kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl-Fredrik Gillberg

Carl-Fredrik Gillberg, född 12 januari 1909 i Umeå, död 19 juli 2000 i Malmö, var en svensk militär (överste 1. graden).

Biografi
Gillberg var son till köpmannen Ernst Gillberg och Ann Ilander. Han blev fänrik 1931, major 1945, överstelöjtnant 1952, överste och chef Gotlands kustartilleriförsvar med Gotlands kustartillerikår (KA 3) 1957. Gillberg var chef kustartilleriets skjutskola 1961, Karlskrona kustartilleriregemente (KA 2) 1962, försvarsområdesbefälhavare för Karlskrona försvarsområde och chef Blekinge kustartilleriförsvar 1963-1969.

Han var lärare vid Kungliga Sjökrigsskolan 1942-1946, marinstaben 1943-1946, stabschef vid Blekinge kustartilleri 1948-1952 och kustartilleriinspektör 1954-1957. Gillberg gifte sig 1939 med Elizabeth Janzén (född 1915), dotter till major Erik Janzén och Vera Beyer.

Utmärkelser 

   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1964.

Referenser

Män
Födda 1909
Avlidna 2000
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska marinen
Militärer från Umeå
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Försvarsområdesbefälhavare
Lista över olympiska medaljörer i skeleton

Detta är en lista över samtliga medaljörer i skeleton vid olympiska vinterspelen. Skeleton är en vintersport där utövaren ligger på mage på en kälke och åker nedför en isbana.

Damer

Herrar

Referenser

 
Skeleton
Balkanfälttåget

Balkanfälttåget inleddes med Italiens invasion av Grekland den 28 oktober 1940. I början av 1941 stannade den italienska offensiven av och när den tyskvänliga regeringen i Jugoslavien störtades fattade Adolf Hitler beslutet att angripa både Grekland och Jugoslavien. Den 6 april 1941 angrep tyska 12:e armén Grekland och tyska 2:a armén Jugoslavien. Tre veckor senare tågade tyska trupper in i Aten. Under de första dagarna bombades Belgrad av tyskt flyg, bland annat av Luftflotte IV under befäl av generalöverste Alexander Löhr. Första dagen dödades 1 500 människor.

Referenser

Tryckta källor 
 

Grekland under andra världskriget
Jugoslavien under andra världskriget
NTT Docomo Yoyogi-tornet

NTT Docomo Yoyogi-tornet  är en skyskrapa i Shibuya i Tokyo i Japan. Med sin takhöjd på 240 meter är det Tokyos tredje högsta byggnad. 2002 installerades ett urverk med urtavla på byggnaden, som då blev det högsta urtornet/klocktornet i världen. 2011 övertog Abraj Al-Bait i saudiarabiska Mekka det rekordet.

Beskrivning
NTT Docomo Yoyogi-tornet ägs av den japanska företagsgruppen NTT Docomo (landets största mobiloperatör). Koncernens huvudkontor är – trots byggnadens namn – inte inhyst där utan i 44-våningsbyggnaden Sannō Park Tower 3 km längre österut, i grannkommunen Chiyoda. Yoyogi-tornet har en viss mängd kontor, men det används till största delen för att hysa teknisk och kommunikationsutrustning för företagets mobiltelefonnät.

Till tioårsjubileet av företagets grundande satte man november 2002 upp en urtavla med en diameter på 15 meter. Uppsättande av uret gjorde byggnaden till det högsta urtornet/klocktornet i världen, då man var högre än Kulturpalatset i Warszawa som satt upp sin urtavla två år tidigare. På tornets övre delar finns också färgade lampor som visar om väderprognoserna utlovar regn eller inte under dagen.

Till viss del används solenergi till att förse byggnaden med elektricitet. Ett sopsorteringssystem ser till att minska mängden sopor och öka återanvändningsgraden. Byggnaden har även en egen reningsanläggning för avloppsvatten, och toaletterna använder regnvatten till sin spolning.

Yoyogi-tornet har ovanför sin urtavla en avsmalnande "spira", där ett antal antenner finns monterade på de olika avsatserna. Spiran och den kvadratiska formgivningen i övrigt gör byggnaden till en modern släkting till tidigare generationers skyskrapor som Chrysler Building och Empire State Building. Yoyogi-tornet har dock inga restauranger eller andra turistattraktioner, och turister tillåts inte komma in i byggnaden.

Referenser

Noter

Externa länkar

Skyskrapor i Tokyo
Shibuya
Arkitekturåret 2000
Åke Campbell

Bror Åke Campbell, född 1 maj 1891 i Linköpings församling i Östergötlands län, död 14 oktober 1957 i Uppsala församling i Uppsala län, var en svensk etnolog. 

Åke Campbell var son till postmästaren Emil Lundgren och Amelie Kullman. Han växte upp i Gränna. Han var lärjunge till Carl Wilhelm von Sydow vid Lunds universitet och disputerade i Uppsala 1929 på en avhandling om skånskt 1700-tal.  Han forskade också om bland annat konflikten mellan samer och svenska nybyggare i övre Norrland. Han var föreståndare från 1930 för folkminnesavdelningen vid  Landsmåls- och folkminnesarkivet i Uppsala, docent i nordisk etnologi vid Uppsala universitet 1938 och fick professors namn 1952. Han tecknade även vinjetter och omslag för tidskriften Ord och bild och är representerad med tolv tuschteckningar vid Nationalmuseum.

Han gifte sig 1916 med läkaren Hjördis Lind-Campbell (1891–1984). Makarna är begravda på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi i urval
Fullständig förteckning, se "Contributions to Åke Campbell's bibiography" by Oloph Odenius i: Arctica. Essays presented tod Åke Campbell. Uppsala 1956.
Skånska bygder under förra hälften av 1700-talet: etnografisk studie över den skånska allmogens äldre odlingar, hägnader och byggnader, Lundequistska bokhandeln, Uppsala 1928
Från vildmark till bygd: en etnologisk undersökning av nybyggarkulturen i Lappland före industrialismens genombrott, faksimilutgåva, Två förläggare, Umeå 1982, , i serien Norrländska skrifter nr 10, ISSN 0349-3202
Från vildmark till bygd : en etnologisk undersökning av nybyggarkulturen i Lappland före industrialismens genombrott, Hermes, Uppsala 1948, i serien Skrifter / utgivna genom Landsmåls- och folkminnesarkivet i Uppsala. Ser. B, Folkminnen och folkliv nr 5, 
Det svenska brödet: en jämförande etnologisk-historisk undersökning, Svensk bageritidskrift, Stockholm 1950

Litteratur
Nils-Arvid Bringéus: Åke Campbell som etnolog'', Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur, Uppsala 2008, , i serien Acta Academiae Regiae Gustavi Adolphi, nr 103, ISSN 0065-0897

Källor
Åke Campbell i Store Norske Leksikon

Noter

Svenska etnologer
Svenska innehavare av professors namn
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Forskare från Linköping
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1891
Avlidna 1957
Män
Rui Bandeira

Rui Pedro Neto de Melo Bandeira, född 25 juli 1973 i Nampula, Moçambique, är en portugisisk popsångare.

Rui Bandeira föddes i Moçambique. Han flyttade med sin familj till Portugal när han var två år gammal. Han började ägna sig åt musik i samband med att han gick med i en evangelisk kyrka när han var femton år.

1999 deltog Bandeira i Portugals uttagning till Eurovision Song Contest, Festival RTP da Canção, där han vann med bidraget Como tudo começou. I Eurovision Song Contest kom han på 21:a plats med 12 poäng. Samma år släppte han sitt soloalbum med samma namn som låten.

Diskografi 
 Como tudo começou (1999)
 Mais (2000)
 Magia do Amor (2001)
 Momentos (2003)
 Destino (2004)
 Duas Vidas (2005)
 Só Deus Sabe (2006)
 Ao Vivo (2007)
 O Nosso Amor (2009)
 Um Dia Vais Voltar (2010)
 Chegou a Hora (2012)

Referenser 

Portugisiska sångare
Artister som representerat Portugal i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1999
Personer i Portugal under 1900-talet
Personer i Portugal under 2000-talet
Personer från Nampula
Födda 1973
Levande personer
Män
Blessid Union of Souls

Blessid Union of Souls är en amerikansk pop och rockgrupp från Cincinnati i Ohio, bildat 1990. Några av deras kändaste sånger är bland annat "I Believe", "Hey, Leonardo (She Likes Me for Me)", "I Wanna Be There", och "Brother My Brother". Gruppens första album Home, certifierades med en guldskiva av RIAA 1 december 1995.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar 
 Eliot Sloan – sång
 Tony Clark – basgitarr
 Jeff Pence – gitarr
 Shaun Schaefer – trummor
 Bryan Billhimer – gitarr

Tidigare medlemmar 
 C.P. Roth – gitarr
 Eddie Hedges – trummor

Diskografi

Studioalbum 
 Home (1995) 
 Blessid Union of Souls (1997) 
 Walking Off the Buzz (1999) 
 Blessid Union of Souls: The Singles (2001) 
 Perception (2005)
 Close to the Edge (2008)
 The Mission Field (2011)

Singlar 
(topp 50 på Billboard Hot 100)
 "I Believe" (1995) (#8)
 "Let Me Be the One" (1995) (#29)
 "I Wanna Be There" (1997) (#39)
 "Light in Your Eyes" (1998) (#48)
 "Hey Leonardo (She Likes Me for Me)" (1999) (#33)

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 1990
Amerikanska alternative rock-grupper
Amerikanska kristna musikgrupper
Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper från Ohio
Tondo Doni

Tondo Doni, eller Den heliga familjen med den lille Johannes Döparen, är en temperamålning utförd av Michelangelo omkring 1506. Målningen, som mäter 120 cm i diameter, finns på Uffizierna i Florens. 

Tondo Doni framställer Heliga familjen (Jesusbarnet, Jungfru Maria och Josef) samt Johannes Döparen. Beställare var Agnolo Doni för att hugfästa minnet av hans bröllop med Maddalena Strozzi, dotter till en toskansk adelsman.

Källor
Roberto Salvini, Michelangelo. Mondadori 1979.

Externa länkar

Målningar av Michelangelo
Målningar med motiv från Nya testamentet
Målningar från 1500-talet
Målningar i Uffizierna
Johannes döparen i konsten
Madonnan med barnet i konsten
Duane Peters

Duane Peters, född 12 juni 1961, med smeknamnet "The Master of Disaster" är en punksångare, textförfattare och professionell skateboardåkare. Han är bland annat känd för att ha uppfunnit flera skateboardtrick.

Skateboardkarriär 

Som skateboardåkare är Duane Peters framförallt känd för att ha uppfunnit ett flertal tricks, som "acid drop", "layback grind", "Indy air", "Sweeper", "backside layback grind revert", "fakie hang-up" (a.k.a. "Disaster"), "invert revert", "fakie thruster" och "loop of death"

Diskografi

Political Crap
 medverkar på Who Cares samlings-LP

Exploding Fuckdolls
 American Bomb 7"
 Crack the Safe LP
 2012 Double CD Vinyl Dog Singles & Live '93 @ KUCI

U.S. Bombs
 Scouts of America double 7"
 Put Strength in the Final Blow LP
 U.S. Bombs EP
 Garibaldi Guard! LP
 Nevermind the Opened Minds EP
 "Outtakes from a Beer City Basement" 7"
 Jaks 10" picture disc
 War Birth LP
 "split w/ The Bristles" 7"
 The Great Lakes of Beer 7"
 "Hobroken Dreams" 7"
 The World LP
 2001/Lost in America Live LP
 "Tora Tora Tora" 7"
 Back at the Laundromat LP
 "Art Kills" 7"
 Covert Action LP
 Bomb Everything  DVD
 Put Strength in the Final Blow: Disaster Edition CD
 "We are the Problem" 7"
 We are the Problem LP

Die Hunns
 "Not Gonna Pay" 7"
 Unite LP
 Tickets to Heaven LP
 Split with The Revolvers EP
 Wayward Bantams LP
 "Wild" 7"
 Long Legs LP
 "Time Has Come Today" 7"
 "Marshall Law" 7" Split with Radio One
 You Rot Me LP
 Live Fast... Die Hunns LP
 Live In Chi-Town DVD (Ambervillain Films)

Gunfight
 "Hell Mary"/"Gunfighter" 7"
 Duane Peters Gunfight LP
 split w/ GG Allin 7" (2 olika versioner, US och UK)
 Forever Chess 7"
 Checkmate LP

The Great Unwashed
 Beautiful Tragedy LP

Referenser 

 Brooke, Michael (1999). Concrete Wave: The History Of Skateboarding. .

Externa länkar
Hemsida

Män
Födda 1961
Levande personer
Amerikanska skateboardåkare
Amerikanska punkmusiker
Jean-Marie Bastien-Thiry

Jean-Marie Bastien-Thiry, född 19 oktober 1927 i Lunéville, död 11 mars 1963 (avrättad) i Ivry-sur-Seine, var en fransk militär, den ende av de attentatsmän från OAS som försökte mörda president Charles de Gaulle den 22 augusti 1962 som kom att dömas till döden för brottet, en dom som verkställdes genom arkebusering.

Romanen "Schakalen" av Frederick Forsyth, som först utgavs 1970 och översattes till svenska 1972 för att senare filmatiseras (The Day of the Jackal 1973), är en dramatiserad återberättelse om attacken.

Källor 

Franska militärer under 1900-talet
Personer som blivit avrättade av Frankrike under 1900-talet
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Alumner från École polytechnique
Riddare av Hederslegionen
Födda 1927
Avlidna 1963
Män
Julian Schmidt

Heinrich Julian Schmidt, född den 7 mars 1818 i Marienwerder, död den 27 mars 1886 i Berlin, var en tysk litteraturhistoriker.

Schmidt blev 1836 student i Königsberg och 1842 lärare vid en realskola i Berlin, mottog 1847 en plats i redaktionen av den i Leipzig utgivna Die Grenzboten samt erhöll 1848, i förening med sin vän Gustav Freytag, ledningen av denna veckotidning. Kort efter sin ankomst till Leipzig utgav han sitt första mera betydande verk, Geschichte der Romantik im Zeitalter der Revolution und Restauration (1847). I "Grenzboten", som gjorde hans namn vida känt och fick stort inflytande, vände sig Schmidt mot snart sagt alla yttringar på det litterära området som inte var liberala eller lutherska och ställde sig, om än med mycken ensidighet, som banbrytaren för en ny realistisk poesi. Samma ståndpunkt intog han i två större litteraturhistoriska arbeten, som grundade sig på hans litterära kritiker: Geschichte der deutschen Nationalliteratur im 19:ten Jahrhundert (2 band, 1853; 5:e upplagan, 3 band, under titel Geschichte der deutschen Literatur seit Lessings Tod, 1865–67), som rönte mycket erkännande och stor spridning, samt Geschichte der französischen Literatur seit der Revolution (2 band, 1857, omarbetad upplaga 1873–74). År 1861 övertog Schmidt redaktionen av Berliner Allgemeine Zeitung, som likväl upphörde 1863. Till hans viktigare arbeten räknas, utom de nämnda, även Geschichte des geistigen Lebens in Deutschland von Leibniz bis auf Lessings Tod (1860–64) och Geschichte der deutschen Literatur von Leibniz bis auf unsere Zeit (omarbetad upplaga av det föregående, 5 band, 1886–90). Likaså är att märka Uebersicht der englischen Literatur im 19:ten Jahrhundert (1859, svensk översättning "Öfversigt af den engelska litteraturen under 19:de århundradet", 1871), Schiller und seine Zeitgenossen (samma år), Bilder aus dem geistigen Leben unserer Zeit (1870–74) och Porträts aus dem 19. Jahrhundert (1878). Ferdinand Lassalle riktade 1861 ett skarpt angrepp på Schmidt. Ruben Berg skriver i Nordisk familjebok: "Framstående analytiker och kulturskildrare, var S. knappast i stånd att frigöra sitt litterära omdöme från en politisk eller moraliserande tendens, om han än icke uppnådde sin samtida, historikern Gervinus i okänslighet för konstnärliga värdens betydelse."

Källor

Noter

Tyska litteraturvetare
Tyska redaktörer
Alumner från universitetet i Königsberg
Litteraturvetare under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Marienwerder
Födda 1818
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Cercocebus chrysogaster

Cercocebus chrysogaster är en primat i familjen markattartade apor som förekommer i Kongo-Kinshasa. Den listades tidigare som underart till Cercocebus agilis och godkänns nu oftast som självständig art.

Utseende 
Denna primat liknar arten Cercocebus agilis i utseende. Den når en kroppslängd (huvud och bål) av 43 till 84 cm. Därtill kommer svansen som är längre än övriga kropp. Hanar är med en vikt av cirka 10 kg tyngre än honor som når ungefär 5,5 kg. Pälsen har på ryggen och sidorna en olivgrön till brungrön färg och buken är gyllen till orange. Ansiktet och händerna är nästan nakna och huden där har en mörkbrun färg. De övre ögonlocken saknar pigment och är därför vita. Cercocebus chrysogaster håller sin svans vanligen i en nedåtriktad båge med spetsen mot bakfötterna.

Utbredning och habitat 
Arten lever i Kongoflodens lågland och i kulliga områden där den når 500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och galleriskogar. Cercocebus chrysogaster uppsöker även jordbruksmark och fruktträdodlingar.

Ekologi 
Individerna är aktiva på dagen och lever i flock. Flocken har vanligen 15 medlemmar och ibland bildar flera flockar en stor grupp med 100 eller några fler individer. Hanar skriker ofta högljudd som kan höras över långa distanser. Ibland skriker även honorna. Födan utgörs av blad, frön och andra växtdelar som kompletteras med smådjur.

Honor kan troligen para sig hela året och dräktigheten varar ungefär sex månader. Vid födelsen väger ungen cirka 0,75 kg och den har en blekare pälsfärg än de vuxna djuren. Honor blir könsmogna efter cirka 2,5 år men de får sin första unge vanligen när de är 5 år gamla. Mellan två födslar ligger cirka två år (20 månader i genomsnitt).

Hot och status 

Arten jagas av bönder som betraktar primaten som skadedjur. Beståndets storlek är inte känt och därför listas Cercocebus chrysogaster av IUCN med kunskapsbrist (DD).

Referenser

Externa länkar 

Markattartade apor
chrysogaster
Däggdjur i etiopiska regionen
Takumi Nakazawa

, född den 19 november 1976, är en japansk datorspelsdesigner, författare och regissör. Han jobbade på KID från 1998 till dess konkurs 2004, och startade därefter företaget Regista som han har jobbat på sedan dess. Han är mest känd för att ha regisserat och skrivit Infinity-serien tillsammans med Kotaro Uchikoshi, samt för att ha regisserat I/O och Secret Game-serien.

Verk 
 Never 7: The End of Infinity (2000)
 Close to: Inori no Oka (2001)
 Memories Off 2nd (2001)
 Subete ga F ni naru: The Perfect Insider (2002)
 Ever 17: The Out of Infinity (2002)
 Remember 11: The Age of Infinity (2004)
 I/O (2006)
 Myself; Yourself (2007)
 Secret Game: Killer Queen (2008)
 Root Double: Before Crime * After Days (2012)
 Rebellions: Secret Game 2nd Stage (2013)

Japanska datorspelsutvecklare
Japanska science fiction-författare
Japanskspråkiga science fiction-författare
Personer i Japan under 2000-talet
Födda 1976
Levande personer
Män
Kreuzberg (berg i Berlin)

Kreuzberg är en kulle som ligger i stadsdelen Kreuzberg i Berlin, Tyskland, med en höjd på 66 meter över havet. Kullen är känd som namngivare åt stadsdelen Kreuzberg, samt för det stora monument i form av ett järnkors som står på kullens topp. Större delen av bergets yta upptas av en park, Viktoriapark.

Geologiskt bildar Kreuzberg gränsen mellan den dalgång som bildats omkring floden Spree under istiden, och högplatån Teltow, dit Kreuzberg räknas. I likhet med Teltowplatån är Kreuzberg en bottenmorän, vars branta sluttning uppstått genom erosion.

Historiskt har Kreuzberg även gått under namnen Sandberg, Runder Weinberg och Tempelhofer Berg. Det nuvarande namnet härrör från monumentet på bergets topp, invigt 1821 till minnet av den preussiska segern i Napoleonkrigen.

Mellan 1400-talet och 1700-talet odlades vin på Kreuzbergs sluttningar, vilket upphörde i och med den stränga vintern 1740. Sedan 1968 odlas åter vinet Kreuz-Neroberger på Kreuzberg. Vinet tillverkas dock endast i mycket begränsad omfattning och används endast för stadsdelsområdets representation, och kan därmed inte köpas i handeln.

Se även 
 Viktoriapark
 Kreuzberg

Referenser

Externa länkar 

Berg i Berlin
Mårten Christoffer Bergvall

Mårten Christoffer Bergvall, född 30 mars 1782 i Värnamo socken, död 5 mars 1852 i Paris, var en svensk präst och riksdagsledamot.

Bergvall var far till August Blanche.

Mårten Christoffer Bergvall var son till kyrkoherden i Åkers socken, Småland, prosten Bengt Bergvall. Han blev student vid Lunds universitet 1802, filosofie kandidat 1804 och filosofie magister 1805 samt prästvigdes 1807 i Växjö. Han blev pastorsadjunkt i Stockholms samma år och vice apologist vid Stockholms katedralskola 1809. 1810 blev Bergvall extraordinarie skvadronspredikant vid Livgardet till häst, 1811 ordinarie skvadronspredikant och 1812 regementspastor. Han avlade pastoralexamen i Växjö 1811 och blev 1822 kyrkoherde i Ladugårdslands församling.

1823 blev Bergvall fullmäktig i Riksbanken och bevistade som ledamot av prästeståndet riksdagarna 1834-35, 1840-41, 1844-45 och 1847-48. Han var medlem av den 1845 tillsatta kommittén angående sockenstämmoförordning för Stockholms stad, men deltog endast en tid i arbetet. Bergvall blev 1836 ledamot av Nordstjärneorden, var medlem av Svenska Bibelsällskapet, samfundet Pro Fide et Christianismo med flera föreningar. Bergvall var tämligen känd i samtidens Stockholm, var en flitigt förekommande artikelförfattare med en dragning åt liberala åskådningar, särskilt i Stockholms-Posten och författade även biografier för Svenska familjeboken.

1813 gifte han sig med den nästan 20 år äldre Helena Kristina Fornander, som var änka efter hovkamreraren Isak Sauer och dotter till brunnsläkaren vid Sabbatsberg Anders Niklas Fornander. Genom äktenskapet som förblev barnlöst kom han i besittning av en större förmögenhet och den så kallade Blanches malmgård som han vid sin död testamenterade till sonen August Blanche. Denne var frukten av en förbindelse i ungdomsåren, då Bergvall var informator hos räntmästaren Isak Ouchterlony.

Bergvall avled i Paris under en resa som han företog med sonen.

Källor

Noter 

Svenska präster under 1800-talet
Prästeståndets riksdagsledamöter
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska politiker under 1800-talet
Ledamöter av Samfundet Pro Fide et Christianismo
Personer från Värnamo socken
Födda 1782
Avlidna 1852
Män
Lizzy Yarnold

Lizzy Yarnold, född den 31 oktober 1988 i Sevenoaks, England, är en brittisk skeletonåkare.

Hon tog OS-guld i skeleton i samband med de olympiska skeletontävlingarna 2014 i Sotji och olympiska skeletontävlingarna 2018 i Pyeongchang.

Referenser

Källor

Brittiska skeletonåkare
Brittiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Olympiska guldmedaljörer 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Storbritannien
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Storbritannien
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2018
Brittiska idrottare under 2000-talet
Personer från Sevenoaks
Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
Noelle Pikus-Pace

Noelle Pikus-Pace, född 8 december 1982 i Provo, Utah, är en amerikansk skeletonåkare.

Hon tog OS-silver i skeleton i samband med de olympiska skeletontävlingarna 2014 i Sotji.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Amerikanska skeletonåkare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från USA
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från USA
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2014
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Personer från Provo
Idrottare från Utah
Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Jelena Nikitina

Jelena Nikitina (ryska: Елена Валерьевна Никитина), född den 2 oktober 1992 i Moskva, Ryssland, är en rysk skeletonåkare.

Hon tog OS-brons i skeleton i samband med de olympiska skeletontävlingarna 2014 i Sotji.

I februari 2014 erhöll hon Fäderneslandets förtjänstordens medalj av andra klassen.

Referenser

Källor

Ryska skeletonåkare
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Ryssland
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2014
Ryska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Moskva
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Aleksandr Tretjakov (skeletonåkare)

Aleksandr Vladimirovitj Tretjakov, född den 19 april 1985 i Krasnojarsk, Ryssland, är en rysk skeletonåkare.

Han tog OS-brons i skeleton i samband med de olympiska skeletontävlingarna 2010 i Vancouver.

Han tog därefter OS-guld i skeleton i samband med de olympiska skeletontävlingarna 2014 i Sotji.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Ryska skeletonåkare
Ryska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Ryssland
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Ryssland
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Ryssland
Tävlande i skeleton vid olympiska vinterspelen 2014
Ryska idrottare under 2000-talet
Personer från Krasnojarsk
Födda 1985
Levande personer
Män
Dolly (namn)

Dolly är en engelsk kortform av det grekiska namnet Dorothea som är sammansatt av orden doron (gåva) och theos (gud).

Den 31 december 2014 fanns det totalt 225 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Dolly, varav 117 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Personer med namnet Dolly
Dolly Minhas, indisk skådespelare
Dolly Parton, amerikansk sångerska
Dolly Pentreath, den sista person som talade det numera utdöda språket korniska

Källor

Kvinnonamn