kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norra och Södra Vedbo domsagas valkrets

Norra och Södra Vedbo domsagas valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1896–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som bestod av Norra och Södra Vedbo härader, avskaffades vid övergången till proportionellt valsystem vid riksdagsvalet 1911 och uppgick då i Jönköpings läns östra valkrets.

Riksdagsmän
Johan Erickzon, lmp (1867–1869)
Christian Sjögreen (1870–1872)
Johan Erickzon, lmp (1873–1878)
Gustaf Nordenskjöld (1879–1881)
Johan Ericsson (1882–1884)
Oskar Erickson, lmp 1885–1887, nya lmp 1888–1894, lmp 1895–1901 (1885–1901)
Johan August Jonsson, lmp (1902–1911)

Valresultat

1896

Valkretsen hade 31 335 invånare den 31 december 1895, varav 1 991 eller 6,4 % var valberättigade. 807 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 40,5 %.

1899

Valet hölls den 30 juli 1899. Valkretsen hade 31 612 invånare den 31 december 1898, varav 2 035 eller 6,4 % var valberättigade. 1 027 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 50,5 %.

1902

Valet hölls den 7 september 1902. Valkretsen hade 32 037 invånare den 31 december 1901, varav 2 122 eller 6,6 % var valberättigade. 1 123 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 52,9 %.

1905

Valet hölls den 10 september 1905. Valkretsen hade 32 264 invånare den 31 december 1904, varav 2 296 eller 7,1 % var valberättigade. 947 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 41,2 %.

1908

Valet hölls den 13 september 1908. Valkretsen hade 32 754 invånare den 31 december 1907, varav 2 652 eller 8,1 % var valberättigade. 1 526 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 57,5 %.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 127
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 

Historiska valkretsar i Jönköpings län
John Lurie

John Lurie, född 14 december 1952 i Minneapolis i Minnesota, är en amerikansk jazzmusiker, konstnär, skådespelare, regissör och filmproducent.

Filmografi (urval) 

 (regi och roll som sig själv; sex avsnitt)

 (tolv avsnitt)

Externa länkar 

 John Luries officiella musiksida
 John Luries officiella konstsida
Paranyctimene tenax

Paranyctimene tenax är ett däggdjur i familjen flyghundar som förekommer på Nya Guinea och på mindre öar i samma region. Arten beskrevs 2001 av Wim Bergmans och avgränsningen mot Paranyctimene raptor, som är den andra arten i samma släkte, är inte helt utredd. Wilson & Reeder (2005) listar två underarter.

Denna flyghund vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1350 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska skogar, träskmarker och trädgårdar. Individerna vilar ensam i den täta växtligheten. Honor kan troligen para sig hela året och per kull föds en unge.

Trots vissa oklarheter angående taxonomin listas arten av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

Flyghundar
tenax
Däggdjur i australiska regionen
Växjö och Eksjö valkrets

Växjö och Eksjö valkrets var en egen valkrets med ett mandat vid riksdagsvalet till andra kammaren 1908. Valkretsen omfattade städerna Växjö och Eksjö men inte den omgivande landsbygden. Vid övergången till proportionellt valsystem inför valet 1911 avskaffades valkretsen och Växjö fördes till Kronobergs läns östra valkrets, medan Eksjö gick till Jönköpings läns östra valkrets.

Riksdagsman
Alfred Fornander (1909–1911)

Valresultat

1908

Valet hölls den 8 september 1908. Valkretsen hade 12 960 invånare den 31 december 1907, varav 1 381 eller 10,7 % var valberättigade. 1 011 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 73,2 %.

Källor
 SCB Riksdagsmannavalen 1906-1908
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 

Historiska valkretsar i Jönköpings län
Historiska valkretsar i Kronobergs län
King Gyan

King Osei Gyan, född 22 december 1988 i Accra, är en ghanansk fotbollsspelare.

Han skrev i februari 2014 på ett ettårskontrakt med Halmstads BK. I december 2014 förlängde han sitt kontrakt med klubben. Efter säsongen 2015 fick Gyan inte förlängt kontrakt och lämnade Halmstad.

Källor

King Gyan på elitefootball

Noter

Ghananska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Fulham FC
Spelare i KFC Germinal Beerschot
Spelare i Viking FK
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1988
Levande personer
Män
Personer från Accra
Brygga (kroppsställning)

Brygga är en kroppsställning där man står med ryggen nedåt, stödd på fötterna, och antingen på händer, skuldror eller huvud. Man kan ställa sig i brygga från stående, eller från liggande på rygg.

Handstående brygga förekommer i artistisk gymnastik. I brottning innebär bryggan att brottaren stöder sig på skuldrorna.

Kroppsställningar
Šķirotava

Šķirotava är ett distrikt i den lettiska huvudstaden Riga. Šķirotava hade 2 256 invånare år 2010.

Referenser

Externa länkar 
 Šķirotavas officiella webbplats

Stadsdelar i Riga
Karl Johansmedaljen

Karl Johansmedaljen är en svensk medalj som instiftades 1854 av Oscar I till minne av hans far Karl XIV Johan. 

På åtsidan bar medaljen Karl Johans porträtt, och på frånsidan en bild på statyn av Bengt Erland Fogelberg. Medaljen var slagen i silver och fanns i två  storlekar: 7½ storleken och 3:e storleken. Den bars på bröstet i gult band med två blå streck. Vissa av medaljörerna lät förse medaljen med en kunglig krona.

Medaljen delades först ut till de deputerade ur de svenska och norska arméerna som närvarade vid den högtidliga avtäckningen av Karl XIV Johans staty på 40-årsdagen av den svensk-norska unionen den 4 november 1854. Sedermera kom den att delas ut till samtliga officerare och vederlikar som deltagit i fälttågen i Tyskland och Norge 1812-1813 under Karl Johans befäl.

Mottagare (ej komplett)
 Carl Johan Ekströmer - (1855), läkare och politiker. 
 Johan Lefrén, general av infanteriet
 Gustaf Jacob af Dalström
 Otto August Malmborg - Generalmajor i armén
 Claes August Cronstedt - amiral i flottan
 Lars Adolf Prytz - överste och landshövding
 Casimir Sparre - kammarherre och ryttmästare

Bilder

Referenser

Svenska medaljer
Svenska militära utmärkelser
Hansakorset

Hansakorset var en tysk utmärkelse som instiftades 1915 och utdelades av de tre hansastäderna Bremen, Hamburg och Lübeck. Mottagare var personer som gjort särskilda insatser under första världskriget.

Referenser 

Priser och utmärkelser instiftade 1915
Red Headed Stranger

Red Headed Stranger är ett musikalbum av Willie Nelson som lanserades 1975. Albumet var det första som Nelson gjorde för skivbolaget Columbia efter att ha lämnat Atlantic Records, och det kom att bli ett av hans mest framgångsrika. Skivan är ett konceptalbum som följer en man som mördar sin otrogna fru och hennes älskare. "Blue Eyes Crying in the Rain" blev en stor hitsingel i USA. Även "Remember Me" släpptes som singel från albumet. Albumet listades av Rolling Stone som #183 i listan The 500 Greatest Albums of All Time. Albumet är även upptaget av USA:s kongressbibliotek i deras "National Recording Registry".

Låtlista
(kompositör inom parentes)
"Time of the Preacher" (Willie Nelson) - 2:26
"I Couldn't Believe It Was True" Eddy Arnold, Wally Fowler - 1:32
"Time of the Preacher Theme" (Willie Nelson) - 1:13
"Medley: Blue Rock Montana/Red Headed Stranger" (Nelson, Carl Stutz, Edith Lindeman) - 1:36
"Blue Eyes Crying in the Rain" (Fred Rose) - 2:21
"Red Headed Stranger" (Carl Stutz, Edith Lindeman) - 4:00
"Time of the Preacher Theme" (Willie Nelson) - 0:25
"Just As I Am" (Charlotte Elliott, William B. Bradbury) - 1:45
"Denver" (Willie Nelson) - 0:53
"O'er the Waves" (Juventino Rosas, arr. av Willie Nelson) - 0:47
"Down Yonder" (L. Wolfe Gilbert) - 1:56
"Can I Sleep in Your Arms" (Hank Cochran) - 5:24
"Remember Me" (Melba Mable Bourgeois) - 2:52
"Hands on the Wheel" (Bill Callery) - 4:22
"Bandera" (Willie Nelson) - 2:19

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #28

Källor

Musikalbum 1975
Album av Willie Nelson
Bonnie Raitt (musikalbum)

Bonnie Raitt är Bonnie Raitts självbetitlade debutalbum, lanserat i november 1971 på Warner Bros. Records. Det spelades in i augusti samma år. De flesta låtarna är covers, bland annat på låtar av Stephen Stills och The Marvelettes, spelade i bluesstil. Två låtar är skrivna av Raitt själv. Albumet fick bra kritik, men sålde inte särskilt bra och nådde inte placering på Billboard 200-listan.

Låtlista
(kompositör inom parentes)
"Bluebird" (Stephen Stills) – 3:29
"Mighty Tight Woman" (Sippie Wallace) – 4:20
"Thank You" (Raitt) – 2:50
"Finest Lovin' Man" (Raitt) – 4:42
"Any Day Woman" (Paul Siebel) – 2:23
"Big Road" (Tommy Johnson) – 3:31
"Walking Blues" (Robert Johnson) – 2:40
"Danger Heartbreak Dead Ahead" (Ivy Hunter, Clarence Paul, William "Mickey" Stevenson) – 2:53
"Since I Fell for You" (Buddy Johnson) – 3:06
"I Ain't Blue" (John Koerner, Willie Murphy) – 3:36
"Women Be Wise" (Sippie Wallace) – 4:09

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Debutalbum 1971
Bund Wiking

Bund Wiking, även benämnt Wikingbund, var en tysk paramilitär organisation som grundades år 1923 av medlemmar ur den förbjudna Organisation Consul. Bund Wiking hade som mål att störta Weimarrepubliken.

Referenser 

Paramilitära organisationer
Weimarrepubliken
Give It Up

Give It Up är ett musikalbum av Bonnie Raitt som lanserades 1972 på Warner Bros. Records. Det var hennes andra studioalbum och det fick ett minst lika gott mottagande hos musikkritikerna som hennes debutalbum. Både Jon Landau och Robert Christgau var mycket positiva till skivan. Skivan sålde också bättre än debuten och blev hennes första listnoterade album, även om det inte var något brett genombrott. Musiken på skivan är inte lika renodlad blues som på hennes första album.

Albumet listades 2003 av magasinet Rolling Stone som #496 i listan The 500 Greatest Albums of All Time. När en ny version av listan gavs ut 2012 låg albumet på plats #495.

Låtlista
"Give It Up or Let Me Go" (Raitt) – 4:30
"Nothing Seems to Matter" (Raitt) – 4:05
"I Know" (Barbara George) – 3:47
"If You Gotta Make a Fool of Somebody" (Rudy Clarke) – 3:00
"Love Me Like a Man" (Chris Smither) – 3:12
"Too Long at the Fair" (Joel Zoss) – 2:58
"Under the Falling Sky" (Jackson Browne) – 3:45
"You Got to Know How" (Jack Viertel, Sippie Wallace) – 3:36
"You Told Me Baby" (Raitt) – 4:12
"Love Has No Pride" (Eric Kaz, Libby Titus) – 3:47

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #138

Källor

Externa länkar
Albumet på Allmusic
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1972
Ida Engvoll

Ida Emelin Engvoll, född 6 oktober 1985 i Skogs församling, Söderhamns kommun, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Engvoll är uppvuxen i Stråtjära i Hälsingland och har efter teater- och musikinriktade utbildningar vid Torsbergsgymnasiet i Bollnäs, Wendelsbergs folkhögskola och Birkagårdens klassiska musiklinje gått Teaterhögskolan i Stockholm åren 2007–2010. Hon var då också medredaktör för den teaterteoretiska antologin Att gestalta kön. Berättelser om scenkonst, makt och medvetna val utifrån ett landsomfattande teaterforskningsprojekt på teaterhögskolorna 2009. Hon har spelat flera uppmärksammade roller på Stockholms stadsteater sedan 2010 och har även varit verksam vid Dramaten samt spelat i flera filmer och TV-serier. Under 2015–2016 spelade hon in titelrollen i TV4:s filmatiseringar av Åsa Larssons bokserie om advokaten Rebecka Martinsson.

Utmärkelser 
2010 mottog hon Söderhamns kommuns kulturstipendium.
2011 erhöll hon Rotary Stockholm Humlegårdens kulturstipendium för sina teatertolkningar.
2013 mottog hon Marianne och Sigvard Bernadottes Art Award stipendium.

Filmografi 

: Ljusets drottning

: Vilda nätter

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 

 Ida Engvoll i Dramatens rollbok
 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Personer från Söderhamns kommun
Class Actress

Class Actress är soloartisten Elizabeth Harpers artistnamn. Class Actress är en elektronisk akt från Brooklyn i New York.

Historia
Från allra första början strävade Elizabeth Harper efter en karriär som skådespelerska i Los Angeles, men flyttade sedan till Brooklyn i New York, för att starta en musikkarriär. Hon uppträdde och spelade in låtar under eget namn samt som "Elizabeth Harper & the Matinee". 2008 fick hon höra en remix av en av sina sånger. Remixen var gjord av en Brooklyn-producent vid namn Mark Richardson. Hon föredrog denna elektroniska produktion framför sitt eget mer akustiska originalsound. Hon inledde ett samarbete med Richardson och bytte musikalisk inriktning, från ett gitarrbaserat indierocksound till ett synthbaserat sound. Hon började också då uppträda under artistnamnet Class Actress. Namnet Class Actress handlar om hennes tidigare drömmar om skådespeleri.

Diskografi

Album
 Rapprocher (2011)
"Keep You"
"Love Me Like You Used To"
"Weekend"
"Prove Me Wrong"
"Need to Know"
"Limousine"
"All the Saints"
"Bienvenue"
"Missed"
"Hangin' On"
"Let Me In"

EPs
 Journal of Ardency (2010)
"Careful What You Say"
"Journal of Ardency"
"Let Me Take You Out"
"Adolescent Heart"
"Someone Real"

Singlar
 "Journal of Ardency" (2009)
 "Keep You" (2011)
 "Weekend" (2011)
 "More Than You (2015)
 "High On Love (2015)

Källor

Amerikanska elektroniska musikgrupper
Musiker från New York
Sven Öste

Sven Rudolf Öste, född 28 juni 1925 i Oscars församling i Stockholm, död 17 augusti 1996 i Tyresö församling i Stockholms län, var en svensk journalist och författare. År 1966 blev han den första att få Stora Journalistpriset i kategorin "dagspress", för sin rapportering från Vietnamkriget.

Bakgrund 
Sven Öste var son till journalisten Alfred Öste och Giggi, ogift Ahlström (dotter till Nathalia Ahlström), samt bror till journalisten Bengt Öste. Han var 1948–1963 gift med sociologen och författaren Mia Berner (1923–2009) och 1963–1978 med journalisten Birgitta Albons (1943–2007), dotter till Åke Albons och Solveig, ogift Hollberg.

När Öste var fjorton år fick han ett stipendium från Sverige-Amerika Stiftelsen. Han fick tillbringa två månader vid Camp Rising Sun i Rhinebeck, New York, ett läger för pojkar mellan 13 och 15 år. År 1944 tog han studentextamen vid Djursholms samskola.

Karriär 
Sven Öste började sin karriär på Dagens Nyheter 1950 som redigerare och reporter, men flyttades snart till ledarredaktionen. 1957 gjorde han sin första stora utländska reportageresa. Den gick till Algeriet, där han skildrade kampen för frigörelsen från Frankrike. 

Öste har under sin karriär rapporterat från bland annat Zimbabwe, Kuba, USA, Portugal, Frankrike, Algeriet, Brasilien och Bolivia. Han rapporterade också från Israel-Palestinakonflikten med tydliga sympatier för palestinierna. Hans tydliga politiska ställningstagande blev kritiserat men också beundrat, bland annat av Dagens Nyheters Ulf Brandell. Han kallade Sven Öste för "tredje världens Herbert Tingsten" och mindes Östes arbete "med beundran och djup respekt". Han blev också tilldelad Stora Journalistpriset år 1966 för sin rapportering från Vietnamkriget.

Mellan 1971 och 1975 var Sven Öste Dagens Nyheters utrikeschef och från 1984 var han tidningens Afrikakorrespondent. Han författade också ett antal politiska reportageböcker, bland annat om Japan, Afrika, USA och Vietnam.

Sven Öste gick i pension 1990, men även efter det fortsatte han att jobba med olika frilansuppdrag. Hans största projekt gällde en granskning av tre viktiga utrikespolitiska skeenden: Kubakrisen 1962, Intermezzot i Tonkinbukten 1964 och dess avgörande betydelse för Vietnamkrigets upptrappning samt utvecklingen i Algeriet.  Sven Öste är begravd på Tyresö begravningsplats.

Bibliografi

Källor

Externa länkar 
Sven Öste på Libris (bibliotekskatalog)
Sven Östes boksamling, samlingspost i LIBRIS för Sven Östes efterlämnade boksamling på Stockholms universitetsbibliotek

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Vinnare av Stora journalistpriset
Journalister från Stockholm
Författare från Stockholm
Födda 1925
Avlidna 1996
Män
En hunds hjärta

En hunds hjärta eller Hundhjärtat ( Sobatje serdtse) är en roman av den ryske författaren Michail Bulgakov. Boken skrevs 1925 men blev utgiven först 1969. Den är en satir om hur en hund förvandlas efter att hypofys och testiklar från en människa inopererats. 1976 kom en italiensk film baserad på boken, 1988 en sovjetisk film.

Handling
Den handlar om hur en professor opererar in en mänsklig hypofys och mänskliga testiklar i en gatuhund, vilket får hunden att förvandlas till en grov och oborstad människa. Den satiriska romanen driver med bolsjevikerna och idén om den nya sovjetiska människan, men skildrar också den bildade medelklassen med skämtsamma överdrifter och varnar för eugenik.

Produktion och bearbetningar
Boken tillkom under en period då det värsta revolutionära våldet hade lagt sig i Sovjetunionen, och Bulgakov och andra intellektuella trodde att den mest dogmatiska kommunismen var på väg bort. Han försökte få boken utgiven 1925, men detta stoppades av den dåvarande partitoppen Lev Kamenjev. Året därpå försökte han få den uppsatt som teaterpjäs istället, men bearbetningen omöjliggjordes när manuset konfiskerades av den hemliga polisen OGPU efter en husrannsakan. Med hjälp av Maksim Gorkij kunde manuset så småningom återlämnas. Romanen gavs första gången ut utomlands 1969. En svensk översättning av Lars Erik Blomqvist gavs ut 1977. I Sovjetunionen gavs den ut 1987 och blev då en stor framgång.

Boken är förlaga till den italienska filmen Cuore di cane från 1976, med Max von Sydow i rollen som professorn. År 1988 kom en sovjetisk filmatisering i regi av Vladimir Bortko och med samma titel som romanen. Filmen blev en stor inhemsk framgång och bidrog till att romanen blev ett av Bulgakovs mest lästa och omtyckta verk i hemlandet, i paritet med Mästaren och Margarita.

Källor

Moskva i skönlitteratur
Postuma verk
Romaner som blivit film
Ryska romaner
Ryskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1969
Kuben videregående skole

Kuben videregående skole är ett gymnasium i en av Oslos stadsdelar, Økern. Skolan är Oslos största, och den som kostat mest att bygga. Den startade 2013. Skolan fokuserar på yrkesutbildning, men är en kombinerad skola med . Rektor är sedan start den före detta friidrottare Kjell Ove Hauge.

Källor
 Kubens historie - helt fra 1921! (12. mai 2014)

Externa länkar 
Officiell webbplats

Skolor i Oslo
Utbildningsinstitutioner bildade 2013
Utbildning i Oslo
Hangiri

Hangiri (半切 eller 飯切) eller handai (飯台) är en träskål med ursprung i japansk matlagning. En hangiriskål är rund behållare med tjocka väggar som används i den avslutande tillredningen av sushiris. Traditionella hangiriskålar tillverkas av cypressträ och är bundna med två kopparringar. Hangiriskålar varierar normalt i diameter mellan 30 cm, vilket är typiskt för hemmabruk, och upp till 1 meter, som används för restaurangbruk.

Tillsammans med hangirin används ofta en speciell träslev som kallas shamoji.

Hangiriskålar utnyttjas för att låta sushiriset svalna efter kokningen. Anledningen till att hangiriskålar används istället för andra material såsom metall eller plast är att de tjocka träsidorna suger upp mycket av vätan och låter riset svalna fortare. Det är också i hangirin som vinägern, saltet och sockret som ger sushiriset dess speciella smak tillsätts.

När riset är färdigblandat så täcks skålen med en speciell duk som kallas fukin och får sen svalna.

En hangiriskål är ofta betydligt dyrare än motsvarande metall- eller plastbehållare.

 
Olika regioners kök i Asien
WP:Projekt Japan
Lovisa Lesse

Anna Vendela Lovisa Lesse, född 8 maj 1967 i Norrköpings Sankt Johannes församling i Östergötlands län, är en svensk tecknare, scenograf och designer.

Lovisa Lesse har studerat vid Stockholms universitet och Linköpings universitet. Hon har som designer arbetat med tecknad film hos animationsstudion Happy Life under åtta års tid, med olika TV-produktioner som Da Möb och De tre vännerna och Jerry. Numera är hon illustratör och har som sådan arbetat med ett större antal böcker, däribland läromedel, pysselböcker. Hon har även illustrerat flera av Suneböckerna, något som tidigare sköttes av Sören Olsson. Hon har ritat scenografi och figurer till modellteaterföreställningar som turnerat runt i Sverige och Europa.

Referenser

Externa länkar
Lovisa Lesse Officiell webbplats
Lovisa Lesse på Libris (bibliotekskatalog)
Lovisa Lesse på Svensk Filmdatabas
Lovisa Lesse på Illustratörcentrum
Lovisa Lesse på IMDB (engelska)

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer under 2000-talet
Konstnärer från Norrköping
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Svenska formgivare
Svenska tecknare under 2000-talet
Svenska scenografer
Hans Traupe

Hans Traupe, född 4 maj 1913 i Kunern, Kreis Münsterberg, död 26 juni 2004 i Einbeck, var en tysk SS-Obersturmbannführer och överstelöjtnant i Schutzpolizei.

Biografi 
Traupe tog 1934 värvning i Reichswehr. Två år senare anmälde han sig till SS-Verfügungstruppe (SS-VT) och började på SS-Junkerschule i Bad Tölz. Efter avlagd examen befordrades han till SS-Untersturmführer, den lägsta officersgraden.

Under andra världskriget var Traupe knuten till 4. SS-Polizei-Panzergrenadier-Division, med vilken han stred under slaget om Frankrike 1940 och Operation Barbarossa året därpå. Efter att särskilt ha utmärkt sig vid Leningrad dekorerades Traupe med Riddarkorset.

Befäl 
 III./Polizei-Grenadier-Regiment 1 (31 juli 1943)
 I.Bataillon/SS-Polizei-Grenadier-Regiment 3/4.SS-Pol.Pz.Gren.Div. (23 februari 1944)
 SS-Polizei-Panzer-Grenadier-Regiment 7/4.SS-Pol.Pz.Gren.Div.
 SS-Panzer-Grenadier-Regiment 22/10.SS-Pz.Div. "Frundsberg" (1945)

Utmärkelser 
 Riddarkorset av Järnkorset: 23 februari 1944
 Tyska korset i guld: 25 september 1942
 Järnkorset av första klassen: 5 september 1941
 Järnkorset av andra klassen: 19 juni 1940
 Närstridsspännet i brons
 Infanteristridsmärket
 Såradmärket i svart
 Riksidrottsmärket i brons
 SA:s idrottsutmärkelse
 SS Hederssvärd
 SS-Ehrenring (Totenkopfring)

Referenser

Webbkällor 
 

Födda 1913
Avlidna 2004
Män
Personer från Schlesien
Gestapo
SS- und Polizeiführer
Mottagare av Riddarkorset
Mottagare av Tyska korset
SS-Obersturmbannführer
Schutzpolizei
Kirovgrad

Kirovgrad () är en stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Folkmängden uppgår till cirka 20 000 invånare.

Historia 
Bosättningen Kalataj (turkiska Kala-ata, som betyder "faderns plats") grundades enligt olika källor 1661, 1663 eller 1675.

1932 erhöll orten sitt nuvarande namn efter den ryske kommunisten och politikern Sergej Kirov. Stadsrättigheterna följde 1941.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Mäuseturm

Mäuseturm är ett torn beläget på en ö (Mäuseturminsel) i Rhen vid orten Bingen. Tornet är 24,65 meter högt.

Namnets betydelse är höljt i dunkel. Det har tolkats som ”mustornet” eller ”råttornet” med avseende på legenden om ärkebiskop Hatto II av Mainz som skall ha blivit inspärrad i tornet och blivit uppäten av råttor. Enligt en annan tolkning syftar ”mäuse” på muserie, kanon.

Senare historiker anser dock att tornet fick sitt namn för att det var ett tulltorn, ”Mautturm”, men namnet förvanskades och myten om ärkebiskopen tillkom.

Referenser 
 Rhen från Mainz till Köln. Pulheim: Rahmel-Verlag. 
Dick Harrison: Myten om biskopen som åts upp av möss. Svenska Dagbladet 2019-11-02

Externa länkar 

Torn i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Rheinland-Pfalz
Meine Ehre heißt Treue

Meine Ehre heißt Treue, svenska Min ära heter trohet eller Min ära är trohet, var tyska Schutzstaffels (SS) motto.

Mottot har sitt ursprung i ett brev som Adolf Hitler ställde till dåvarande chefen för SS i Berlin, Kurt Daluege. Hitler tackade Daluege för dennes lojalitet i kväsandet av en revolt som hade letts av Walter Stennes, chef för Sturmabteilung (SA) i Berlin. En av formuleringarna i Hitlers tackbrev till Daluege lyder: "SS-Mann, deine Ehre heißt Treue!" ("SS-man, din ära heter trohet!). Heinrich Himmler tog därefter detta till motto för SS i något förändrad form: "Min ära heter trohet!"

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

SS
Bunsoh

Bunsoh är en Gemeinde i Kreis Dithmarschen i det tyska förbundslandet Schleswig-Holstein. Bunsoh omnämns för första gången i ett dokument från år 1450.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Mitteldithmarschen tillsammans med ytterligare 23 kommuner.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner och städer i Kreis Dithmarschen