kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Teaterhuset Bastionen

Scenkonsthuset Bastionen är en scen på Norra Vallgatan 28 i Malmö, inrymt i en byggnad med anor från 1600-talet. Bastionen, ett stenkast från Malmö Centralstation, har sedan 1983 under olika namn, fungerat som gästspelsscen och hemmascen för ett antal fria teater- och dansaktörer. Utöver scen och foajé rymmer huset även repetitionslokaler och kontor.

Idag fungerar Bastionen som en öppen gästspelsscen i Malmö, en plattform för den fria scenkonsten. Här finns stora möjligheter för konstnärlig utveckling för professionell scenkonst och på scen ser vi varje år ett brett utbud från många olika aktörer.

Under 2018 arbetade och samarbetade 24 fristående aktörer i huset och Bastionen erhåller verksamhetsstöd av Malmö Stad.

Historik
En före detta mekanisk verkstad omvandlades åren 1983–90 till fast teaterscen för dåvarande fria gruppen Bruksteatern, som några år senare bytte namn till Folkteatern. Åren 1991–96 förvandlades huset till hemmascen för Dansgruppen DIGT, teatergruppen Darling Desperados, mimteatergruppen Expressteatern, Teater Bava och den internationella gästspelsarrangören Ding Dang Temple under namnet Dans & Teaterhuset Fakiren.  Den har sedan dess också fungerat som internationell gästspelsscen för främst dans och teater och bland annat hyst Dansgruppen DIGT:s årligt återkommande festival Dansdagarna. Många namnkunniga ensembler, regissörer, aktörer etc har genom åren gästspelat i teaterns långt över 200 olika produktioner.

Åren 1996–2004 bytte teatern namn till Dansstationen med mer huvudinriktning på dans. Då Region Skånes dans- och musikscen Palladium i Malmö öppnades  år 2004 flyttades namnet och verksamheten Dansstationen dit för att tillsammans med Musik i Syd driva gästspels-verksamheten där. Huset på Norra Vallgatan bytte då återigen namn till det nuvarande Scenkonsthuset Bastionen och var under några år scen för bland andra Teater Terrier. Det blev några år senare förutom gästspelsscen också nuvarande hemmascen för de fria teatergrupperna Teater Foratt och Teater InSite. Sedan 2017 fungerar Bastionen som en plattform för fri scenkonst i Malmö och är en plats där fria scenkonstaktörer kan arbeta, repetera och ha föreställningar.

Litteratur
Fem – boken om Fakiren, Fakirens utgivning, 1996

Källor
 Teatermuseet i Malmös teaterarkiv.

Externa länkar
Scenkonsthuset Bastionens webbplats

Byggnader och anläggningar i Malmö
Teatrar i Malmö
Dansscener i Sverige
Johan Paues (1876–1942)

Johan Teodor Paues, född 19 april 1876 i Acklinga församling, Skaraborgs län, död 3 maj 1942 i Bromma församling, Stockholm
, var en svensk diplomat och direktör.

Biografi
Paues var son till fanjunkaren Johan Wilhelm Paues (1837-1920) och Gustava Anderson samt bror till filologen Anna Paues och industrimannen Erik Paues. Efter avgångsexamen från KTH:s bergskola 1898 hade han ingenjörsbefattningar i Sverige, Finland, Tyskland, Ryssland och England 1898-1909 tills han blev handelsattaché i Buenos Aires 1909. Paues var därefter direktör för gruvbolaget Dunderland Iron Ore Co Ltd i London 1911. Begåvad med duglighet och förmåga att "ta folk" utnämndes han 1913 till chargé d’affaires och generalkonsul i Rio de Janeiro. Han blev ministerresident där 1918 och tillförordnad envoyé 1920. Efter att 1921 utnämnts till envoyé, försattes Paues 1936 i disponibilitet, varvid han bosatte sig i Stockholm och levde där till sin död 1942.

Han var gift första gången med Elin Elisabeth Holopainen (död 1909). Paues gifte sig för andra gången 1911 med Kari Falster (1886-1972), dotter till N. C. U. Falster och Marie Christina Næss. Paues är far till bergsingenjören och generalkonsuln Johan Paues (1913-2010),, advokaten Elin Lauritzen (1916-2006), och direktören Nils Paues (född 1919). Paues avled 1942 och gravsattes 1972 på Djursholms begravningsplats.

Utmärkelser
Paues utmärkelser:
Kommendör av 1. klass av Nordstjärneorden (KNO1kl)
Kommendör av 2. klass av Vasaorden (KVO2kl)
Storkorset av Finlands Vita Ros’ orden (StkFinlVRO)

Referenser

Externa länkar
Paues, släkt på Riksarkivet.se

Män
Födda 1876
Avlidna 1942
Svenska direktörer
Sveriges generalkonsuler i Rio de Janeiro
Sveriges ambassadörer i Brasilien
Personer från Acklinga socken
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Dražen Petrović basketcenter

Dražen Petrović basketcenter () är en  sporthall i Zagreb i Kroatien. Sporthallen invigdes 1987 och är uppkallad efter basketspelaren Dražen Petrović. Dražen Petrović basketcenter ligger i Trešnjevka, har 5 400 sittplatser och är hemmaarena för basketlaget KK Cibona.

Historik 
Sporthallen invigdes den 30 juni 1987 och uppfördes samband med Sommaruniversiaden 1987. Den kallades till en början Cibona sportcenter (Sportski centar Cibona). Den 4 oktober 1993 döptes arena om till nuvarande namn. Sporthallen uppkallades då efter den forna Cibona- och NBA-spelaren Dražen Petrović som tidigare under samma år förolyckats i en bilolycka i Tyskland. Den 7 juni 2006 öppnade ett museum och minnescentrum i sporthallen tillägnat den Hall of Fame-listade basketspelaren.

Evenemang 
1989 anordnade kardinalen Franjo Kuharić julkoncerten Jul i Cibona (Božić u Ciboni) och denna tillställning har sedan dess hållit årligen i sporthallen. Till de internationella artister som uppträtt vid evenemanget hör bland annat Michael Bolton, James Brown, José Carreras, Pink, Seal och Simple Minds.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

www.drazenpetrovic.net Dražen Petrovićs museum och minnescentrum  

Sporthallar i Kroatien
Sportanläggningar i Zagreb
Sportanläggningar invigda 1987
Trešnjevka
Working Equitation

Working Equitation är en tävlingsgren inom ridsport.

I Sverige ingår grenen i Svenska Ridsportförbundet sen 2009. Grenen innehåller tre delmoment i tävlingar inom Sverige; dressyr, teknik och speed.

Se även 
 Hästpolo

Referenser 

Ridsport
Mangoldtfunktionen

Inom matematiken är Mangoldtfunktionen en aritmetisk funktion uppkallad efter den tyska matematikern Hans von Mangoldt.

Definition 
Mangoldtfunktionen, vanligen betecknad med Λ(n), definieras som

Dess första värden är

  – talföljd på OEIS

Den är ett viktigt exempel av an aritmetisk funktion som är varken multiplikativ eller additiv.

Mangoldtfunktionen uppfyller identiteten

Tjebysjovs funktion ψ(x) är relaterad till Mangoldtfunktionen enligt

Dirichletserier 
Mangoldtfunktionen är väldigt viktig inom teorin av Dirichletserier, speciellt inom teorin av Riemanns zetafunktion. En formel där den förekommer är

för . Den logaritmiska derivatan är då

Dessa är specialfall av en mer allmän relation för Dirichletserier. Om

för en fullständigt multiplikativ funktion , och om serien konvergerar för , är för

Exponentiella serier 
Hardy och Littlewood undersökte serien

då . Under antagandet av Riemannhypotesen demonstrerade de att

Källor 
 
 Allan Gut, Some remarks on the Riemann zeta distribution (2005)
 
 Chris King,  Primes out of thin air (2010)
 Heike,  How plot Riemann zeta zero spectrum in Mathematica? (2012)

Aritmetiska funktioner
Analytisk talteori
Elizabeth Diller

Elizabeth Diller, född 1954 i Łódź i Polen, är en amerikansk arkitekt.

Biografi
Elizabeth Diller grundade 1979, tillsammans med Ricardo Scofidio, som hon också är gift med, arkitektbyrån Diller + Scofidio i New York. Hon mötte sin man på 1970-talet, när hon utbildade sig på The Cooper Union for the Advancement of Science and Art i New York och han undervisade där. Hon tog arkitektexamen 1979 och har också själv undervisat på Cooper Union 1981-90.

I hennes och Ricardo Scofidios arbeten ingår framför allt konstinstallationer och performancekonst. 

Elizabeth Diller och Ricardo Scofidio mottog 1999 gemensamt MacArthur-stipendium.

Projekt i urval 
 Blur Building, 2002, i Yverdon-les-Bains, i Schweiz, inom ramen för Expo.02
 Landskapsarkitekturprojektet High Line i Chelsea på Manhattan i New York
 Eyebeam Institute of Technology, på 21st Street i New York

Källor

Noter

Externa länkar 

 Diller Scofido + Renfros webbplats

Amerikanska arkitekter under 1900-talet
Amerikanska arkitekter under 2000-talet
Personer från Łódź
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Nautiluz

Nautiluz är ett peruanskt power metal-band grundat i Lima år 2009. Ett år efter att bandet grundades släppte de en EP på tre låtar döpta till "Chasing The Light", två av låtarna på denna EP är egna och den tredje är en cover på "Black Diamond" med Stratovarius. Efter några ändringar inom bandmedlemmarna släppte bandet år 2013 sin första LP "Leaving All Behind" efter att ha skrivit kontrakt med skivbolaget "Total Steel Records". Denna LP släpptes även i Japan och fick för övrigt ett bra mottagande i och utanför Peru.

Medlemmar

Nuvarande 
 Renzo Huánuco - Keyboard (2009 -)
 Diego Chacaliaza - Gitarr (2009 -)
 Alonso Rodríguez - Gitarr (2009 -)
 Alvaro Paredes - Trummor (2009 -)
 José "Pepe" Gazzo - Bas (2013 -)
 Sebastián Flores - Sång (2012 -)

Tidigare medlemmar 
 Diego Shiguemura - Bas (2009 - 2010)
 Jorge "Chilalo" Segersbol - Sång (2009 - 2011)
 Jorge Higginson - Bas (2010 - 2013)

Diskografi

Chasing The Light (EP), 2010 
 Beyond the Universe (Instrumental). 
 Chasing the Light. 
 Black Diamond (Stratovarius Cover).

Leaving All Behind (LP), 2013 
 Somniac Lifeline 
 Under the Moonlight
 Burning Hearts
 The Mirror
 Redemption
 Unwritten Serenade
 Eden's Lair
 The Bard (Antarabhava)
 Chasing the Light
 Scent of Lust
 Leaving all Behind

Externa länkar 
 Hemsida
 Myspace
 Youtube

Peruanska musikgrupper
Peruanska symphonic metal-grupper
Sydamerikanska power metal-grupper
Ricardo Scofidio

Ricardo Scofidio, född 1935 i New York, är en amerikansk arkitekt.

Ricardo Scofidio utbildade sig på The Cooper Union for the Advancement of Science and Art i New York, där han tog examen 1960. Från 1965 undervisade han på samma skola.

Han grundade 1979, tillsammans med Elizabeth Diller, som han också är gift med, arkitektbyrån Diller + Scofidio i New York.  Han mötte sin maka på 1970-talet, när hon utbildade sig på Cooper Union och han undervisade där. 

I hans och Elizabeth Dillers arbeten ingår framför allt konstinstallationer och performancekonst. 

Ricardo Scofidio och Elizabeth Diller mottog 1999 gemensamt MacArthur-stipendium.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Diller Scofidio + Renfros webbplatsl

Amerikanska arkitekter under 1900-talet
Personer från New York
Födda 1935
Levande personer
Män
Balder (namn)

Balder är ett nordiskt mansnamn med ursprung i fornnordiskans baldr 'man, herre, prins' eller baldr, ballr 'modig'. Baldr och Baldi var fornnordiskans former av namnet. I den nordiska mytologin var Balder son till Oden och Frigg.

Kända personer med namnet
Personerna i listan är kronologiskt ordnade efter födelsesår.
Baldur von Schirach (1907–1974), tysk nazistisk ungdomsledare (Hitlerjugend)
Balder Onarheim (f 1983), norsk kokboksförfattare
Baldur Brönnimann, schweizisk dirigent

Se även
Balder, en gud i den fornnordiska mytologin

Balder
Mansnamn
Att skiljas

Att skiljas är en svensk dokumentärfilm från 2014 i regi av Karin Ekberg. Filmen handlar om regissörens föräldrars skilsmässa.

Filmen producerades av David Herdies för produktionsbolaget Momento Film AB och distribueras av Folkets Bio AB. Den fotades av Ekberg och Erik Lindeberg och hade premiär den 7 mars 2014. Den har den engelska titeln A Separation.

Att skiljas hade internationell premiär på CPH DOX i november 2013 och var öppningsfilm på Tempo dokumentärfestival 2014. Svensk biopremiär var den 7 mars 2014. Filmen har visats i tävlan på Thessaloniki dokumentärfestival, Krakow filmfestival och var nominerad för Nordic Documentary Film Award på Nordisk Panorama 2014, vann sedan Bästa nordiska dokumentär på Nordisk Dok i Norge i maj samma år och i september 2014 The Invisible Camera Award på BIDFF i Budapest. 

Filmen visades på SVT hösten 2014 i en kortad 58-minutersversion och finns på DVD genom Folkets Bio. 2015 visades filmen på norsk tv NRK och blev nominerad för både Prix Europa Iris på Prix Europa och Bästa Dokumentär på Kristallen.

Handling 
Efter 38 år tillsammans bestämmer sig Karin Ekbergs föräldrar plötsligt för att skiljas. Det råder en spänd stämning när de möts på helgerna i huset för att dela upp alla saker. Modern har redan påbörjat ett nytt liv och flyttat till en lägenhet. Hon dansar med en osynlig kavaljer. Fadern är kvar i huset och fastnar i gamla minnen. Det faktum att han måste flytta från huset sätter dock saker i rörelse och mindre än ett år senare tar även hans liv en ny riktning.

Medverkande 
 Lena Ekberg
 Kjell Pettersson

Referenser

Externa länkar 
 Att skiljas på Folkets Bio
 Filmens officiella webbplats

Svenska dokumentärfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2014
Anna-Klara Mehlich

Anna-Klara Kristina Mehlich, född Hedman den 19 april 1972 i Tyresö församling, Stockholms län, är en svensk författare av barn- och ungdomslitteratur.

Biografi
Anna-Klara Mehlich har läst teatervetenskap och ekonomi på Stockholms universitet  och  Mediaprogrammet på Högskolan i Skövde.  Mehlich har tidigare arbetat som kommunikatör på Handisam, Myndigheten för handikappolitisk samordning. Hon ansvarade även för uppbyggandet av barnverksamheten på Liljevalchs konsthalls prisbelönta utställning Utopian Bodies - Fashion looks forward.

Författarskap
Tematiken i Gunga åt Öster rör tiden och stressamhället medan Gunga åt Väster behandlar klimatförändringar och miljön. I Gunga åt Söder och Norr är det underliggande temat tolerans och mångfald. I alla tre böcker har teckenspråk en central roll. Böckerna utspelar sig i Dalsland och innehåller övernaturliga element.

Bibliografi 
Gunga åt Öster – mot tidens härskare (Olika förlag 2010)
Gunga åt Öster – mot tidens härskare (nyutgivning Hoi förlag 2013)
Gunga åt Väster – mot Vädrets furste (Hoi förlag 2013)
Gunga åt Söder och Norr - Inlighetens kamp (Barfotaböcker 2016)

Referenser

Libris
Hoi förlag
Pressmeddelanden
Barfotaböcker AB
Anna-Klaras författarsida

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Personer från Tyresö kommun
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Högskolan i Skövde
Grinding

Grinding (med engelskt uttal) är en dansrörelse, dock en väldigt kontroversiell sådan särskilt i USA, där två personer gnider skrevet eller bakdelen mot varandra. Rörelsen har blivit populär genom hiphopdans, och liknar twerking.

Referenser 

Dansrörelser
Hiphopdans
Jean-Louis Borel

Jean-Louis Borel, född den 3 april 1819 i Fanjeaux, död den 20 februari 1884 i Versailles, var en fransk militär.

Borel kämpade under Mac-Mahon i Afrika, på Krim och i Italien samt blev 1867 överste. Han blev 1870 generalstabschef först vid Loirearmén, sedermera vid östra armén och 1871 vid Versaillesarmén. Sistnämnda år utnämndes han till divisionsgeneral och satt en tid i härorganisationskommittén. Åren 1877–1879 var han krigsminister och sedan chef för 3:e armékåren (med stationering i Rouen).

Källor 

 

Frankrikes krigsministrar
Franska generaler
Personer i Krimkriget
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Aude
Födda 1819
Avlidna 1884
Ugglan
Män
Nånting måste gå sönder

Nånting måste gå sönder är en svensk dramafilm från 2014 i regi av Ester Martin Bergsmark. Filmen bygger på Eli Levéns roman Du är rötterna som sover vid mina fötter och håller jorden på plats från 2010 och i rollerna ses bland andra Saga Becker, Iggy Malmborg och Shima Niavarani.

Handling 
Sebastian och Andreas träffas i Vitabergsparken på Södermalm i Stockholm. De inleder ett passionerat förhållande, men Andreas har svårigheter med att acceptera och stå för sin kärlek till en transkvinna. De drömmer om att resa bort tillsammans samtidigt som Sebastian känner den självsäkra kvinnan Ellie växa sig allt starkare inom sig.

Rollista 
 Saga Becker – Sebastian/Ellie
 Iggy Malmborg – Andreas
 Shima Niavarani – Lea
 David Nzinga – Abdi
 Mattias Åhlén – Mattias

Om filmen 
Filmen producerades av Anna-Maria Kantarius för Garagefilm International AB med produktionsstöd av Stiftelsen Svenska Filminstitutet. Manus skrevs av Levén tillsammans med Bergsmark och filmen fotades av Lisabi Fridell och Minka Jakerson. Den klipptes av Bergsmark, Andreas Nilsson och Marlene Billie Andreasen och scenograf var Elin Magnusson. Filmen premiärvisades den 24 januari 2014 som invigningsfilm på Göteborgs filmfestival, där den är nominerad till priset Dragon Award för bästa nordiska film. Den är tänkt att ha biopremiär den 28 mars 2014.

I en intervju med Göteborgs-Posten sade Bergsmark att närheten till karaktärerna är viktig i filmen, att tittaren "lär känna huvudpersonerna: de båda älskarna på glid." Bergsmark kallar filmen "ett drama, fast med starka bilder" och benämner den vidare som "mänsklig och fysisk, väldigt levande". I samma intervju beskriver Bergsmark Nånting måste gå sönder som inte lika "drömmig" som den föregående produktionen, Pojktanten.

Referenser

Externa länkar 
 Trailer

Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2014
Stockholm på film
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Guldbaggen för bästa kvinnliga huvudroll
Hotel Oden

Hotel Oden kan avse:
 Hotel Oden, Stockholm – ett hotel i Vasastan i Stockholm
 Hotel Oden, Göteborg – ett hotel på Odinsgatan i Göteborg
Gullvivan 2

Gullvivan 2 är en fastighet i Vasastan i Stockholm, i korsningen Karlbergsvägen och Västmannagatan vid Odenplan, och innehåller nybyggda bostadslägenheter.

Byggnaden restes av Diös 1972-74 och var från början tänkt att rymma tjänstebostäder åt personal på bland annat Sabbatsbergs sjukhus och Posten. För ritningarna stod Rolf Hagstrand och Heiner Moegelin. Då det färdigställts var det dock lågkonjunktur och det omvandlades istället till reguljärt hotell med runt 140 rum  med namn Hotell Oden.

Fastigheten har förvärvades 2014 av HSB som byggde om byggnaden till 78 st lägenheter om totalt 3 400 kvm bostäder och 1 200 kvm lokaler. Därtill finns ett garageplan med 27 garageplatser.

Fastigheten såldes 2020 till den privata fastighetsägaren Lars Edman för 420 000 000 kr motsvarande 86 800 kr/kvm.

Referenser

Externa länkar
 Om Hotel Oden

Byggnader och anläggningar i Vasastan
Darko Stanić

Darko Stanić (), född 8 oktober 1978 i Mojkovac i dåvarande SFR Jugoslavien, är en serbisk tidigare handbollsmålvakt.

Klubbar 
  RK Brskovo Mojkovac
  RK Lovćen
  RK Crvena zvezda (2002–2005)
  GC Amicitia Zürich (2005–2006)
 Avstängd 2006–2008
  RK Koper (2008–2011)
  RK Metalurg Skopje (2011–2014)
  SG BBM Bietigheim (2014–2015)
  al Kuwait SC (2015)
  Rhein-Neckar Löwen (2015)
  al-Jaish SC (2015–2017)

Externa länkar 

 

Serbiska handbollsmålvakter
Serbiska idrottare under 2000-talet
Födda 1978
Levande personer
Män
Diller Scofidio + Renfro

Diller Scofidio + Renfro är en amerikansk arktitekt- och formgivningsbyrå, som också arbetar med konstinstallationer och performancekonst.

Diller Scofidio + Renfro grundades 1979 som Diller + Scofidio av Elizabeth Diller och Ricardo Scofidio. Charles Renfro anslöt 1997 och blev 2004 den tredje partnern i byrån.

Byggnader i urval
Ombyggnader av Lincoln Center for the Performing Arts i New York
High Line i New York
Brasserie Restaurant, Seagram Building i New York, 2000
Blur Building, en paviljong till Expo.02 i Yverdon-les-Bains i Schweiz, 2002
Slither, bostadsområde i Gifu i Japan, 2003
Institute of Contemporary Art, 2006, i Boston
Perry and Marty Granoff Creative Arts Center på Brown University i Providence, Rhode Island, 2011

Källor
Denna artikel bygger på artikeln  Diller Scofidio ? Renfro  på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Diller Scofidio + Renfros webbplats

Amerikanska arkitektfirmor
Stora Salens naturreservat

Stora Salen är ett naturreservat inom Kinnekulle naturvårdsområde i Götene kommun i Västergötland.

Området är skyddat sedan 2007 och omfattar 29 hektar. Det består av slåtteräng, lövskog och gammal barrskog. Stora Salen ligger söder och väster om Högkullen på Kinnekulle, bergets högsta punkt 306 meter över havet. Reservatet består av två delområden.

Slåtterängen på detta naturreservat har en artrik flora med nattviol, brudbröd och fältgentiana. Ängen slås och räfsas årligen på sensommaren. Härifrån har man utsikt över Vänerns skärgård. I de västra delarna av reservatet växer lövskog med askar, almar och många gamla ekar och oxlar. Den östra delen är en brant och oländig sluttning med stora stenblock och gammal barrskog.

Genom området och kring Högkullen går Kinnekulle vandringsled.
 
Stora Salens naturreservat ingår i EU:s nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen, Stora Salens naturreservat

Naturreservat i Götene kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 2007
Ole Anders Tandberg

Ole Anders Tandberg, född 11 april 1959, är en norsk regissör och scenograf.

Biografi
Ole Anders Tandberg är utbildad vid Guildhall School of Music and Drama, London (skådespelare), Arkitekthögskolan i Oslo (arkitekt) och Dramatiska Institutet, Stockholm (regi). 

Tandberg har regisserat teater och opera, senast Lady Macbeth från Mtsenskdistrikten av Dmitrij Sjostakovitj vid Deutsche Oper Berlin.

På Kungliga Operan i Stockholm har han gjort flera Mozartoperor; La Nozze di Figaro, Don Giovanni, Trollflöjten och Così fan tutte och under senare år på Stockholms Stadsteater;  Shakespeares Othello och Kung Lear.

I Oslo har Tandberg regisserat för Den norske Opera og Ballett, Nationaltheatret, Det Norske Teatret och Torshovsteatret.

Priser och utmärkelser
2017 – Svenska Dagbladets operapris (tillsammans med Henrik Dorsin)

Teater

Regi (ej komplett)

Scenografi (ej komplett)

Radioteater

Regi (ej komplett)

Filmografi
 2008 – Ibsen rules! OK, Kortfilm

Dramatiseringar 
 Min kamp, Karl Ove Knausgård, Stockholm Stadsteater, 2015
 Livet er en liten dings, Lars Lillo Stenberg/deLillos  Nationaltheatret, 2013
 Ockulta Dagboken, August Strindberg, Stockholm stadsteater, 2012
 En vanlig dag i helvete, Tor Ulven,  Nationaltheatret, 2008
 Onda Andar, Fjodor Dostojevskij, Stockholm stadsteater, 2006
 Ett stort öde Landskap, Kjell Askildsen, Radioteatern, Sveriges Radio, 2003, Radioteateret NRK, 2004
 Alice i underlandet, Lewis Caroll, i samarbete med Lucas Svensson, Dramaten,  2003
 Kjæm æiller att, Alf Prøysen, Nationaltheatret, 2001 
 Et deilig sted, Kjell Askildsen, Nationaltheatret, 1999
 Fuglane, Tarjej Vesaas, i samarbete med Nils Sletta, Det Norske Teatret, 1997, Trøndelag Teater 2010

Referenser 
  (Läst 130122)]

Noter

Norska teaterregissörer
Män
Födda 1959
Levande personer
Norska operaregissörer
Gaëtan de Rochebouët

Gaëtan de Grimaudet de Rochebouët, född den 16 mars 1813 i Angers, död den 23 februari 1899 i Paris, var en fransk militär och politiker.

Efter att 1831 ha avslutat sina studier vid École Polytechnique blev han officer och deltog som general i fältslagen under andra kejsardömet och i tysk-franska kriget. Han tjänstgjorde då under den senare presidenten i tredje republiken, marskalk Patrice de Mac-Mahon. 

I november 1877 bildade han som efterträdare till hertigen av Broglie ett övergångskabinett. Oppositionen såg dock i den nye premiärministern endast ett fogligt verktyg för presidenten och vägrade helt att samarbeta med Rochebouët. Hotet om att avvisa budgeten ledde till att Mac-Mahon redan i december 1877 entledigade premiärministern och kallade tillbaka den tidigare premiärministern Jules Dufaure.

Källor 
 

Frankrikes regeringschefer
Frankrikes krigsministrar
Franska generaler
Alumner från École polytechnique
Kommendörer av Hederslegionen
Storofficerare av Hederslegionen
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Angers
Födda 1813
Avlidna 1899
Män