kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Victor Emanuel Anderson

Victor Emanuel Anderson, född 30 mars 1902 i Havelock (numera stadsdel i Lincoln), Nebraska, död 15 augusti 1962 i Lincoln, Nebraska, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Lincolns borgmästare 1950–1953 och Nebraskas guvernör 1955–1959.

Anderson studerade vid University of Nebraska utan att ta examen och var sedan verksam som affärsman.

Anderson efterträdde 1950 Thomas R. Pansing som Lincolns borgmästare och efterträddes 1953 av Clark Jeary. År 1955 efterträdde han sedan Robert B. Crosby som Nebraskas guvernör och efterträddes 1959 av Ralph G. Brooks. Andersons viceguvernör Charles J. Warner avled 1955 i ämbetet och han var därefter en tid utan viceguvernör fram till Dwight W. Burneys ämbetstillträde år 1957.

Anderson avled 1962 och gravsattes på Wyuka Cemetery i Lincoln.

Referenser

Externa länkar

Borgmästare i Lincoln, Nebraska
Guvernörer i Nebraska
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Födda 1902
Avlidna 1962
Män
Erik Wallin (pedagog)

Erik Clarence Wallin, född 8 september 1929 i Örebro, död 25 februari 2010 i Helga Trefaldighets församling i Uppsala, var en svensk professor i pedagogik.

Wallin tog 1950 studentexamen, 1954 folkskollärarexamen, studerade vid Göteborgs universitet där han 1959 blev filosofie kandidat och 1963 filosofie licentiat. Han arbetade 1954–1959 som folkskollärare i Göteborg, 1959–1962 som assistent vid pedagogiska institutionen vid Göteborgs universitet, 1962-1964 som extraordinarie universitetslektor och från 1965 som tillförordnad universitetslektor. Från 1967 innehade han vid samma institution en av Statens råd för samhällsforskning inrättad forskningstjänst i utbildningsteknologi. Han var en ledande företrädare för den pedagogiska inriktning som kallas undervisningsteknologi. Från 1979 var han professor i praktisk pedagogik vid samhällsvetenskapliga fakulteten vid Uppsala universitet.

I västra kretsen av Sveriges psykologförbund var han 1961–1962 sekreterare, 1963 vice ordförande, 1964 ordförande och från 1965 åter vice ordförande.

Han gifte sig 1954 med socionom Ulla Thorbjörnsson (1929–2019). De är begravda på Bromma kyrkogård.

Bibliografi
 Bidrag till rättstavningsförmågans psykologi och pedagogik (1963), licentiatavhandling
 (redaktör) Läromedelsforskning och undervisningsplanering (1969), tillsammans med Urban Dahllöf
 "Undervisningsteknologi under fem år : ett subjektivt försök till positionsbestämning", utgör sidan 1–13 i Undervisningsteknologin i Sverige : en positionsbestämning (1973), rapport nr 4 från Försvarets brevskola

Källor

Externa länkar

Svenska professorer i pedagogik
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Lärare från Örebro
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1929
Avlidna 2010
Män
Erik Wallin

Erik Wallin kan syfta på
 Erik Wallin (1921–1997), svensk soldat i Waffen-SS och författare
 Erik Wallin (1929–2010), svensk professor i pedagogik
 Erik Wallin (1823–1894), svensk bokhandlare
Seid Memić Vajta

Seid Memić, född 8 mars 1950 i Travnik, är en bosnisk sångare. Han är känd under artistnamnet Vajta. Han bor sedan 1994 i Hamburg.

Vajta var sångare och frontfigur i den bosniska rockgruppen Teška industrija 1975-1976, med vilka han gav ut två studioalbum och flera singlar. Under 1980-talet var han även programledare för barnprogrammet Nedeljni zabavnik. Som artist har han deltagit flitigt i flera musikfestivaler i det forna Jugoslavien, däribland Splitfestivalen (1976, 1981, 1984 och 1990), Vaš šlager sezone (1978, 1979, 1981, 1982, 1987 och 1999) och Opatijafestivalen (1982, 1985 och 1987). Han har också uppträtt på Verdensmusik Festivalen i Danmark 1995 och 1997. Sångaren och kompositören Narcis Vučina stod bakom flera av hans låtar.

Vajta vann den jugoslaviska uttagningen, Jugovizija, till Eurovision Song Contest (ESC) 1981 med låten Lejla. I ESC kom han på femtonde plats med 35 poäng. Med sig på scen hade han dessutom Jadranka Stojaković, Neda Ukraden och Ismeta Dervoz-Krvavac. Han återkom till Jugovizija året därpå och kom på tredjeplats med bidraget med Ne zaboravi me. Han deltog även 1986 med bidraget Sandra (tolfeplats) och 1987 med bidraget Opusti se (sextondeplats). Han deltog även i den bosniska uttagningen till ESC 1999, då han kom på elfteplats med bidraget Stare melodije. Tillsammans med Maja Tatić och Deen var han värd för den bosniska uttagningen 2005.

Vajta är återigen sångare i Teška industrija sedan bandet återförenades 2007.

Diskografi 
 Ho-ruk (1976) (med Teška industrija)
 Seid Memić-Vajta i Teška industrija (1976) (med Teška industrija)
 Zlatna ribica (1979)
 Vajta 2 Ponoćni valcer (1980)
 Vajta 3 (1981)
 Tebi pjevam (1982)
 Kad bulbuli pjevaju (1984)
 Vajta (1985)
 Vajta (1987)
 Vajta (1988)
 Kupi mi, tajo, harmoniku (1991)

Referenser 

Bosniska popsångare
Bosniska rocksångare
Artister som representerat Jugoslavien i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1981
Personer i Bosnien och Hercegovina under 1900-talet
Personer i Bosnien och Hercegovina under 2000-talet
Personer från Travnik
Födda 1950
Levande personer
Män
Frank B. Morrison

Frank Brenner Morrison, född 20 maj 1905 i Golden, Colorado, död 19 april 2004 i McCook, Nebraska, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Nebraskas guvernör 1961–1967.

Morrison utexaminerades 1927 från Kansas State University och avlade 1931 juristexamen vid University of Nebraska. Därefter inledde han sin karriär som advokat i Nebraska och år 1934 valdes han till åklagare i Frontier County.

Morrison efterträdde 1961 Dwight W. Burney som Nebraskas guvernör och efterträddes 1967 av Norbert Tiemann. Morrison kandiderade tre gånger utan framgång till USA:s senat.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Nebraska
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Jefferson County, Colorado
Födda 1905
Avlidna 2004
Män
Alumner från University of Nebraska–Lincoln
Alumner från Kansas State University
David Butler

David Butler kan syfta på:

 David Butler (manusförfattare)
 David Butler (politiker)
 David Butler (regissör)

Namnförgreningssidor
Robert-Joseph Pothier

Robert-Joseph Pothier, född den 9 januari 1699 i Orléans, död där den 2 mars 1772, var en fransk rättslärd.

Pothier blev 1720 domare (conseiller) och 1749 därjämte professor i fransk rätt i sin födelsestad. Hans personliga egenskaper skattades högt, och hans omfattande juridiska skriftställarverksamhet har skaffat honom ett mycket stort anseende, åtminstone i Frankrike. Hans huvudarbete, som krävde 20 år av hans liv, är Pandectæ Justinianeæ in novum ordinem digestæ (1748-1752, flera upplagor, bland annat 1820-1822; jämväl översatt till franska). Som författare till en mängd avhandlingar över skilda delar av civilrätten, bland vilka Traité des obligations (1761, nya upplagor ända till 1883) är mest berömd, har Pothier utövat stort inflytande på den franska lagstiftningen. Code civil bär mycket tydliga spår härav. Pothiers samlade skrifter (Oeuvres complètes) är utgivna i flera upplagor, bland annat av Jean-Joseph Bugnet 1845–1862. Pothiers minne har hugfästs genom en staty i Orléans (1859).

Källor

Noter

Födda 1699
Avlidna 1772
Ugglan
Män
Franska jurister
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer från Orléans
Louis Pothuau

Louis Pierre Alexis Pothuau, född den 28 oktober 1815 i Paris, död där den 7 oktober 1882, var en fransk amiral.

Pothuau, vars familj var bosatt på ön Martinique, seglade som sjöofficer på de flesta hav, deltog som fregattkapten i Krimkriget och blev 1864 konteramiral. När Paris inneslutits av de tyska härarna i september 1870, fick Pothuau överbefälet på huvudstadens med sjötrupper besatta södra fästen, ställdes i december i spetsen för 3:e Parisarméns 6:e division och förde den i elden. Han utnämndes till viceamiral i januari 1871, invaldes i februari samma år av Seinedepartementet i nationalförsamlingen, slöt sig där till vänstra centern och kallades samma månad av Thiers till marinminister, vilken post han lämnade i maj 1873, efter att ha genomfört sparsamhetsreformer, men även verkat för nya krigsskepps byggnad och stålkanoners anskaffning. Pothuau utsågs 1875 till senator för livstiden, var ånyo marinminister, i Dufaures kabinett, december 1877-februari 1879, och därefter sändebud vid brittiska hovet till maj 1880.

Referenser

Noter

Källor 
 

Födda 1815
Avlidna 1882
Ugglan
Män
Frankrikes sjökrigsministrar
Franska amiraler
Frankrikes ambassadörer i Storbritannien
Personer i Frankrike under 1800-talet
Militärer från Paris
David Butler (politiker)

David Christy Butler, född 15 december 1829 i Bloomington, Indiana, död 25 maj 1891 i Pawnee City, Nebraska, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Nebraskas guvernör 1867–1871.

Butler var verksam som handelsman i Nebraskaterritoriet och valdes en gång till territoriets lagstiftande församling.

Nebraska blev 1867 delstat i USA. Butler vann det första guvernörsvalet och omvaldes två gånger. År 1871 avsattes han efter att ha inlett den tredje mandatperioden som guvernör. Han befanns skyldig till att ha försnillat pengar som hade avsetts till Nebraskas skolor.

Butler avled 1891 och gravsattes på Pawnee City Cemetery. Butler County i Nebraska har fått sitt namn efter David Butler.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Nebraska
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Bloomington, Indiana
Födda 1829
Avlidna 1891
Män
1132 Hollandia

1132 Hollandia är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 september 1929 av den holländske astronomen Hendrik van Gent. Dess preliminära beteckning var 1929 RB1. Den fick senare namn efter nationen Nederländerna, som på latin heter just Hollandia.

Hollandias senaste periheliepassage skedde den 31 oktober 2021. Beräkningar har gett vid handen att asteroiden har en rotationstid på 5,57 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av H van Gent
Astronomiska upptäckter 1929
Nederländerna
Hydrans huvud

Hydrans huvud är en roman av den mexikanske författaren Carlos Fuentes utgiven 1978.

Romanen är en thriller och agentroman som handlar om spelet kring Mexikos oljerikedomar. Handlingen börjar med att huvudpersonen Félix Maldonado, tjänsteman i ett mexikanskt verk, vaknar till mardrömmen att han blivit utsatt för en ansiktsoperation och att någon med hans namn avrättats för mordförsök på presidenten. Under sin nya identitet försöker han finna svaret på vad han blivit indragen i.

Källor

Romaner av Carlos Fuentes
Skönlitteratur 1978
Mexiko i skönlitteratur
Piper PA-32 Cherokee Six

Piper PA-32 är en utveckling av Piper PA-28 Cherokee.  Det är ett enmotorigt helmetallplan, lågvingat med fast eller infällbart landställ och sex sittplatser, sju med ett extra säte, inklusive pilot. Den finns i ett antal versioner och utföranden med omställbar propeller samt med fast eller infällbart landställ. 

PA-32:s olika modeller har byggts i ca. 7 800 exemplar innan tillverkningen upphörde år 2007.

Piper Aircraft 
Piper Aircraft gick i konkurs 1991 men återuppstod 1995 som The New Piper Aircraft. Fr.o.m. 2006 heter företaget åter Piper Aircraft.

Versioner 
Piper PA-32-260 Cherokee Six, originalversionen med fast landningsställ och en motor på 260 hk.
Piper PA-32-300 Cherokee Six, med en motor på 300 hk.
Piper PA-32R-300 Cherokee Lance, med infällbart landningsställ och en motor på 300 hk.
Piper PA-32RT-300 Lance II, med infällbart landningsställ och med höjdrodret ovanpå sidrodret i T-konfiguration.
Piper PA-32RT-300T Turbo Lance II, Lance II med turboladdad motor.
Piper PA-32R-300 Saratoga, uppdaterad Lance II med höjdrodret nedanför sidrodret i klassisk konfiguration.
Piper PA-32R-300T Turbo Saratoga, Saratoga med turboladdad motor.
Piper PA-32 6X, Saratoga med fast landningsställ.
Piper PA-32 6XT, 6X med turboladdad motor.

Pipers flygplansmodeller 
Piper Aircraft

Farter
Begränsningar i farter i kts.

Källor
 http://www.piper.com
 http://www.airliners.net/aircraft-data/stats.main?id=306

Referenser 
Skrift

Noter

Externa länkar

Airliners.net: Piper PA-32 Cherokee Six, Lance

Privatflygplan
Flygplan tillverkade av Piper Aircraft
Portugisiska militärflygplan under kalla kriget
Upplands runinskrifter 442

Runinskrift U 442 är en runsten som står på södra sidan om korsningen med avtagsvägen mot Harg, ca 300 meter från Odensala kyrka.

Stenen 
Stenen påträffades 1895 omkullfallen med ristningen vänd nedåt, och står nu rest på fyndplatsen ute i åkern. Ortnamnet Harg betyder offerplats.

Stenen stod vid en forntida stenlagd vägbank, ca 300 m l (NNÖ-SSV), enligt uppmätning av Oscar Almgren år 1895. Av vägen syns idag ingenting, men delen norr om vägkorsningen vid prästgårdens trädgård lades igen år 1978. Stenläggning syntes dock ej men innan dess, enligt prästen i Odensala, D. Wirén. I och invid vägen har minst två, möjligen tre, runstenar stått, nämligen U 442 (enligt OA), U 443 (enligt D. Wirén: upplöjd vid vägkorset) och möjligen U 441 (försvunnen). Vidare fanns en vägbank av samma typ, nu förstörd men belägen endast en dryg km SV, längs vilkens sträckning runstenarna U 444 och U 445 ännu står. 

Ornamentiken kan rekonstruerats som mycket rik, och tillhör en senare period i Åsmund Kåressons ristarkarriär. Den kunde vara inspiration för ristare Fot till utsmyckningen på Näsbystenen.

Inskriften

Translitterering:bṛusi ' u[k] þụ...ṃ...nṭṛ...-tu rit...faþu...

Normaliserad: Brūsi ok Þō[r]m[u]ndr [lē]tu rētt[a] ... faður ...Nusvenska: ”Bruse och Tormund lät uppresa [denna sten/dessa stenar efter ..., sin] fader.”

 Tolkningar 

Namnet Þōrmundr är ovanligt på runstenarna. I Uppland är det med säkerhet belagt på bara tre stenar (U 176, U 207 och U 1010).

Stenen tolkas som parstenen till ett nyfunnet (juni 2012) fragment i Odensala kyrkas bogårdsmur, med inskriftenTranslitterering:....s muþiR ' | + osmunt ...| runaR þisaṚ ...Normaliserad: ... [Guð]s mōðiR. Āsmundr ... rūnaR þessaR ... Nusvenska:  »...Guds moder. Åsmund ... dessa runor ...»

Runstenfragmentet innehåller resterna av en bön som i sin helhet kunde vara Normaliserad:[Guð hialpi and hans, ok Guð]s mōðiRNusvenska:'  ”Gud hjälpe hans ande, och Guds moder”

och saknar plats för de obligatoriska uppgifterna om dem som låtit resa stenen och namnet på den döde, som troligen fanns på U 422. Signaturen Åsmund ... dessa runor ... kan jämföras med Åsmund Kåressons signatur på U 847: Åsmund högg rätta runor för den som skall tyda''

Se även

 Alfabetisk lista över runinskrifter
 Lista över Upplands runinskrifter
 Lista över runristare
 Sverige under vikingatiden
 Sverige under äldre medeltiden

Källor

Upplands runinskrifter
David Butler (manusförfattare)

David Dalrymple Butler, född 12 november 1927 i Larkhall, död 27 maj 2006 i London, var en skotsk manusförfattare. Han blev Oscarsnominerad för De fördömdas resa (1976) i kategorin bästa manus efter förlaga. För samma insats blev han dessutom Golden Globe-nominerad i kategorin bästa manus. En Emmy Award-utmärkelse vann han år 1986 för manuset till miniserien Mountbatten - Frihetens timma.

Referenser

Externa länkar

Brittiska manusförfattare
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Födda 1927
Avlidna 2006
Män
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Simonsson

Simonsson, även stavat Simonson, är ett svenskt efternamn, som också förekommer i andra länder. Den 31 december 2012 var det följande antal personer i Sverige med stavningsvarianterna
Simonsson 3 839
Simonson 127
Totalt blir detta 3 966 personer. Namnet är ursprungligen ett patronymikon med betydelsen Simons son.

Personer med namnet Simonsson eller Simonson
 Agne Simonsson (1935–2020), fotbollsspelare och tränare
 Alex Simonsson (1893–1968), sjömilitär.
 Bengt Simonsson (född 1945), fotbollstränare
 Berit Simonsson (född 1951), bibellärare
 Birger Simonsson (1883–1938), målare
 Britta Simonsson-Örtenholm (1911–1993), målare
 Carl Simonsson (1919–1992), fotbollsspelare
 Eric Simonson (född 1955), amerikansk bergsbestigare
 Filippus Simonsson (död 1217), norsk baglerkung
 Gunnar Simonsson (född 1947), konstnär
 Gunvor Simonsson (1913–2001), målare
 Hans Simonsson (född 1962), tennisspelare
 Hans Simonsson (amiral) (1880–1965)
 Hans Simonsson (friidrottare) (aktiv 1926)
 Harald Simonsson (1900–?), norsk-dansk skulptör och medaljgravör
 Henry Simonsson (1927–2018), museiman
 Ingemar Simonsson (1931–2005), präst och debattör
 Ingrid Simonsson (1885–1977), målare och konsthantverkare
 Ivan Simonsson (1924–2002), roddare
 Ivar Simonsson (1891–1925), arkivman
 Jan Simonsson, skådespelare och röstskådespelare
 Josephine Freje Simonsson (född 1982), undersökande journalist
 Karl Simonsson (1919–1992), fotbollsspelare
 Karl Konrad Simonsson (1843–1911), målare och tecknare
 Kim Simonsson (född 1974), finländsk skulptör
 Lars Simonsson (1916–1990), jurist
 Lennart Simonsson (1920–2005), målare och lantbrukare
 Louise Simonson (född 1946), amerikansk serietecknare
 Lucas Simonsson (född 1992), influerare
 Magnus Simonsson, flera personer
 Magnus Simonsson (bryggare) (1855–1938), verksam i Stockholm
 Magnus Simonsson (politiker) (född 1976), folkpartist, aktiv republikan
 Maria Simonsson (född 1980), skådespelare
 Marie Simonsson (född 1959), friidrottare
 Nils Simonsson (indolog) (1920–1994), indolog och professor
 Nils Simonsson (ämbetsman) (1919–2011), ämbetsman och generaldirektör
 Nisse Simonson (född 1942), läkare, författare och föreläsare
 Ola Simonsson (född 1969), filmskapare
 Olle Simonsson (1947–2013), keramiker och folkmusiker
 Per Simonsson (född 1975), regissör och manusförfattare
 Rebecca Simonsson (född 1985), fotomodell, dansare, artist och bloggare
 Reino Simonsson (1928–2001), målare och grafiker
 Roger Simonsson (född 1951), konstnär
 Thomas Simonsson (omkring 1380–1443), biskop i Strängnäs, skald
 Tord Simonsson (1926–2020), präst, biskop i Strängnäs
 Waldemar Simonsson (1860–1924), präst
 Walt Simonson (född 1946), amerikansk tecknare och författare
 Wolmer Simonsson (1895–1981), jurist
 Yngve Simonsson (1889–1956), brukspatron och järnvägsföretagare

Källor

Svenska efternamn
Sonnamn
Publius Nigidius Figulus

Publius Nigidius Figulus, född omkring 98 f.Kr., död omkring 45 f.Kr., var en romersk politiker och lärd.

Nigidius Figulus var praetor 58 f.Kr. Han var vän till Pompejus och landsförvisades av Julius Caesar. Enligt Cicero skall han ha återupprättat Pythagoras filosofi. Han författade bland annat en grammatik samt filosofiska och astrologiska skrifter, vilka nu endast finns kvar som fragment, utgivna av Heinrich Swoboda 1889.

Källor 
 
  

Romerska filosofer
Romerska författare
Romerska politiker
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Födda okänt år
Födda 90-talet f.Kr.
Avlidna okänt år
Avlidna 40-talet f.Kr.
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Torsten Romanus

Torsten Kjellberg Romanus, född 17 februari 1910 i Kungsholms församling i Stockholm, död 9 januari 2004 i Munsö församling, Stockholms län, var en svensk läkare. Han var son till Carl Romanus och Gerda Kjellberg.

Efter studentexamen 1929 blev Romanus medicine kandidat 1932, medicine licentiat vid Karolinska institutet 1938 samt medicine doktor och docent i arvsbiologi vid Uppsala universitet 1946. Han var rasbiolog vid Statens institut för rasbiologi 1942–50, blev docentstipendiat vid Uppsala universitet 1950, docent i arvsbiologi vid Karolinska institutet 1955, rättsantropolog vid Statens rättsläkarstation i Stockholm 1956 och var föreståndare för rättsantropologiska laboratoriet 1962–75. Han blev marinläkare av första graden i Marinläkarkårens reserv 1949. Han var medlem av socialpsykiatriska nämnden 1946–76 och ledamot av Medicinal-/Socialstyrelsens vetenskapliga råd 1951–76. 

Utöver doktorsavhandlingen Psoriasis from a Prognostic and Hereditary Point of View (1945) författade Romanus skrifter i dermatologisk venereologi och medicinsk genetik.

Han var gift från 1938 med Margareta Forsberg (1910–2003).

Källor

Noter

Svenska läkare under 1900-talet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Läkare från Stockholm
Födda 1910
Avlidna 2004
Män
Sierra No. 3

Sierra Nummer 3, ofta kallad "The Movie Star locomotive", är ett ånglokomotiv, byggt 1891, som ägs av Railtown 1897 State Historic Park i Jamestown i Kalifornien. 
Det har fått sin berömmelse för att ha utsetts till världens mest fotograferade ånglok och att hon har uppträtt i ett flertal filmer och TV-serier. 

Järnväg i USA
Amerikanska ånglok
Enskilda lok
Gustaf Peyron

Gustaf Peyron kan syfta på:

 Gustaf Peyron  (1783–1852), svensk friherre, militär och politiker.
 Gustaf Peyron (1828–1915), svensk friherre, militär och politiker.
 Gustaf Peyron (1921–2007), svensk militär.
Gustaf Bergfors

Gustaf Abdon Gregorius Bergfors, född 13 november 1891 i Ytterlännäs församling, död 20 oktober 1975 i Örnsköldsvik, var en svensk tandläkare, konstnär och antropolog.

Han var son till handlanden Grels Olof Bergfors och Greta Stina Källman samt från 1928 gift med Iris Wångström, som var dotter till Werner Wångström.

Efter ingenjörsexamen 1910, studentexamen i Lund 1913, folkskollärarexamen 1915 och tandläkarexamen i Stockholm 1922 var Bergfors verksam som privatpraktiserande tandläkare i Örnsköldsvik. Han företog antropologiska undersökningar av samer 1924–26, en antropologisk forskningsresa till Polynesien 1927–28 och var t.f. antropolog vid Statens institut för rasbiologi 1930. Han var en av stiftarna av Nordiska föreningen för antropologi 1925 och korresponderande ledamot av American Anthropological Association. Han författade skrifter om odontologins betydelse för den antropologiska forskningen. Som konstnär var han autodidakt men företog studieresor till Frankrike 1935 och andra länder. Han medverkade i utställningen De unga och i utställningar med Sveriges allmänna konstförening.

Källor

Gustaf Abdon Gregorius Bergfors gravar.se
Svenskt konstnärslexikon del I sid 149 Allhems Förlag, Malmö

Svenska tandläkare under 1900-talet
Svenska antropologer
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Ytterlännäs socken
Födda 1891
Avlidna 1975
Män
Costantino Nigra

Costantino Nigra, född 11 juni 1828, död 1 juli 1907, var en italiensk diplomat, från 1907 greve.

Nigra anställdes 1851 vid Sardiniens utrikesministerium och var från 1856 Cavours högt betrodde sekreterare. 1861 blev han Italiens sändebud i Paris, där han vann en inflytelserik ställning, från 1876 italiensk minister i Sankt Petersburg, från 1822 i London och slutligen 1885-1904 i Wien där han arbetade för trippelalliansens stärkande. Från 1890 var han senator.

Källor 
 

Italienska diplomater
Alumner från universitetet i Turin
Personer i Italien under 1800-talet
Födda 1828
Avlidna 1907
Män
Personer från Castelnuovo Nigra
Tektronix 4014

Tektronix 4014 var en i en serie för sin tid billiga grafiska datorterminaler, som presenterades i början av 1970-talet och fick stor spridning inom datorvärlden. Vid den tiden var datorminne och logik dyrt att tillverka, så dyrt att grafiska terminaler blev omöjligt dyra; det krävs mycket mer minne för att hålla en bild än en sida text, som i alfanumeriska terminaler, ofta mer än vad som fanns i de datorer som skulle driva grafiska tillämpningar. 

Tektronix lösning blev att låta bildminnet sitta i själva katodstråleröret istället för att lagra bildinnehållet i ett elektroniskt minne. Man tog helt enkelt ett bildrör man hade i sina minnesoscilloskop och förbättrade det, och byggde den nödvändiga logiken för att rita och skriva på det, och fick därmed ett obegränsat bildminne, men till priset av att hela skärmen måste raderas på en gång om man ville ändra något. Tektronix kallade tekniken DVBST, eller Direct View Bistable Storage Tube och hade stor framgång med den, tills halvledarminne hade sjunkit i pris såpass att de inte längre var lönsamma. 

2014 lever namnet 4014 mest kvar som en numera gammal standard för lagring av vektorbilder, och som emulering i till exempel Xterm under unixsystem. Många äldre grafikprogram kan ännu ge utdata i tektronixformat, till exempel gnuplot

Referenser 
 

Datorhårdvara