kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Palaiologos

Palaiologiska dynastin omdirigeras hit, för den historiska romantrilogin, se Palaiologiska dynastin (bok).

Palaiologos (Palaeologerna) var en bysantinsk ätt, som tillhörde de godsägarsläkter, som från 1000-talet bildade den mäktiga feodaladeln i Mindre Asien. Till politiskt inflytande nådde Palaiologos med Georgios Palaiologos, som understödde Alexios I Komnenos vid hans tronbestigning 1081. Ett århundrade senare gifte Alexios III Angelos bort sig dotter med en Palaiologos som var tillämnad som tronföljare, men fjärde korståget omintetgjorde denna plan. Dessas dotter blev gift med Andronikos Palaiologos, högste befälhavare under den Nicaeanske kejsaren Johannes III Ducas Vatatzes under hans fälttåg mot Salonika och Bulgarien och därefter i Salonika ståthållare över Nicaeas europeiska besittningar. 

Andronikos son, Mikael VIII Palaiologos med tillnamnet "Dubbelpaleologen" på grund av sin dubbla härstamning från Palaeologerna, blev stamfar för den sista bysantinska kejsarätten med de följande kejsarna Andronikos II, Andronikos III Palaiologos, Mikael IX Palaiologos, Andronicos III, Johannes V Palaiologos, Andronicos IV, Johannes VII Palaiologos, Manuel II Palaiologos, Johannes VIII Palaiologos och Konstantin XI.

Efter Konstantinopels fall överlevde det paleologiska despotatet i Mistra ännu några år. Despoterna, Demetrios Palaiologos och Thomas Palaiologos försvagade dock sina krafter genom inbördes strider. Den turkiske segraren Mehmet II tog Demetrios dotter till äkta och Demetrios dog i kloster. Thomas flydde till Rom. Hans dotter Sofia gifte sig med Ivan III av Moskva, som härigenom ansåg sig kunna göra anspråk på bysantinska tronen. Sonen Andreas sålde till kungarna av Aragonien och Frankrike sin ärvda kejsartitel och förkom i elände. Andre sonen Manuel, återvände till Konstantinopel. Hans son blev muhammedansk slav.

De nu levande bärarna av namnet Paléologue torde inte härstamma från den bysantinska ätten även som så gjorts gällande.

Källor 
 

Kungahus
Leon C. Phillips

Leon Chase "Red" Phillips, född 9 december 1890 i Grant City i Missouri, död 27 mars 1958 i Okmulgee i Oklahoma, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Oklahomas guvernör 1939–1943.

Phillips avlade 1916 juristexamen vid University of Oklahoma och var efter första världskriget verksam som advokat i Okemah. I guvernörsvalet 1938 besegrade han republikanen Ross Rizley, John W. Lanhorn från Prohibition Party och obundna kandidaten John Franning. Phillips efterträdde 1939 E.W. Marland som Oklahomas guvernör och efterträddes 1943 av Robert S. Kerr. Phillips avled 1958 i Okmulgee och gravsattes i Weleetka.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Oklahoma
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Worth County, Missouri
Födda 1890
Avlidna 1958
Män
Dirty Story

Dirty Story är en finländsk-svensk-västtysk dramafilm från 1984, regisserad av Jörn Donner och baserad på hans roman Gabriels dag från 1982. I rollerna ses bland andra Erland Josephson, Charlotta Larsson och Nils Brandt.

Handling 
Direktören för ett av Finlands största företag, Förenade Metall, hittar företagets styrelseordförande död på kontoret. En muthärva nystas upp.

Rollista 

 Erland Josephson – Gabriel Berggren
 Charlotta Larsson	– Camilla
 Nils Brandt – Lönnqvist
 Agneta Ekmanner – Gabriels hustru
 Lilga Kovanko – sekreteraren
 Åke Lindman – Järnstedt
 Lasse Pöysti – detektiven
 Rabbe Smedlund – Pettersson
 Lars Svedberg – polisen
 Tom Wentzel – Andersson
 Ylva Ekblad – Sofi
 Ove Grundström – poliskonstapeln
 Raiku Kemppi – kvinna på restaurangen
 Seppo Kolehmainen – grannen
 Martin Kurtén – Olsson
 Fred Negendanck – läkare
 Paavo Piskonen – en man
 Håkan Pörtfors – läkare
 Tom Pöysti – läkare
 Mikael Rejström – Henrik
 Ivar Rosenblad – vaktmästaren
 Göran Schauman – läkare
 Johan Simberg	– läkare
 Jörn Donner – prästens röst

Om filmen 
Dirty Story innebar Jörn Donners comeback till det aktiva filmarbetet efter att ha varit VD för Svenska Filminstitutet. Filmen var Donners första sedan 1978 års Män kan inte våldtas. Dirty Story producerades av Donner och Peter Kropénin för Jörn Donner Productions Oy, Golden Film AB, Stiftelsen Svenska Filminstitutet och Trebitsch Produktion International GmbH. Filmen spelades in mellan den 4 juni och 13 juli 1984 i Helsingfors, stadsdelen Hagalund i Esbo stad, Borgå och Villmanstrand, samtliga orter belägna i Finland. Fotograf var Tony Forsberg och klippare Olli Ukkonen (krediterad som Olof Oscar i Sverige). Musiken komponerades av Pedro Hietanen.

Filmen premiärvisades den 21 december 1984 på biograferna Adlon och Nordia i Helsingfors. Den hade Sverigepremiär den 8 februari 1985 på biograferna Sandrew i Norrköping och Grand 2 i Stockholm.

Mottagande 
Filmen mottog övervägande negativ kritik. Några recensenter upprördes över att skådespelare Josephsson och Larsson i filmen hade en sexuell relation, då Josephsson i verkligheten var Larssons far. Josephsson kommenterade detta med orden "Jag tänker inte på släktskapen när kameran går".

Referenser

Externa länkar 

 
 Dirty Story på Elonet

Finländska dramafilmer
Svenska dramafilmer
Tyska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1984
Finland på film
Helsingfors på film
Filmer från Svenska Filminstitutet
Filmer i regi av Jörn Donner
Finländska filmer baserade på romaner
Svenska filmer baserade på romaner
Tyska filmer baserade på romaner
Svenska 1980-talsfilmer
Sambuci

är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Församlingskyrkan är uppkallad efter aposteln Petrus.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i storstadsregionen Rom
Kapillärvågor

De minsta vågorna i vattnet brukar kallas för kapillärvågor och där längden på vågen sällan är mer än 1.7 cm. Dessa vågor uppstår främst på lugna vatten där de uppstår med hjälp av små kastvindar eller där något större vågor bryts. Vågorna varar oftast inte längre än en tiondels sekund. Anledningen till att kapillärvågor är så små är att de har en begränsad dynamik som styrs av den molekylära ytspänningen som gör att utslagen av vågen blir ytterst små. Kapillärvågor är återkommande både i hemmet men även i naturen och brukar refereras till som vågskvalp. Se bild till höger.

Hur uppstår kapillärvågor?
Kapillärvågor kan uppstå på olika sätt. Som tidigare nämnt är den vanligaste anledningen att små kapillärvågor bildas av kastvindar eller att andra vågor bryts, dock kan kapillärvågor även uppstå i hemmet. Detta sker t.ex. i en vask fylld av vatten då ytan är nästintill stilla, skulle en droppe falla på ytan bildas ringar kring fallpunkten och dessa ringar är kapillärvågor. De uppstår då vattendroppen får kontakt med ytan och "studsar" på grund av vattnets densitet eller den s.k. molekylära ytspänningen.

Beräkning av kapillärvågor
Dispersionsrelationen för kapillärvågor kan beräknas med följande ekvation:

där ω står för vinkelfrekvensen, σ för ytspänningen, ρ för densiteten av den tyngre vätskan, ρ för densiteten av den lättare vätskan och k för vågtal. Våglängden kan beräknas med följande ekvation

Se även
Våglängd
Vågrörelse
Vågkraft
Vågor

Källor

Vågor
Spanska korset

Spanska korset var en tysk utmärkelse som instiftades 1939 och utdelades till personer i Kondorlegionen som stred i spanska inbördeskriget 1936–1939.

Spanska korset fanns i följande klasser:

 Spanska korset i brons utan svärd
 Spanska korset i silver utan svärd
 Spanska korset i guld utan svärd
 Spanska korset i brons med svärd
 Spanska korset i silver med svärd
 Spanska korset i guld med svärd
 Spanska korset i guld med svärd och diamanter

Referenser

Externa länkar 

Priser och utmärkelser instiftade 1939
Spanska inbördeskriget
Gabi Novak

Gabi Novak, född 8 juli 1936 i Berlin, är en kroatisk pop- och jazzsångerska. Hon är sedan 1970 gift med artisten Arsen Dedić och mor till jazzmusikern Matija Dedić.

Biografi 

Novak föddes i Berlin. Hennes far Đuro Novak var kroat från ön Hvar och modern Elizabeth Reiman var tyska. Gabi Novak tillbringade sin barndom i Berlin till andra världskrigets utbrott, då familjen flyttade till Hvar. Fadern dog 1945. Efter grundskolan flyttade hon med sin mor till Zagreb. Hon studerade grafisk design och arbetade sedan i både Vjesnik och Zagreb som filmkoreograf. Hon var även röstskådespelare och dubbade bl.a. Disneyfilmer för den jugoslaviska publiken. Detta gjorde att hon blev upptäckt av den slovenske kompositören och dirigenten Bojan Adamič, som bjöd in henne till att uppträda tillsammans med Ljubljanas storband. Tillsammans med dem gjorde hon låten Sretan Put, som var ledmotivet i filmen H-8.

Novak gjorde sitt första soloframträdande på Zagrebfest 1958 med låten Ljubav ili šala. Hon släppte sin första singel, Vreme za Twist, 1959 och året därpå släppte hon sitt första studioalbum, Pjeva Gaby Novak. 1964 blev hon erbjuden att flytta till USA och göra musik för västerländsk publik, men hon tackade nej. Hon gifte sig samma år med kompositören Stipica Kalogjera, men de skiljde sig efter ett par år. Hon gifte om sig 1970 med kompositören Arsen Dedić, som skrivit många av hennes låtar. De har även uppträtt tillsammans och spelat in skivor ihop.

Novak deltog i Jugoslaviens första uttagning till Eurovision Song Contest 1961. Hon framförde bidraget Drage misli och kom på 2:a plats efter Ljiljana Petrović. Novak återkom till uttagningen 1965 och kom igen på 2:a plats med bidraget Prvi snijeg. Hon deltog även 1966 med Prvo pismo. Hon deltog i Kroatiens uttagning till tävlingen 1994 med bidraget Tebe nema och kom på 9:e plats.

Novak har även varit en ständigt återkommande artist till stora musikfestivaler i det forna Jugoslavien, som t.ex. Zagrebfest och Opatijafestivalen. Hon har även tilldelats musikpriset Porin sex gånger.

Diskografi 
 Pjeva Gaby Novak (1960)
 Gabi (1970)
 Gabi (1973)
 Samo Žena (1974)
 Gabi 77 (1977)
 Najveći uspjesi (1978)
 Gabi & Arsen (1980)
 Gabi Novak (1982)
 Nada (1985)
 Hrabri ljudi (1988)
 Adrese moje mladosti (1997)
 Pjesma je moj život (2002)
 Pjeva Gabi Novak (2003)
 Zlatna kolekcija (2006)

Referenser 

Kroatiska popsångare
Personer i Kroatien under 1900-talet
Personer i Kroatien under 2000-talet
Musiker från Berlin
Födda 1936
Levande personer
Kvinnor
Peloponnesian Folklore Foundation

Peloponnesian Folklore Foundation (grekiska: Πελοποννησιακό Λαογραφικό Ιδρυμα) är en grekisk stiftelse som bland annat driver Folk Art Museum Vassilios Papantoniou i Nafplion.

Stiftelsen bildades 1974 av dräktformgivaren och scenografen Ioanna Papantoniou i hennes födelsestad Nafplion. Den syftar till att forska om, bevara föremål om och berätta om modern grekisk kultur.

Folk Art Museum Vassilios Papantoniou, namngivet efter fadern, öppnades 1981 i faderns tidigare bostadshus. Museet visar framför allt kläder, textilier och smycken, huvudsakligen från slutet av 1800-talet och början av 1900-talet. Museet har en samling på 27.000 föremål. Museet visar också en historisk utställning om staden Nafplion.

Museet fick 1981 priset European Museum of the Year Award. Museigrundaren Ioanna Papantoniou fick i september 2013 också The Learning Museums Lifetime Achievement Award för sitt arbete med Peloppenesian Folklore Foundation.

Stiftelsen öppnade i oktober 1989 Stathmos, det första barnmuseet i Grekland. Det ligger i ett tidigare lokomotivstall vid Nafplions gamla järnvägsstation. 

Peloponnesian Folklore Foundation ger ut två vetenskapliga tidskrifter: Ethnographica och Endymatologica.

Källor
 Om museet på www.nafplio-tour.gr

Noter

Externa länkar
Museets webbplats
Bild av dräkter från Folk Art Museum Vassilios Papantoniou

Museer i Grekland
Kulturhistoriska museer i Grekland
Designmuseer
Mottagare av European Museum of the Year Award
Riedel (vinglastillverkare)

Riedel är en vinglastillverkare i Kufstein, Österrike. Företaget är familjeägt och företaget har funnits inom familjen i 250 år. Nuvarande verkställande direktör Maximilian Riedel är den 11:e generationen Riedel. 

Riedels vinglas kännetecknas av dess form som är anpassad för olika sorters vin för att förstärka vinet. Det var Claus Riedels (9:e generationen) som gav upphov till hans, enligt Riedel, revolutionerande upptäckt att glasets form påverkade vinets smakupplevelse. ifrågasatts 

Champagneglas, karaffer och tillbehör produceras utöver de olika sorternas vinglas.

Historia 
Riedel familj och företagets historia går tillbaka till forna Böhmen. Johann Christoph Riedel (1:a generationen Riedel) var en glashandelsman — han köpte och sålde glas. Men det var 3:e generationens Riedel, Johann Leopold, som startade företaget.

Slutet av andra världskriget var en mörk period för företaget. I anslutning till Sovjetunionens intagande av Tjeckoslovakien nationaliserades företag och familjens förmögenhet omhändertogs av staten. Walter Riedel (8:e generationen) anhölls och blev så småningom dömd till 25 års fängelse i Ryssland, men släpptes 1955. Under tiden flyttade 9:e generationens Riedel, Claus, företaget till Österrike. I fabriken, tidigare Tiroler Glashütte i Kufstein inriktades produktionen på fina vinglas.

De två största konkurrenterna, Nachtmann och Spiegelau köptes av Riedel år 2004 och blev då världsledande producent av vinglas.

Referenser 

Glastillverkare
Österrikiska företag
Upplands runinskrifter 216

Runinskrift U 216 är en runsten ifrån Vallentuna kyrka i Vallentuna socken och Vallentuna härad i Uppland. Den har tidigare varit deponerad i Vallentuna centrums apotek, men har nu återbördats till Historiska musets samlingar i Stockholm.

Stenen 
Stenen hittades år 1873 vid en gravöppning på Vallentunas kyrkogård. Materialet är sandsten och den är 105 cm hög, 68 cm bred och 10 cm tjock och av ornamentiken att döma tillhör den början på 1100-talet. Som framgår av inskriften har den sannolikt ingått i ett par- eller flerstensmonument som tillhört en grav på kyrkogården. 

Stenen har en rektangulär form och inskriften löper utmed stenens ytterkant, innanför ringlar det profilerade och ihopflätad rundjuret omkring i så kallad Urnesstil. Johan som lät resa minnesmärket efter sin döde fader, har fått sitt namn efter aposteln Johannes, vilket bekräftar att kristendomen etablerats i trakten. Flera runstenar vid Vallentuna kyrka är attribuerade till runristaren Drosboe och ytterligare en av dessa är U 214. Den från runor translittererade och översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor
 Vikingarnas språk, 750-1100, sid. 196, Rune Palm, Nordstedts, andra upplagan, 2010,

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
Tungelsta (pendeltågsstation)

Tungelsta  är en station på Stockholms pendeltågsnät, belägen i Tungelsta inom Haninge kommun på Nynäsbanan.
Den 3 december 2012 togs dubbelspåret i bruk mellan Västerhaninge och Tungelsta och i december 2016 öppnades dubbelspåret mellan Tungelsta och Hemfosa. En normal vintervardag har stationen cirka 400 påstigande (2015).

Anslutning
I rusningstrafik går två tåg i timmen i vardera riktningen  mellan Bålsta och Nynäshamn. I övrigt går endast ett tåg i timmen. Det finns också bussförbindelser med Västerhaninge och andra kommundelar. Restiden med pendeltåg till Stockholm är cirka 30-40 minuter.

Stationen fjärrstyrs från Stockholms tågledningscentral. Ställverkstypen är ett datorställverk av modellen Ställverk 85.

Vid Tungelsta station stannar följande bussar:
835 Tungelsta (Lillgården) - Länna/Vega (Vardövägen)
893 Tungelsta (Lillgården) - Sergels torg

Vid Tungelsta skola stannar även buss 848 
(Västerhaninge - Tungelsta - Västerby - Sorunda - Stora Vika - Nynäshamn).

Galleri

Referenser

 

 

Järnvägsstationer i Stockholms län
Byggnader och anläggningar i Haninge kommun
Lunochod 1

Lunochod 1 () är ett Sovjetiskt obemannat månfordon som landsattes på månen den 17 november 1970. Lunochod 1 var det första fordonet på en annan himlakropp.
Lunochod 1 och dess landare Luna 17 sköts upp med en Protonraket den 10 november 1970. Fordonet fjärrstyrdes från jorden och under de 322 dagar den rullade runt på månen tog den 206 högupplösta panoramabilder, 20 000 TV-bilder och körde en sträcka på totalt 10 540 meter.

Uppdraget var att undersöka vilka platser på månen som var lämpliga för senare bemannade landningar och eventuellt månbaser. Detta uppdrag ändrades sedan eftersom amerikanerna redan hade "bemannat" månen, så Lunochod 1 skulle istället undersöka månens yta efter den lyckade amerikanska bemannade månlandningen.

Uppdragets slut 
Uppdragstiden var beräknad till cirka tre dagar på månen, alltså 3 jord-månader, men detta förlängdes sedan till drygt 11 dagar på månen. Den sista gången man hade kontakt med fordonet var den 14 september 1971. Fram till den 4 oktober 1971 försökte man återupprätta kontakten men utan att lyckas. Under sin verksamhetstid reste Lunochod 1 tio kilometer, tog 1000-tals bilder och analyserade "månjord" på 500 olika platser.

Rymdbilen tappades bort efter 11 mån-dagar och en kopia började byggas som kom att kallas Lunochod 2.

2010 
Men av en slump hittades Lunochod 1 igen 2010, 40 år efter sin verksamhetstid. Upptäckten gjordes av ett forskarteam som sände lasersignaler till precis den delen av månen som Lunochod 1 befann sig på. Rymdbilens reflektorer fungerade fortfarande och skickade tillbaka lasrarna till jorden igen, vilket var förvånande eftersom de efter så lång tid borde ha försämrats märkbart.

Att Lunochod 1 återfanns kom att spela en stor roll för de geofysikaliska studierna om månen på grund av dess lokalisering från reflektorerna på Apollo och Lunochod 2.

Källor

Fotnoter

Rymdfartsåret 1970
Lunochodprogrammet
Utforskningen av månen
Hemfosa (pendeltågsstation)

Hemfosa är en station på Stockholms pendeltågsnät, belägen i Hemfosa inom Haninge kommun på Nynäsbanan.
Stationen är den till antalet påstigande minsta på hela pendeltågsnätet, och tillsammans med Krigslida de enda stationer som saknar bussanslutning. Under 1990-talet var stationen starkt nedläggningshotad, på en vardag reser cirka 100 personer (2015) med pendeltåg från Hemfosa. Stationshuset byggdes 1901 och blev bostadshus år 1963 och blev senare q-märkt. Huset blev brandskadat invändigt av en oklar brand natten till den 17 mars 2023.
Namnet Hemfosa är dialekt, där ordet fosa betyder sankmark. 

Hemfosa är, tillsammans med Krigslida, en av två stationer på Stockholms pendeltågsnät som saknar anslutning till övrig kollektivtrafik.

Påstigande
Bara 100 personer per dygn kliver på de 80 tågen som går där varje dag vilket är minst på hela Pendeltågsnätet.

Bilder

Referenser

 

 

Järnvägsstationer i Stockholms län
Byggnader och anläggningar i Haninge kommun
Järnvägsstationer invigda 1901
1901 i Sverige
Uddenberg

Uddenberg är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 134 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Uddenberg

 Agneta Uddenberg (1941–2011), journalist, reseledare och författare
 Ann Mari Uddenberg (1915–1987), skådespelare
 Astri Richard, född Uddenberg (1900–1992), disponent och skådespelare
 Bengt Uddenberg (1914–2000), direktör och författare
 Carl Erik Uddenberg (1908–1962), psykiater
 Edvard Uddenberg (1870–1954), politiker, socialdemokrat
 Erik Uddenberg (1880–1945), politiker och läkare, högerman
 Ernst Uddenberg (1893–1972), ämbetsman
 Gunborg Uddenberg (1908–1999), barn- och ungdomspsykiater
 Hans Uddenberg (1912–1984), arkitekt
 Ingrid Uddenberg (1913–1998), arkitekt
 Nils Uddenberg (född 1938), läkare och författare, professors namn
 Ragnar Uddenberg (1910–2002), jurist och direktör
 Rikard Uddenberg (född 1971), manusförfattare, journalist, musikvideoregissör och radiopratare

Källor

Svenska efternamn
Sacrofano

är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Under etruskisk tid tillhörde Sacrofano Veji.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i storstadsregionen Rom
Livsfarlig utsikt

Livsfarlig utsikt (originaltitel: Angels Fall) är en amerikansk TV-film från 2007 i regi av Ralph Hemecker.

Handling 
En massaker äger rum på en restaurang i Boston och Reece Gilmore är den enda överlevande. Hon lämnar Boston för att börja ett nytt liv, men hon vet inte var. Hennes bil börjar strejka i en liten stad i Wyoming och hon bestämmer sig för att ta ett jobb som kock på stadens restaurang för att få ihop pengar så att hon kan ta sig därifrån. Med tiden lär hon känna författaren Brody och börjar fundera på att slå sig till ro i den lilla staden. Men en dag då hon är ute och promenerar bevittnar hon ett mord. Men när polisen kommer har alla spår försvunnit; det finns ingen kropp och inga som helst bevis för att ett brott verkligen begåtts. Folk tror att hon bara inbillat sig, men Reece vet vad hon såg och hon tänker inte ge sig förrän mördaren är fast.

Om filmen 
Filmen är baserad på boken med samma namn av Nora Roberts.

Rollista i urval 
 Heather Locklear - Reece Gilmore
 Jonathan Schaech - Brody
 Gary Hudson - Rick Marsden
 Derek Hamilton - Lo
 Linda Darlow - Joanie
 Lisa Marie Caruk - Linda Gail
 Christy Greene - Ginny
 Aedan Tomney - Pete

Externa länkar 
 Livsfarlig utsikt på IMDb

TV-filmer 2007
Amerikanska thrillerfilmer
Wyoming på film
Filmer baserade på böcker
Filmer baserade på verk av Nora Roberts
Engelskspråkiga filmer
Mathilda Lundberg

Margareta Mathilda Lundberg, född 8 februari 1865 i Skellefteå landsförsamling, död 18 oktober 1959 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk läkare.

Lundberg, vars far var lantbrukare, tog examen vid Wallinska skolan 1889, blev medicine kandidat vid Karolinska institutet 1895 och medicine licentiat 1901. Hon var underläkare vid Stockholms sjukhem 1902–1903, amanuens vid Serafimerlasarettet 1903–1906, underläkare vid polikliniken 1907, 1908, 1919 och praktiserande läkare i Stockholm (lungsjukdomar) från 1911. Hon var även t.f. överläkare vid Romanäs sanatorium 1913, 1914 och 1915. 

Lundberg var styrelseledamot vid Sabbatsbergs och Rosenlunds ålderdomshem, föreståndare för medicinska polikliniken vid Serafimerlasarettet 1917–1925, vice ordförande i tredje distriktets pensionsnämnd, sakkunnig i löneregleringskommittén. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

 Lundberg, Margareta Matilda på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Skellefteå
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1865
Avlidna 1959
Kvinnor
Remengesau

Remengesau är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Thomas Remengesau (född 1929), palauisk politiker
 Tommy Remengesau (född 1956), palauisk politiker

Efternamn
Palayamkottai

Palayamkottai (äldre stavning Palamcottah) är ett område i staden Tirunelveli i den indiska delstaten Tamil Nadu. Området ligger vid floden Tambrapurni. Palayamkottai var tidigare ett betydande centrum för den protestantiska missionen i Indien.

Källor 
 

Tamil Nadu
Light Crusader

Light Crusader är ett actionrollspel utvecklat av Treasure och utgivet av Sega.

Handling
Sir David är riddare och arbetar för Frederick. Han skickas till staden Green Row för att hjälpa kungens bror, kung Weeden, bara för att upptäcka att flera invånare i staden försvunnit. David måste nu stoppa de onda krafter som hotar hela landet.

Källor

Fotnoter

Datorspel 1995
Datorrollspel
Sega Mega Drive-spel
Virtual Console-spel
Frixos

Frixos var i grekisk mytologi son till Athamas och Nefele.

Då hungersnöd utbrutit, sedan Fixos styvmor Ino sått rostade vetekorn, ville denna för att avvända olyckan offra Frixos. Nefele räddade då sina barn på väduren med det gyllene skinnet, under färden föll Helle ned i det efter henne benämnda havet Hellesponten, medan Frixos nådde Kolchis. Enligt en äldre och enklare version av sagan skall Frixos vid en missväxt frivilligt erbjudit sig att offras.

Källor 
 

Svensk uppslagsbok
Personer i grekisk mytologi