborgs Historia under Gustavianska tiden, [1773–1809], Hugo Fröding, Göteborg 1922, s. 125ff

Klippan, Göteborg
Ej längre existerande svenska gjuterier
Amor på villovägar

Amor på villovägar (danska: Peters baby) är en dansk komedifilm från 1961 i regi av Annelise Reenberg. I rollerna ses bland andra Ebbe Langberg, Ghita Nørby och Dario Campeotto.

Rollista 

 Ebbe Langberg – Peter Bergman
 Ghita Nørby – Tony
 Dario Campeotto – Sanger
 Dirch Passer – William Thorsen
 Inger Stender – Peters mor
 Emil Hass Christensen – Peters far
 Gabriel Axel – fransk polis
 Mogens Brandt – fransman
 Paul Hagen – Holgersen
 Judy Gringer – Kirsten
 Bjørn Puggaard-Müller – Kordegn

Om filmen 
Amor på villovägar producerades av Poul Bang och spelades in efter ett manus av Børge Müller. Fotograf var Ole Lytken och klippare Edith Nisted Nielsen. Musiken komponerades av Sven Gyldmark. Filmen premiärvisades i Danmark den 28 juli 1961.

Externa länkar 
 

Danska komedifilmer
Danskspråkiga filmer
Franskspråkiga filmer
Filmer 1961
Danska 1960-talsfilmer