kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charlotte Stjerneld

Christina Charlotta "Charlotte" Stjerneld, född Gyldenstolpe 1766 i Stockholm, död 1825 i Stockholm, var en svensk grevinna och hovfunktionär.

Biografi
Christina Charlotta Stjerneld var dotter till en av rikets herrar, överkammarherren greve Nils Filip Gyldenstolpe och Jacquette Elisabet De Geer af Leufsta, och gifte sig 1790 med friherre Adolf Ludvig Stierneld. Hon var hovfröken hos Hedvig Elisabet Charlotta; underhovmästarinna för hennes son hertig Karl Adolf av Värmland 1798; statsfru 1800; guvernant för kungabarnen 1802–1809 (med titeln hovmästarinna från 1807); hovmästarinna hos Hedvig Elisabet Charlotta 1809–1811 och överhovmästarinna 1811–1818.

Hon var som hovfröken Hedvig Elisabet Charlottas favorit och deltog vid dennas sida i oppositionen mot Gustav III 1789: Hedvig Elisabet Charlotta uppmuntrade också hennes äktenskap sin skyddsling, oppositionsledaren Adolf Ludvig Stierneld. Efter att Stierneld fängslades av Gustav III, friade han till henne från fängelset och bad henne att utverka en benådning hos monarken om hon svarade positivt. Hon tackade ja till förslaget och sände liksom Hedvig Elisabet Charlotta upprepade förfrågningar till Gustav III om att han skulle benådas, bland annat med hänvisning till deras förlovning. Han blev också benådad 1790, men inte på grund av förfrågningarna. Paret gifte sig kort efter hans frigivning och lämnade sedan hovet.

Charlotta Stjerneld är känd som en av fem svenska kvinnor som under 1700-talet var medlemmar av frimurarna, via ett s.k. adoptionsfrimureri; de övriga var  Sophie von Fersen, Hedvig Eleonora von Fersen, Ulrica Catharina Brahe och Hedvig Elisabet Charlotta, som från 1776 var deras stormästarinna. Hennes medlemskap är dock mer osäker än de övriga fyras, som är säkert bekräftade. År 1801 var hon också medlem i Carl Adolf Bohemans hemliga sällskap som av honom kallades för gren av frimurarorden: sällskapet Gula Rosen, vid sidan av bland andra greve Erik Ruuth, dennes hustru Charlotte Wahrendorff, greve Magnus Fredrik Brahe och dennes hustru Catharina Ulrica Koskull och drottningens mor.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 http://www.adelsvapen.com/genealogi/Stierneld_nr_236
 Carl Carlson Bonde (1907). Hedvig Elisabeth Charlottas dagbok III (1789–1792). Stockholm: Norstedt & Söners förlag.
 Cecilia af Klercker (1939). Hedvig Elisabeth Charlottas dagbok VIII (1807–1811). Stockholm: Norstedt & Söners förlag
 Cecilia af Klercker (1942). Hedvig Elisabeth Charlottas dagbok IX (1812–1817). Stockholm: Norstedt & Söners förlag.

Svenska hovmästarinnor
Svenska statsfruar
Svenska överhovmästarinnor
Svenska friherrinnor
Svenska grevinnor
Födda 1766
Avlidna 1825
Kvinnor
Karl XIII:s hov
Personer i Sverige under 1800-talet
Personer i Sverige under 1700-talet
Louise von Fersen

Lovisa Sofia "Louise Sophie" von Fersen, född Piper 1777 i Stockholm, död 1849 i Stockholm, var en svensk grevinna och hovfunktionär. 

Hon var dotter till hovmarskalken Sten Abraham Piper och Catharina Ehrensvärd, som varit hovfröken, och gifte sig 1797 med överstekammarherren greve Fabian Reinhold von Fersen. Hon var hovfröken hos Sofia Albertina 1794–1797, hovmästarinna hos drottning Fredrika 1804–1805 och överhovmästarinna 1805–1810. 

Hans Gabriel Trolle-Wachtmeister sade om henne att hon "var den skönaste junogestalt man kunde se" och "onekligen det mest bildade fruntimmer i de högre kretsarna".

Referenser

Noter

Källor 
 http://www.adelsvapen.com/genealogi/Piper_nr_1899
 Anreps ättartavlor

Svenska grevinnor
Svenska hovmästarinnor
Svenska överhovmästarinnor
Louise
Födda 1777
Avlidna 1849
Kvinnor
Gustav IV Adolfs hov
Louise (von)
Olofströms IBK

Olofströms IBK är en innebandyklubb i Olofström i  Sverige, bildad 1986. Klubben grundades av Anders Ohlsson och Charles Tiri. Herrlaget spelade i Sveriges högsta division under säsongen 1989/1990.klubben förkortas även OIBK

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats

Innebandyklubbar i Sverige
Sport i Olofström
Sportklubbar bildade 1986
Richard Rhodes

Richard Rhodes, född 4 juli 1937 i Kansas City, Kansas, är en amerikansk journalist, historiker och författare. 

Rhodes tilldelades Pulitzerpriset i kategorin "General Non-Fiction" för boken The Making of the Atomic Bomb, publicerad 1986. År 2002 utgav han Masters of Death om de nazistiska Einsatzgruppen.

Bibliografi 
 1970: The Inland Ground: An Evocation of the American Middle West
 1973: The Ungodly: A Novel of the Donner Party
 1974: The Ozarks
 1978: Holy Secrets
 1979: Looking for America: A Writer's Odyssey
 1980: The Last Safari
 1981: Sons of Earth
 1986: The Making of the Atomic Bomb
 Det sista vapnet: hur atombomben kom till (översättning Lennart Edberg, Hammarström & Åberg, 1990)
 1989: Farm: A Year in the Life of an American Farmer
 1990: A Hole in the World: An American Boyhood
 1992: The Los Alamos Primer: The First Lectures on How to Build an Atomic Bomb
 1992: Making Love: An Erotic Odyssey
 1993: Nuclear Renewal: Common Sense about Energy
 1995: Dark Sun: The Making of the Hydrogen Bomb
 1995: How to Write: Advice and Reflections
 1995: Picturing the Bomb: Photographs from the Secret World of the Manhattan Project
 1996: Trying to Get Some Dignity: Stories of Triumph over Childhood Abuse
 1997: Deadly Feasts: Tracking the Secrets of a Terrifying New Plague
 1999: Visions of Technology: A Century of Vital Debate about Machines, Systems, and the Human World
 1999: Why They Kill: The Discoveries of a Maverick Criminologist
 2002: Masters of Death: The SS-Einsatzgruppen and the Invention of the Holocaust
 2004: John James Audubon: The Making of an American
 2006: The Audubon Reader
 2007: Arsenals of Folly: The Making of the Nuclear Arms Race
 2010: The Twilight of the Bombs: Recent Challenges, New Dangers, and the Prospects for a World Without Nuclear Weapons
 2011: Hedy's Folly: The Life and Breakthrough Inventions of Hedy Lamarr, the Most Beautiful Woman in the World

Referenser

Noter

Födda 1937
Män
Personer från Kansas City, Kansas
Levande personer
Amerikanska journalister under 1900-talet
Amerikanska historiker under 1900-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska journalister under 2000-talet
Amerikanska historiker under 2000-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Författare från Kansas
Forskare från Kansas
Niki Nordenskjöld

Niki Nordenskjöld, född Annika Nordenskjöld Olsén 1 december 1975 i Göteborg, död 3 september 2014 i Stockholm, var en svensk skådespelare och illustratör.

Biografi 
Niki Nordenskjöld fick som 15-åring sin första filmroll i den dansk-svenska långfilmen och TV-serien Karlavagnen, regisserad av Birger Larsen. Som 20-åring tecknade hon för Göteborgs-Posten och hade bland annat under ett års tid seriestripen NIKI. På senare år har hon främst skådespelat och medverkat i diverse film-, TV- och teaterproduktioner. 

På scen medverkade Nordenskjöld bland annat i Lämmelman på Stockholms Stadsteater, i monologen Med mina händer gör jag människor vackrare på bland annat Klara Soppteater och Uppsala Stadsteater och i Stars on the Ceiling (I taket lyser stjärnorna) på Fringefestivalen, Edinburgh. Hon ingick som medlem i teatergruppen Orkestern.

Niki Nordenskjöld avled i cancer i september 2014.

Filmografi i urval 
 2000 – Dog is Watching
 2005 – Wallander – Den svaga punkten
 2007 – Beck – Den japanska shungamålningen
 2007 – Honungsfällan
 2008 – Tack Gode Gud!
 2008 – Oskar, Oskar
 2011 – Annika Bengtzon – Prime Time
 2012 – Karatefylla (Nominerad till TV-priset Kristallen)
 2013 – Adelshingst (The Noble Stud) (belönad med Grand Prix på Kratkofil International Short Film Festival)
 2013 – Solsidan

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 
 

Kvinnor
Födda 1975
Avlidna 2014
Svenska skådespelare
Svenska illustratörer
Konstnärer från Göteborg
Skådespelare från Göteborg
Maschen Rangierbahnhof

Maschen Rangierbahnhof är en rangerbangård i Maschen utanför Hamburg. Den är Europas största rangerbangård och ligger längs järnvägslinjen Hamburg–Hannover.

Under 1960- och 70-talen arbetade Deutsche Bundesbahn (DB) för att avskaffa de många mindre bangårdarna som fanns kring och i Hamburg och tog fram Maschen som ett ersättningsalternativ.

Rangerbangården består av två mot varandra riktade tågbildningsanläggningar: en infartsgrupp med riktningsgrupp och rangerspår i riktning norr–söder, bestående av 48 spår och en i motsatt riktning, söder–norr bestående av 64 spår. Bangården har 4 ställverk (Fahrdienstleiterstellwerken). Det finns lokstall för elektrolok och diesellok tillsammans med verkstäder för att reparera skadade godsvagnar.

Anläggningen, som blev färdigställd stegvis mellan 1977 och 1980, med officiell invigning 7 juli 1977, renoverades och byggdes om i etapper sedan 2009. Färdigställandet av den förnyade bangårdsanläggningen, som fick ytterligare rangermöjligheter, skedde 2014.

Källor

Järnvägsstationer i Tyskland
Bailey Yard

Bailey Yard är världens största rangerbangård och ägs av Union Pacific Railroad. Den ligger omedelbart väster om staden North Platte, i delstaten Nebraska nära mitten av USA på järnvägssträckan Overland Route, (Oakland, Kalifornien –) Cheyenne, Wyoming – Omaha, Nebraska (– Chicago). Denna järnvägssträcka är den ursprungliga sträckningen för den transamerikanska järnvägen, och bangårdens äldsta föregångare byggdes på 1860-talet när staden North Platte grundades av järnvägen. Namnet Bailey Yard härstammar från den tidigare ordföranden i järnvägsbolaget Ed. H. Bailey. Under andra världskriget låg en stor kantin här som serverade måltider till amerikanska värnpliktiga på transport genom landet. Efter kriget har bangården successivt byggts ut i flera etapper.

Det förekommer sedan 1970-talet ingen persontrafik förbi denna bangård, men sträckan är fortfarande viktig för tung godstrafik.  I North Platte har Union Pacific över  anställda. I nära anslutning till bangården har Union Pacific lok- och vagnverkstäder för underhåll och reparation.

Källor

Järnvägsstationer i USA
Byggnader och anläggningar i Nebraska
North Platte
Gäle naturskog

Gäle naturskog är ett naturreservat som inrättades 2005 och är ett urskogsområde som ligger cirka en mil utanför Grönviken i Östersunds kommun. Syftet med reservatet är att bevara de naturvärden som ingår i naturtypen Västlig taiga som t.ex. hackspettar, hönsfåglar, kryptogamer och vedlevande insekter.

Geologi 
Berggrunden består av Revsundsgranit och jordarterna domineras av sandig-moig morän. Höjdskillnaden mellan högsta och lägsta (370 meter över havet) är 17 meter. På moränryggens höjdläge i områdets centrala del dominerar tall. Vissa av tallarna har uppnått en ålder av 300 år. De flesta tallarna är dock mellan 80 och 100 år gamla. Där gran dominerar så finns det mycket bärarter som t.ex. lingon och blåbär.

Växtlighet

I reservatet så finns minst 17 stycken rödlistade arter. Alla dessa har återfunnits i t.ex. lågor samt övrig död ved.

Vitskaftad svartspik (Chaenothecopsis viridialba)
Stiftgelélav (Collema furfuraceum)
Lappticka (Amylocystis lapponicus eller A. lapponica)
Doftticka (Haploporus odorus)
Harticka (Inonotus leporinus)
Gammelgransskål (Pseudographis pinicola)
Isabellporing (Anomoporia bombycina)

Djurliv 
Nedanstående fåglar har observerats i reservatet:
Järpe (Bonasia bonasia)
Järpe (Bonasa bonasia) är en stannfågel som är den minsta arten i underfamiljen skogshöns av familjen fälthöns i Sverige. Den är brunspräcklig, och lever uteslutande i barrskog. Järpen är 34–39 cm[3] lång och har ett vingspann på 48–54 cm. På ovansidan är den grå, delvis med rödbrun anstrykning och på huvudet, nacken och ryggen har den svartaktiga tvärstreck. På nedre delen av ryggen och övergumpen är den mest grå. Vingpennorna är gråbruna och stjärten grå med brun vattring. Alla stjärtpennorna, utom de mellersta, har ett brett svart tvärband innanför den gråvita spetsen.

Tjäder (Tetrao urogallus)
Tjäder (Tetrao urogallus) är en skogsfågel i familjen fälthöns och underfamiljen skogshöns.[2] Den förekommer i öppna skogar i norra och mellersta Europa samt i norra Asien. Den är nära besläktad med orre och det förekommer hybrider mellan tjäder och andra hönsfåglar.

Tretåig hackspett (Picoides tridactylus)
Tretåig hackspett mäter 21,5–24 centimeter, är svartvit och den adulta hanen har gul hjässa. Den är starkt bunden till gran men förekommer lokalt i annan skogstyp. Den hackar efter föda på döda eller mycket skadade träd. Den livnär sig främst av insekter, som den fångar genom att hacka eller peta i barken på mestadels döda eller starkt skadade träd.

Spillkråka  (Dryocopus martius)
Spillkråka är en stor, nästan helsvart fågel inom familjen hackspettar. Den är den största av Europas hackspettar med en längd av 40 cm[4] - 57[5] och ett vingspann på 67–73 cm[4]. Vikten är 300 gram. Dräkten är nästan helt och hållet svart.[5] Den adulta hanen har röd panna och hjässa, medan honan ända från juvenil dräkt endast är röd i nacken.[4] Ögonen är ljusa och halsen relativt lång.[4] Näbben är kraftig och benvit.[6]

Källor 
Länsstyrelsens sida om Gäle urskogs naturreservat

Naturreservat i Östersunds kommun
Naturskyddsområden bildade 2005
Flygplan (film)

Flygplan () är en amerikansk animerad actionfilm från 2013 och är en spinoff från Disney-Pixars Bilar (2006). Filmen är dock inte producerad av Pixar; utan är producerad av Disney's nu nerlagda dotterbolag Disneytoon Studios.

Handling
Dusty Spridenfält är ett godhjärtat och snabbt besprutningsplan som drömmer om att delta i Vingar Jorden Runt-rallyt, historiens största flygtävling jorden runt. Det är bara ett par små problem: Dusty är inte byggd för att tävla och han är dessutom höjdrädd. Med stöd av sin mentor, jaktplanet Skipper Riley, lyckas Dusty tygla sin rädsla och med minsta möjliga marginal kvalificerar han sig för tävlingen. Dustys sportsmannaanda och snabbhet oroar den trefaldige regerande mästaren Ripslinger som inte skyr några medel för att se Dusty misslyckas.

Engelska röster 
Dane Cook - Dusty Crophopper (Dusty Spridenfält)
Stacy Keach - Skipper Riley
Brad Garrett - Chug (Slurk)
Teri Hatcher - Dottie
Julia Louis-Dreyfus - Rochelle
Priyanka Chopra - Ishani
Carlos Alazraqui - El Chupacabra
Roger Craig Smith - Ripslinger
John Cleese - Bulldog
Gabriel Iglesias - Ned och Zed
Danny Mann - Sparky (Gnistan)
Cedric the Entertainer - Leadbottom (Benke Tvåtaktarn)
Anthony Edwards - Jetplanet Echo
Val Kilmer - Jetplanet Bravo
Sinbad - Depåbilen Roper
Brent Musburger - Brent Mustangburger (Ben Mustangburger)
Colin Cowherd - Colin Cowling (Niklas Sväve)
Oliver Kalkofe - Franz/Fliegenhosen
John Ratzenberger - Harland 
Barney Harwood - Sky Cam 1

Svenska röster
Mårten Andersson - Dusty Spridenfält
Hans Klinga - Skipper Riley
Fredrik Hiller - Slurk
Cecilia Forss - Dottie
Malin Arvidsson - Rochelle
Lo Kauppi - Ishani
Pablo Cepeda - El Chupacabra
Ivan Mathias Petersson - Ripslinger
Carl-Magnus Dellow - Bulldog
Kodjo Akolor - Ned
Urban Wrethagen - Zed
Figge Norling - Gnistan
Göran Forsmark - Benke Tvåtaktarn
Jan Simonsson - Jetplanet Echo
Dan Bratt - Jetplanet Bravo
Mattias Knave - Depåbilen Roper
Mattias Andersson - Ben Mustangburger
Niklas Jihde - Niklas Sväve
Måns Möller - Franz/Fliegenhosen

Om filmen
Filmen var från början tänkt släppas Direkt till video, men fick världspremiär 9 augusti i Anaheim, Kalifornien.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2013
Amerikanska datoranimerade filmer
Långfilmer från Pixar
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
3D-filmer
Animerade filmer 2013
Flygplan på film
Filmer från Walt Disney Pictures
Upplands runinskrifter 949

Runinskrift U 949 är en runsten från fältet vid Lunda.

Stenen 
Runsten i grå granit, 1,6 m hög, 0,65 m bred och 0,4 m tjock. Ristningen är mycket sliten. Runhöjd 7 cm. Enligt Upplands runinskrifter är ytan mycket skrovlig och full av hål och andra fördjupningar, och därför mycket olämplig för ristning. Runstenen påträffades år 1938 vid plöjning i en åker.

Inskriften

Tolkningar 
- - Ikir är möjligen namnet HolgeR, HolmgœÍRR, ett vanligt mansnamn  i runinskrifterna.

Bildgalleri

Se även 

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Lorenz Morsbach

Lorenz Morsbach, född 6 januari 1850, död 12 februari 1945, var en tysk språkforskare.

Morsbach var professor i brittisk filologi i Göttingen 1892–1921. Bland Morsbachs talrika vetenskapliga arbeten märks Ueber den Ursprung der neu-englischen Schriftsprache (1888), som haft grundläggande betydelse på detta forskningsområde, och Mittelenglische Grammatik (1896).

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Tyska anglister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
The Grave (dikt)

The Grave är en dikt på blankvers av den skotske poeten Robert Blair. Det är det verk som Blair främst är känd för. Blair skrev i ett brev till Dr. Dodderidge att större delen av dikten skrevs innan han blev en präst. Redaktören och utgivaren John Johnstone från Edinburgh hävdade att dikten komponerades medan han fortfarande var student men att den "förmodligen korrigerades och förstärkes av hans mer mognade omdöme". Dikten, vilken är 767 rader lång, är ett typexempel på vad som blev känt som skolan på kyrkogårdspoesi.

Referenser

Externa länkar
 

Brittiska dikter
1740-talets verk
Skotsk litteratur
Rush

Rush kan syfta på:

Film och TV 
 Rush (TV-serie, 1974) – en australisk TV-serie från 1974
 Rush (film, 1991) – en amerikansk film från 1991
 Rush (film, 2013) – en amerikansk film från 2013 om 1976:s säsong i Formel 1
 Rush (TV-serie, 2008) – en australisk TV-serie från 2008
 Rush (TV-serie, 2014) – en amerikansk TV-serie från 2014

Musik 
 Rush (musikgrupp) – en kanadensisk musikgrupp
 Rush (musikalbum) – ett musikalbum av Rush

Geografi

Irland 

 An Ros (ort i Irland), Leinster,

USA 

 Rush, New York

Robotskapade Irlandförgreningar
Welcome to Sweden (komediserie)

Welcome to Sweden (Svensk originaltitel: Välkommen till Sverige) är en svensk komediserie på engelska och svenska skapad av Greg Poehler. TV-serien hade premiär på TV4 under våren 2014 och visades på NBC i USA sommaren 2014. Serien baseras på Pohlers egna erfarenheter och liv då han som jurist lämnar USA tillsammans med sin flickvän till hennes hemland Sverige år 2006. I serien blir Greg Poehlers rollfigur, amerikanen och revisorn Bruce, kär i Emma från Sverige som spelas av Josephine Bornebusch. Bruce bestämmer sig för att tillsammans med Emma flytta till Sverige. Lena Olin och Claes Månsson gör rollerna som Emmas föräldrar.

Bakgrund

Serien är skapad av Greg Poehler och baseras på hans eget liv. Manuset är skrivet av Greg Poehler, Niclas Carlsson, Josephine Bornebusch och Peter Arrhenius. Regin görs av Calle Åstrand. Inspelningarna började 13 maj 2013. Gästskådespelare i serien är bland annat Gene Simmons, Will Ferrell, Aubrey Plaza, Neve Campbell, Jack Black, Jason Priestley, Patrick Duffy och Amy Poehler.

Sändning och mottagande
Serien har även sänts i USA på TV-nätverket NBC, med premiär 10 juli 2014 En andra säsong hade premiär 1 april 2015 i Sverige och 19 juli i USA. Dock hade säsongstarten tappat mycket av tittarsiffrorna i USA. Andra säsongen blev den sista, då tittarsiffrorna var för dåliga.

Avsnitt

Säsong 1

Säsong 2

Källor

TV-program i TV4
TV-program i NBC
Svenskspråkiga TV-serier
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2014
TV-serieavslutningar 2015
Svenska TV-serier från 2010-talet
Svenska komediserier på TV
Lars Fimmerstad

Lars Bertil Fimmerstad, född 2 maj 1945 i Mariestad, är en svensk journalist, kåsör och författare inom Stockholms historia med signaturen Fimmer.

Han är son till godsägare Bertil Fimmerstad och Margareta, född Ericson.

Lars Fimmerstad studerade vid Göteborgs universitet, där han 1969 blev filosofie kandidat. Han var 1970–1973 verksam vid Göteborgs Handels och Sjöfartstidning och 1973–1985 vid Svenska Dagbladet.

Hans barndomshem i Töreboda utsattes 2013 för inbrott, rån och mordbrand, där hans mor avled.

Bibliografi
 Att vara förmer - En tidsbild av Sverige (1984)
 Fimmers Stockholmsguide (1986)
 Lagom galen - En studie i svensk fundamentalism (1989)
 Välkommen hem - En herrgårdsstory (1991)
Historien om Den Gula Treskillingen (2005)
Den ungerske fursten - Ett porträtt av konsthandlaren och kosmopoliten Jan Eric Löwenadler (2014)
Human Patterns - How the Human Supertribe Destroyed a Planet (2019) Amazon

Källor

Externa länkar
 
 Stockholmshistoria.com, hans egen webbplats
 @fimmer på Twitter

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Män
Födda 1945
Levande personer
Personer från Mariestad
Eddy Ottoz

Eddy Ottoz, född 3 juni 1944 i Mandelieu-la-Napoule i Alpes-Maritimes, är en italiensk före detta friidrottare.

Ottoz blev olympisk bronsmedaljör på 110 meter häck vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Atlete profile at All-Athletics.com

Födda 1944
Italienska häcklöpare
Europamästare i häcklöpning
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Italien
Män
Levande personer
Personer från Mandelieu-la-Napoule
Carl Mortensen (konstnär)

Carl Mortensen, född 23 februari 1861, död 30 januari 1945, var en dansk skulptör och målare.

Carl Mortensen vann anseende som en sakfull dekoratör särskilt på det skulpturala området och utförde arbeten, bland annat i porslin först för Kunglig Dansk porslinsfabrik och senare för Bing & Grøndahl. Bland hans dekorativa arbeten märks sådana i det nya Christiansborgs slott.

Källor 
 

Danska målare
Danska skulptörer
Födda 1861
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Stridshingst

Stridshingst kallades de hästar, alltid hingstar, som riddare framförde vid strid.

Innehav av vältränade stridshingstar samt förmågan att kontrollera dessa i stridens hetta utgjorde den yttersta berättigandegrunden för frälsets ekonomiska och politiska maktställning. 

Stridshingstarna avlades i så kallade stod, grupper bestående av en hingst och omkring tio ston, som gick omkring i skogarna. Därifrån hämtades hingstföl, vilka föddes upp och tränades till att duga i krig. En stridshingsts värde uppskattades vara ekvivalent med sex–åtta oxar. 

Exempel på stridshingstar och deras värde kan hittas i Raven von Barnekows räkenskapsbok för Nyköpings fögderi på 1360-talet.  I denna skrift räknas värdet på ett hundratal hästar som gått förlorade i tjänsten varvid många stupat i slaget vid Gataskogen år 1365. En ordinär häst tillhörande Raven van Barnekows bågskytt vilken värderades till 13 ½ mark jämfört med Herr Ravens egna stridshingst, även den dödad i striderna, vilken hade ett uppskattat värde om 110 mark. 

Ytterligare exempel på stridshingstens värde kan hittas i jämförelsen på herr Ravens sons häst, värderad till 28 mark, och värderingen av de två förlorade stridshingstar tillhörande Kettilhot och Negendank som vardera värderades till 100 respektive 150 mark.

Externa länkar 
 Dick Harrissons artikel kring ämnet SvD
 Dick Harrissons i Expressen

Hästar
Riddarväsen