kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mittenwalde (Uckermark)

Mittenwalde, även kallad Mittenwalde (Uckermark) för att särskilja den från andra orter med namnet, är en ort och kommun i östra Tyskland, belägen i Landkreis Uckermark i förbundslandet Brandenburg, mellan städerna Prenzlau och Templin. Kommunen har 406 invånare (2012) och administreras som del av kommunalförbundet Amt Gerswalde.

Till kommunens viktigaste byggnadsminnen räknas Mittenwaldes bykyrka från 1200-talet och Blankensees herrgård. Herrgården (eller slottet) i Blankensee uppfördes 1864 under Friedmund von Arnim som var son till Bettina von Arnim och Achim von Arnim.

Samhället uppkom kring en större gårdsbyggnad med park, ekonomibyggnader och mindre hus för gårdens bönder och arbetare. Riddaren von Mittenwalde som gav orten sitt namn kom från Thüringen. I en bok över fastigheter från 1375 som skapades under kejsare Karl IV förtecknades samhället för första gången. Året 1440 gick egendomen över till adelssläktet von Berg som var ägare fram till 1802. Efter Andra världskriget blev ägorna exproprierad och landet gick över till så kallade nybönder. Mittenwalde drabbades hård av Trettioåriga kriget där kyrkan och de flesta hus blev förstörda. Utöver bönder fanns i Mittenwalde vid början av 1800-talet tre hjulmakare, en traktör och ett tegelbruk.

Den kring 1920 inrättade järnvägslinjen mellan Prenzlau och Templin med hållplats i Mittenwalde blev året 2000 inställd.

Mittenwalde ligger vid biosfärområdet Schorfheide-Chorin, vilket har ökat turismen på orten.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Brandenburg
Kommuner och städer i Landkreis Uckermark
Ezra Gebremedhin

Ezra Gebremedhin, född i Etiopien 1935, är en svensk-eritreansk teolog och kyrkoledare. Gebremedhin har varit generalsekreterare för Mekane Yesus-kyrkan i Etiopien och docent vid Uppsala universitet i Sverige, samt författat åtskilliga böcker och vetenskapliga artiklar.

Biografi 
Ezra Gebremedhin är född och uppvuxen i Etiopien med eritreanska föräldrar. Enligt den etiopiska kalendern föddes han 1928, vilket i den gregorianska, västerländska, kalendern motsvarar 1935. Gebremedhin studerade pedagogik i hemlandet och i USA, där han tog en magisterexamen. Efter att också ha tagit en teologie kandidat-examen återvände han till Etiopien.

Under 1963–1966 var han generalsekreterare för den lutherska Mekane Yesus-kyrkan.

Gebremedhin reste 1970 till Sverige för att doktorera på nattvardssynen hos Kyrillos av Alexandria. Gebremedhin blev kvar i Sverige på grund av de förföljelser som utbröt i hemlandet sedan den kommunistiska Mengisturegimen tagit makten. I Sverige har han arbetat som präst och undervisat vid Johannelunds teologiska högskola och vid Uppsala universitet, där hans område i första hand var patristik.

Ezra Gebremedhin är bror till professor Mehari Gebre-Medhin.

Författarskap 
Ezra Gebremedhins författarskap är i första hand kopplat till hans akademiska verksamhet och omfattar egna böcker och artiklar i antologier och facktidskrifter. Dessutom har han medverkat med flera artiklar i Encyclopaedia Aethiopica.

Bibliografi i urval 
 1969 - First aid Amharic
 1977 - Life-giving blessing : an inquiry into the eucharistic doctrine of Cyril of Alexandria,  (Gebremedhins doktorsavhandling)
 1992 - Arvet från kyrkofäderna : den kristna läroutvecklingen under den patristiska perioden, 
 1997 - Nils Nilssons översättning av tigrinjaversionen av Mäzgäba Haymanot "Trons skattkammare", ingår i Den nordiska mosaiken, 
 1999 - Hur mycket får Räddningen kosta? : försoningstanken under den patristiska tiden och i den moderna debatten, ingår i Nya vägar i teologin, 
 2000 - Heyäntä Näakuto, en etiopisk nattvardsbön? : om en sällsynt handskrift tillägnad Jungfru Maria från Carolina Redivivas gömmor, ingår i Med smak av nåd, 
 2002 - Passio Sanctarum Perpetuae et Felicitatis : en samling drömvisioner från fornkyrkans tidiga martyrtid, ingår i Drömmarna och Gud : essäer om att möta Gud i drömmen, 
 2011 - Kenisha : the roots and development of the Evangelical Church of Eritrea (ECE) 1866-1935, red.,

Källor 

Svenska teologer under 1900-talet
etiopiska teologer
män
födda 1935
levande personer
Svenska teologer under 2000-talet
Bättre än så här blir det inte

Bättre än så här blir det inte är en scenshow skriven och framförd av artisten, musikern, skådespelaren och dramatikern Åsa Gustafsson.

Historia 
Föreställningen hade urpremiär på Folkteatern i Göteborg den 7 december 2012.  Den hade nypremiär i en längre version på Folkteaterns stora scen den 3 januari 2014. 
Med Bättre än så här blir det inte ställde sig Åsa Gustafsson solo på scen för första gången sedan mitten av 90-talet och de tre scenshower hon satte upp då för scen och i SVT. Föreställningen var också hennes första med helt eget manus.

Handling 
Berättelsen utspelas genom möten med människorna på en småbåtsbrygga, ackompanjerade och kommenterade med nyskrivna låtar med Åsa Gustafssons texter och musikern Lotta Wengléns tonsättning. Låtarna framförs på scen av Åsa Gustafssons band Den offentliga sektorn.

Medverkande
 Åsa Gustafsson: Skådespeleri, sång, munspel och tvärflöjt
 Lotta Wenglén: Gitarr och kör
 Christine Owman: Cello och kör
 Sverker Stenbäcken: Trummor
 Lisa Pedersen: Kör, klangspel och gitarr (nypremiären 2014)

Musik 
Låtarna ur föreställningen omarbetades och spelades in på skiva under hösten 2013. Albumet, Orsak och verkan, producerades av Lotta Wenglén och släpptes den 26 mars 2014.

Referenser 
 Intervju i Göteborgs-Posten: Åsa Gustafsson i ny scenshow (Läst 2012-12-04)
 Intervju i TV4: Åsa Gustafsson fyller Folkteatern (Läst 2012-12-07)
 Intervju i P1 Kulturnytt: Åsa Gustafsson åter på scen med egen show (Läst 2012-12-07)
 Recension i GT: Åsa Gustafsson är förtjusande finurlig (Läst 2012-12-04)
 Recension av Bättre än så här blir det inte i Nummer: Julklappspoesi på dialekt (Läst 2012-12-10)
 Åsa Gustafsson på Facebook (Läst 2014-03-26)

Noter 

Svenska musikaler
Duntara

Duntara är en stad på Bonavista-halväön, nordväst om Catalina, i provinsen Newfoundland och Labrador i Kanada. Det fanns 46 invånare 2011.

Demografi 
Den kanadensiska folkräkningen 2011 innehåller följande uppgifter om Duntara:
Befolkning 2011 – 46
Befolkning 2006 – 72
Befolkning 2001 – 72
Förändring 2006 – 2011 -36,1 procent
Förändring 2001 – 2006 -1,4 procent
Befolkningstäthet: 2,6
Yta 17,78 km2

Referenser

Fotnoter 

Duntara
Naftali Bon

Naftali Bon, född 9 oktober 1945 i Kapsabet i Rift Valley, död 2 november 2018 i Kapsabet, var en kenyansk friidrottare.

Bon blev olympisk silvermedaljör på 4 x 400 meter vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Referenser 

Kenyanska kortdistanslöpare
Kenyanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Kenya
Födda 1945
Avlidna 2018
Män
Odal, Norge

Odal eller Odalen är en huvudsakligen skogbevuxen dalgång i Hedmark fylke, kring sjön Storsjøen och dess avlopp till älven Glomma, Opstadelven. I Odal ligger Sør-Odals kommun och Nord-Odals kommun. I Sør-Odals kommun ligger Odals Verk, som från 1600-talet fram till 1835 var järnverk, senare sågverk mera.

Källor 
 

Dalar i Norge
Nord-Odals kommun
Sør-Odals kommun
Anders Petter Andersson

Anders Petter Andersson kan syfta på:

Anders Peter Andersson (1824–1904) svensk riksdagsman, "Andersson i Helgesta"
Anders Petter "Ljurskamjölnaren" Andersson (1829–1878), svensk väckelsepredikant i Vårgårdatrakten
Adolf Lindgren

Adolf Lindgren kan syfta på:

* Adolf Lindgren (1864–1938), svensk direktör och riksdagsman
 Adolf Lindgren (1846–1905), svensk musikhistoriker
Livgedingets domsagas valkrets

Livgedingets domsagas valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren från 1881 till extravalet 1887 en egen valkrets, omfattande Livgedingets domsaga. Den delades vid det ordinarie höstvalet 1887 i Väster- och Österrekarne häraders valkrets och Åkers och Selebo häraders valkrets.

Riksdagsman
Carl Andersson, lmp (1882–1887)

Valresultat

1887 (vår)

Valet ägde rum den 14 april 1887. Valdeltagandet var 51,9%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 345
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
 Statistiska centralbyrån: Riksdagsmannavalen 1885-1887

Historiska valkretsar i Södermanlands län
Synvinkel

Synvinkel är inom optiken den vinkel ett betraktat objekt upptar i betraktarens synfält.

Synvinkeln är proportionell till objektets storlek och omvänt proportionell till avståndet mellan betraktaren och objektet

Synvinkel används till exempel vid mätning av synskärpa med syntavla.

Matematiska samband
Antag enligt bilden att det avstånd L som ska användas är avståndet till P1.

Sträckan a går från P1, vinkelrät mot strålen S1 och avslutas där den träffar S2.

Det matematiska sambandet mellan de tre variablerna synvinkeln V, sträckan a och avståndet L blir då:

Om alternativt avståndet L mäts mot någon annan punkt på objektet, t.ex. mitt emellan P1 och P2, delas a upp i två delar, och vinkeln erhålls som summan från två stycken rätvinkliga trianglar. 

I fallet att avståndet gäller mittpunkten erhålls då:

För små vinklar V < 1°, t.ex. 17 mm på 1 meters avstånd blir 0.97°, kan approximationen arctan(x) ˜ x användas, med ett fel < 0.011 %, vilket ger:

När vinklarna är små föredrar man att i stället för radianer ange dem i bågminuter(1°= 60 bågminuter):

Referenser
Nordisk familjebok, andra utgåvan, 27:e bandet, sid 1457 http://runeberg.org/nfcg/0783.html

Synuppfattning
optik
Svenska lifförsäkringsanstalten Oden

Svenska lifförsäkringsanstalten Oden var ett svenskt försäkringsbolag, grundat 1888 med huvudkontor i Stockholm. 

År 1931 gick man samman med det 1887 grundade Allmänna livförsäkringsbolaget till Allmänna livförsäkringsbolaget Oden.

År 1960 fusionerade man med Svenska Lif-Balder till Svenska Livförsäkringsbolaget Svenska Lif-Balder.

Källor

Noter 

Ej längre existerande svenska försäkringsbolag
Mothanders manege

Mothanders manege (även Mothanders nya manege eller kort Manegen) var en cirkuslokal på Södra Djurgården i Stockholm. Manegen stod färdig  på Djurgårdsslätten 1848 och revs 1890 för att ge plats åt Cirkus, Stockholm.

Historik

Mothanders manege har sitt namn efter Carl Petter Mothander (död 1889), som var maskinmästare. Han drev under 1800-talets mitt några cirkuslokaler på Djurgården, bland dem Cirque du Nord (inköpt och nedriven 1847), Tourniaires Cirkus (inköpt 1846 och upprustat, nedbrunnen efter mordbrand i maj 1847) och slutligen Mothanders nya manège som ersatte den nedbrunna Tourniaires Cirkus. Tourniaires Cirkus var från början ett ridhus som 1831 uppfördes av konstberidaren Didrik Gauthier från Frankrike. År 1839 erhöll bröderna Tourniaire tillstånd att på samma ställe bygga en ännu större manege. Här uppvisades lindans, konstridning och pantomimer.

År 1848 lät Mothander bygga en ny cirkuslokal efter ritningar av marinmålaren Pehr Wilhelm Cedergren. Byggnaden rymde 1800 åskådarplatser och hade en veranda som var ”ett trefligt tillhåll på sommarkvällarna”. Olika cirkussällskap kunde uppträda i Mothanders manège, bland dem den populära Cirkus Tanti och Cirkus Varieté samt Carl Rhodin (kallad Brazil Jack). Man gav även teaterföreställningar, exempelvis Jules Verne ”Jorden rundt på 80 dagar - Ett dramatiserat rese-äfventyr i 14 tablåer”, som hade premiär den 9 juni 1876.

Mothanders manège revs 1890 och på samma plats uppfördes sedan Cirkus, som invigdes den 25 maj 1892.  Delar av de gamla grundmurarna användes vid det nya bygget.

Teater

Uppsättningar
 1876 – Jorden rundt på 80 dagar av Jules Verne
 1878 – Lille hertigen av Henri Meilhac och Ludovic Halévy

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Nöjeslokaler i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Djurgården
Ej längre existerande byggnader i Stockholm
Stockholm under 1800-talet
Odaenathus

Lucius Septimius Odaenathus (arabiska Udhaina), död 267/268 e. Kr., var furste i Palmyra och  härskare över Romerska rikets östra del. Han försvarade romarrikets östra gräns mot sasaniderna med stor framgång.

Odaenathus var en medlem i Palmyras styrande familj och romersk medborgare. Kejsar Valerianus belönade honom genom att år 258 upphöja honom till ställningen som romersk konsul och lydkonung i Palmyra för att han hade fört ett framgångsrikt fälttåg mot Persien och utvidgat romarrikets gränser in i Mesopotamien. När Valerianus 260 tillfångatogs av Shahpour I förblev Odaenathus lojal mot romarna för att förebygga att hans stad inte föll i Shahpours händer och tillfogade dennes armé ett allvarligt nederlag när den var på väg hem.

Som ett erkännande av Odenathus seger över perserna och för att ha drivit bort dem från provinsen Mesopotamien samt besegrat usurpatorn Quietus, gav Valerianus son och efterträdare, kejsar Gallienus, honom 262 titeln corrector totius Orientis, härskare över hela Östern. Han blev därmed Gallenius medkejsare. Som kung av Palmyra kallade han sig "konungars konung".

Odenathus och en av hans söner blev mördade 267/268 varefter hans hustru Zenobia övertog regentskapet i kungariket Palmyra för parets minderårige son Vaballathus.

Källor 
 Encyclopædia Britannica/Septimius-Odaenathus
 Store norske leksikon/ Septimius Odaenathus
 

Antikens regenter
Födda okänt år
Avlidna 260-talet
Män
Svensk uppslagsbok
Flowers Cove

Flowers Cove är en stad i provinsen Newfoundland och Labrador i Kanada. Det fanns 308 invånare vid folkräkningen 2011.

Flower's Cove är berömt för sina tromboliter, en form av fossila mikroorganismer i likhet med stromatoliter. Förutom i Flower’s Cove har dessa fossiler bara hittats i västra Australien.

Demografi 
Den kanadensiska folkräkningen 2011 innehåller följande uppgifter om Flowers Cove:
Befolkning 2011 – 308
Befolkning 2006 – 270
Befolkning 2001 – 325
Förändring 2006 – 2011 +14,1 procent
Förändring 2001 – 2006 -16,9 procent
Befolkningstäthet: 40,3
Yta 7,64 km2

Galleri

Referenser 
 

Flowers Cove
Nipertz

Nipertz, (Nipritz, Nipretz, Nypritz, Nipris, Nypers) svensk medeltida adelsätt, inflyttad från Tyskland.

Vapen: förde  på guld en svart upprätt stående enhörning, enligt en avritning från kyrkor på 1600-talet av Elias Brenner.

Släkten är känd från flera pommerska städer, som Herman Nipris i Stralsund 1311. Möjligen har namnet sitt ursprung i den pommerska orten Niepars i Landkreis Vorpommern-Rügen, som 1328 skrevs Nipritze.

Redan 1336 förekommer i Helsingborg en Nicolaus Nipretz, vars härstamning dock är okänd. I Sverige nämns den första medlemmen i släkten 1392, när fem uppräknade väpnare, däribland Herman Niepertz, rannsakas av Stockholms borgmästare och råd, för att ha förgripit sig på Strängnäs domkyrkas egendom. I Sverige är flera medlemmar begravda i Vadstena.

Utslocknad på svärdssidan i Sverige vid Erik Nipertzs död 1470, och på spinnsidan med hans dotter Katarina Eriksdotter Nipertz.

Kända medlemmar 
Agneta Nipertz, begravd i Vadstena, var gift med riksrådet Anund Jonsson (Lejonansikte), hennes dotter blev farmor till riksföreståndaren Sten Sture den äldre.
Herman Nipertz är känd från Albrekt av Mecklenburgs regering och omtalas 1392 som väpnare. 
Kort Nipertz, död 1412, var 1404 en av anförarna för drottning Margaretas trupper på Gotland, omnämnes senare som riddare, begravd 1412 i Vadstena kloster.
Erik Nipertz, (son till Kort) riddare och riksråd, lagman i Östergötland, Hövitsman på Älvsborg, stupad i slaget vid Öresten i februari 1470.
Eriks dotter Katarina Eriksdotter Nipertz, gift med Erik Nilsson (Oxenstierna) och hövitsmanen på Raseborgs slott, Laurens Axelsson (Tott). En av hennes döttrar blev stammoder för alla senare medlemmar av släkten Banér.

Källor

Noter 

Medeltida svenska ätter
Svenska adelsätter
Medeltida tyska ätter
Emmanuel Saez

Emmanuel Saez, född 1972, är en fransk-amerikansk ekonom, professor vid University of California i Berkeley i Kalifornien. Han är specialist inom teorin för optimal beskattning och studiet av ojämlikhet. Han har framförallt genomfört en rad uppmärksammade studier om utvecklingen av ojämnheter i inkomst i USA i samarbete med Thomas Piketty.

Biografi
Efter studier i matematik vid École normale supérieure och studier i ekonomi i Paris avlade Emmanuel Saez doktorsexamen i ekonomi vid Massachusetts Institute of Technology 1999 
Mellan 1999 och 2002 var han ”assistant Professor” vid Harvard och blev därefter professor i Berkley.

Hans arbeten har framförallt fått ojämlikheten i inkomster i USA att framträda: efter att ha minskat efter kriget fram till 70-talet har ojämlikheten fortlöpande ökat till förhållandena på 20-talet. Detta beror till största delen på ojämlika inkomster av arbete och inte på ojämlikt egendomsinnehav.

Utmärkelser
Emmanuel Saez mottog 2009 John Bates Clark-medaljen för ”en ung amerikansk ekonom under fyrtio år som på ett framträdande sätt bidragit till det ekonomiska tänkandet och kunnandet”.

2010 mottog han från Cercle des économistes priset för bästa unga ekonom i Frankrike och MacArthur-priset.

Verk

 Pour une révolution fiscale, janvier 2011, La République des idées/Seuil, tillsammans med Thomas Piketty och Camille Landais

Referenser

Externa länkar
Emmanuel Saez's homepage
"Striking it Richer: The Evolution of Top Incomes in the United States" (September 3, 2013)
 Essays on the economics of income taxation, PhD thesis (1999)
 Page d'Emmanuel Saez (UCB)
 Biographie d'Emmanuel Saez (AEA)
 Emmanuel Saez: Fiscalité et politique de redistribution

Franska nationalekonomer
Personer i Frankrike under 2000-talet
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från École normale supérieure
Födda 1972
Levande personer
Män
Jules Supervielle

Jules Supervielle, född 16 januari 1884 i Montevideo, Uruguay, död 17 maj 1960 i Paris, var en franskspråkig poet och prosaist. Supervielle betraktade den surrealistiska skolan med misstänksamhet och fann i stället valfrändskaper i Jean de La Fontaine, Charles Baudelaire och Walt Whitman, samt hos Rainer Maria Rilke, med vilken han brevväxlade med under dennes sista år. Parallellt med poesin, som har rönt mest uppmärksamhet, skrev han även romaner och noveller.

Översättningar till svenska  
 "[Dikter]" (översättning Erik Lindegren och Ilmar Laaban). I antologin 19 moderna franska poeter (Bonnier, 1948), s. 112-128
 "[Dikter]" (översättning Henry G. Gröndahl). I antologin Hjärtat och mörkret: modern fransk lyrik (Wahlström & Widstrand, 1948), s. 41-46
 Världshavets barn (L'enfant de la haute mer) (översättning Anders Nyblom) (Wahlström & Widstrand, 1949)
 "Bön till den okände" (översättning Karl Asplund). I antologin Tricolor: fransk lyrik från ett sekel (Bonnier, 1951), s. 69-73
 "Academia" (översättning Anders Österling). I Nya tolkningar av Anders Österling (Bonnier, 1952), s. 53-54
 "Han som kom på söndagarna" (översättning Eva Alexanderson). I tidskriften Bonniers litterära magasin, 1955: nr 3, s. 171-182
 "En skål mjölk" (översättning Eva Alexanderson). I antologin Berömda franska berättare (Folket i Bild, 1957), s. 189-192
 "Profetia" (översättning Lasse Söderberg). I dagstidningen Svenska dagbladet, 11 aug 1957
 "Att söka sin tanke" (översättning Ingemar Gustafsson). I tidskriften Lyrikvännen, 1959: nr 4, s. 5-6
 "Bakom denna slocknade himmel ..." (översättning Ingemar Gustafsson). I Göteborgs handels- och sjöfartstidning, 29 aug 1959
 "Änkan med de tre fåren" och "Jättinnan" (översättning Lars Bjurman). I antologin Fantastika: 27 franska författare (Cavefors, 1964), s. 283-291
 "Vägen och vattenhålet" [novell] (anonym översättning). I dagstidningen Arbetet, 4 juni 1961
 "Förvandling" och "Det hemliga havet" (översättning Erik Blomberg). I antologin Hundra franska dikter från nio århundraden (Norstedt, 1964), s. 193-194
 "Bokstäver" (översättning Lasse Söderberg). I tidskriften Bokvännen, 1964: nr 2, s. 33
 "Saknaden av jorden" (översättning Östen Sjöstrand). I antologin Fransk lyrik (Bonnier, 1969), s. 58
 "[Dikter]" (översättning Ingemar & Mikaela Leckius, resp. Lasse Söderberg). I antologin Fransk poesi 1910-1970 (FIB:s lyrikklubb, 1974), s. 66-73
 Öppen himmel: valda dikter (översättning Roger Fjellström) (Ordström, 1985)
 "[Dikter]" (översättning Marianne Tufvesson). I antologin Märkliga jämviktslägen (Bakhåll, 1987), s. 64-78

Källor

Externa länkar
berksförteckning (på franska)
 Om Jules Supervielles poesi (på franska)

Franskspråkiga poeter
Franska poeter
Uruguayanska poeter
Uruguayanska översättare
Franska författare under 1900-talet
Personer från Montevideo
Födda 1884
Avlidna 1960
Män
Tantow

Tantow är en kommun och ort i östra Tyskland, belägen i Landkreis Uckermark i förbundslandet Brandenburg, nära gränsen mot Polen. Kommunen  administreras som del av kommunalförbundet Amt Gartz (Oder), vars säte ligger i den närbelägna staden Gartz (Oder).

Kommunikationer 
Tantow är den sista stationen på den tyska sidan på järnvägen mellan Berlin och polska Szczecin, och ligger en knapp mil från gränsövergången. Härifrån finns regionaltågförbindelser mot Angermünde och Szczecin.

Källor 

Kommuner och städer i Landkreis Uckermark
Camerimage

Camerimage - The International Film Festival of the Art of Cinematography - är den största och viktigaste filmfestivalen tillägnad filmfotografi och dess skapare filmfotograferna. Festivalen arrangeras i november varje år i Polen.

Festivalen har sedan den startade 1993 varit förlagd till tre polska städer: Toruń (1993-1999), Łódź (2000-2009) och sedan 2010 i Bydgoszcz.

Camerimage innehåller tävlingssektioner för filmfotografi samt seminarier, workshops och utställningar. De viktigaste tävlingssektionerna och priserna är:
Guld-, silver- och bronsgrodan för bästa filmfoto (Huvudtävlingen)
Guld-, silver- och bronsgrodynglet för bästa foto av elev vid en filmskola
Guldgrodan för bästa foto av lång dokumentärfilm
Guldgrodan för bästa foto av kort dokumentärfilm
Guldgrodan för bästa foto av polsk film
Pris för bästa foto av musikvideo
Hederspris för "Lifetime Achievement"

Svenska filmfotografer som vunnit eller nominerats vid Camerimage är bland annat Jens Fischer som fick bronsgrodan 1998 för fotot i Under ytan och silvergrodan 2005 för The Queen of Sheba's Pearls, Jörgen Persson nominerades 1997 för Jerusalem, 2010 vann Johan Holmqvist ett bronsgrodyngel för filmen Bekas, 2011 nominerades Ragna Jorming för bästa debut med fotot i Kyss mig och 2013 vann Johan Palmgren i kategorin kort dokumentärfilm för Morfar & jag och helikoptern till himlen.

Referenser 
Camerimage, hemsida
Camerimage på IMDb

Polska filmpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1993
Mescherin

Mescherin är en kommun och ort i östra Tyskland, belägen i nordöstra delen av Landkreis Uckermark i förbundslandet Brandenburg, vid gränsen mot Polen. Kommunen administreras som del av kommunalförbundet Amt Gartz (Oder), med säte i den närbelägna staden Gartz (Oder).

Geografi 
Trakten omkring Mescherin utgör geologiskt en ändmorän. Orten ligger vid den västra stranden av Oders västra fåra. Den östra fåran ligger helt på polskt territorium och på den östra sidan av denna ligger grannstaden Gryfino i Polen. Mescherin sammanbinds med Gryfino via en bro. Orten utgör dessutom den sydöstra ändpunkten för den del av den tysk-polska gränsen väster om Szczecin som löper över land, och kommunen gränsar därmed till Polen både i norr och öster.

Källor 

Kommuner och städer i Landkreis Uckermark
Gränsorter i Europa
Bodewin Keitel

Bodewin Keitel, född 25 december 1888 i Helmscherode, död 29 juli 1953 i Göttingen, var en tysk general. Han var yngre bror till Wilhelm Keitel. Bodewin Keitel var mellan 1938 och 1942 chef för tyska arméns personalkontor (Heerespersonalamt, HPA).

Referenser

Noter

Tyska generaler
Personer i Nazityskland
Personer från Niedersachsen
Födda 1888
Avlidna 1953
Män
Mottagare av Krigsförtjänstkorset av första klassen
Mottagare av Tyska korset i silver
Europamästerskapen i terränglöpning

Europamästerskapen i terränglöpning hade premiär 1994.

Upplagor

Källor

Terränglöpning
Terränglöpningstävlingar
Återkommande sportevenemang i december
Återkommande sportevenemang med premiär 2011