kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska Ingermanland

Svenska Ingermanland var en svensk besittning åren 1583–1595 samt återigen åren 1617–1721, då området tillföll Ryssland efter freden i Nystad. Nyen var ursprungligen huvudstad, men efter att staden skadats svårt vid ett ryskt angrepp 1656 flyttades det administrativa centret till Narva i Svenska Estland.

År 1595, vid freden i Teusina, tillföll området Ryssland, men vid freden i Stolbova 1617 blev området återigen svenskt. Sveriges intressen var bland annat strategiska, för att kunna använda området som buffertzon mot ryska anfall mot Karelska näset och Finland; dessutom tvingades rysk handel passera svenskt territorium.

Genom freden i Stolbova tillföll området, som tidigare varit ryskt, återigen Sverige tillsammans med Kexholms län. Området bestod av Nevaflodens avrinningsområde, mellan Finska viken, Narvafloden, Peipussjön i sydväst, Ladogasjön i nordöst. Området gränsade till Kexholm och Svenska Karelen vid Systerbäck i nordväst.

Under den svenska tiden var Ingermanland indelad i fyra län som i sin tur var indelade i pogoster:
 Ivangorods län, 1 pogost
 Jama län, 3 pogoster
 Koporje län, 14 pogoster
 Nöteborgs län, 8 pogoster

Källor

Externa länkar 
 Drömmen om Ingermanland - Svenska Yle

Europa under 1500-talet
Europa under 1600-talet
Europa under 1700-talet
Historiska baltiska stater
Historiska monarkier
Rysslands historia
Stater och territorier bildade 1583
Stater och territorier upplösta 1721
Tidigare svenska besittningar
Sverige under stormaktstiden
Ragnar Nilsson

Ragnar Nilsson kan syfta på:

 Ragnar Nilsson (1910-1983), bandyspelare
 Ragnar Nilsson (1903-1981), mikrobiolog
Staffan Nilsson

Staffan Nilsson kan syfta på:

 Staffan Nilsson (lantbrukare) (född 1946) – en svensk lantbrukare som sedan 2010 är ordförande för Europeiska ekonomiska och sociala kommittén
 Staffan Nilsson (silversmed) (född 1949) – svensk silversmed och författare, verksam i Falun
 Staffan Nilsson (travtränare) (född 1955) – svensk travtränare och kusk, verksam vid Jägersro.
Nordingermanland

Nordingermanland () eller Republiken Kirjasalo () var en kortlivad republik på Karelska näset, utropad av Ingermanlandsfinnar 1919. Målet var anslutning till Finland, men genom fredsfördraget i Dorpat 1920 återanslöts området i stället till Sovjetryssland. Dock hade man visst självstyre fram till 1930-talet.

Källor

Fotnoter

1919 i Europa
1920 i Europa
Finlands politiska historia
Historiska länder och riken i Östeuropa
Historiska republiker
Relationer mellan Finland och Ryssland
Relationer mellan Finland och Sovjetunionen
Rysslands politiska historia
Stater och territorier bildade 1919
Stater och territorier upplösta 1920
Pehr Janse

Pehr David Albert Janse, född 31 januari 1893 i Lidingö, Stockholms län, död 2 oktober 1961 i Stockholm, var en svensk militär (generalmajor).

Biografi
Janse var son till överstelöjtnant Albert Janse och Elisabeth Swartz. Han blev underlöjtnant vid Skånska dragonregementet (K 6) 1913, löjtnant 1918 och kapten vid generalstaben 1926. Janse var ryttmästare vid Livregementet till häst (K 1) 1930, major vid generalstaben 1935, överstelöjtnant 1937, vid Södermanlands regemente (I 10) 1938, överste 1941 och generalmajor 1948. Han var stabschef vid kavalleriinspektionen 1935–1938, chef för pansarbataljonen vid Södermanlands regemente 1939–1941, chef för Gotlands infanteriregemente (I 18) 1941–1942, inspektör för pansartrupperna 1942–1945 och ställföreträdande militärbefälhavare för IV.militärområdet 1945–1953.

Han var inspektör vid Svenska BP Oljeaktiebolag från 1953 och ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1943.

Janse gifte sig första gången 1920 med Ella Holtermann (1895–1949), dotter till kabinettskammarherre Oscar Holtermann och grevinnan Maud von Rosen. Han gifte sig andra gången 1950 med friherrinnan Ewa Creutz (1913–1966), dotter till friherre Carl-Gustaf Creutz och Gertrud Mathilda Schröder. Pehr Janse är begravd på Lidingö kyrkogård.
Han var far till Bengt (1920–2013), Maud (1923–2008) och Pehr (1931–1996).

Utmärkelser
Janses utmärkelser:
Kommendör av Svärdsorden (KSO)
Riddare av Vasaorden (RVO)
Riddare av Danska Dannebrogorden (RDDO)
Riddare av 1. klass av Finlands Vita Ros’ orden (RFinlVRO1kl)

Referenser

Män
Födda 1893
Avlidna 1961
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska armén
Personer från Lidingö
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Dannebrogorden
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Erik Bengtsson

Erik Bengtsson kan avse:

Erik Bengtsson (artist), en svensk operettartist och teaterchef 
Erik Bengtsson (militär), en svensk militär (generallöjtnant) och chefen för armén 1984-1990

Se även
Eric Bengtson
Eric Bengtsson
Erik Bengtson
Phyllida Law

Phyllida Ann Law, född 8 maj 1932 i Glasgow i Skottland, är en brittisk skådespelare.

Law var gift med skådespelaren Eric Thompson från 1957 fram till hans död 1982 och tillsammans fick de döttrarna Sophie och Emma Thompson som båda är skådespelare. Hon har flera gånger spelat mot sina döttrar, bland annat i filmerna Peter's Friends (1992) och Emma (1996).

Phyllida Law har en lång karriär på brittiska teaterscener där hon spelat roller i allt från klassiker som Muntra fruarna i Windsor till musikalkomedier som La Cage Aux Folles till samtida pjäser som Noises Off. Hon filmdebuterade 1968 i en liten roll i Otley men medverkade sällan i filmer innan 90-talet. Filmkarriären tog fart när hennes dåvarande svärson Kenneth Branagh gav henne en roll i filmen Peter's Friends 1992 och hans filmatisering av Mycket väsen för ingenting (1993).

Filmografi i urval 

 (avsnitt Blodshämnd)

Källor

Externa länkar 

Skotska skådespelare
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska scenskådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Personer från Glasgow
Födda 1932
Levande personer
Kvinnor
Erik Bengtsson (militär)

Erik Gustaf Bengtsson, född 14 juli 1928 i Visnums församling, Värmlands län, är en svensk militär (generallöjtnant) och chef för armén 1984–1990.

Biografi
Bengtsson är son till lantbrukaren Erik Bengtsson och Hildur Löfstedt. Han tog studentexamen 1951, blev officer vid Norrlands artilleriregemente (A 4) 1952 och gick Krigshögskolan 1958–1961. Bengtsson tjänstgjorde i arméstaben 1961, försvarsstaben 1964, Norrlands artilleriregemente 1967 och försvarsstaben 1968. Han tjänstgjorde därefter vid Bodens artilleriregemente (A 8) 1972, var sektionschef vid militärområdesstaben i Övre Norrlands militärområde 1973, blev överste och var utbildningschef vid Bodens artilleriregemente och Bodens försvarsområde (Fo 63) 1975. Bengtsson utnämndes till överste 1. graden och souschef vid militärområdesstaben i Övre Norrlands militärområde 1977, var generalmajor och stabschef vid militärområdesstaben i Östra militärområdet 1978. Han utnämndes till generallöjtnant och var militärbefälhavare för Övre Norrlands militärområde 1980-1984 samt var chef för armén 1984-1990. Bengtsson var ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Han var ordförande för Wermländska Sällskapet i Stockholm 1987–2000, ordförande för Svenska Sportskytteförbundet och ordförande i AFCEA. Bengtsson är militär skribent i ett flertal tidningar och tidskrifter. Han gifte sig 1949 med Ulla Axelsson (född 1927), dotter till målarmästaren Axel Jansson och Gerda Ohlsson.

Utmärkelser 
  Riddare av Svärdsorden, 6 juni 1970.

Referenser

Män
Födda 1928
Levande personer
Personer från Visnums socken
Svenska militärer under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Upplands runinskrifter 328

Runinskrift U 328 är en runsten som står i Lundby i Markims socken och Vallentuna kommun i Uppland.

Inskriften 
Translitterering: kuriþ * uk * kuþluk * þaR * litu * risa * stin * þina iftiR unif * faþur * sin * uk * iftiR * onsur * bunta * sin * raþ| |þisi

Runsvenska: Gyrið ok Guðlaug þaR letu ræisa stæin þenna æftiR Onæm(?), faður sinn, ok æftiR Ansur, bonda sinn. Rað þessi!

Nusvenska: Gyrid och Gudlög de läto resa dessa stenar efter Onäm, sin fader, och (Gudlög) efter Ansur, sin man. Tyd dessa!

Tolkningar 
Onäm är troligen den som Ulf i Borresta lät resa U 336 i Borresta efter. Onäm betyder "den som har svårt att förstå" eller "den som är svår att förstå" och han är också omnämnt på U 112. En annan läsning kan vara Hónæfʀ, en annan person än Onäm i Borresta.

Andsvarr (är en allomorf av Özurr och Assur), kunde vara  samma man som  huskarl från U 330 i Snottsta. Gyríðr är också nämnt på U 100 i Skälby och U 226 i Bällsta.

Texten Rað þessi! (Tyd dessa!) finns också på  U 29 i Hillersjö och Sö 158 i Österberga.

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
Svenska mästerskapen i dressyr 2014

Svenska mästerskapen i dressyr 2014 arrangerades av Södertälje ridklubb på Ericsbergs slott mellan den 8 och 11 maj 2014. Tävlingen är den 64:e upplagan av Svenska mästerskapen i dressyr. Södertälje ridklubb fick med kort varsel ställa upp som arrangör av tävlingarna.

Resultat

Källor 

2014
Sport i Sverige 2014
Sport i Katrineholms kommun
Apostoliska prefekturen i Sverige

Apostoliska prefekturen i Sverige (latin: Praefectura Apostolica Sueciae) var den apostoliska prefektur som företrädde katolska kyrkan i Sverige 1781–1783. Den svarade för täckningen av dagens Sverige och Finland. Prefekturen, vars organisation i praktiken utgjordes av en mission under abbé Nicolaus Oster, möjliggjordes efter att katoliker gavs ökad religionsfrihet i Sverige efter reformationen genom toleransediktet 1781.

Prefekturen upplyftes ur det tidigare så kallade Apostoliska vikariatet i de nordiska missionerna (1667–1783 för Sveriges del) och efterträddes av och uppgick i Apostoliska vikariatet i Sverige 1783.

Referenser 

Katolska kyrkans i Sverige historia
Religiösa organisationer bildade 1781
Religiösa organisationer upplösta 1783
Lars-Erik Englund

Lars-Erik Englund, född 23 mars 1934 i Orsa församling i Kopparbergs län, död 19 oktober 2010 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk militär (generallöjtnant) och chef för flygvapnet åren 1988–1994.

Biografi
Englund inledde sin karriär i flygvapnet 1952 med grundläggande flygutbildning och anställdes som fältflygare 1953. Han avlade studentexamen vid Försvarets läroverk 1957. Englund avlade officersexamen vid Flygkrigsskolan 1958 och utnämndes samma år till fänrik vid Skånska flygflottiljen. Han befordrades till löjtnant 1960 och tjänstgjorde vid Flygkadettskolan från 1960. Han befordrades 1966 till kapten och gick Högre stabskursen vid Militärhögskolan 1966–1968. Han tjänstgjorde vid Försvarsstaben 1968–1973 och befordrades till major 1971 och överstelöjtnant 1972. År 1975 blev han överstelöjtnant med särskild tjänsteställning och tjänstgjorde vid Försvarsdepartementet 1975–1977, varefter han var chef för Studiefunktionen vid Flygstaben. Han studerade vid Försvarshögskolan 1978.

År 1979 befordrades han till överste och var 1979–1981 chef för Planeringsavdelningen vid Flygstaben, varefter han var ställföreträdande chef för Upplands flygflottilj 1981–1983. Han befordrades till generalmajor 1983 och var 1983–1986 stabschef i Övre Norrlands militärområde, varpå han 1986 befordrades till generallöjtnant och 1986–1988 var befälhavare för samma militärområde. Därefter var han chef för flygvapnet 1988–1994. Englund lämnade Försvarsmakten 1994 och var därefter rådgivare inom försvarsindustrin och vid bland annat Linköpings universitet.

I en nekrolog berättas: ”Lars-Erik Englund älskade att flyga och han ansågs vara en av flygvapnets [sic] skickligaste J 29 Tunnan-piloter. Så var han också medlem i den exklusiva kretsen TTT = Tusen Timmar Tunnan.”

Lars-Erik Englund invaldes 1983 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Lars-Erik Englund var son till Gunnar och Berta Englund. Han gifte sig första gången 1954 med Gunn Wendel och andra gången 1986 med Birgitta Mårdstam (född 1940). Han hade tre barn.

Referenser

Noter

Tryckta källor
.
.
.

Män
Födda 1934
Avlidna 2010
Personer från Orsa socken
Svenska militärer under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Upplands flygflottilj
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Banca Transilvania

Banca Transilvania är en rumänsk bank med säte i Cluj-Napoca. Den grundades 1993 av lokala affärsmän i Transsylvanien och är sedan 1997 listad på Bukarestbörsen. Banken finns idag representerad i hela landet och har över 6000 anställda. Sett till tillgångar är det Rumäniens tredje största bank. Bankens största enskilda ägare är Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling .

2014 öppnade Banca Transilvania sitt första utländska kontor i Rom, Italien.

Dotterbolag
BT Asset Management S.A.I. S.A.
BT Direct
BT Leasing
BT Securities
Compania de Factoring 
BT Finop Leasing
BT Medical Leasing

Källor

Rumänska banker
Banker bildade 1993
Företag listade på Bukarestbörsen
Företag i Cluj-Napoca
Oldbury, West Midlands

Oldbury är en stad i Sandwell, West Midlands, Storbritannien, 8 kilometer västnordväst om Birmingham.

Oldbury är omgivet och järn- och kolfyndigheter och var tidigare känt för stålverk, kemisk industri och tillverkning av järnvägsvagnar.

Källor 
 

Orter i West Midlands (storstadsområde)
Svensk uppslagsbok
Slottet Grünsberg

Grünsberg, (tyska: Schloss Grünsberg) är ett slott i gemeinde Grünsberg, Altdorf bei Nürnberg i Landkreis Nürnberger Land, Mittelfranken i Bayern, Tyskland. 

Schloss Grünsberg är känt sedan 1200-talet och har bebotts av flera Patricierfamiljer.

Kejsaren Ludvig IV togs borgen i pant och gavs 1231 som län till Albertus Rindesmule de Nurnberch varefter han kallade sig Rindesmule de Grundisperc.

Genom århundraden av krig skadades borgen, och mot slutet av 1500-talet var den närmast en ruin. 1556 kom den i den ärbara släkten  Oertels ägande, och de byggde upp borgen igen, som en trevåningars slottsanläggning, vilken stod färdig 1561.

1579–1672 ägdes slottet av ätten Haller von Hallerstein, genom att Sigmund Haller von Hallerstein ärvde den från Oertel. Släkten Haller ägde också 1579–1823 den närbelägna borgen borgen Prackenfels bei Altdorf i Prackenfels.

1672–1726 ärvdes borgen från Haller von Hallerstein av ätten Paumgartner von Holnstein und Grünsberg, känd från Nürnberg sedan 1396. Johann Paul III Paumgartner byggde 171-1723 upp slottet till sitt nuvarande utseende. 

Johanns änka Sophie Paumgartner gifte sig med en medlem i släkten Haller, och 1730-1766 ägdes borgen återigen av släkten Haller. 

Sophies dotter gifte sig med Karl Christoph Stromer von Reichenbach, vars familj Stromer är en av de äldsta Patrizierfamiljerna i Nürnberg. Slottet ägs idag fortfarande av släkten Stromer, och förvaltas av friherrinnan Rotraut von Stromer-Baumbauer genom en stiftelse, och är den första söndagen i varje månad öppen för allmänheten.

Källor

Externa länkar 

 Grünsberg
 Burg Grünsberg
 Stromerstiftelsen
 Burg Grünsberg 

Slott i Bayern
Fredrik Vilhelm von Westphalen

Fredrik Vilhelm von Westphalen (tyska: Friedrich Wilhelm von Westphalen), född 5 april 1727 i Paderborn, Westfaliska kretsen, Tyskromerska riket, död 6  januari 1789 i Hildesheim, var en furstbiskop av Hildesheims katolska stift och Paderborns katolska ärkestift, samt apostolisk vikarie för Apostoliska vikariatet i de nordiska missionerna.

Biografi 

Fredrik Vilhelm von Westphalen var systerson till furstbiskop Vilhelm Anton von der Asseburg.

Fredrik Vilhelm von Westphalen var verksam i Paderborns domkapitel. 7 februari 1763 valdes han till biskop av Hildesheims katolska stift omfattande Hildesheimkatedralen, ett område omstritt mellan protestanter och katoliker. Den 1 mars 1773 blev han medhjälpare med successionsrätt i Paderborn. 

Han utnämndes han 1775 till apostolisk vikarie för Apostoliska vikariatet i de nordiska missionerna.

Efter sin morbrors död 26 december 1782 blev han biskop i Paderborn, med officiell besittning från år 1783.

Tyska furstar
Tyska biskopar
Romersk-katolska biskopar
Personer i Tyskland under 1700-talet
Personer från Paderborn
Födda 1727
Avlidna 1789
Män
Agiatis

Agiatis, död 224 f.Kr., var en drottning av Sparta. Hon var gift med Agis IV av Sparta (r. 244-241) och Kleomenes III av Sparta (r. 235-222). 

Agiatis beskrivs som en skönhet och ska ha haft en enskild privat förmögenhet. Hon var först gift med Agis IV, vars reformprogram hon aktivt stödde. Efter sin första makes död tvingades hon av den andra kungen, Leonidas, att gifta sig med dennes son och efterträdare Kleomenes. När Kleomenes 235 kom på tronen, lyckades Agiatis få honom att förändra sina politiska åsikter och övertala honom att genomföra det sociala reformprogram hon och hennes förste make hade arbetat för. Agiatis avled år 224. Två år efter hennes död avsattes Kleomenes och det reformer hon fått honom att genomföra återtogs.

Källor 
 

Kvinnor
Spartas drottningar
Födda 200-talet f.Kr.
Avlidna 224 f.Kr.
Johanna Mattsson

Malin Johanna Mattsson, född den 2 maj 1988 i Gällivare, är en svensk brottare. Hon tävlar för Gällivare SK men bor i Helsingborg, där hon är tränare på brottargymnasiet. Hon är syster till Sofia Mattsson.

Johanna Mattsson vann år 2014 guld i 60 kg vid EM i Vanda, Finland. Tidigare meriter på seniornivå är EM-brons 2006, EM-guld 2009 och VM-brons 2010. Dessutom innehar hon ett antal titlar från junior- och ungdomsmästerskap. Hon tävlade i 58-kilosklassen vid OS 2016, men förlorade i första matchen mot indiskan Sakshi Malik.

Referenser 
 Swedish Wrestling Federation – Biografi

Noter 

Europamästare i brottning
Svenska brottare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2016
Personer från Gällivare kommun
Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
Svenska idrottare under 2000-talet
Det tredje tecknet

Det tredje tecknet är en roman av den isländska författaren Yrsa Sigurðardóttir, utgiven 2005. Den svenska utgåvan kom ut 2006, i översättning av Ylva Hellerud, på Damm förlag.

En tysk ung man hittas död i Reykjavik, hans familj ber advokat Þóra Guðmundsdóttir att undersöka omständigheterna kring hans död. 

Det tredje tecknet är Yrsa Sigurðardóttirs deckardebut.

Referenser

Island i skönlitteratur
Isländska romaner
Isländskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 2005
Lojalitetsprogram

Lojalitetsprogram är en form av marknadsföring där trogna kunder får någon form av belöning för att de ska handla mer. Det kallas även kundklubbar.

Det vanligaste inom B2C (business-to-consumer) och detaljhandeln är att kunder har ett kund- eller bonuskort som man visar upp när man handlar där det man köper registreras och genererar ett antal poäng. Dessa poäng kan sedan omvandlas till pengar, rabatter, utlösande av rabattkuponger och särskilda erbjudanden just för att man är en trogen och lojal kund. 

Lojalitetsprogram blir också allt vanligare inom B2B (business-to-business), det vill säga företag som säljer produkter eller tjänster till andra företag. Men istället för att varje företag har ett bonuskort genomför man programmet och samlar poäng i ett program särskilt anpassat för företag. Här pratar man också oftast om Loyalty Management Program.

Det handlar om att stärka kundrelationen till exempel med återförsäljare och lojaliteten bland butiker (om det är de som är återförsäljare till företaget)

Syftet kan vara flera, exempelvis att:
 långsiktigt och strategiskt ha en plattform (ett ”paraply”) för det som aktivt förstärker marknads- och försäljningsaktiviteter
 bygga lojalitet kring varumärket både 
 med butikens företrädare likväl som med butikens säljare och successivt 
 ta marknadsandelar från konkurrenterna
 stimulera butikssäljare att fokusera på lönsamma produkter
 mäta aktiviteter som indirekt påverkar resultat

Se även 
 Flygbonusprogram

Lojalitetsprogram
en:Loyalty program
Knud Oldenow

Knud Oldenow, född 18 november 1892, död 24 augusti 1975, var en dansk jurist.

Oldenow blev 1924 landsfogde på Sydgrönland och blev 1932 kontorschef i Grönlands styrelse. Han var en framstående administratör och kännare av grönländska förhållanden och skrev förutom en mängd mindre avhandlingar i ämnet Træk af Kolonien godthaabs Historie 1728-1928 (1928), Den grønlandske Samfundslære (1931) samt Fugleliv i Grønland (1933).

Källor 

 

Danska jurister
Danska ämbetsmän
Personer i Danmark under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1975
Män
Svensk uppslagsbok
Gunnar Larsen (journalist)

Gunnar Larsen, född den 5 februari 1900 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där den 5 november 1958, var en norsk författare och journalist.

Larsen avlade juris kandidatexamen 1923 och blev anställd som medarbetare i Dagbladet samma år. Han var redaktionssekreterare där 1930–1941, då han under den tyska ockupationen fick lämna tidningen. Han återkom 1945 och blev redaktör och chef för nyhetsavdelningen och slutligen chefredaktör för Dagbladet 1954.  

Larsen var en ansedd journalist med kåseriet som specialitet och var flitigt verksam som översättare. Han tog som författare intryck av modern amerikansk litteratur och främst av Ernest Hemingway. Som journalist och författare lyckades Larsen förnya det norska tidnings- och romanspråket, där han samlade många intryck från Hemingway. Hans privatliv var problematiskt och han dog för tidigt relaterat till alkoholism.

Utmärkelser
Larsen tilldelades Gyldendals legat 1949.

Bibliografi i urval

Romaner
 I sommer (1932) (I somras, översättning Sven Stolpe, Bonnier, 1933) [en kyligt och öppet skildrad erotisk konflikt med stämningsfulla bilder från Oslo och dess omgivningar] 
 To misstenklige personer (1933) (Två misstänkta personer, översättning Sven Stolpe, Bonnier, 1934) [en studie i förbrytarpsykologi]
 Week-end i evigheten (1934) [en stil- och berättartekniskt intressant liten erotisk roman]
 Bull (1938) (Spår mot norr, översättning Sven Barthel, Bonnier, 1949) [en erotisk roman med norsk och exotisk miljö]
 Sneen som falt i fjor (1948) (Snön som föll i fjol översättning Sven Barthel, Bonnier, 1949) [en kärleksroman med den tyska ockupationen av Norge under andra världskriget och den norska motståndsrörelsen som bakgrund]

Övrigt
 Stanleys liv og reiser i Afrika (Stanleys liv och resor i Afrika, återberättade av Gunnar Larsen, översättning Gustaf Rudebeck, Hökerberg, 1946)

Källor
Larsen,Gunnar Otterbcch, norsk författare Svensk Uppslagsbok 1955.
Bra Böckers lexikon, 1977

Norska journalister under 1900-talet
Norska författare under 1900-talet
Journalister från Oslo
Födda 1900
Avlidna 1958
Män
Författare från Oslo
Altdorfs universitet

Altdorfs universitet var ett bayerskt universitet i Altdorf bei Nürnberg, Bayern i Tyskromerska riket, grundat som lärosäte 1578. Det fick universitetsprivilegier 1622. Det stängdes 1809 av Maximilian I Joseph av Bayern.

Mer kända lärare var Hugues Doneau, Scipione Gentili, och Daniel Schwenter.

Kända alumner vid universitet
 Albrecht von Wallenstein
 Gottfried Heinrich zu Pappenheim
 Gottfried Wilhelm von Leibniz
 Georg Philipp Harsdörffer (1607-1658), poet
 Wolfgang Carl Briegel (1626–1712), kompositör
 Johann Pachelbel (1653–1706), kompositör

Referenser

Externa länkar 

Tidigare universitet och högskolor i Tyskland
Utbildningsinstitutioner bildade 1578
Utbildningsinstitutioner upplösta 1809
Utbildning i Bayern