kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mörby gård

Mörby gård var en 1700-talsgård i Mörby, Danderyds kommun som gav området Mörby sitt namn. Gården, som låg strax öster om Danderyds sjukhus, klassades 1944 som byggnadsminne, upprustades 1951, var sedan 1973 rivningshotad och brann slutligen ner 1976. Mörby gårds föregångare har anor från sena vikingatiden och kan ha legat på samma plats. Dagens Mörbygårdsvägen påminner om den tidigare gården.

Historik

Den ursprungliga bosättningen från sena järnåldern låg nära en av Östersjöns havsvikar, som genom den postglaciala landhöjningen grundades upp och numera utgör  Edsviken. Möjligtvis var det denna havsvik som gett byn dess namn: ”Myr-byn” .
På 1400-, 1500- och 1600-talen hörde Mörby gård till Djursholmsgodset.

År 1702 blev Mörby ”nytt frälse under Konungsgården Ulricsdahl”, alltså en fri gård (frälse) under Ulriksdals slotts ägor. År 1815 förvandlas Mörby gård till Mörby Kronohemman och ägdes av kronan respektive Domänverket. Första arrendatorn (1815-1820) var underståthållaren Justus Christopher von Lindecreutz (kallad lagman Lind). Han arrenderade även Långängens gård (mellan 1808 och 1850) och fick en väg uppkallad efter sig. Under 1800-talet fanns ytterligare sju arrendatorer. 

För bygget av Stockholm–Rimbo Järnväg 1880-1885 såldes en del av Mörby gårds mark och Mörby fick en egen hållplats cirka 200 meter norr om gården. Under 1900-talets första decennium anlades Mörby verkstäder strax öster om gården, varvid ytterligare mark såldes. Mellan 1906 och 1909 var Axel Johnson arrendator. Han grundare bland annat av familjeföretaget Axel Johnson Gruppen. Efter dennes död 1910 övertogs arrendet fram till 1920 av hans änka, Annie Johnson (född Wietling). 

År 1944 klassades Mörby gård som byggnadsminne och 1951 genomfördes en omfattande ombyggnad av gårdens huvudbyggnad och flyglar. År 1952 förvärvade Stockholms läns landsting 8,7 hektar mark av Mörby gård för utvidgningen av  dåvarande Mörby lasarett och under följande åren anlades huvuddelen av de nuvarande sjukhusbyggnaderna för Danderyds sjukhus. 1953 såldes 4,5 hektar land för bygget av Mörbyskolan och Stocksundsskolan och 1961-1962 förvärvades den så kallade "Mörbyskogen" av Danderyds köping för höghusbebyggelse.

År 1973 såldes gården till Statens vägverk, som ville riva den och använda marken för utbyggnaden av Norrtäljevägen. Rivningsbeslutet vållade en lång opinionsstrid om gårdens bevarande. Den 23 september 1976, tre veckor innan gårdens öde skulle avgöras, brann den ner. Innan dess bestod anläggningen av mangårdsbyggnad och två flyglar från 1700-talet öster om Norrtäljevägen, samt en magasinsbyggnad väster om landsvägen. Magasinet flyttades till Berga gård. Idag är från gården endast några höga askar kvar, som står mitt i bussterminalen framför Danderyds sjukhus.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader i Danderyds kommun
Berenike Syra

Berenike Syra, född 285-280 f.Kr, död 246 f.Kr, var en drottning i det seleukidiska riket i Syrien som gift med Antiochos II Theos.

Hon var dotter till Ptolemaios II Filadelfos och Arsinoe I. 

År 253 f.Kr slöts ett avtal mellan hennes far och Antiochos II efter Andra syriska kriget. Enligt avtalet lovade Antiochos II att skilja sig från sin första maka Laodike I, gifta sig med Berenike och göra sina eventuella barn med henne till tronföljare framför sina barn i första äktenskapet. Giftermålet ägde rum 252 f.Kr. Makens första maka Laodike tvingades då lämna hovet och förvisades till Efesos. Året efter bröllopet, 251 f.Kr födde Berenike en son, Antiochos, som utropades till tronarvinge.

När hennes far avled 28 januari 246 f.Kr., övergav hennes make henne och hennes son i Antiokia, och återvände till Laodike i Efesos. I juli avled han, möjligen förgiftad. Laodike hävdade att Antiochos II hade återinsatt Laodikes son som tronföljare, och denna utropades därför till Seleukos II.  

Berenike förklarade då att Laodike hade förgiftat den avlidna kungen och förfalskat hans testamente. Hon lät utropa sin minderårige son för kung i enlighet med äktenskapskontraktet, och övertog själv regeringen som hans förmyndare och regent. Detta utlöste det utlöste tredje syriska kriget. Berenike lät befästa sig i Daphne i Antiokia och sände bad sin bror Egyptens kung Ptolemaios III om förstärkningar. Hon erövrade Soloia med sin här. 

Senare samma sommar mördades Berenike och hennes son på order av Laodike. De två aristokraterna Gennaios och Ikadion, kunde ta Berenikes son i besittning och lät döda honom, uppenbarligen i Antiokia. Det tycks som om Berenike sedan tillfångatogs. Hennes bror Ptolemaios III följde sin personliga läkares, Aristarchus, råd att komma överens med hennes barns mördare för att rädda hennes eget liv. Hon tycks ha fått löfte om att leva och försetts med en keltisk livvakt, men blev snart mördad. Hovfunktionärerna Panariste, Mania och Gethosyne ordnade Berenikes begravning, men hävdade utåt att hon levde och återhämtade sig, och väntade på den egyptiske kungens ankomst. 

Mordet på henne till att hennes bror fortsatte kriget till 241.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 200-talet f.Kr.
Avlidna 246 f.Kr.
Antikens drottningar
Kungligheter som blivit mördade
Kvinnliga regenter under 200-talet f.Kr.
Seleukidiska regenter
Ptolemaier
Laodike I

Laodike I, död efter år 237 f.Kr, var en drottning i det seleukidiska riket i Syrien. Hon var gift med Antiochos II Theos.

Hon var dotter till prins Achaios och en okänd grekinna och sondotter till Seleukos I och dennes första maka Apama. Hon gifte sig före 266 f.Kr med sin kusin Antiochos II. År 252 f.Kr. slöt Antiochos II fred med Ptolemaios II Filadelfos av Egypten (Ptolemeiska riket). Som en del av freden gick han med på att skilja sig från Laodike och gifta sig med Ptolemaios' dotter Berenike Syra och göra de eventuella barn han fick med henne till sina arvingar före Laodikes barn. Detta fullföljdes året därpå. Laodike I fick efter skilsmässan stora landområden i Mindre Asien som sina personliga förläningar och bosatte sig med sitt eget hov i Efesos. 

År 246 f.Kr avled Ptolemaios, och Antiochos övergav Berenike Syra i sin huvudstad Antiokia och återvände till Laodike i Efesos. Strax därpå avled han, möjligen förgiftad av Laodike. Berenike Syra utropade nu sin son till kung i Antiokia och sig själv som hans förmyndarregent, medan Laodike i Efesos gjorde sina egna söner Seleukos II och Antiochos Hierax till kungar. För att undvika ett inbördeskrig lät hon genast mörda Berenike Syra och dennas son. Mordet gjorde att Berenikes bror Ptolemaios III förklarade krig mot seleukiderriket: kriget kallades Laodike-kriget. Själv föredrog Laodike I sin yngre son, och då han år 244 gjorde uppror tog hon hans parti mot sin äldre son i det inbördeskrig som följde. Laodike I mördades av Ptolemaios som hämnd för hans systers död, men det är oklart vilket år det skedde. Det måste ha skett efter år 237 f.Kr, eftersom det finns en inskription som omnämner henne som levande det året.  

Barn: 
 Seleukos II Kallinikos
 Antiachos Hierax
 Apama
 Stratonike av Kappadokien
 Laodike

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 200-talet f.Kr.
Avlidna 200-talet f.Kr.
Antikens drottningar
Seleukiderna
Kungligheter som blivit mördade
Laodike IV

Laodike IV, död efter 175 f.Kr, var en drottning i det seleukidiska riket i Syrien. Hon var gift med sina bröder Seleukos IV och Antiochos IV.

Hon var dotter till Antiochos III den store och Laodike III. Hon gifte sig 196 f.Kr med sin äldste bror, tronföljaren Antiochos. Detta var det första syskonäktenskap som förekom i den seleukidiska dynastin. Hon blev änka 193. Fadern gifte därefter bort henne emd hennes yngre bror och nästa tronföljare, Seleukos IV, som utnämndes till medregent. Själv blev Laodike utnämnd till att bli översteprästinna för den kult fadern hade inrättat för modern efter dennas död. År 187 f.Kr efterträdde hon och hennes bror fadern som seleukiderrikets samregerande kungapar. De är det första seleukidiska kungapar som finns avbildade på mynt. Efter makens död 175 f.Kr efterträddes han av deras son. Laodike gifte sig med sin yngre bror Antiochos IV, som adopterade hennes son och blev hennes och hennes sons medregent. Hennes dödsår är okänt. År 170 f.Kr mördade hennes tredje bror-make hennes son.   

Barn 
Barn med Antiochos
 Antiochos
 Nysa, drottning av Pontos
Barn med Seleukos IV
 Antiochus
 Demetrios I Soter 
 Laodike V

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 200-talet f.Kr.
Avlidna 100-talet f.Kr.
Antikens drottningar
Seleukiderna
Laodike av Pontus

Laodike av Pontus, född 130 f.Kr, död 90 f.Kr, var en drottning av Pontus. Hon medregent till sin bror och make Mithridates VI Eupator från 116 till 90 f.Kr.

Laodike var dotter till Mithridates V av Pontus och Laodike VI. Mithridates VI gifte sig med henne efter att han hade avsatt deras mor och bror och blivit ensam regent i Pontus år 116 f.kr. Orsaken till syskonäktenskapet var att bevara dynastins "rena blod", att bekräfta sin egen rätt till tronen och att gifta sig med en person han kunde göra till medregent, och Laodike hyllades som hans drottning och medregent. 

Laodike hade ett antal sexuella förbindelser med makens vänner. År 90 f.Kr varnades han av sina tjänare om att Laodike förberedde en kupp mot honom, och mottog en lista på hennes anhängare och medkonspiratörer. Han tillfångatog då omedelbart Laodike och de övriga som namngavs på listan och avrättade dem. Efter hennes död vägrade Mithridates att gifta sig med någon som bar hennes namn, och var också ovillig att ge sina följande hustrur titeln drottning.   

Barn: 
 Mithridates
 Arcathius
 Machares
 Pharnaces II av Pontus 
 Kleopatra av Pontus
 Drypetina

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 100-talet f.Kr.
Avlidna 90 f.Kr.
Antikens drottningar
Kvinnliga regenter under 100-talet f.Kr.
Kvinnliga regenter under 000-talet f.Kr.
Pontus regenter
Laodike VI

Laodike IV, död cirka 114 f.Kr, var en drottning och regent av Pontus. Hon var gift med Mithridates V av Pontus och därefter medregent med sin son Mithridates VI Eupator från 120 till 116. 

Laodike var dotter till Antiochos IV Epiphanes och Laodike IV. Hon gifte sig 152 f.Kr med Pontus' tronföljare Mithridates, som två år senare blev kung. År 120 mördades Mithridates V under en bankett. I sitt testamente lämnade han tronen i arv till Laodike VI och deras två söner
Mithridates VI Eupator och Mithridates Chrestus. Eftersom sönerna var minderåriga blev hon i praktiken ensam regent. Laodike VI ska ha skuldsatt staten genom slöseri på lyx och ha accepterat mutor från Rom. Hon favoriserade sin yngre son Chrestus, och hennes äldre son Eupator flydde därför Pontus. År 116 f.Kr återvände Eupator, avsatte sin mor och bror och fängslade dem och erövrade hela makten. Laodike VI avled i fängelset av naturliga orsaker, medan Chrestus möjligen blev mördad. De fick båda kungliga begravningar. 

Barn: 
 Laodike av Kappadokien
 Mithridates VI Eupator
 Mithridates Chrestus
 Laodike av Pontus
 Nysa
 Roxana
 Statira

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 100-talet f.Kr.
Avlidna 100-talet f.Kr.
Antikens drottningar
Kvinnliga regenter under 100-talet f.Kr.
Pontus regenter
Antonia Tryphaena

Antonia Tryphaena, ofta kallad enbart Tryphaena av Thrakien, född 10 f.Kr, död 55 e.Kr, var drottning och medregent över den romerska klientstaten Thrakien tillsammans med sin son Rhoemetalces II från 18 till 38 e.Kr.

Biografi

Tidigt liv
Antonia Tryphaena var dotter till de romerska klientmonarkerna Polemon Pythodoros och Pythodorida I av Pontus. Hon var syster till Zenon, som blev romersk klientkung i Armenien under namnet Artaxias III, och Polemon II av Pontus, som blev Roms sista klientmonark i Pontus. Genom sin romerska mormor Antonia var hon det tredje barnbarnsbarnet till Marcus Antonius och hans andra maka och kusin Antonia Hybrida Minor. Hennes far avled 8 f.Kr och hennes mor gifte sig med kung Archelaus av Kappadokien, vid vars hov hon och hennes syskon växte upp.

Drottning och regent
Antonia Tryphaena gifte sig med Cotys VIII av Thrakien, son till de romerska klientmonarkerna Rhoemetalces I och Pythodoris I, någon gång före år 12. När hennes svärfar avled år 12 efterträddes han av hennes make som klientmonark i Thrakien. Efter kejsar Augustus' död år 14 finansierade hon restaureringen av staden Cyzicus i Anatolien som tack till Augustus. Vid samma tidpunkt utbröt tronstrider i Thrakien, då hennes makes farbror Rhescuporis II, som styrde den andra halvan av Thrakien, krävde hela landet under sig. 

År 18 tillfångatogs Cotys av sin farbror och mördades, och Antonia Tryphaena flydde med sina barn till Cyzicus. Samma år ställde kejsar Tiberius Rhescuporis II inför rätta för mord inför den romerska senaten och inbjöd Antonia Tryphaena att närvara. Hon anklagade honom då för att ha tvingat Cotys och fly från sitt rike och slutligen för att ha mördat honom. Tiberius' avsatte Rhescuporis II och dömde honom till livstid exil i Alexandria i Egypten. Där dödades han snart av romerska soldater då han försökte fly. 

Antonia Tryphaena och hennes son Rhoemetalces II tilldömdes styret över hela Thrakien i samregering. De regerade tillsammans fram till 38.

Senare liv
Efter sin sons död år 38 abdikerade hon på begäran av kejsar Caligula och efterträddes av sin dotter Pythodoris II och dennas make och kusin; Rhescuporis II:s son Rhoemetalces III, som blev de sista monarkerna av Thrakien innan det blev en romersk provins år 46. Själv utnämndes Antonia Tryphaena av Caligula till prästinna i kulten av Julia Drusilla i Rom och år 42 till prästinna för kulten av Livia Drusilla. 

Efter sin abdikation levde Antonia Tryphaena i Cyzicus i Anatolien, där hon förde en livstid inspirerad av kejsarinnan Livia som blev ett exempel för andra elitkvinnor i regionen. Enligt en uppgift ska Antonia Tryphaena möjligen ha konverterat till kristendomen omvänd av Aposteln Paulus, ett rykte som uppkommit på grund av att Paulus hade en lärjunge vid namn Tryphaena i just Cyzicus.

Barn

 Rhoemetalces II, monark 18-38
 Gepaepyris, gift med Tiberius Julius Aspurgus av Bosporen
 Cotys IX, klientkung i Lilla Armenien 38-47
 Pythodoris II av Thrakien, Thrakiens sista monark 38-46.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 10 f.Kr.
Avlidna 55
Antikens drottningar
Kvinnliga regenter under 000-talet
Romerska präster
Romerska klientmonarker
Thrakiska regenter
Strilkove

Strilkove (ukrainska: Стрілкове) är en by i Cherson oblast som ligger på en landtunga vid Azovska sjön i södra Ukraina. 

Strilkove ligger på en av de smala landtungor – Arabatnäset – som förbinder Krim med fastlandet. Denna den östligaste landtungan är delad mellan den autonoma republiken Krim/Republiken Krim och Cherson oblast, som genom sin halva av landtungan fått en "framskjuten position" söderut.

15 mars 2014 gick en trupp på 80 man från Ryska federationens militär i land från Azovska sjön och besatte byn med stöd av fyra stridshelikoptrar och tre pansarvagnar.

Referenser

Byar i Ukraina
Orter i Cherson oblast
1145 Robelmonte

1145 Robelmonte är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 februari 1929 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte. Dess preliminära beteckning var 1929 CC. Den fick senare namn efter orten med samma namn i Belgien, som var födelseplatsen för den belgiske astronomen Sylvain Julien Victor Arend. Bakgrunden till detta var en förväxling kring namnet mellan asteroid 1127 Mimi och 1145 Robelmonte. Arend föreslog namnet Robelmonte för sin upptäckt av asteroid nr 1127 och Delporte föreslog sin hustrus namn efter upptäckten av asteroid nr 1145. Vid namngivningen förväxlades uppgifterna, vilket förklarar varför Arends upptäckt har fått namn efter Delportes hustru.

Den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Robelmontes nästa periheliepassage sker den 4 juli 2024. Dess rotationstid har beräknats till 9,01±0,01 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1929
Topokemi

Topokemi (av grekiska topos, ställe) är ett av Volkmar Kohlschütter 1918 infört begrepp för kemiska reaktionstyper, vilkas egenart i fråga om produkt och förlopp bestäms av reaktionsstället (bildningsmiljön). Därvid är det ej endast fråga om ett ämnes bildningsformer (till exempel grafit, kol och sot), utan även om egentliga kemiska reaktioner.

Det väsentliga för en topokemisk reaktion är enligt Kohlschütter, att en specifik komplex av bildningsbetingelser bestämmer den form, i vilken en produkt uppstår. En topokemisk reaktion föreligger sålunda, om ett fast ämne bildas genom en reaktion, som är lokaliserad till det ställe, där den fasta produkten sedan förefinnes.

Källor

Fysikalisk kemi
Göddered-Hakered

Göddered-Hakered är ett naturreservat i Rödbo socken i Göteborgs kommun i Bohuslän.

Reservatet ligger på nordligaste delen av Hisingen och gränsar till naturreservatet Göta och Nordre älvs dalgångar. Där finns omväxlande lövskogar, åkrar, ängar och betesmarker. Där finns en större bokskog.

Inom området finns 15 fornlämningar. På många ställen växer blåsippor. I hagar finns arter som smörbollar, gullviva och stor blåklocka. Där finns även ovanliga arter som stiftklotterlav och svampen cinnobermussling. Genom reservatet går flera små vägar och stigar. Naturreservatet ingår i Program för skydd av tätortnära naturområden i Göteborgsregionen. 

Området är skyddat sedan 2012 och omfattar 135 hektar. Det förvaltas av Länsstyrelsen i Västra Götalands län.

Referenser

Källor
Göddered-Hakered, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Göteborgs kommun
Naturskyddsområden bildade 2012
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
1146 Biarmia

{{Faktamall himlakropp
|bredd            = 21em
|namn             = 1146 Biarmia
|bgcolour         = #FFFFC0
|bild             = 
|bildtext         = 
|upptäckare       = Grigorij N. Neujmin
|upptäckt         = 7 maj 1929
|upptäcktsplats   = Simeizobservatoriet
|upptäckts_ref    = 
|mp_namn          = 1146 Biarmia
|mp_kategori      = Asteroidbältet
|alt_namn         = 1929 JF'', 1941 WD1, A913 KA
|uppkallad        = Bjarmaland
|omloppsbana_ref  = 
|epok             = 23 maj 2014
|aphelium         = 3,81972533 AU
|perihelium       = 2,2707769 AU
|halv_storaxel    = 3,04525111 AU
|excentricitet    = 0,25432195
|period           = 1941,034 dygn (5,31 år)
|medelhastighet   = 
|inklination      = 17,063558°
|uppst_nod        = 213,90047°
|medelanomali     = 321,80024°
|peri_arg         = 63,89960°
|dimensioner      = 
|diameter         = 31,14 km
|massa            =
|densitet         = 
|albedo           = 0,2190
|skenbar_magnitud = 
|abs_magnitud     = 9,80
}}1146 Biarmia är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 maj 1929 av den ryske astronomen Grigorij N. Neujmin vid Simeizobservatoriet på Krim. Dess preliminära beteckning var 1929 JF'''. Den fick senare namn efter det fornnorska namnet för norra Ryssland, Bjarmaland.

Biarmias senaste periheliepassage skedde den 6 april 2020. Fotometriska observationer av asteroiden under 1999 har gett vid handen en rotationstid 11,514±0,004 timmar, med en variation i ljusstyrka på 0,32 magnituder.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av GN Neujmin
Astronomiska upptäckter 1929
Sonderabteilung Einsatz R

Sonderabteilung Einsatz R, även benämnd Einsatz R, Aktion R och Abteilung R, var en särskild SS-avdelning inom Operationszone Adriatisches Küstenland. Sonderabteilung Einsatz R var underordnad den Högre SS- och polischefen i Trieste, Odilo Globocnik, och hade till uppgift att gripa och deportera italienska judar, förfölja politiska motståndare samt bekämpa partisaner.

I början av november 1943 avslutades Operation Reinhard, förintandet av Generalguvernementets judiska befolkning. De SS-män som hade tjänstgjort i förintelselägren Bełżec, Sobibór och Treblinka kommenderades då till norra Italien och Sonderabteilung Einsatz R, som leddes av Christian Wirth. I maj 1944 sköts Wirth ihjäl av jugoslaviska partisaner och efterträddes av Gottlieb Hering, som inom kort avlöstes av Dietrich Allers.

Sonderabteilung Einsatz R hade i uppdrag att gripa och deportera italienska judar och konfiskera deras förmögenhet. Vidare hade SS-männen i uppgift att förfölja och gripa politiska motståndare samt att bekriga jugoslaviska partisaner. I koncentrationslägret Risiera di San Sabba i Trieste mördades omkring 5 000 judar och partisaner.

Organisation

Referenser 

Förintelsen i Italien
SS
Cherson (olika betydelser)

Cherson kan syfta på:

 Cherson oblast – ett oblast i Ukraina
 Cherson – en stad i Cherson oblast
 Guvernementet Cherson – ett guvernement i södra delen av Kejsardömet Ryssland, 1802–1920
 2701 Cherson – en asteroid i huvudbältet
Laodike V

Laodike V, död 150 f.Kr, var en drottning i Makedonien och möjligen i det seleukidiska riket. Hon var gift med kung Perseus av Makedonien och möjligen med seleukiderkungen Demetrios I.  

Laodike var dotter till Seleukos IV och Laodike IV. Hon gifte sig 178 eller 177 f.Kr med kung Perseus av Makedonien. Hon blev mor till Alexander, Philip, Andriscus och en dotter vars namn är okänt. 

År 168 f.Kr besegrades Perseus av Rom under Lucius Aemilius Paullus. Perseus och hans barn fördes som fångar till Rom, där de tvingades gå i Paullus' triumftåg, och Makedonien blev en romersk provins. Perseus avled i romersk fångenskap senast 162 f.Kr. Vad som hände med barnen är okänt med undantag av den äldste sonen Alexander, som först var fången med sin far och sedan utbildade sig till notarie i Rom. 

Laodike själv fördes aldrig som fånge till Rom och tilläts uppenbarligen återvända till det seleukidiska hovet. År 161 f.Kr blev hennes bror Demetrios I kung. Året därpå erbjöd han kung Ariarathes V av Kappadokien att gifta sig med Laodike, men denna avböjde. Det är möjligt att Laodike sedan gifte sig med sin bror. Det är inte bekräftat, men Demetrios maka och moder till hans söner hette verkligen Laodike. Både Laodike och Demetrios mördades år 150 av Alexander Epifanes.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 100-talet f.Kr.
Avlidna 100-talet f.Kr.
Antikens drottningar
Seleukiderna
Makedoniens drottningar
Olof Wahlgren (militär)

Carl Olof Wahlgren, född 11 februari 1863 i Lund, död 10 maj 1940, var en svensk militär och direktör. Han var son till Fredrik August Wahlgren och i äktenskap med Bertha Berling (1869–1925, dotter till Christian Berling) far till Christer Wahlgren.

Wahlgren blev student i Lund 1882, underlöjtnant vid Södra skånska infanteriregementet 1883, genomgick Krigshögskolan 1886–88 samt Skjutskolan 1890 och 1911. Han tjänstgjorde vid Kronprinsens husarregemente från 1887, Wendes artilleriregemente från 1889, blev löjtnant 1892, kapten 1901, major vid Hallands regemente 1910, överstelöjtnant vid Södra skånska infanteriregementets reserv 1914 och erhöll avsked 1923.

Wahlgren blev ekonomidirektör i Förlags AB Malmö 1895, verkställande direktör där 1907–37 och ordförande 1920. Han tillhörde stadsfullmäktige i Malmö 1905–12 och 1915–18 samt olika kommunala styrelser och nämnder i Malmö. Han var ordförande i Allmänna svenska boktryckareföreningens avdelning för Skåne-Blekinge under flera år, revisor i Skånes Enskilda Bank och ordförande i revisionen under flera år, ledamot av styrelsen och vice ordförande i Sparbanken Bikupan, ordförande i Malmö industriförening 1908–20, ledamot av förvaltningsutskottet för Baltiska utställningen 1914, ordförande i Svenska Röda Korsets Skånedistrikt, ordförande i Malmö landstormsbefälsförening 1914–18 och vice ordförande i första Skånemässan 1919. Han deltog i journalistkongressen i Paris 1900 och företog studieresor till ett flertal europeiska länder.

Referenser

Noter

Källor 

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Svenska direktörer
Personer i Malmös historia
Kommunalpolitiker i Malmö
Militärer från Lund
Födda 1863
Avlidna 1940
Män
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund