kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Manja Benkow

Manja Benkow, folkbokförd Mascha Benkow, född Epstein den 15 oktober 1898 i Vilnius, död 8 september 1976 på Lidingö, var en svensk teaterpedagog och översättare. Hon var en flitig förespråkare för Konstantin Stanislavskijs system inom teatern. Hennes översättningar från ryska tillkom huvudsakligen som en del i hennes arbete med teaterpedagogik.

Biografi
Hon var 1924–1943 gift med fotografen och bildhuggaren Moses (Moise) Benkowitz (1892–1952), tillsammans tog de namnet Benkow.

Hon drev teaterskola i hemmet på Götgatan 55 i Stockholm och bland hennes elever märks Lissi Alandh, Olle Johansson, Per Myrberg, Kerstin Nilsson, Åke Lundqvist, Rolf Nordström, Thomas Hellberg och Leif Liljedahl.

Översättningar
 Konstantin Stanislavskij: En skådespelares arbete med sig själv: i inlevelsens skapande process (Rabota aktera nad soboj) (Fröléen, 1944)
 Vassilij Sjkvarkin: En annans barn: komedi (Čužoj rebenok) (Radiotjänst, 1947)
 Konstantin Simonov: Under Prags kastanjer: ett nutidsdrama (Pod kaštanami Praga) (Radiotjänst, 1947)
 Maksim Gorkij: Vassa Zjeljeznova: dramatiska scener (Vassa Železnova) (Radiotjänst, 1947)
 Sergej Aksakov: En familjekrönika (Semejnaja chronika) (Tiden, 1948)
 Konstantin Stanislavskij: Mitt liv i konsten (Моja žizn' v iskusstve) (Fröléen, 1951)

Källor
 "Manja Benkow, 1898–1976" av Kerstin Olofsson i Svenskt översättarlexikon. Läst 10 maj 2014

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 Manja Benkows arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från ryska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1898
Avlidna 1976
Kvinnor
Svenska teaterpedagoger
Personer från Vilnius
Bob McIntyre

Bob McIntyre, född i november 1928 i Scotstoun, Skottland, död 15 augusti 1962 i Chester, var en brittisk roadracingförare som tävlade i Roadracing-VM från säsongen 1953 till dess att han förolyckades säsongen 1962. McIntyre kallades ibland "The flying Scotsman" (den flygande skotten).

McIntyre tävlade i klasserna 500cc, 350cc, 250cc och 125cc. Han vann 1 seger i 500cc, 2 i 350cc och 2 i 250cc. Han fick fabrikskontrakt med Gilera till Roadracing-VM 1957 och blev VM-tvåa i 500cc och trea i 350cc. Gilera slutade tävla efter 1957 och McIntyre tävlade som privatförare till 1961 då Honda debuterade i VM och engagerade honom för att köra deras 125- och 250-kubiksracer. Roadracing-VM 1962 började bra för McIntyre och han låg klar VM-tvåa efter stallkamraten Jim Redman efter halva säsongen. Den 6 augusti 1962 tävlade McIntyre i ett race på Oulton Park som inte ingick i VM. Efter att ha vunnit 250-klassen med sin Honda startade han i 500-klassen med en Matchless. I regn vurpade Bob McIntyre illa och avled av sina skador på sjukhus i Chester den 15 augusti. Orsaken till kraschen visade sig vara att växellådan skurit. McIntyre slutade postum tvåa i Roadracing-VM:s 250-kubiksklass.

Källor 
 http://www.motogp.com/en/riders/Bob+Mcintyre
 http://www.motorsportmemorial.org/focus.php?db=ms&n=708
 http://www.iomtt.com/TT-Database/competitors.aspx?ride_id=1421&filter=M

Noter

Födda 1928
Avlidna 1962
Brittiska roadracingförare
500GP-förare
350GP-förare
250GP-förare
125GP-förare
Förolyckade roadracingförare
Skotska idrottare
Män
Dyacopterus rickarti

Dyacopterus rickarti är ett däggdjur i familjen flyghundar som förekommer på Filippinerna. Arten beskrevs 2007 av Helgen et al.

Denna flyghund förekommer på öarna Luzon och Mindanao som tillhör Filippinerna. Den är större än de andra två arterna i samma släkte och den skiljer sig även i detaljer av skallen konstruktion.

Arten är med svans 148 till 173 mm lång och den väger 138 till 148 g. Den har en 18 till 29 mm lång svans och 91 till 96 mm långa underarmar. Den korta pälsen på ovansidan samt på huvudet är mörk gråbrun och undersidan är lite ljusare. Huvudet kännetecknas av en robust nos och fyra framtänder i överkäken samt underkäken.

Flyghunden vistas i fuktiga bergsskogar mellan 1260 och 1680 meter över havet. Troligen flyger arten över trädens kronor för att nå födan. En upphittad hona var dräktig med en unge.

Arten anses inte vara sällsynt trots enstaka fynd. Den listas inte än av IUCN.

Referenser

Externa länkar 
 Dyacopterus rickarti, Species Sheet, Mammals Planet website.

Flyghundar
rickarti
Däggdjur i orientaliska regionen
Eggegrund-Gråsjälsbådan

Eggegrund - Gråsjälsbådan är ett naturvårdsområde i Gävle kommun i Gävleborgs län.

Reservatet består av de två öarna Eggegrund och Gråsjälsbådan. Tillsammans med omgivande hav utgör området 640 hektar. Öarna utgör 40 hektar. Reservatet bildades 1996 och är beläget 10 sjömil ostnordost om Gävle och utgör länets utpost i öster.
Mellan de båda nämnda öarna ligger en mindre ö, Skälstenarna. Det är en blockig moränö med en stor koloni av gråtrut och silltrut.

Området består av hav, klappersten, ängsmark, buskmark och skog. Eggegrund har ett rikt fågelliv både av häckande och rastande fåglar. Där kan ses silvertärna, roskarl och tobisgrissla. Vegetationen präglas av förekomsten av kalksten. Den västra ön, Gråsjälsbådan, skiljer sig såtillvida att den centrala delen är bevuxen av grov, gammal och högstammig granskog. Där växer blåhallon och svarta vinbär.

Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Eggegrund - Gråsjälsbådan

Naturvårdsområden i Gävleborgs län
Natura 2000-områden i Gävleborgs län
Naturskyddsområden bildade 1996
Isabel de Josa

Isabel de Josa y Cardona, född som Isabel d'Orrit i oktober 1490 i Lleida död 5 mars 1564, var en spansk författare.

Hon föddes som medlem av en förmögen familj i Barcelona, och gifte sig 1509 med adelsmannen Guillem Ramon de Josa (död 1517). Hon var känd för sin bildning och har kallats för humanist, latinist, filosof och specialist i Duns Scotus teologi. Tillsammans med ett antal andra förmögna kvinnor i Barcelona, tillhörde hon “las Iñigas,” ett religiöst sällskap av kvinnliga anhängare till jesuiten Ignatius Loyola. Hon assisterade honom i hans studier och brevväxlade med honom i flera år. 

Efter sin makes död gick hon 1539 in i klarissinneorden, och blev så småningom abbedissa. Hon bosatte sig 1553 i Vercelli i Piemonte där hon grundade barnhemmet Santa Maria di Loreto. 

Hon skrev ett verk med namnet Tristis Isabella, som nu är förlorat.

Källor 

Kvinnor
Födda 1490
Avlidna 1564
Spanska nunnor
Romersk-katolska abbedissor
Spanska författare under 1500-talet
Brevskrivare under 1500-talet
Carolee Schneemann

Carolee Schneemann, född 12 oktober 1939 i Fox Chase i Philadelphia i Pennsylvania, död 6 mars 2019 i New Paltz i Ulster County i New York, var en amerikansk konstnär och författare. 

Schneemann är vid sidan av Yves Klein, Yayoi Kusama, Charlotte Moorman och Yoko Ono en av pionjärerna inom performancekonst, som ofta fick stor uppmärksamhet inte minst på grund av sitt banbrytande förhållningssätt till kroppslighet, nakenhet och sexualitet. Schneemanns verk Interior Scroll, år 1975 har blivit mycket uppmärksammat. Hennes arbeten är i huvudsak inriktade på utforskning av visuella traditioner, tabuföreställningar, kropp och kroppslighet och människans förhållande till sin sociala verklighet. Utifrån den egna kroppen utforskar hon ofta sexualitet och personliga erfarenheter. I sin konst använder hon sig av performance, film och video. 

Först på 1990-talet började Schneemanns arbete bli erkänt på nationell nivå som viktiga verk i den feministiska konsten. Den första betydande utställningen av hennes arbete hölls 1996. Hennes konst har ställts ut på Los Angeles Museum of Contemporary Art, New York Museum of Modern Art och London National Film Theatre.

Schneemann har en Bachelor of Arts från Bard College och en Master of Fine Arts från Illinois University. Hon har undervisat vid flera amerikanska universitet, bland annat California Institute of the Arts, School of the Art Institute of Chicago och Hunter College. På Rutgers University blev hon den första kvinnliga professorn i konst. Hon har publicerat flera studier om Cézanne.

År 2017 förärades hon Venedigbiennalens guldlejon för livsverk.

Carolee Schneemann finns representerad vid bland annat Museum of Modern Art, Moderna museet, British Museum, Victoria and Albert Museum, Metropolitan Museum, Tate Modern och San Francisco Museum of Modern Art och Smithsonian American Art Museum.

Källor 
 Nationalencyklopedin.

Noter

Externa länkar
 Carolee Schneemann's Website
 caroleeschneemann Biography: Selected Works: Recent and Forthcoming Events.
 Carolee Schneemann: 'I never thought I was shocking'.
 Carolee Schneemann The Art Story.
 Ubu.com page featuring Fuses
 Carolee Schneemann in the Video Data Bank

Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Museum of Modern Art
Representerade vid Victoria and Albert Museum
Representerade vid Metropolitan Museum of Art

Amerikanska konstnärer
Födda 1939
Kvinnor
 Avlidna 2019
Amerikanska performancekonstnärer
Personer från Philadelphia County
VCMG

VCMG (Vince Clarke Martin Gore) är en brittisk technoduo som består av Vince Clarke (tidigare Depeche Mode, Yazoo och sedan 1985 Erasure) och Martin Gore (Depeche Mode).

Diskografi

Studioalbum
 "Ssss" (2012)

EP
 "Spock" (2011)
 "Single Blip" (2012)
 "Aftermaths" (2012)

Externa länkar
 VCMG på Mute Records

Engelska elektroniska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2011
Atelier Rorona: The Alchemist of Arland

är ett datorrollspel som utvecklades och gavs ut av Gust till Playstation 3 i Japan den 25 juni 2009. En Nintendo 3DS-version planeras ges ut den 4 juni 2015 i Japan.

NIS America gav ut en engelskspråkig lokalisering av Playstation 3-versionen i Nordamerika den 28 september 2010, i Europa den 22 oktober 2010 och i Australien den 28 oktober 2010.

Spelet är den elfte delen i Atelier-serien, och den första med 3D-grafik.

Gameplay 
Spelet går till stor del ut på att utforska spelvärlden för att leta efter ingredienser, och på vägen kämpa mot monster, för att sedan ta med sig ingredienserna hem till Roronas ateljé och tillverka föremål. Föremålen kan vara saker som hjälper spelarfigurerna när de utforskar, eller en beställning från någon figur i staden. Spelaren måste utöver de vanliga beställningarna också utföra tolv större uppdrag, ett var tredje månad i spelet; dagar i spelet förflyter medan spelaren tillverkar föremål eller beger sig ut på utforskningar, så det är nödvändigt att utnyttja tiden väl och planera vilka uppdrag man ska ta sig an.

Atelier Rorona Plus 
En remake, , gavs ut till Playstation Vita och Playstation 3 på japanska i Japan den 21 november 2013, och på engelska i Europa och Nordamerika den 20 respektive 24 juni 2014. Utöver en uppgradering av spelets grafik inkluderar den även funktioner från senare spel i serien, och möjligheten att föra över föremål från Rorona Plus till de övriga Arland-spelens remakes.

Källor 

Datorspel 2009
Datorspel 2013
Playstation 3-spel
Playstation Vita-spel
Nintendo 3DS-spel
Datorrollspel
Thore "Tex" Erixzon

Thore "Tex" Erixzon, folkbokförd Bror Erik Tore Eriksson, född 5 oktober 1922 i Norra Sandsjö församling i Jönköpings län, död 18 april 2005 i Nässjö församling i Jönköpings län, var en svensk målare.

Erixzon föddes och växte upp i Grimstorp i Småland. Hans föräldrar var Erik Karlsson och Ester, ogift Johannesson. Han var dekoratör vid Nylins herrekipering från 1945 och kom till Smålands Dagblad i Nässjö 1958, där han först var annonskonsulent och senare annonschef fram till pensioneringen 1986.

Thore "Tex" Erixzon var också konstnär och var med och bildade konstnärsgruppen "Blå tuben" i Nässjö på 1940-talet. Efter självstudier och inspirerad av bland annat den gotländska naturen utförde han landskapsmålningar i olja. Han deltog i ett flertal samlingsutställningar och tog hem första pris i KFUM:s vårsalong vid två tillfällen. Ett annat favoritmotiv för Erixzon var blomsterarrangemang och på senare år hämtade han även inspiration från Medelhavsområdet i sitt måleri. Sina verk signerade han Tex.

Han gifte sig 1947 med Gun-Britt Edberg (född 1926) och fick barnen Bodil (1947–2002), Thomas (född 1951) och Björn (född 1957).

Referenser

Externa länkar
Dikt och livsberättelse av sonen Thomas Erixzon Safes webbplats. Åtkomst 10 maj 2014.

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Norra Sandsjö socken
Födda 1922
Avlidna 2005
Män
Svenska reklamare
1198 Atlantis

1198 Atlantis är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 september 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Asteroidens preliminära beteckning var 1931 RA. Asteroiden fick sedan namn efter den sagoomspunna kontinenten Atlantis.

Den korsar Mars omloppsbana.

Atlantis senaste periheliepassage skedde den 8 november 2022.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska platser
Asteroider som korsar Mars bana
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
Cleo (sångare)

Joanna Klepko, mer känd under artistnamnet Cleo, född 25 juni 1983 i Szczecin, är en polsk sångerska och låtskrivare. Hon representerade Polen i Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn med låten "My Słowianie" tillsammans med kollegan Donatan.

Polska sångare under 2000-talet
Polska låtskrivare
Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Personer från Szczecin
Deltagare i Eurovision Song Contest 2014
Artister som representerat Polen i Eurovision Song Contest
Mononymt kända personer
Donatan

Witold Marek Czamara, mer känd under artistnamnet Donatan, född 2 september 1984 i Kraków, är en polsk musiker, musikproducent och ljudtekniker. Han representerade Polen i Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn med låten "My Słowianie" tillsammans med kollegan Cleo.

Polska musiker under 2000-talet
Polska musikproducenter
Ljudtekniker
Personer från Kraków
Män
Födda 1984
Levande personer
Polska sångare under 2000-talet
Deltagare i Eurovision Song Contest 2014
Artister som representerat Polen i Eurovision Song Contest
Mononymt kända personer
Oxdansen

Oxdansen är en svensk folkdans av okänt ursprung, som dansas parvis av män till en specifik melodi i markerad i 2/4 takt

Figureringen är grovt burlesk och föreställer med tung och klumpig komik en träta mellan män. Anders Selinder gav under 1800-talet dansen en modern koreografisk formgivning.

Källor 
 

Folkdanser
1216 Askania

1216 Askania är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 januari 1932 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Asteroidens preliminära beteckning var 1932 BL. Asteroiden fick sedan namn efter Askania-verken i Berlin, ett företag som tillverkade optiska och astronomiska instrument.

Askania är medlem av Flora-gruppen, den största av asteroidgrupperna. Den senaste periheliepassage skedde den 6 februari 2023. Asteroidens rotationstid har beräknats till 6,54 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1932
Flora-asteroider
Torben Oxe

Torben Oxe, född efter  1487 död 11 november 1517, var en dansk adelsman i släkten Oxe. Han var farbror till Peder Oxe.

Biografi 
Torben Oxe gjorde sig känd som en våldsam godsrövare. 1511 tvingade han till exempel Axel Tott att avstå gods, vilket dock upphävdes genom rättartingsdom. Torben Oxe tillhörde Kristian II:s hovfolk och blev länsman i Köpenhamns slott och län. År 1517 anklagades han av kungen och blev efter frikännande av riksrådet dömd till döden av en bondedomstol. Hans brott var enligt en senare utbildad tradition, att han stått efter Kristian II:s älskarinna Dyveke Sigbritsdatter gunst eller att han förgiftat henne. Enligt nyare forskning fälldes dödsdomen över Torben Oxe på grund av ej närmare kända ekonomiska transaktioner, där han skulle ha visat oärlighet; om domen fällt med rätta, kan ej avgöras.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Personer som blivit avrättade av Danmark under 1500-talet
Dansk adel
Födda 1400-talet
Avlidna 1517
Män
Svensk uppslagsbok
Oxe (dansk adelsätt)

Oxe är en uradlig utdöd dansk adelsätt som anses ha invandrat från Franken under namnet Reyendorf. Släkten tillhörde högadeln och visade en oxe i sitt vapen.

Vapen: en röd balkvis gående Oxe i silverfält

Historia
Riksrådet och lensmand på Krogen och Helsingborg Peder Oxe till Asserbo är den förste mer kände medlem ur släkten. Han levde och verkade under Erik av Pommerns regeringstid. Peders son Johan Oxe var också riksråd, och far till Torbern Oxe till Tordsø, samt Johan Oxe till Nielstrup (död 1534).

Johan var fader till rikshovmästaren Peder Oxe till Nielstrup (1520-1575), till räntemästare Eskild Oxe till Løgismose (död 1563) och till huvudmannen för Herlufsholm Albert Oxe till Nielstrup (död 1577), med vilken familjen dog ut.

Oxholm är uppkallad efter Anne Oxe, som var gift med länsmannen Frants Banner. Nielstrup i Guldborgsund kommun har varit släkten Oxes sätesgård från mitten 1500-talet då Johan Oxe till Tordsø förvärvade godset. Släkten Oxe innehade Nielstrup, som vid denna tidpunkten var en befäst borg, fram till 1664 då Cornelius Pedersen Lerche förvärvade godset. Pedersen rev borgen och byggede en ny herrgård.

Medlemmar ur släkten
 Albert Oxe (död 1577) till Nielstrup
 Eskild Oxe (död 1563) till Løgismose
 Inger Oxe (död 1591)
 Johan Oxe till Tordsø (död ca. 1490) till Tordsø – riksråd
 Johan Oxe till Nielstrup (död 1534) till Nielstrup – riksråd
 Peder Oxe till Asserbo (cirka 1435) – riksråd
 Peder Oxe till Nielstrup (1520-1575) – rikshovmästare
 Torben Oxe (död 1517)

Källor

Noter 

Danska adelsätter
Salmonsens
Registrator

En registrator är en person vid en myndighet, institution eller företag med uppgift att ta emot och registrera inkommande och utgående handlingar, oftast i ett diarium, samt att anteckna vidtagna åtgärder. Uppgiften kan även omfatta att ge upplysningar och att vårda arkiv.

Referenser 

Administration
Eric Abraham

Eric Anthony Abraham, född i Kapstaden i Sydafrika, är en brittisk teve-, teater- och filmproducent samt bokförläggare.

Eric Abraham växte upp i förorten Wynberg i Kapstaden och utbildade sig på University of Cape Town. Han arbetade därefter som korrespondent för South African News Agency och rapporterade också till bland andra Guardian och BBC. Han flydde till Botswana, och reste vidare till Storbritannien, i början av januari 1977 efter att ha blivit förföljd av apartheidregimen, arresterad och blivit satt i husarrest i november 1976 på grund av sitt journalistarbete.  Han var därefter utestängd från Sydafrika i 15 år.

Han var producent för BBC:s Panorama under många år och därefter film- och teaterproducent. 

Eric Abraham grundade 2005 tillsammans med sin fru Sigrid Rausing och Philip Gwyn Jones bokförlaget Portobello Books. Samma år köpte Portobello Books tidskriften Granta och förlaget Granta Books.

Han har också varit medgrundare av The Fugard Theatre i District Six i Kapstaden, namngiven efter Athol Fugard. Den ligger i den ombyggda Sacks Futeran building med tidigare klädeslagerlokaler och den ombyggda Congregational Church Hall. Den invigdes i februari 2010.

Producerade TV- och biograffilmer i urval
 A Murder of Quality, baserad på en roman av John le Carré
Teve-kriminalserien Dalziel & Pascoe 
 Danny the Champion of the World, baserad på en ungdomsbok av Roald Dahl
The Life and Extraordinary Adventures of Private Ivan Chonkin i samarbete med och Jiří Menzel 
Dark Blue World and Empties i regi av Jan Svěrák
Kolya, 1996, i regi av Jan Svěrák, som också var medproducent (vinnare av Golden Globe Award för bästa utländska film) 
 The War Zone i regi av Tim Roth 
Mojo and Birtday Girl i regi av Jez Butterworth
 Quite Chaos  i regi av Nanni Moretti
The Forgiveness of Blood i regi av Joshua Marston
Kooky, 2010, i regi av Jan Svěrák

Källor
The South African 20 juni 2013, läst 2014-05-10
Om Eric Abraham på Portobello Pictures webbplats

Noter

Brittiska förläggare
Brittiska filmproducenter
Födda okänt år
Levande personer
Män
Christina Kirkman

Christina Marie Kirkman, född 25 februari 1993 i Melrose, Massachusetts, är en amerikansk skådespelerska. Under 2003-2005 var hon programledare för Nickelodeon-serien All that då hon ersatte Bryan Hearne.

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1993
Levande personer
Amerikanska skådespelare
World Trade Center-gobelängen

World Trade Center-gobelängen var en stor gobeläng av Joan Miró och Josep Royo. Den visades i lobbyn på World Trade Center Torn 2 (det södra tornet) i New York från 1974 tills den förstördes år 2001. Arbetet var en abstrakt design, med ljusa block av färg, rött, grönt, blått och gult, svarta inslag, och en ljusbrun bakgrund. Tillverkad av ull och hampa, mätte den 6,1 × 10,7 m och vägde 4 ton. Den färdigställdes 1973 och visades på en retrospektiv utställning på Grand Palais i Paris innan den installerades i New York 1974. Den förstördes den 11 september 2001 i kollapsen av World Trade Center efter 11 september-attackerna.

Referenser 

Textila konstverk
Konstverk 1974
Ej längre existerande konstverk
11 september-attackerna
Konstverk av spanska konstnärer
Vardø museum

Vardø museum är ett lokalhistoriskt museum i Vardø i Vardø kommun i Finnmark i Norge. Det är sedan 2006 en avdelning av Varanger museum.

Vardø museum grundades 1894 som ett naturhistoriskt museum för att underlätta vetenskaplig forskning inom fiske. Det är det äldsta museet i Finnmark. 

Museet visar Vardø stads historia, Vardø som centrum för pomorhandeln, gränsfästnings- och fiskestad,  häxprocessernas historia under 1600-talet och lokal naturgeologi. Det arbetar också med dokumentation om emigrationen till Fiskarhalvön i Ryssland från mitten av 1800-talet.

Brodtkorbsjåene och Pomormuseet
Brodtkorbsjåene ligger i centrum av Vardø och är bland Finnmarks äldsta bevarade strandhus och är den enda bryggmiljön som minner om pomorhandeln. Byggnaderna, som är byggnadsminnen, uppfördes 1840-1900 av solitt så kallat rysstimmer av sibirisk lärk och också breda plankor av samma träslag. De utgjorde delar av handelsfirman Brodtkorbs tillverknings- och lagerlokaler, vilka var centrum för pomorhandeln. Ryska pomorer arbetade här fram till 1917. 

Pomormuseet ligger i ”Storsjåen” och har permanenta utställningar dels om pomorerna och deras vardag, dels om kontakten mellan norra Norge och norra Ryssland från slutet av 1600-talet och till idag.

Partisanmuseet
Partisanmuseet ligger i den gamla internatskolan i Kiberg och invigdes 2000.

Steilneset Minnested

Vardø museum har ansvar för Steilneset Minnested, ett minnesmärke över 1600-talets häxprocesser i Finnmark, som är ett delprojekt i Norsk nationell turistväg och ligger på Steilneset på Vardøya. Där brändes 91 personer på bål.

Monumentet över häxprocesserna i Finnmark har utformats av skulptören Louis Bourgeois och arkitekten Peter Zumthor och invigdes 2011.

Källor
Om Vardø museum på Varanger Museums webbplats

Externa länkar
Vardö Museum på Varnger Museumswebbplats

Lokalhistoriska museer i Norge
Museer i Finnmark fylke
Vardø kommun
Varanger Museum
Guvernementet Penza

Guvernementet Penza var ett guvernement i östra Ryssland 1796–1928.

Det var omgivet i norr av Nizjnij Novgorod, i öster av Simbirsk
samt i söder och väster av Saratov och Tambov. Det hade en yta på 38 840
km2 och 1 829 700 invånare (1910), till större delen ryssar jämte mordviner och tatarer, av vilka många var muslimer.

Landet var kuperat, med djupa dalar och raviner, och höjde översteg ingenstans 270 m. Jorden bestod av svart mylla
och var i allmänhet ytterst bördig. Huvudfloder var Moksja och Sura, som tillhör Okas flodområde, samt Choper, biflod till Don. Stora lövskogar ligger i norra delen, däremot har den södra delen nästan stäppkaraktär.

Omkring 62,5 procent av arealen var åker, 11,6 procent äng, 22 procent skog. Huvudsakliga sädesslaget var råg, varav en stor del exporterades. Kreatursstocken var stor, men industrin obetydlig.

Källa

Kejsardömet Rysslands guvernement
Penza oblast
Stater och territorier bildade 1796
Stater och territorier bildade 1928