kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jens Munk

Jens Munk, född 3 juni 1579, död 1628, var en norsk sjöofficer, diplomat och forskningsresande. År 1619 fick han uppdrag av Kristian IV att utforska sjövägen till Indien genom nordvästpassagen.

Biografi
Jens Munk var son till Erik Munk som fått flera förläningar av Fredrik II av Danmark efter det Nordiska sjuårskriget, bland annat i Arendal, Norge. Hans farfar Niels Munk ägde gården Hjörne i Halland. Fadern kom i onåd hos kungen och sattes i fängelse på Dragsholms slott. År 1588 skickades sönerna Niels och Jens till sin faster som var gift med borgmästaren i Ålborg. Munk gick till sjöss vid tolv års ålder och kom till Porto i Portugal. Han fick arbete hos en köpman och lärde sig portugisiska. Efter ett år fick han följa med ett fartyg till Bahia. Utanför Brasilien kust kapades fartyget av franska sjörövare. Munk lyckades rädda sig och stannade i Bahia i flera år, blev lärling hos en skomakare i ett år och därefter hos en porträttmålare.

Kunglig ämbetsman
Munk beordrades efter ett äventyrligt och kringflackande liv 1610 av Kristian IV att i ekonomiskt-politiskt syfte göra en upptäcktsfärd till Novaja Zemlja och söka Nordostpassagen. Men fartyget skruvades ner av isen och expeditionen misslyckades. Året därpå deltog Munk i Kalmarkriget och gjorde en stor insats vid belägringen av Älvsborgs slott vid Göta älvs mynning. 

Därefter tjänstgjorde han som ambassadör i Spanien och Archangelsk och sedan som chef för skyddsvakten mot fisket och mot kapare i Nordsjön och bildade det första valfångarrederiet.

Polarresan

Åren 1619-20 gjorde han på regeringsuppdrag med 64 mans besättning och fartygen Enhjørningen och Lamprenen försök att finna Nordvästpassagen men fick enligt tidens uppfattning in i den slutna Hudsonbukten där han övervintrade vid Churchillflodens mynning. 62 man dukade under av skörbjugg och köld, men med de två överlevande lyckades han rädda sig hem med Lamprenen. Planer på dansk kolonisation i det besökta området skrinlades av politiska skäl, och Munk återgick i aktiv krigstjänst och stupade som eskaderchef utanför Stralsund. Hans resebeskrivning Navigatio Septentrionalis från 1624 tillhör den klassiska polarlitteraturen.

Eftermäle 
Jens Munk Island nära Baffin Island har uppkallats efter Jens Munk.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 Karta över Jens Munks norr om Kanada.

Danska diplomater
Danska militärer under 1600-talet
Födda 1579
Avlidna 1628
Män
Svensk uppslagsbok
Danska upptäcktsresande
Missbruk av förmanskap

Missbruk av förmanskap kallas ett brott som begås i det militära.

Detta brott innebär att befäl kommenderar underlydande till något som inte ingår i dennes tjänst. Brottet kan leda till disciplinstraff eller fängelse i högst 1 år. Liknande typ av brott är exempelvis missbruk av urkund.

Brott
Militärväsen
Ömheten (2013)

Ömheten är en svensk dramafilm från 2013, skriven och regisserad av Sofia Norlin. I rollerna ses bland andra Sebastian Hiort af Ornäs, Lina Leandersson och Alfred Juntti. Vid Guldbaggegalan 2014 tilldelades filmfotografen Petrus Sjövik pris för Bästa foto för filmfotot i Ömheten.

Handling 
Markus har ett brinnande bilintresse, men när han blir utkastad från fordonsprogrammet återstår bara arbete i gruvan. Samtidigt ska hans hemstad Kiruna flyttas.

Rollista 
 Sebastian Hiort af Ornäs – Markus
 Lina Leandersson – Zerin
 Alfred Juntti – Daniel
 Ella Nordin – Emma
 Jenny T Sandberg – Helena
 Pär Andersson – Daniels pappa
 Robin Edholm – Jonas
 Alexandra Dahlström – lärare
 Sven Björklund – Jyrkki
 Kemal Görgü – Zerins far
 Mikael Odhag – Kent
 Sonja Lindblom – Markus' mor
 Jesper Johansson – Jesper
 Gaspar Debary Norlin - pojken i bäcken och i skogen 
 Selma Debary Norlin - flickan i skogen

Om filmen 
Filmen producerades av Olivier Guerpillon för DFM AB (Digital Filmmakers AB). Den hade en budget på 10 000 000 svenska kronor och spelades in med Petrus Sjövik som fotograf. Den klipptes av Nicolas Bancilhon och Philip Bergström och hade premiär den 6 december 2013. Filmen var den första att spelas in med pengar från Stockholms filmfestivals långfilmsstipendium för kvinnliga regissörer. Lina Leandersson spelar en av huvudrollerna men har bara 9 repliker i hela filmen.

Referenser 

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 2013
Svenskspråkiga filmer
Filmer vars fotograf belönades med Guldbaggen för bästa foto
Svenska Lappland på film
Þrymlur

Þrymlur är en isländsk mytologisk rimacykel från omkring år 1400 av okänd upphovsman. Visan består av tre rimor på versmåtten ferskeytt (fyrradiga strofer med slutrim i varannan rad), braghenda (treradiga strofer) och stafhenda (variant av ferskeytt med parvisa rim). Visan har endast bevarats i handskriften Staðarhólsbók (AM 604g 4°). Samtliga tre rimor saknar inledande mansöngr, vilket är ett ålderdomligt drag, och ett par ord fattas i första rimans början. Att visan redan av sin författare gavs namnet Þrymlur omtalas i tredje rimans sista strof.

Handlingen är densamma som i eddadikten Trymskvädet (Þrymskviða), men det framgår av den första riman att författaren också varit väl förtrogen med Snorre Sturlassons Gylfaginning och Skáldskaparmál. Tors hammare har blivit stulen och jätten Trym, som är tjuven, vägrar återlämna stöldgodset med mindre än att han får Freja till brud. Men Freja vill inte, varför Tor själv måste fara till bröllopet utklädd till kärleksgudinna med lösbröst, kvinnokläder och ett bruddok framför ansiktet. Þrymlur är mer generös med detaljer än den ursprungliga eddadikten. Vi får veta att Tor for till Jotunheim på Skidbladner, och att han kom i ett stort och brokigt följe där också Höner var med. Namnen på flera i övrigt okända jättar och jättinnor räknas upp. Skildringen av den vilda bröllopsfesten i Tryms hall är full av burleskerier, inte minst vad gäller den näpna "brudens" (det vill säga Tors) glupande aptit: En oxe och tolv laxar sätter "hon" i sig – inte "åtta laxar" som i Trymskvädet, men författaren behövde ett rimord på det golv där inte ens ett avgnagt ben lämnades kvar åt hundarna (III:10). Slutet blir förstås blodigt: När "bruden" väl fått sin hand på hammaren är festen över för jättarnas del.

Hammarhämtningsmotivet har varit känt över hela det nordiska språkområdet och finns i flera ballader och folkvisor. På svenska finns Torsvisan eller Hammarhämtningen, på norska Torekall vinn att hamaren sin och på danska Tor af Havsgård. De går alla, liksom den isländska Þrymlur, tillbaka på samma berättelse som finns i Trymskvädet, men har ofta avvikande detaljer.

Källor 
 Þrymlur. (Finns i Finnur Jónsson, Fernir forníslenskir rímnaflokkar, København 1896.)
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, del 3, København 1902, sid 38f.
 Jón Þorkelsson forni, Om digtningen på Island i det 15. og 16. Århundrede, København 1888, sid 157f.
 Björn Karel Þórólfsson, Rímur fyrir 1600, København 1934, sid 313f.

Externa länkar 
 Þrymlur
 Den svenska Hammarhämtningen
 Ingångssida till diverse folkvisor med samma motiv som Trymskvädet.

Litterära källor till nordisk mytologi
Rimor
Tor
Sofia Norlin

Sara Maria Sofia Norlin, född 23 januari 1974 i Njurunda församling i Medelpad, är en svensk filmregissör och manusförfattare.

Norlin har studerat film vid Paris-St. Denis och på Stockholms Filmskola. Hon har arbetat med film och teater i Frankrike och Sverige sedan 1994 och arbetar även regelbundet som filmpedagog för ungdomar i Parisregionen. Hon filmdebuterade 2005 med kortfilmen Strömmarna, vilken belönades med Franska Dramatikerförbundets pris till bästa franskspråkiga kortfilm 2005 samt publikens pris vid festivalen Ciné Junior 94 i Paris. 2013 långfilmsdebuterade hon med Ömheten.

Filmografi 
 (regi och manus)
 (regi och manus)

Referenser 

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Personer från Sundsvalls kommun
Medie- och informationskunnighet

Medie- och informationskunnighet (förkortning MIK) är ett samlingsbegrepp för de kompetenser som gör att människor kan hantera, värdera och analysera det informationsflöde som förekommer via olika medietyper.

MIK handlar om att:
 förstå mediers roll i samhället 
 kunna finna, analysera och kritiskt värdera information 
 själv kunna uttrycka sig och skapa innehåll i olika medier

MIK-ramverket består av ett antal moduler och en överblick över dessa ger en bra uppfattning om vad begreppet innehåller.

 Modul 1: En introduktion till medie- och informationskunnighet och andra nyckelkoncept
 Modul 2: Förstå information och teknologi
 Modul 3: Forskning, informationscykeln, digital informationshantering och upphovsrätt 
 Modul 4: Möjligheternas och utmaningarnas internet
 Modul 5: Publiken som medborgare
 Modul 6: Representation i media och information: genus i blickfånget
 Modul 7: Hur media och teknik påverkar innehåll
 Modul 8: Integritet, dataskydd och du
 Modul 9: Medie- och informationskunnighet för att hantera desinformation och näthat i försvar av sanning och fred
 Modul 10: Reklam och MIK
 Modul 11: AI, social media och MIK
 Modul 12: Digital media, spel och traditionell media
 Modul 13: Media, teknik och målen om hållbar utveckling
 Modul 14: Kommunikation och information, MIK och lärande – en avslutande modul

2011 gav UNESCO ut en skrift med riktlinjer för hur dessa kompetenser kan komma att användas i skola och lärarutbildning globalt. Skriften motiverar sitt innehåll med hänvisning till FN:s artikel om yttrandefrihet och åsiktsfrihet. 2021 har dessa uppdaterats men dragits tillbaka för revision.

Källor

Se även 
Medie- och kommunikationsvetenskap

Färdigheter
Davor Kajfeš

Davor Kajfeš, född 6 oktober 1934, är en kroatisk-svensk pianist, kompositör och pedagog.

Biografi
Kajfeš började 1957 som pianist på den zagrebbaserade tv-kanalen HRT. År 1959 blev han medlem och kort därefter musikalisk ledare för gruppen Zagrebački jazz kvartet (Zagrebs jazzkvartet). 1964 avlade han examen vid musikhögskolan i Zagreb. 

Sedan 1967 har Kajfeš varit bosatt i Sverige där han bland annat uppträtt med Svend Asmussen och Alice Babs. Med Babs gjorde han skivan Simple isn't easy. Hans dagliga arbete var huvudsakligen på Danshögskolan där han undervisat, spelat och komponerat för dans (modern, nutida och jazz) under mer än 30 år. 1995-96 framträdde han i pianoduett tillsammans med John Lewis under en föreställning som hölls Stockholm och kort efter även i Zagreb. Davor är far till trumpetaren Goran Kajfeš.

Musikalisk karriär

Davor Kajfeš har komponerat musiken till åtskilliga tecknade filmer för Zagreb Film samt för olika tv-program. Han har samarbetat med Art Farmer, Buck Clayton, Jerome Richardson, Julius Watkins, Helen Humes, Willie Dixon, Big Joe Turner, T-Bone Walker, Csaba Deseo, Albert Mangelsdorff och Roched Mitchell. 1974 vann hans komposition “Collision” andra pris vid Concours International de Composition de Thèmes de Jazz i Monaco. I Sverige har Kajfeš släppt tre cd-skivor: "Impositions" med cellisten Peter Schuback , pianosolot "Mirrors" samt "Dialogues with Scriabin".

Referenser 

Kroatiska kompositörer
Kroatiska pianister
Personer från Zagreb
Män
Födda 1934
Levande personer
Ömheten

Ömheten kan syfta på:

 Ömheten (linjeskepp) – ett svenskt linjeskepp
 Ömheten (1989) – en svensk TV-film från 1989
 Ömheten (2013) – en svensk film från 2013
Världsmästerskapen i orientering 2017

Världsmästerskapen i orientering 2017 arrangerades i Tartu i Estland under perioden 30 juni -7 juli 2017. Det är första gången världsmästerskapen i orientering arrangeras i Estland.

Program

Media
Tävlingarna tv-producerades av VM-arrangörerna själva och alla tävlingar förutom kvalet till sprinten sändes live. I Sverige var det TV4 som sände i kanalerna TV4 Sport, TV12 och CMore till skillnad från VM 2016 då SVT sände tävlingarna. TV-produktionen visades även live i Danmark (DR), Finland (YLE), Estland (ERR) och mot en avgift via Internationella orienteringsförbundets hemsida. Sändningar från tävlingarna (sammandrag eller re-live) visades i ytterligare 139 länder.

Sverige
Sveriges trupp till VM presenterades i början av juni och uttagningen gjordes efter uttagningstävlingar i Estland och världscupen i Finland i maj. Sveriges trupp betod av 14 löpare varav 6 damer och 8 herrar. Målet var att bli bästa nation med 6 medaljer varav 3 guld. Eftersom världsmästaren har en friplats till tävlingarna fick Sverige ställa upp med fyra tävlande i herrarnas sprint och damernas medeldistans och långdistans. 

Sprint:

Tove Alexandersson, Karolin Ohlsson, Lina Strand

Jerker Lysell, Jonas Leandersson, Emil Svensk, Martin Regborn

Sprintstafett:

Helena Jansson, Lina Strand, Jonas Leandersson, Jerker Lysell

Långdistans:

Tove Alexandersson, Helena Jansson, Emma Johansson, Karolin Ohlsson

William Lind, Martin Regborn, Johan Runesson

Medeldistans:

Tove Alexandersson, Helena Jansson, Emma Johansson, Lina Strand

Gustav Bergman, Albin Ridefelt, Johan Runesson

Stafett:

Johan Runesson, William Lind, Gustav Bergman

Emma Johansson, Helena Jansson, Tove Alexandersson

Medaljliga

Medaljörer

Herrar

Långdistans
 Olav Lundanes  1.45.25
 Leonid Novikov  1.47.15
 William Lind  1.47.38

Medeldistans
 Thierry Gueorgiou  33.12
 Fabian Hertner  33.37
 Oleksandr Kratov  33.42

Sprint
 Daniel Hubmann  14.30,6
 Frederic Tranchand  14.33,5
 Jerker Lysell  14.35,8

Stafett
 Norge (Eskil Kinneberg, Olav Lundanes, Magne Daehli) 1.34.50
 (Frederic Tranchand, Lucas Basset, Thierry Gueorgiou) 1.36.06
 (Johan Runesson, William Lind, Gustav Bergman) 1.36.53

Damer

Långdistans
 Tove Alexandersson  1.19.10
 Maja Alm  1.20.42
 Natalia Gemperle  1.24.46

Medeldistans
 Tove Alexandersson  32.34
 Marianne Andersen  34.44
 Venla Harju  36.44

Sprint
 Maja Alm  13.55,5
 Natalia Gemperle  14.32,5
 Galina Vinogradova  14.34,2

Stafett
 (Emma Johansson, Helena Jansson, Tove Alexandersson) 1.41.12
 (Anastasia Rudnaya, Svetlana Mironova, Natalia Gemperle) 1.43.53
 (Venla Harju, Marika Teini, Merja Rantanen) 1.45.35

Mixed

Sprintstafett
 (Lina Strand, Jerker Lysell, Jonas Leandersson, Helena Jansson) 1.03.32
 (Cecilie Friberg Klysner, Andreas Hougaard Boesen, Tue Lassen, Maja Alm) 1:04.02
 (Elena Roos, Florian Howald, Martin Hubmann, Sabine Hauswirth) 1.04.26

Referenser

Noter

2017 i Estland
Sportåret 2017
Internationella sportevenemang i Estland
2017
Sport i Tartu
Orientering i Estland
PGU

PGU kan stå för:
 PGU –  en politik beslutad Sveriges riksdag år 2003, se Svensk politik för global utveckling
 pgu – språkkod för pagu (språk)
Aftershock

Aftershock är Motörheads tjugoförsta studioalbum. Det släpptes den 21 oktober 2013 i Storbritannien och övriga Europa, förutom i Tyskland, där det utgavs den 18 oktober.

Låtlista

Medverkande 
 Lemmy – basgitarr, sång
 Phil Campbell – gitarr
 Mikkey Dee – trummor

Referenser 

Album av Motörhead
Musikalbum 2013
Rauf Dhomi

Rauf Dhomi, född den 4 december 1945 i Gjakova i Kosovo i Jugoslavien, är en albansk kompositör och dirigent.

Rauf Dhomi studerade komposition och dirigering i Sarajevo i Bosnien-Hercegovina. Efter studierna anställdes han vid humanistiska fakulteten vid Pristina universitet där han ännu är verksam. 1992 blev Dhomi medlem i Kosovos akademi för vetenskap och konst.

Rauf Dhomi har bidragit mycket till klassisk kosovoalbansk musik med sina operor, rekvier, kantater och symfonier.

Källor

Albanska dirigenter
Albanska kompositörer
Personer från Gjakova
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Födda 1945
Levande personer
Män
Munkeliv

Munkeliv (Munkalíf) är ett före detta kloster, beläget på Nordnes vid Bergen, grundat i början av 1100-talet av kung Öystein Magnusson som benediktinerkloster.

Munkeliv blev snart Norges kanske rikaste och förnämaste kloster, men dess storhetstid upphörde genom digerdödens härjningar på 1300-talet. 1426 överläts Munkeliv till birgittinorden, varvid namnet ändrades till Sankta Maria eller Sankta Birgittas kloster. År 1455 härjades Munkeliv av hanseater, återuppbyggdes, men drogs 1531 in till kronan. 1536 ödelades klostret genom mordbrand.

Källor 
 

Tidigare kloster i Norge
Bergens historia
Birgittinkloster
Svensk uppslagsbok
Norge under 1100-talet
Uppsala franciskankonvent

Uppsala franciskankonvent var ett konvent tillhörigt Franciskanorden i Uppsala.

Enligt ett dokument från 1500-talet skall konventet ha grundats 1247. Det omtalas med säkerhet i dokument från år 1258-82, 1275 och 1294. Konventsanläggningen låg i nuvarande kvarteret Torget och bestod av ett flertal stenbyggnader. Kvarteret ligger mellan gatorna Svartbäcksgatan, S:t Persgatan, Östra Ågatan och Klostergatan. Kyrkan, som troligen uppfördes i slutet av 1200-talet uppfördes i tegel med en gråstensgrund. 

Konventet upplöstes i slutet av 1520-talet. Kyrksilvret drogs 1529 in till kronan och på 1540-talet berövades byggnaderna sitt tegel och sitt koppar. Klostret drogs 1527 in i samband med reduktionen och byggnaderna revs efter stadsbranden i Uppsala 1543 då materialet istället användes för att bygga upp Uppsala Slott.

I samband med arkeologiska undersökningar har inte mindre än åtta runstenar påträffats i konventsruinerna, de första på 1870-talet och de senaste på 1970-talet, bland andra Upplands runinskrifter Fv1972;271, Upplands runinskrifter 937, Upplands runinskrifter 938, Upplands runinskrifter 939, Upplands runinskrifter 940 och Upplands runinskrifter 941. Klostrets ruiner går idag att beskåda i Klosterparken. Parken har liksom den närbelägna Klostergatan fått sitt namn efter klostret.

Källor 

Svenska konvent
Franciskanorden i Sverige
Kyrko- och klosterruiner i Uppland
Franciskankonvent
Franciskankonvent
Ej längre existerande byggnader i Uppsala
Franciskankloster
Matthias Kleinheisterkamp

Matthias Kleinheisterkamp, född 22 juni 1893 i Elberfeld, död 2 maj 1945 i Halbe, var en tysk SS-Obergruppenführer och general i Waffen-SS. Under andra världskriget anförde han flera olika Waffen-SS-divisioner.

Biografi 
Kleinheisterkamp tog 1914 värvning i Reichsheer och stred på både västfronten och östfronten under första världskriget. Han blev 1918 allvarligt sårad i huvudet och tilldelades Såradmärket i silver.

Efter kriget gick Kleinheisterkamp med i en frikår och senare i Reichswehr, där han tjänstgjorde i olika infanterienheter. I november 1933 blev han medlem i SS och två år senare i SS-Verfügungstruppe, föregångaren till Waffen-SS.

Andra världskriget 
Kleinheisterkamps första befäl för en Waffen-SS-division kom i juli 1941, då han för en kort tid efterträdde Theodor Eicke som befälhavare för 3. SS-Panzer-Division Totenkopf. Därefter anförde han "Das Reich" så skickligt att han tilldelades Riddarkorset av Järnkorset.

I slutet av april 1945 greps Kleinheisterkamp av sovjetiska soldater i närheten av Halbe och begick kort därefter självmord.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 

Personer i Tyskland under första världskriget
SS-officerare som begått självmord
Mottagare av Riddarkorset med eklöv
SS-Obergruppenführer
Personer från Elberfeld
Män
Födda 1893
Avlidna 1945
Herrarnas lagtävling i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988

Herrarnas lagtävling i de olympiska fäktningstävlingarna 1988 i Seoul avgjordes den 18-22 september.

Medaljörer

Resultat

Källor
Officiell sida för herrarnas lagtävling i moderna femkamp

Referenser

Modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
László Fábián

László Fábián, född den 18 februari 1963 i Budapest, Ungern, är en ungersk idrottare inom modern femkamp och fäktning.

Han tog OS-guld i lagtävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1988 i Seoul.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Ungerska fäktare
Ungerska moderna femkampare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Ungern
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Ungern
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1992
Män
Födda 1963
Levande personer
Idrottare från Budapest
Daniele Masala

Daniele Masala, född den 12 februari 1955 i Rom, Italien, är en italiensk idrottare inom modern femkamp.

Han tog OS-guld i lagtävlingen och dessutom OS-guld i den individuella tävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1984 i Los Angeles.

Därefter tog Masala OS-silver i lagtävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1988 i Seoul.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Italienska moderna femkampare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1984
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Italien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Italien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Italien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Män
Födda 1955
Levande personer
Idrottare från Rom
Richard Phelps

Richard Phelps, född den 19 april 1961 i Gloucester, Storbritannien, är en brittisk idrottare inom modern femkamp.

Han tog OS-brons i lagtävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1988 i Seoul.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Brittiska moderna femkampare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1996
Män
Födda 1961
Levande personer
Personer från Gloucester
Dominic Mahony

Dominic Mahony, född den 26 april 1964 i Plymouth, Storbritannien, är en brittisk idrottare inom modern femkamp.

Han tog OS-brons i lagtävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1988 i Seoul.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Brittiska moderna femkampare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1992
Män
Födda 1964
Levande personer
Personer från Plymouth
Graham Brookhouse

Graham Brookhouse, född den 19 juni 1962 i Birmingham, Storbritannien, är en brittisk idrottare inom modern femkamp.

Han tog OS-brons i lagtävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1988 i Seoul.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Brittiska moderna femkampare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1992
Män
Födda 1962
Levande personer
Idrottare från Birmingham
Herrarnas individuella tävling i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988

Herrarnas individuella tävling i de olympiska fäktningstävlingarna 1988 i Seoul avgjordes den 18-22 september.

Medaljörer

Resultat

Källor
Officiell sida för herrarnas individuella tävling i moderna femkamp

Referenser

Modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Vachtang Iagorasjvili

Vachtang Iagorasjvili, född den 5 april 1964 i Tbilisi, Georgien, är en sovjetisk och därefter georgisk samt amerikansk idrottare inom modern femkamp.

Han tog OS-brons i den individuella tävlingen i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 1988 i Seoul.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Amerikanska moderna femkampare
Georgiska moderna femkampare
Sovjetiska moderna femkampare
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Georgien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Män
Födda 1964
Levande personer
Idrottare från Tbilisi