kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lasioglossum nigriceps

Lasioglossum nigriceps är en biart som först beskrevs av Morawitz 1880.  Lasioglossum nigriceps ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigriceps
Lasioglossum nigridens

Lasioglossum nigridens är en biart som först beskrevs av Joseph Vachal 1904.  Lasioglossum nigridens ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigridens
Lasioglossum nigrilabre

Lasioglossum nigrilabre är en biart som först beskrevs av Morawitz 1876.  Lasioglossum nigrilabre ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigrilabre
Lasioglossum nigrimente

Lasioglossum nigrimente är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum nigrimente ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigrimente
Lasioglossum nigripes

Lasioglossum nigripes är en biart som först beskrevs av Amédée Louis Michel Lepeletier 1841.  Lasioglossum nigripes ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigripes
Lasioglossum nigritellum

Lasioglossum nigritellum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum nigritellum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigritellum
Lasioglossum nigritinum

Lasioglossum nigritinum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum nigritinum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigritinum
Lasioglossum nigritulinum

Lasioglossum nigritulinum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1945.  Lasioglossum nigritulinum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigritulinum
Lasioglossum nigroaeneum

Lasioglossum nigroaeneum är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1917.  Lasioglossum nigroaeneum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigroaeneum
Lasioglossum nigropolitum

Lasioglossum nigropolitum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1929.  Lasioglossum nigropolitum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigropolitum
Lasioglossum nigroviride

Lasioglossum nigroviride är en biart som först beskrevs av Graenicher 1911. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Huvud och mellankropp är grönaktiga med mörkare ovansida. Bakkroppen är mer eller mindre svart. Behåringen är blekgul, kort och gles. Honan saknar helt behåring på bakkroppen. Vingarna är blekt bruna med brunaktiga ribbor. Kroppslängden är omkring 7 mm.

Ekologi 
Arten flyger mellan april och oktober. Den är polylektisk, den hämtar nektar och pollen från blommande växter tillhöriga många olika familjer, som korgblommiga växter (renfana), ljungväxter (Leucothoe axillaris och Rhododendron maximum) samt näveväxter (Geranium maculatum). Arten är vanlig i sitt utbredningsområde.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Nordamerika från södra Kanada (Nova Scotia till British Columbia) till norra och sydöstra USA (från Washington till New England i norr, Georgia i söder).

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigroviride
Lasioglossum nigrum

Lasioglossum nigrum är en biart som först beskrevs av Henry Lorenz Viereck 1903.  Lasioglossum nigrum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nigrum
Lasioglossum nipponense

Lasioglossum nipponense är en biart som först beskrevs av Hirashima 1953.  Lasioglossum nipponense ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nipponense
Lasioglossum nipponicola

Lasioglossum nipponicola är en biart som beskrevs av Sakagami och Osamu Tadauchi 1995. Lasioglossum nipponicola ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nipponicola
Lasioglossum nitens

Lasioglossum nitens är en biart som beskrevs av Walker 1995. Lasioglossum nitens ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nitens
Lasioglossum nitidibase

Lasioglossum nitidibase är en biart som först beskrevs av Cockerell 1941.  Lasioglossum nitidibase ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nitidibase
Lasioglossum nitididorsatum

Lasioglossum nitididorsatum är en biart som först beskrevs av Raymond Benoist 1950.  Lasioglossum nitididorsatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nitididorsatum
Släntsmalbi

Släntsmalbi (Lasioglossum nitidiusculum) är en biart som först beskrevs av Kirby 1802. Släntsmalbi ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin.

Beskrivning 
Ett litet, avlångt bi med metalliskt mörk kropp och en gles, ljus päls. Benen är brunorange. Hanen har en blekgul spets på clypeus (munskölden) samt gul överläpp och gula käkar. Hos båda könen är antennerna gula på undersidan. Hanen har dessutom vita hårfläckar på tredje till femte sterniten, däremot saknar båda könen de vita hårband på tergiterna som är vanliga hos många av släktets arter. Honan har en kroppslängd på omkring 6 mm, hanen något mindre, 5–6 mm.

Ekologi 
Arten förekommer i många habitat som skog, ängar, åkrar och sandiga områden. Flygtiden varar från slutet av mars till september/oktober för honor, mitten av juni till mitten av september för hanar. Arten hämtar näring från flera familjer av blommande växter, men föredrar gula korgblommiga och korsblommiga växter. Övriga växtfamiljer den påträffats på är flockblommiga växter, strävbladiga växter, videväxter och grobladsväxter. 

Arten är solitär, en enda hona svarar för avkommans vård. Hon bygger sina larvbon i form av slingrande gångar med flera larvceller i rad i marken i branta sandslänter. Det är vanligt att flera honor gräver ut sina individuella larvbon nära varann, i stora kolonier. Bona kan återanvändas av flera generationer. Bona kan parasiteras av snyltbin som blodbiarterna Släntblodbi (Sphecodes crassus), småblodbi (Sphecodes geoffrellus) och pannblodbi (Sphecodes miniatus) samt gökbiet Nomada sheppardana vars larver äter upp äggen eller dödar de nykläckta larverna och lever på deras matförråd.

Utbredning 
Släntsmalbiet finns i större delen av Europa och angränsande asiatiska områden; från England och Wales, med spridda förekomster i Skottland och Irland västerut, till Ural och Iran österut samt till Finland och Sverige norrut.

I Sverige finns arten, mycket fragmenterat, i södra delarna av landet upp till Uppland och Västmanland. 

I Finland förekommer arten främst i Helsingforstrakten, men har tidigare (1950-talet till tidigt 1970-tal) observerats i de södra och sydöstra delarna av landet upp till Egentliga Tavastland och Södra Savolax.

Status 
Globalt är arten ohotad, och IUCN klassificerar den som livskraftig ("LC").

Enligt Finlands artdatacenter är arten akut hotad ("CR") i Finland.  

Arten är klassificerad som sårbar ("VU") i Sverige. Främsta hot förefaller vara habitatförlust till följd av igenväxning.

Taxonomi 
Arten har två underarter, Lasioglossum nitidiusculum nitidiusculum och Lasioglossum nitidiusculum pseudocombinatum. Den senare är endemisk för Sardinien, den finns bara där.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
Insekter i palearktiska regionen
Mursmalbi

Mursmalbi (Lasioglossum nitidulum) är en biart som först beskrevs av Fabricius 1804. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin.

Beskrivning 
Ett mörkt bi med metalliskt grönt huvud och mellankropp. Clypeus (munskölden) och pannan buktar något utåt. Hanen har dessutom gul spets på munskölden, svart överläpp och bruna käkar. Tergit 2 och 3 har vita hårfläckar; stora hos honan, mindre och med tiden lätt bortnötta hos hanen. Ett tämligen litet bi med en kroppslängd på ungefär 6 mm.

Ekologi 
Arten föredrar soluppvärmda mikrohabitat, som stensamlingar och sprickor i stentag, murar och gamla byggnader. Arten är polylektisk, den hämtar pollen från blommande växter i många olika växtfamiljer, som korgblommiga växter, korsblommiga växter, flockblommiga växter, kransblommiga växter, strävbladiga växter, solvändeväxter, klockväxter, vallmoväxter, amaryllisväxter, rosväxter, ranunkelväxter och grobladsväxter.

Honorna kommer fram från vintervistet i slutet av mars till början av april, och de unga hanarna från början av juli.

Huruvida arten är solitär eller eusocial råder det skilda meningar om. Boet byggs i regel i vägg-, klipp- och  mursprickor på torra ruderatområden, jordbankar eller vingårdar.

Underarter och utbredning 

Arten delas in i följande underarter:

 L. n. nitidulum – Västra europeiska kontinenten från Italien till södra Sverige
 L. n. hammi – Medelhavsöarna
 L. n. aeneidorsum – centrala Tyskland till Uralbergen och norra Balkan
 L. n. fudakowskii – endemisk för Kreta

I Sverige finns arten i Skåne, då framför allt i Lund och Malmö, där den främst är vanlig i Limhamns kalkbrott, ett numera nerlagt kalkbrott och naturreservat, samt i Varberg i Halland.

Arten saknas helt i Finland.

Status 
Globalt är arten ohotad och klassificeras av IUCN som livskraftig ("LC").

Arten rödlistades tidigare (2005 och 2010) som nära hotad ("NT") i Sverige, men är numera (sedan 2020) klassificerad som livskraftig ("LC").

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
Insekter i palearktiska regionen
Lasioglossum niveatum

Lasioglossum niveatum är en biart som först beskrevs av Meyer 1920.  Lasioglossum niveatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
niveatum
Lasioglossum niveifrons

Lasioglossum niveifrons är en biart som först beskrevs av Cockerell 1914.  Lasioglossum niveifrons ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
niveifrons
Lasioglossum niveocinctum

Lasioglossum niveocinctum är en biart som först beskrevs av Blüthgen 1923.  Lasioglossum niveocinctum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
niveocinctum
Lasioglossum niveorufum

Lasioglossum niveorufum är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1924.  Lasioglossum niveorufum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
niveorufum
Lasioglossum niveostictum

Lasioglossum niveostictum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum niveostictum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
niveostictum
Lasioglossum noachinum

Lasioglossum noachinum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1914.  Lasioglossum noachinum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
noachinum
Lasioglossum noctivaga

Lasioglossum noctivaga är en biart som beskrevs av Linsley och Macswain 1962. Lasioglossum noctivaga ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
noctivaga
Lasioglossum nodicorne

Lasioglossum nodicorne är en biart som först beskrevs av Morawitz 1889.  Lasioglossum nodicorne ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nodicorne
Lasioglossum nomion

Lasioglossum nomion är en biart som beskrevs av Ebmer 1998. Lasioglossum nomion ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nomion
Lasioglossum normale

Lasioglossum normale är en biart som först beskrevs av Baker 1906.  Lasioglossum normale ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
normale
Lasioglossum norvali

Lasioglossum norvali är en biart som först beskrevs av Cockerell 1939.  Lasioglossum norvali ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
norvali
Lasioglossum notescens

Lasioglossum notescens är en biart som först beskrevs av Cockerell 1930.  Lasioglossum notescens ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
notescens
Lasioglossum novascotiae

Lasioglossum novascotiae är en biart som först beskrevs av Theodore Mitchell 1960. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten förekommer i Kanada och nordöstra USA

Beskrivning 
Huvudet och mellankroppen är metalliskt grönblåa, hanen något grönare än honan. Munskölden är svartbrun på de övre två tredjedelarna, gulbrunglänsande på resten; partiet under munskölden är ljusgrönt. Antennerna är mörkbruna med rödbrun undersida på de yttre delarna, hos hanen ibland övergående till brungult. Benen är bruna, med rödbruna fötter på de fyra bakre benen hos honan, brungula fötter på alla sex benen hos hanen. Vingarna är halvgenomskinliga med gulbruna ribbor och mörkt rödbruna vingfästen. Bakkroppssegmenten är svartbruna med rödbruna bakkanter. Behåringen är vitaktig och tämligen gles; hanen har dock något kraftigare behåring i ansiktet under ögonen. Som de flesta smalbin är arten förhållandevis liten, även om denna art får betraktas som stor för att vara ett smalbi; honan har en kroppslängd på 5,8 till 7 mm och en framvingelängd på 4,6 till 4,9 mm; motsvarande mått hos hanen är 6,4 till 7,2 mm för kroppslängden och 4,3 till 4,8 mm för framvingelängden.

Utbredning 
Biet är framför allt en kanadensisk art, som finns från södra Yukon, sydvästra delen av Northwest Territories, östra British Columbia och Alberta över Saskatchewan, södra delarna av Manitoba, Ontario och Quebec till New Brunswick, Prince Edward Island och Nova Scotia, samt angränsande delar av USA: Östra Alaska, Michigan och Maine. Den är ovanlig i Kanada, men i USA kan den vara vanligt förekommande i vissa områden.

Ekologi 
Lasioglossum novascotiae föredrar ett borealt klimat. Den är polylektisk, den flyger till blommande växter från många olika familjer som korgblommiga växter (röllikor, pärleterneller, astrar och gullrissläktet), dunörtsväxter (dunörter och nattljussläktet), rosväxter (smultronsläktet) samt videväxter (videsläktet)

Källor

Externa länkar 

Smalbin
novascotiae
Lasioglossum nudatum

Lasioglossum nudatum är en biart som först beskrevs av Raymond Benoist 1962.  Lasioglossum nudatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nudatum
Lasioglossum nudulum

Lasioglossum nudulum är en biart som först beskrevs av Joseph Vachal 1903.  Lasioglossum nudulum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nudulum
Lasioglossum nummatum

Lasioglossum nummatum är en biart som först beskrevs av Karl V. Krombein 1950. 

Lasioglossum nummatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nummatum
Lasioglossum nursei

Lasioglossum nursei är en biart som först beskrevs av Blüthgen 1926.  Lasioglossum nursei ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nursei
Lasioglossum nusaense

Lasioglossum nusaense är en biart som först beskrevs av Cockerell 1919.  Lasioglossum nusaense ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nusaense
Lasioglossum nyasense

Lasioglossum nyasense är en biart som först beskrevs av Cockerell 1945.  Lasioglossum nyasense ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nyasense
Lasioglossum nyctere

Lasioglossum nyctere är en biart som först beskrevs av Joseph Vachal 1904.  Lasioglossum nyctere ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nyctere
Lasioglossum nymphaearum

Lasioglossum nymphaearum är en biart som först beskrevs av Robertson 1895.  Lasioglossum nymphaearum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
nymphaearum
Lasioglossum nymphale

Lasioglossum nymphale är en biart som först beskrevs av Smith 1853. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Arten förekommer i östra USA.

Beskrivning 
Ett litet bi med grönt huvud och mellankropp, medan bakkroppen är gulorange hos honan, rödbrun hos hanen, ibland med mörka innerkanter på tergiterna hos båda könen. Mandiblerna, labrum och övre halvan av clypeus är gulbruna till gulaktiga. Vingarna är halvgenomskinliga med ljust brungula ribbor. Vingbaserna är brungula till gula hos honan, rödbruna hos hanen. Benen är bruna med gulbruna fötter. Behåringen är vitaktig och tämligen gles, utom på den nedre delen av hanens ansikte, där den kan vara tillräckligt tät för att dölja kroppsytan. Honan är 4 till knappt 5 mm lång med en vinglängd på knappt 3 mm; motsvarande värden för hanen är en kroppslängd på knappt 4 till drygt 4 mm, och en vinglängd som honan.

Utbredning 
Lasioglossum nymphale är vanlig i östra USA från Virginia i norr över North och South Carolina samt Georgia till Florida, och från Florida västerut till södra Alabama och södra Mississippi. Troliga fynd finns även från Michigan, Kansas och Texas.

Ekologi 
Arten föredrar större, sandiga områden, även om kustnära sanddyner vanligtvis är för begränsade till storleken. Den är polylektisk, den flyger till blommor från många familjer, som kransblommiga växter likt Clinopodium ashei (släktet bergmyntor), och rosväxter likt hallonsläktet, men den besöker även blommor från korgblommiga växter, kaktusväxter, korsblommiga växter, ljungväxter, törelväxter, ärtväxter, bokväxter, portlakväxter och brakvedsväxter. Flygtiden är från mars till oktober, hela året om i Florida.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Insekter i nearktiska regionen
Smalbin
nymphale
Lasioglossum obliteratum

Lasioglossum obliteratum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum obliteratum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
obliteratum
Lasioglossum oblitum

Lasioglossum oblitum är en biart som först beskrevs av Smith 1879.  Lasioglossum oblitum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
oblitum
Lasioglossum oblongum

Lasioglossum oblongum är en biart som först beskrevs av John Harvey Lovell 1905. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten finns i östra Nordamerika.

Beskrivning 
Huvudet och mellankroppen är blågröna till djupt blå. Clypeus är svartbrun på den övre delen, medan den undre delen och partiet över clypeus och käkarna är grönaktiga. Antennerna och benen är mörkbruna medan vingarna är halvgenomskinliga med mörkt gulbruna ribbor och rödbruna (hos hanen dessutom halvgenomskinliga) vingfästen. Bakkroppen är svartbrun med bakkanterna på tergiterna och sterniterna rödaktiga till gulbruna. Behåringen är vitaktig och mycket gles, hanen har dock tätare behåring på nederdelen av ansiktet. Kroppslängden är 4,9 till 6,6 mm hos honan, 4,5 till 5,5 mm hos hanen.

Utbredning 
Utbredningsområdet är kilformat med bas i den nordamerikanska östkusten från Nova Scotia och New Brunswick i Kanada till Virginia i USA, och sin spets i södra Wisconsin och norra Illinois. Arten är ovanlig, och utbredningen har minskat, 1960 nådde den södra USA till Louisiana och Georgia.

Ekologi 
Arten är polylektisk, den flyger till blommande växter från många olika växter, som korgblommiga växter (maskrosor och åkermolke), korsblommiga växter (marviolen Cakile edentula), konvaljbuskeväxter (konvaljbuske), ljungväxter (rododendronarten Rhododendron viscosum), triftväxter (risparten Limonium carolinianum) samt rosväxter (vresros och odonsläktet). Flygperioden sträcker sig från mars till oktober.

Arten är ettårigt eusocial, den är samhällsbildande med arbetare som hjälper den samhällsgrundande honan/drottningen att ta hand om avkomman. Ungdrottningarna övervintrar som fullbildade bin. Bona grävs ut i trävirke, bland annat i murket trä och under barken på timmerstockar.

Taxonomi 
Denna art och Lasioglossum planatum har tidigare betraktats som synonyma.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Insekter i nearktiska regionen 
Smalbin
oblongum
Lasioglossum obnubilum

Lasioglossum obnubilum är en biart som först beskrevs av Sandhouse 1924.  Lasioglossum obnubilum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
obnubilum
Lasioglossum obscuratum

Lasioglossum obscuratum är en biart som först beskrevs av Morawitz 1876.  Lasioglossum obscuratum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
obscuratum
Lasioglossum obscurior

Lasioglossum obscurior är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1925.  Lasioglossum obscurior ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
obscurior
Lasioglossum obscuripes

Lasioglossum obscuripes är en biart som först beskrevs av Heinrich Friese 1917.  Lasioglossum obscuripes ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
obscuripes
Lasioglossum obscurissimum

Lasioglossum obscurissimum är en biart som beskrevs av Michener 1965. Lasioglossum obscurissimum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
obscurissimum