kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombus pressus

Bombus pressus är en biart som först beskrevs av Theodore Henry Frison 1935. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade. Arten förekommer i den orientaliska regionen.

Beskrivning 
Arten har övervägande grå päls med ett svart tvärband mittpå mellankroppen och på bakkroppen tergit 1 och 2 grå, tergit svart åtminstone på den främre delen, tergit 4 och 5 (samt ibland även den bakre delen av tergit 3) orange, samt bakkroppsspetsen svart.

Utbredning 
Utbredningsområdet består av Indien (Uttarakhand, Sikkim, Västbengalen och Arunachal Pradesh), Nepal samt Bhutan.

Ekologi 
Bombus pressus är en bergsart, som i Nepal lever på omkring 3 700 meters höjd.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Humlor
pressus
Insekter i orientaliska regionen
Bombus pseudobaicalensis

Bombus pseudobaicalensis är en biart som beskrevs av Vogt 1911. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Arten förekommer i nordöstra Asien inklusive Japan.

Ekologi 
Arten lever i öppna biotoper och konstruerar sitt bo på gräsbevuxen mark.

Ekologiskt sett är Bombus pseudobaicalensis en viktig art, eftersom dess drottningar är de enda pålitliga pollinatörerna av den hotade orkiden Cypripedium macranthos var. rebunense, en guckuskoart. Att humlans drottning pollinerade orkiden var känt sedan länge; forskaren Naoto Sugiura kunde emellertid visa att Bombus pseudobaicalensis var den enda humla som gav ett substansiellt bidrag till pollineringen av orkiden. Ett fåtal andra humlearter kan också besöka blomman, men mycket sporadiskt. En intressant detalj är att orkiden ifråga är nektarlös; anledningen till att humlan ändå besöker blomman tros vara att den är mycket lik en annan blomma, spiran Pedicularis schistostegia, som även den besöks av humlan, och innehåller nektar.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Humlor
pseudobaicalensis
Bombus richardsiellus

Bombus richardsiellus är en biart som först beskrevs av Borek Tkalcu 1968.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade. Arten förekommer i Östasien.

Beskrivning 
Bakkroppens päls är övervägande svart, men med band i avvikande färg: Drottningarna har pälsen på tergit 1 till 3, samt främre hälften av tergit 4 svart, och större delen av de resterande tergiterna vit. Arbetarna har åtminstone inblandning av gula hår på tergit 1 och främre till hela delen av tergit 2, orange päls på större eller mindre delar av tergit 4 och 5, och vit päls på yttersta delen av bakkroppen. Hanen har gul päls på de två främre tergiterna, svart på tergit 3, och orange på tergit 4 till 5. Drottningen är påtagligt större än de övriga kasterna med en kroppslängd på 20 till 21 mm, arbetarna är 10 till 15 mm långa, och hanarna är omkring 12 mm långa.

Utbredning 
Arten har påträffats i Tibet och norra Myanmar, samt, mycket sällsynt, i Yunnan i Kina.

Ekologi 
Bombus richardsiellus är en bergsart. Den är polylektisk, den flyger till blommande växter från många olika familjer. I Kina är arten en potentiellt viktig pollinatör av Rhododendron cyanocarpum.

Kommentarer

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Insekter i orientaliska regionen
Humlor
richardsiellus
Bombus robustus

Bombus robustus är en biart som beskrevs av Smith 1854. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Huvudet är mörkt hos honorna, hos hanarna med en blandning av ljusa och mörka hår, speciellt i ansiktet. Mellankroppens ovansida är gul med ett svart band mellan vingfästena. De tre främre tergiterna (ovansidans bakkroppssegment) är gula, den tredje tergiten kan ha en del svarta hår längs bakkanten, speciellt i hörnen. Tergit 4 är vit, men kan ha svarta hår längs framkanten, speciellt i hörnen. Tergit 5 är vit, och tergit 6 mörk i mitten, men med en del vita hår på sidorna. Undersidan är i huvudsak svart. Drottningen är mellan 19 och 21 mm lång, och med en vingbredd mellan 43 och 46 mm. Arbetarna blir ungefär 13 mm långa, med en vingbredd omkring 34 mm, medan hanarna blir omkring 14 mm långa, med en vingbredd på knappt 35 mm.

Ekologi 
Humlan är en bergsart, som förekommer på höjder mellan 750 och 3 700 m.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Colombia (Distrito Capital samt departementen Cundinamarca, Magdalena, Meta, Nariño och Putumayo), Ecuador (provinserna Azuay, Manabi, Pichincha och Tungurahua) samt Venezuela (delstaten Mérida).

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
robustus
Bombus rohweri

Bombus rohweri är en biart som först beskrevs av Theodore Henry Frison 1925.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten är dåligt känd, drottningen har inte beskrivits. Mellankroppen är gul, ibland blandat med grå eller svarta hår på ryggsidan. Hanarna har en stor, vit, oval markering på ryggen. Tergit (ovansidans bakkroppssegment) 1 till 2 har brungul päls, tergit 3 svart, och resten vitaktig.

Ekologi 
Bombus rohweri är en bergsart som förekommer på höjder mellan 2 300 och 3 300 m.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar nordligaste Sydamerika: Colombia (huvudstadsområdet Distrito Capital), Peru (regionen Ancash) samt nordvästra Venezuela (delstaterna Mérida och Trujillo). Fynden i Peru har dock ifrågasatts av andra forskare.

Taxonomi 
Den taxonomiska tillhörigheten hos denna art har ifrågasatts av en del forskare, som betraktar den som en form av Bombus funebris.

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
rohweri
Bombus rotundiceps

Bombus rotundiceps är en biart som beskrevs av Heinrich Friese 1916. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten har svart huvud, övervägande svart mellankropp med vita sidor, bakkrroppens två första segment (och ibland mittdelen av det tredje) gula, samt resten av bakkroppen orange.

Ekologi och utbredning 
Humlan är en relativt lågflygande bergsart som finns på höjder mellan 760 och 1350 meter. Den förekommer i de indiska delstaterna Himachal Pradesh, Uttarakhand, Sikkim, Västbengalen (distriktet Darjeeling) och Meghalaya, samt i Nepal, Myanmar, sydvästra Kina, Laos och Thailand. Den förmodas även förekomma i Bhutan och den indiska delstaten Arunachal Pradesh.

Källor

Externa länkar 

Humlor
rotundiceps
Bombus rubicundus

Bombus rubicundus är en biart som beskrevs av Smith 1854. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Alla kasterna har till stora delar brunröd päls, men annars är skillnaderna mellan dem stora:
Drottningen har rödaktig päls på huvudet och brunröd på mellankropp och bakkropp. Ibland kan hon ha en inblandning av svarta hår på tergiterna (segmenten på bakkroppens ovansida) 2, 3 och 5. Det kan också förekomma att den sista tergiten, nummer 6, är svart. Vingarna är svartbruna, kroppslängden är omkring 22 mm.

Arbetarna har övervägande svart huvud med någon inblandning av rödbruna hår i ansiktet. Mellankroppen och första tergiten är brunröda, de två följande svarta, den fjärde tergiten övervägande brunröd, den femte tergiten svart, eventuellt med en del rödbrun päls på sidorna, och den sjätte tergiten svart. Vingarna är något ljusare än hos drottningen. Kroppslängden är omkring 12 mm.

Hanarna har svart till brunsvart huvud med någon inblandning av ljust rödbruna hår i ansiktet. Mellankroppen är klart rödbrun, tergit rödbrun, tergit 2 svart med en del rödbruna hår mittpå, tergit 3 svart, tergit 4 till 5 rödbruna upptill, svarta på sidorna, tergit 6 svart med en del rödbruna hår mittpå och tergit 7 övervägande rödbrun med en del svarta hår mittpå. Vingarna är något ljusare än hos arbetarna, kroppslängden är omkring 22 mm.

Ekologi 
Bombus rubicundus är en bergsart som lever på höjder mellan 2 000 och 3 690 m. Den har påträffats på korgblommiga växter.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Bolivia (departementet Cochabamba), Colombia (departementen Bolívar, Boyaca, Cundinamarca och Nariño), Ecuador (provinserna Azuay, Pichincha och Tungurahua), Peru (regionerna Ancash och La Libertad) samt Venezuela (delstaterna Amazonas, Mérida och Trujillo).

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
rubicundus
Bombus rubriventris

Bombus rubriventris är en biart som beskrevs av Amédée Louis Michel Lepeletier 1835. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Pälsen är till största delen svart, med gråa spetsar på bakkroppen. Tergiterna (segmenten på bakkroppens ovansida) nummer 2 till 4 (räknat framifrån) har dock klarröd behåring. Vingarna är mörkbruna.

Utbredning 
Humlan har påträffats i Brasilien.

Status 
Bombus rubriventris har bara påträffats en gång, och IUCN har preliminärt klassificerat den som utdöd ("EX").

Källor 

Humlor
rubriventris
Bombus rufipes

Bombus rufipes är en biart som beskrevs av Amédée Louis Michel Lepeletier 1835. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Kroppens päls är helt och hållet brunsvart, med brandgula ben och mörkt gulbruna vingar.

Ekologi 
Humlan är en bergsart, som lever på höjder över 1 000 m.

Som många tropiska humlor dör bokolonierna inte ut till vintern strax efter könsdjuren (hanar och drottningar) har frambringats; i stället kläcks könsdjur åtet om, och kolonin förökas antingen genom att en ensam drottning lämnar boet, eller genom svärmning.
 
Arten är polylektisk, den söker näring från många olika växter, som bland andra Eurya acuminata (en växt i familjen Pentaphylacaceae och ljungordningen), ärtväxten Paraserianthes lophantha, familjen Melastomataceae i myrtenordningen, familjen Loranthaceae i sandelträdsordningen, släktet Cyrtandra i plisterordningen, familjen gloxiniaväxter, akantusväxterna Strobilanthes cernuus och Strobilanthes involucratus, måreväxten Metabolos rugosus, tidlöseväxten Disporum cantoniense samt Molineria capitulata (en växt i familjen Hypoxidaceae och sparrisordningen).

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Java och Sumatra.

Källor 

Insekter i orientaliska regionen
Humlor
rufipes
Bombus saltuarius

Bombus saltuarius är en biart som först beskrevs av Aleksandr Skorikov 1923.

Bombus saltuarius ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utbredning 
Arten förekommer främst i norra Ryssland från norra Uralbergen och  Archangelsk oblast till Sajanbergen, men även i Kina i provinsen Gansu.

Mycket litet är känt om arten, till viss del beroende på att stora delar av dess utbredningsområde tidigare varit upptaget av Gulag och därför stängt för utomstående.

Taxonomi 
Artens taxonomiska ställning är omstridd; vissa auktoriteter betraktar den som en synonym till Bombus tichenkoi.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Humlor
saltuarius
Bombus schrencki

Bombus schrencki är en biart som beskrevs av Morawitz 1881. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Mellankroppen har klart brunorange päls som ljusnar mot sidorna och buken. Bakkroppen är randad i omväxlande kraftigt håriga och gleshåriga partier; i de senare skiner den svarta kroppsytan igenom, vilket ger humlan ett randigt utseende. På tergit (bakkroppssegment) 3 till 5 har arten dessutom svarta hår.

Ekologi 
Arten förekommer både i skogar, skogsbryn och uppodlade områden. Den besöker blommande växter som ärtväxter, orkidéer och kransblommiga växter.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från nordöstra Polen via Finland, Estland, europeiska Ryssland och Sibirien till Stilla havskusten, Kamtjatka, Japan, Sachalin och Kurilerna. Arten påträffades första gången i Finland 2000, och den har därefter fortsatt expandera i landet, numera (i samband med genomgången 2019) är den klassificerad som livskraftig. Den har framför allt observerats i de södra delarna av landet.

Källor

Externa länkar 

Humlor
schrencki
Bombus securus

Bombus securus är en biart som först beskrevs av Theodore Henry Frison 1935.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En medelstor humla med en kroppslängd hos drottningarna på 17 till 18 mm, arbetarna 11 till 15 mm och hanarna omkring 14 mm. Huvudet och mellankroppen har övervägande gul päls, på mellankroppen med ett svart band mellan vingfästena. Mellankroppens sidor är blekgula till vita. Tergit 1 (första segmentet på bakkroppens ovansida) är varmgul, tergit 2 är även den gul hos drottningarna, medan den hos arbetarna är gul endast på bakkanten och eventuellt i mitten, i övrigt svart. Tergit 3 är svart framtill och gul baktill hos drottningarna och vissa arbetare, medan den hos andra arbetare är helgul. Tergit 4 till 5 är mattgul, och bakkroppsspetsen vit. Hanarna påminner om honorna. Arten har mellanbruna vingar.

Ekologi 
Bombus securus lever i bergen, där den främst besöker djupkalkade blommor i skogsgläntor vid vattendrag.

Utbredning 
Arten förekommer i Centralasien, i Tibet och de kinesiska provinserna Yunnan, Sichuan, Gansu och Shaanxi.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Insekter i orientaliska regionen
Humlor
securus
Bombus senex

Bombus senex är en biart som beskrevs av Vollenhoven 1873. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En stor, långtungad humla; drottningar och stora arbetare är helt vita till gulvita. Mindre arbetare kan ha mer svart i pälsen; vissa kan vara helt svarta, medan andra kan vara svarta med undantag av mellankroppen, som antingen är helt vit eller svart med en vit, central area.

Ekologi 
En bergsart, som kan gå upp till och över 2 300 m. Arten är främst aktiv i torrt, varmt väder.

Utbredning 
Arten förekommer på och kring Sumatra.

Källor 

Insekter i orientaliska regionen
Humlor
senex
Bombus shaposhnikovi

Bombus shaposhnikovi är en biart som beskrevs av Aleksandr Skorikov 1910.

Bombus shaposhnikovi ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Arten är mycket lik Bombus handlirschianus, och är liksom denna randig i svart och vitt med en orangefärgad bakkroppsspets. Vissa forskare är tveksamma om de två arterna bör skiljas åt.

Ekologi 
Till skillnad från många andra humlor, hos vilka hanarna fredligt patrulleringsflyger medan de söker efter honor, håller sig hanen hos denna art till ett begränsat område som den försvarar mot andra hanar. En annan skillnad mot övriga humlor är att de unga hanarna tillbringar nätterna i boet.

Utbredning 
Arten förekommer endast på bergsstäpperna i Anatolien, Transkaukasus, Kaukasus och norra Iran.

Källor 

Humlor
shaposhnikovi
Bombus sibiricus

Bombus sibiricus är en biart som först beskrevs av Fabricius 1781.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En övervägande blekgul humla med varmare gult på mellankroppen och de bakersta tergiterna (segmenten på bakkroppens ovansida).

Ekologi 
Arten förekommer på lössjord och i bergen upp till åtminstone 1 300 m. Den är polylektisk, den flyger till blommande växter från många familjer, som korgblommiga växter (piggtistlar, tistlar, rosenskäror och Olgaea sp.), ärtväxter (vedlar och buskväpplingar) samt kransblommiga växter (hjärtstillor).

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Kazakstan, östligaste Ryssland (södra Sibirien), Mongoliet och nordöstra Kina (provinserna Hebei, Shaanxi och Gansu samt de autonoma regionerna Inre Mongoliet, Ningxia och Xinjiang).

Källor 

Humlor
sibiricus
Bombus sonani

Bombus sonani är en biart som först beskrevs av Theodore Henry Frison 1934.  Bombus sonani ingår i släktet humlor, och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Utseende 
En liten humla, Taiwans minsta humleart, inte mycket större än det lokala östasiatiska honungsbiet. Ansikte, mellankropp och bakkropp har kraftig, gul päls; hos hanen har bakkroppen en del iblandade, svarta hår. Pollenkorgarna på honans bakskenben är svarthåriga.

Taxonomi 
Denna art har av vissa forskare betraktats som en form av Bombus parthenius.

Ekologi 
Arten har observerats pollinera dunörten Epilobium conspersum. Den föds upp kommersiellt för pollinering av grödor.

Utbredning 
Humlan är endemisk för Taiwan, där den är vanligt förekommande.

Källor

Referenser

Externa länkar 

Humlor
sonani
Bombus superbus

Bombus superbus är en biart som först beskrevs av Borek Tkalcu 1968.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Arten är övervägande svart, ibland med en del gula hår på hjässan, med ett klargult band tvärs över mellankroppen och på tergit 1 och 2 (pälsen på tergit 2 är dock uppblandad med en del svarta hår). Resten av bakkroppen är svart, dock han det finnas en del helt eller delvis vita hår. Karaktärerna syns bäst på honorna; hanarna identifieras främst genom könsdelarnas utseende. Honorna (drottningarna och arbetarna) är påtagligt stora humlor.

Ekologi 
Habitatet utgörs av blomsterrika, alpina gräsmarker på höjder mellan 4 800 och 5 220 meters höjd. Arten är polylektisk, den flyger till blommande växter från flera olika familjer, som korgblommiga växter (fjällskäror), gentianaväxter (till exempel Gentiana algida) och ärtväxter (till exempel Hedysarum pseudastragalus).

De första individerna insamlades troligen redan i slutet på 1800-talet, men på grund av att utbredningsområdet är så glest befolkat föll den i glömska och beskrevs inte förrän långt senare. De första från början säkert identifierade exemplaren upptäcktes först år 1990 då fyra exemplar hittades, men sedan lyste humlan med sin frånvaro, trots flera expeditioner till området, och man kände till väldigt litet om humlans ekologi. År 2014 påträffade emellertid en expedition för första gången arten på en blomsteräng på över 5 200 meters höjd, och man kunde till slut fastställa dess habitat.

Utbredning 
Arten är endast känd från den tibetanska högplatån, där den förekommer i Kunlunbergen och i Danglabergen längs gränsen mot Qinghai.

Källor 

Humlor
superbus
Bombus tanguticus

Bombus tanguticus är en biart som beskrevs av Morawitz 1887. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Bombus tanguticus är en stor humla, drottningen kan bli 22 till 28 mm lång. Arbetarna är betydligt mindre, 12 till 13 mm. (inga hanar har hittills blivit beskrivna.) Vingarna är mycket svagt rökfärgade, nästan klara. Den långa pälsen är övervägande svart med vita eller gula band på främre delen av mellankroppen, bakre delen av mellankroppen samt tergit 1 och 2. På tergiterna är det vanligt med inblandning av svarta hår i det gula (eller vita). Dessutom är tergit 4 till 6 övervägande orange. Färgmönstret är ganska variabelt, men individerna är antingen vitbandade eller gulbandade, inte blandat.

Utbredning 
Arten finns endast på den tibetanska högplatån, och är mycket ovanlig.

Ekologi 
Hanar har ännu inte iakttagits, medan arbetare först under 2000-talet upptäckts i Qinghai. Arten är troligtvis den humla som lever på högst höjd; en drottning iakttogs på en höjd av 5 640 meter.

Kommentarer

Källor 

Insekter i orientaliska regionen
Insekter i palearktiska regionen
Humlor
tanguticus
Bombus tichenkoi

Bombus tichenkoi är en biart som först beskrevs av Aleksandr Skorikov 1923. 

Bombus tichenkoi ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala till nordöstra Ryssland där den går upp till gränsen mot Arktis.

Vissa auktoriteter anser att Bombus sushkini och Bombus saltuarius är synonymer till arten, andra att de är separata arter.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Humlor
tichenkoi
Bombus transversalis

Bombus transversalis är en biart som först beskrevs av Olivier 1789.  Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Huvudet är svarthårigt, mellankroppen gul med ett svart tvärband mellan vingfästena, och bakkroppen svart med ett gult tvärband.

Ekologi 
Bombus transversalis är en av mycket få humlearter som är anpassade för att leva i vått, tropiskt klimat.

Humlan är en tropisk låglandsart som, till skillnad från många andra humlearter, bygger sitt bo på marken, inte i håligheter under jord. Ett typiskt bo är byggt på en 1 till 2 cm tjock matta av lövbitar, strån, bitar av fjädrar och så vidare, som isolering mot den ofta mycket våta marken. Det täcks av en kupol av löv, strån och kvistar. Boet kan bli mycket stort och innehålla flera tusen individer. Under torrt väder promenerar alltid ett antal humlor omkring på kupolen som vakter och underhållsarbetare. Dessa försvarar frenetiskt boet mot angripare. Materalet till boet hämtar humlorna till fots, gående på särskilda stigar på ett sätt som påminner om myror. Ofta bildar de kedja längs stigarna och skickar materialet mellan sig. Samtidigt hämtar andra honor nektar och pollen på vanligt sätt, det vill säga flygande.

Kolonierna är troligtvis ettåriga, med könsdjur som börjar framträda under kolonins sista fas i samband med torrperioden, men bona återanvänds av flera generationer.

Man har kunnat konstatera att arten har en förmåga att informera andra humlor i samma koloni om förekomsten av nektarkällor. Denna förmåga är som mest specialiserad hos honungsbin, och förekommer även hos gaddlösa bin, men är ovanlig hos humlor (förutom denna art har mörk jordhumla, Bombus terrestis, samma förmåga).

Utbredning 
Bombus transversalis är en tropisk art som förekommer i Bolivia (departementen Cochabamba, Beni, La Paz och Santa Cruz), Brasilien (delstaterna Acre, Amapá, Amazonas, Mato Grosso, Pará och Rondônia), Colombia (departementet Amazonas), Ecuador, Franska Guyana, Guyana, Peru (regionerna Amazonas, Huánuco, Junín, Loreto, Madre de Dios, Pasco och Ucayali), Suriname samt Venezuela (delstaten Bolívar).

Källor

Externa länkar 

Humlor
transversalis
Bombus tricornis

Bombus tricornis är en biart som beskrevs av Radoszkowski 1888. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Ekologi 
Habitatet består av sandstränder och grusbankar vid floder. Humlan är en låglandsart som håller sig under 350 meters höjd. Bombus tricornis är en mycket tidig humla i området; arbetarna börjar besöka blommor från mitten av april, ungdrottningarna flyger från början av juni till mitten av september, och hanarna kommer fram i början/mitten av augusti.

Arten är polylektisk, den besöker blommande växter från många olika familjer, som korgblommiga växter (klintarter), ärtväxter (vickerarter) samt videväxter (videarter).

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar sydöstra Ryssland (Amur oblast och Primorje kraj), nordöstra Kina samt Koreahalvön.

Källor 

Humlor
tricornis
Bombus tschitscherini

Bombus tschitscherini är en biart som beskrevs av Radoszkowski 1860. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Taxonomi 
Vissa auktoriteter betraktar detta taxon som en varietet av Bombus melanurus.

Ekologi 
Som alla i undersläktet är detta en långtungad art, som främst besöker blommor med långa kalkar.

Utbredning 
Arten förekommer i Centralasien.

Källor 

Humlor
tschitscherini
Bombus tucumanus

Bombus tucumanus är en biart som beskrevs av Joseph Vachal 1904. Den ingår i släktet humlor och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Normalformen har vitt huvud, gul mellankropp med svart mittfläck och svarta markeringar vid kanterna, första två tergiterna (ovansidans bakkroppssegment) gula, tredje tergiten svart och resten av bakkroppen vit. En ljusare form med även tredje tergiten gul finns också, liksom melanistiska (helsvarta) exemplar. Vingarna är brungula men genomskinliga. Hanarna kan ha inblandning av svarta och gula hår i ansiktet och på hjässan.

Ekologi 
Arten är en bergsart som kan nå upp till 4 000 m.

Den är polylektisk, den söker näring från blommande väster som tillhör många olika familjer, som katalpaväxter, ärtväxter, kransblommiga växter och potatisväxter.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Argentina (provinserna Catamarca, Jujuy, Salta och Tucumán) samt Bolivia (departementen Cochabamba och La Paz).

Källor

Externa länkar 

Insekter i neotropiska regionen
Humlor
tucumanus