kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elsa-Brita Nordlund

Elsa-Brita Nordlund, född 29 april 1903 i Katarina församling i Stockholm, död 16 april 1987 i samma församling, var en svensk barnpsykiater. Hon var dotter till Karl Nordlund.

Efter studentexamen i Stockholm 1922 blev Nordlund medicine kandidat vid Karolinska institutet 1928, studerade barnpsykiatri i Wien 1929–30 och var periodvis 1933–34 och 1940–46 t.f. läkare vid det av Alice Hellström drivna Mellansjö skolhem för psykopatiska barn i Täby. 

Efter att ha blivit medicine licentiat vid Karolinska institutet 1938 var Nordlund förordnad vid Beckomberga sjukhus 1938–40, skolläkare och timlärare vid Höglandsskolan i Stockholm 1940–44, förordnad vid Serafimerlasarettets nervklinik och neurologiska klinik 1941–43 och volontärassistent vid pediatriska kliniken vid Norrtulls sjukhus 1943–44. 

Nordlund var ledamot av sexualundervisningskommittén 1943–46, biträdande läkare vid Stockholms stads rådgivningsbyrå för uppfostringsfrågor 1944–47, t.f. vikarierande underläkare vid pediatriska kliniken vid Norrtulls sjukhus 1944, poliklinisk amanuens där 1944–46, ledamot av strafflagsberedningen 1944–56, ordförande i styrelsen för Viggbyholmsskolan i Täby 1945, ledamot av Stockholms stads permanenta abortkommitté 1946, läkare vid Norrtulls sjukhus rådgivningsbyrå och vid dess barnpsykiatriska avdelning 1946, överläkare där 1950 och vid Karolinska sjukhusets barnpsykiatriska avdelning 1952–69. 

Nordlund var föredragande inom Medicinalstyrelsen och Socialstyrelsen 1961–73 och blev medicine hedersdoktor vid Karolinska institutet 1969.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 
 

Svenska barn- och ungdomspsykiatrer
Alumner från Karolinska Institutet
Läkare från Stockholm
Födda 1903
Avlidna 1987
Kvinnor
Burg Glambek

Burg Glambek (borgruin Glambek) är resterna av en medeltida borg i Burg auf Fehmarn i norra Tyskland. Den ursprungligen danska befästningsanläggningen uppfördes 1210 vid ön Fehmarns södra strand och förstördes 1628 i trettioåriga kriget. Idag kan ruinen beses. Borgruinen Glambek är den enda bevarade tegelbyggnaden i sitt slag i Schleswig-Holstein.

Historik
År 1210 lät Valdemar Sejr (Valdemar II av Danmark) uppföra en stor befästningsanläggning på halvön Burgtiefe vid Fehmarns södra strand. Byggnadsverket, som var säte för öns amtman, hade en cirka fyra meter hög rektangulär ringmur som hade längden 36 meter och bredden 53 meter. Utanför fanns en skyddsvall med vallgrav och vindbrygga och innanför två vakttorn, flera påkostade slottsrum, stall, lada, bakhus, brygghus och fem brunnar. År 1248 ägde här ett glansfullt bröllop rum när hertig Kristofer (sedermera Kristofer I av Danmark) gifte sig med Margarete Sprenghest (sedermera Margareta Sambiria av Pommerellen). År 1420 förstördes borgen delvis av Erik av Pommern och hans trupper, men återerövrades kort därefter. Mellan 1430 och 1460 var borgen ett tillhåll för sjörövare. Efter 1558 var Glambek obebodd.

Förstörelse och friläggning 

Under trettioåriga kriget intogs Fehmarn 1627 av Jean de Merode och 500 soldater ur kejserliga armén. I samband med återerövringsförsöket 1628 genom Kristian IV av Danmark förstördes Burg Glambek slutgiltigt. Därefter användes borgens tegelstenar av öns invånare som byggnadsmaterial. Så småningom försvann borgens rester under en sanddyn. 

Den stora Stormfloden 1872 frilade delar av anläggningen. Ett högvattenmärke på muren visar hur högt vattnet steg denna novembernatt 1872. Efter 1908 blev ruinen systematiskt utgrävd. Idag är den 11x11 meter stora nedre delen av huvudtornet bevarad samt en lång sträcka av ringmuren.

Staden Burg auf Fehmarn är inte uppkallad efter Burg Glambek utan efter en mycket äldre, numera försvunnen borg som ursprungligen låg inom dagens stadsområde.

Bilder

Källor
  Burgruine Glambeck (tyska)
 Informationsbroschyr utgiven av Tourismus-Service Fehmarn.

Externa länkar

Fehmarn
Borg- och slottsruiner i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Schleswig-Holstein
Edvin Thall

Carl Edvin Thall, född 27 december 1885 i Maria Magdalena församling i Stockholm, död 10 november 1957 i samma församling, var en svensk författare och översättare. 

Thall avlade efter akademiska studier filosofie kandidat-examen. Som översättare har han framför allt översatt populärvetenskaplig litteratur inom fysik, astronomi, biologi och teknik. Mest känd är han dock för sin tolkning av den Poetiska Eddan, utgiven under titeln Eddan: nordiska fornsånger år 1914. Utgåvan har ofta fått beröm för sitt språk. 

Mellan 1914 och 1929 var han var redaktör och utgivare av tidskriften Vetenskapen och livet: magasin för vetenskaperna och deras tillämpningar i det moderna livet. Copyright för denna tidskrift hade företaget ”Thall & Carlsson, Kemiska och metallurgiska specialiteter, patent m.m.” som åtminstone år 1920 hade samma adress som Edvin Thall, Götgatan 14 i Stockholm. Firmanamnet Thall & Carlsson återfinns även 1921-1923 som förlag för populärvetenskapliga böcker, vanligen utan översättare angiven. 

Tillsammans med Julius Regis (1889-1925), skrev han den första svenska fackboken om film, Filmens roman: en världserövrares historia berättad i korta kapitel (1920). (Thalls bostad hade samma adress som en av Stockholms tidigaste biografer, Record-Teatern, som fanns där 1912-1960.)

Översättningar (urval)
 E. Marlitt (pseud. för Eugénie John): Klosterskatten (Die zwölf Apostel) (Nordiska förlaget, 1912)
 Eddan: nordiska fornsånger (Edda Sæmundar) (Nordiska förlaget, 1912). Ny uppl. Fabel, 1995
 Marjorie Benton Cooke: Dr David (Nordiska förlaget, 1914)
 Walter Scott: Bruden från Lammermoor (The bride of Lammermoor) (Nordiska förlaget, 1918)
 R. Brocard: Elektriciteten i hemmet (Geber, 1924)
 Lincoln Kinnear Barnett: Einstein och universum (The universe and Dr. Einstein) (Forum, 1950)

Fotnoter 

Svenska översättare
Översättare från fornnordiska
Översättare från tyska
Översättare från engelska
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1957
Män
Översättare från Stockholm
Greta Hammarsten

Greta Hammarsten, ogift Norrbin, född 22 mars 1896 i Maria Magdalena församling i Stockholm, död 17 juli 1964 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk läkare. 

Hammarsten studerade mikrokemi i Graz 1924 och kemi vid Carlsberg Laboratorium i Köpenhamn 1927–1928 och 1930–1931. Hon inskrevs vid Lunds universitet 1930, blev medicine licentiat och medicine doktor 1940, var docent i medicinsk och fysiologisk kemi vid Lunds universitet 1940–1941, i klinisk kemi vid Karolinska institutet från 1946, amanuens och assistent vid Lunds universitets medicinsk-kemiska institution 1930–1938, vikarierande och tillförordnad klinisk laborator vid medicinska kliniken vid Lunds universitet 1938–1939, tillfördnad underläkare vid Hässleby sanatorium 1940, extra klinisk laborator vid Karolinska institutet (Serafimerlasarettet) 1940–1944 och överläkare vid kliniska centrallaboratoriet vid Södersjukhuset från 1945. 

Hammarsten författade Calciumoxalat als Steinbildner in den Harnwegen (doktorsavhandling 1937) och ett 80-tal arbeten inom fysikalisk och fysiologisk kemi samt näringsfysiologi. Hon var huvudredaktör för verket "Kliniska laborationsmetoder".

Greta Hammarsten är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm. Hon var 1918–28 gift med Einar Hammarsten.

Källor

Noter

Vidare lösning
 
 

Svenska läkare inom klinisk kemi
Svenska biokemister
Läkare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1896
Avlidna 1964
Kvinnor
Alumner från Lunds universitet
Cykelfartsgata

Cykelfartsgata kallas en gata med blandad cykel- och motortrafik (blandtrafik) som styrs på cyklisternas villkor. De inrättas där cykeltrafiken är för stor för en separat cykelbana, men biltrafiken inte kan förbjudas. Gångtrafikanter hänvisas till trottoarer som på en vanlig gata.

Försök med cykelfartsgator i Sverige inleddes omkring år 2010, men de förekom då redan i Tyskland och Österrike. Hastigheten är i Sverige begränsad till 20 km/h, men i Tyskland är hastigheten inte nedsatt, utan bilisterna uppmanas ta hänsyn till cyklisterna.

Källor
 GCM-handbok : Utformning, drift och underhåll med gång-, cykel- och mopedtrafik i fokus (2010), sid. 89. Utgiven av Sveriges Kommuner och Landsting och Trafikverket.

Typer av vägar
Cykling
Trafiksäkerhet
Barthélemy-Edmond Palat

Barthélemy-Edmond Palat, född den 6 december 1852 i Verdun, död den 2 september 1931 i Clisson, var en fransk militär.

Palat blev officer vid infanteriet 1874 och brigadgeneral 1908. Han var en framstående militärförfattare och utgav under pseudonymen Pierre Lehautcourt bland annat Histoire de la guerre 1870–71 (15 band, 1886–1911) och Aperçus et commentaires (2 band, 1911) samt under eget namn Bazaine et nos desastres en 1870 (2 band, 1913), La grande guerre su le front occidenthal (14 band, 1917–1929) och La part de Foch dans la victoire (1930).

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Franska generaler
Franska militärhistoriker
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska militärer under 1800-talet
Franska militärer under 1900-talet
Personer från Verdun
Födda 1852
Avlidna 1931
Män
Svensk uppslagsbok
Åker/Strängnäs HC

Åker/Strängnäs HC är en ishockeyklubb från Strängnäs i Sverige. Klubben spelar sina hemmamatcher i Bruksvallens ishall som rymmer 700 åskådare.

Säsonger i Division 1 / Hockeyettan 
Åker/Strängnäs HC bildades 2012 genom en sammanslagning av Åkers IF:s ishockeysektion och Strängnäs HC. Den nybildade klubben tog Åkers IF:s plats i Division 1 (den tredje högsta divisionen i svensk ishockey).

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Klubbprofil på Eliteprospects.com

Ishockeyklubbar i Sverige
Sport i Strängnäs kommun
Sportklubbar bildade 2012
Palatin

Palatin (från latinets palatinus till palatium, palats) var under senantiken vissa av kejsarens hovämbetsmän, både civila och militära. 

I det Frankiska riket var palatinen ursprungligen högste chef för rättsväsendet. Senare tillsattes där - liksom i det Tyska riket för vissa större områden comes palatines - pfalzgrevar med uppgift att handha den lokala förvaltningen. Därifrån överfördes titeln palatin bland annat till Ungern, där den gavs till rikets högste ämbetsman, kungens ställföreträdare.

Se även 
 Paladin

Källor 
 

Svensk uppslagsbok
Titlar i statsförvaltning
Europaparlamentsvalet i Tjeckien 2014

Europaparlamentsvalet i Tjeckien 2014 ägde rum fredagen den 23 maj och lördagen den 24 maj 2014 för att utse 21 europaparlamentariker. Det officiella valresultatet presenterades inte förrän alla vallokaler i hela unionen hade stängt den 25 maj.

ANO 2011 vann valet, tätt följt av en koalition bestående av TOP 09 och STAN, vilken följdes tätt av ČSSD. Totalt fick sju partier platser, inklusive det icke-parlamentariska partiet Svobodní. Valdeltagandet var 18,2 %, det näst lägsta av alla europeiska medlemsstater efter Slovakien.

Resultat

Valda

ANO 2011
Pavel Telička – 50 784 röster
Petr Ježek – 5 301 röster
Dita Charanzová   – 8 356 röster
Martina Dlabajová – 4 789 röster

TOP 09 and STAN
Jiří Pospíšil – 77 724 röster
Luděk Niedermayer – 37 171 röster
Jaromír Štětina – 18 951 röster
Stanislav Polčák – 11 997 röster

ČSSD
Jan Keller – 57 812 röster
Olga Sehnalová – 10 955 röster
Pavel Poc – 3 818 röster
Miroslav Poche – 3 692 röster

KSČM
Kateřina Konečná – 28 154 röster
Miloslav Ransdorf – 14 384 röster
Jiří Maštálka – 11 525 röster

KDU-ČSL
Michaela Šojdrová – 22 220 röster
Pavel Svoboda – 21 746 röster
Tomáš Zdechovský – 5 063 röster

ODS
Jan Zahradil – 19 892 röster
Evžen Tošenovský – 16 514 röster

Svobodní
Petr Mach – 13 211 röster

Se även 
 Europaparlamentsvalet 2014

Referenser

Noter 

2014 i Tjeckien
2014
Tjeckien
Eric Roth

Eric Roth, född 22 mars 1945 i New York, New York, är en amerikansk manusförfattare. Han belönades med en Oscar för bästa manus efter förlaga för Forrest Gump (1994). Roth har även skrivit manus till de Oscarsnominerade filmerna The Insider (1999) och München (2005) och Oscarvinnarna Benjamin Buttons otroliga liv (2008), A Star Is Born (2018) och Dune (2021).

Filmografi

Externa länkar 
 
 

Amerikanska manusförfattare
Oscar för bästa manus efter förlaga
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från New York
Födda 1945
Levande personer
Män
Alumner från UCLA School of Theater, Film and Television
Alumner från University of California, Santa Barbara
Stefan Islandi

Stefan Islandi, född 6 oktober 1907 i Skagafjord, död 1 januari 1994 i Reykjavik, var en isländsk operasångare. Han var tenor.

Islandi utbildades i Milano från 1930 till 1935 och debuterade som Cavaradossi i Giacomo Puccinis opera Tosca i Florens 1933. Han flyttade till Köpenhamn 1938 och debuterade där som Pinkerton i Puccinis opera Madame Butterfly. Han var anställd på Det Kongelige Teater till 1959. Hans grammofoninspelning av duetten i Georges Bizets opera Pärlfiskarna, tillsammans med Henry Skjær, var ett återkommande inslag i det danska önskeprogrammet Giro 413 under 1950-talet och 1960-talet. 

Islandi var gift med sångaren Else Brems från 1940 till 1949. Han var riddare av Dannebrogeorden. 

Isländska operasångare
Mottagare av Dannebrogorden
Personer på Island under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1994
Män
Virtua Fighter 2

är ett fightingspel utvecklat av Sega. Spelet är uppföljaren till Virtua Fighter, och det andra spelet i Virtua Fighter-serien. Spelet skapades av Yu Suzuki-ledda AM2 och debuterade som arkadspel 1994. Spelet porterades till Sega Saturn 1995, och till Microsoft Windows 1997. 1996 släpptes varianten Virtua Fighter Kids.

Spelet porterades även till Playstation 2 i Japan 2004, som en del av Segas serie Ages 2500. Sega Mega Drive-versionen återutgavs till PS2 och PSP 2006 som del av Sega Mega Drive Collection, och till Wii Virtual Console den 20 mars 2007 i Japan samt den 16 april samma år i Nordamerika. Den 20 januari 2011 släpptes spelet till IOS.

Spelet tankades av tidskriften Complex som 1990-talets 19:e bästa arkadspel.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 
 

Arkadspel
Datorspel 1994
Fightingspel
IOS-spel
Playstation 2-spel
Playstation Network-spel
Sega Mega Drive-spel
Sega Saturn-spel
Windows-spel
Virtual Console-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Sega AM2-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Uppföljarspel
Boo Cassel

Boo Cassel, folkbokförd Bo Erik Kassel, född 25 september 1949 i Norrköpings Östra Eneby församling i Östergötlands län, är en svensk översättare. Från engelska har han till exempel översatt polisromaner av Joseph Wambaugh, men också författare som Ken Kesey och Hanif Kureishi, samt facklitteratur inom områden som politik och psykologi.

Han har också skrivit sångtexter till musikgruppen Vildkaktus.

Översättning (urval)
 Mihailo Marković: Att utveckla socialismen (’’ Philosophy and social criticism’’) (översatt tillsammans med Per Norström) (Prisma, 1971)
 Woody Guthrie: Hela härligheten (Bound for glory) (Ordfront, 1977)
 Robert Beck (Iceberg Slim): Pimp, mitt liv som hallick i Chicago (Pimp, the story of my life) (Prisma, 1980)
 Susan Sontag: Om fotografi (On photography) (Norstedt, 1981)
 Oliver Sacks: Mannen som förväxlade sin hustru med en hatt (The man who mistook his wife for a hat) (Prisma, 1987)
 Ken Kesey: Demonlådan (Demon box) (AWE/Geber, 1988)
 Jeanette Winterson: Skapelsens kön (Sexing the cherry) (Gedin, 1992)
 Breyten Breytenbach: Åter till paradiset (Return to Paradise) (Norstedt, 1993)
 David Grossman: På flykt från ett sorgebud (Ishah borahat mi-beśorah) (översatt från engelska) (Bonnier, 2011)
 Stephen King: 22/11 1963 (11/22/63) (Bonnier, 2013)

Vidare läsning 
Intevju med Boo Cassel på Översättarsektionens sida 1 december 2020. Läst 1 december 2020.

Källor
 Libris

Fotnoter

Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från engelska
Svenskspråkiga översättare
Författare från Norrköping
Födda 1949
Levande personer
Män
Trajanus saluhallar

Trajanus saluhallar, idag en ruin, är ett byggnadskomplex i centrala Rom. Det uppfördes mellan år 100 och år 110 av Apollodoros från Damaskus på uppdrag av kejsar Trajanus och tjänade som ett affärscentrum med 150 affärer och kontor. Några av rummen uppvisar rester av väggmålningar och mosaikgolv.

Namnet på den närbelägna gatan, Via Biberatica (bibo, latin för dricka), antyder att den kantades av tavernor.

Referenser

Externa länkar 

Antika byggnadsverk i staden Rom
Trajanus forum
Jamaica i olympiska sommarspelen 1952

Jamaica deltog med 8 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors. Totalt vann de två guldmedaljer och tre silvermedaljer.

Medaljer

Guld
 Arthur Wint, George Rhoden, Leslie Laing och Herb McKenley - Friidrott, 4 x 400 meter stafett.
 George Rhoden - Friidrott, 400m.

Silver
 Arthur Wint - Friidrott, 800m.
 Herb McKenley - Friidrott, 400m.
 Herb McKenley - Friidrott, 100m.

Källor 
 

1952 i Jamaica
Nationer i olympiska sommarspelen 1952
1952
Jamaica i olympiska sommarspelen 1984

Jamaica deltog med 45 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles. Totalt vann de en silvermedalj och två bronsmedaljer.

Medaljer

Silver
 Raymond Stewart, Al Lawrence, Greg Meghoo och Don Quarrie - Friidrott, 4 x 100 meter stafett.

Brons
 Merlene Ottey - Friidrott, 100m.
 Merlene Ottey - Friidrott, 200m.

Friidrott

Herrarnas 400 meter
Bertland Cameron  
 Heat — 46,14
 Kvartsfinal — 45,15
 Semifinal — 45,10 (→ gick vidare, men startade inte i finalen på grund av skada)

Devon Morris  
 Heat — 45,80
 Kvartsfinal — 46,14 (→ gick inte vidare)

Mark Senior   
 Heat — 46,73
 Kvartsfinal — 46,50 (→ gick inte vidare)

Herrarnas maraton
 Derrick Adamson — 2:25:02 (→ 52:a plats)

Herrarnas höjdhopp
 Desmond Morris
 Kval — 2,15m (→ gick inte vidare)

Damernas 400 meter häck
 Sandra Farmer
 Heat — 57,06 
 Semifinal — 56,05
 Final — 57,15 (→ 8:e plats)

 Averill Dwyer-Brown 
 Heat — 58,42 (→ gick inte vidare)

Damernas längdhopp
Dorothy Scott
 Kval — 6,47 m 
 Final — 6,40 m (→ 10:e plats)

Damernas diskuskastning
 Marlene Lewis 
 Kval — 49,00m (→ gick inte vidare)

Källor 
 

1984 i Jamaica
Nationer i olympiska sommarspelen 1984
1984
Tallinns universitet

Ej att förväxla med Tallinns tekniska universitet.

Tallinns universitet, estniska: Tallinna Ülikool (TLÜ) är ett statligt universitet i Tallinn. Universitetet grundades 2005 genom sammanslagning av flera högskolor i Tallinn och är ett av Estlands tre stora statliga lärosäten. Utbildning bedrivs främst inom humaniora, juridik och samhällsvetenskap, men universitetet har även ett ökande antal naturvetenskapliga och medicinska utbildningsinriktningar. Huvudbyggnaden vid Narva maantee i stadsdelen Sadama ritades av Alar Kotli och Erika Nõva och uppfördes 1938–1940 som byggnad för det dåvarande pedagogiska universitetet i Tallinn.

Historia 
Universitetets första föregångare, lärarseminariet i Tallinn, grundades 1919. Det nuvarande universitetet bildades 2005 genom sammanslagning av flera äldre institut och högskolor, bland dessa: Estlands akademiska bibliotek (grundat 1946), Baltiska film- och mediaskolan (1992/1997), Estniska institutet för humaniora (1988), Historiska institutet (1946) och Tallinns pedagogiska universitet (1919 med omorganisationer 1952 och 1992). År 2015 genomgick universitetet en större strukturell omorganisation där det tidigare 20-talet institutioner centraliserades inom sex fakulteter.

Externa länkar 

 Tallinns universitets webbplats

Universitet och högskolor i Tallinn
 
Utbildningsinstitutioner bildade 2005
Jamaica i olympiska vinterspelen 1988

Jamaica deltog med 4 deltagare vid de olympiska vinterspelen 1988 i Calgary.  Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj. Det var det första olympiska vinterspelet där Jamaica bidrog, vilket har skildrats i filmen Cool Runnings.

Källor 
 

1988 i Jamaica
Nationer i olympiska vinterspelen 1988
1988
Titus termer

Titus termer (latin Thermae Titi) var en antik badanläggning i Rom. Termerna uppfördes av kejsar Titus och invigdes år 80. Ruinerna befinner sig på kullen Oppius.

Referenser

Externa länkar 

Romersk arkitektur i Rom
Titus
Evangelisk-reformerta kyrkan i Sverige

Evangelisk-reformerta kyrkan i Sverige (ERKIS) är ett registrerat trossamfund, tillhörande den reformerta kyrkofamiljen.

Historik

Immanuelskyrkan 
År 2000 inleddes församlingsbildande verksamhet i Tranås. 2009 påbörjades ett samarbete med Evangelical Presbyterian Church in England and Wales (EPCEW). 
Församlingen firar gudstjänst i vad som tidigare var Metodistkyrkan, Tranås. Alltsedan 2005 är David Bergmark församlingens pastor.

Teologi 
Immanuelskyrkan bekänner sig till Westminsterdokumenten vilket inkluderar Westminsterbekännelsen, Westminsters lilla katekes och Westminsters stora katekes.

Referenser

Externa länkar 
 Evangelisk-reformerta kyrkan i Sverige - officiell hemsida
 Immanuelskyrkan - officiell hemsida
 Westminsterdokumenten på svenska

Protestantiska samfund i Sverige
Reformerta samfund
Gustaf Fröding (skulptur)

Gustaf Fröding är en staty av Gustaf Fröding vid Stora torget i Karlstad i korsningen mellan Västra Torggatan och Tingvallagatan.

Statyn restes 22 augusti 1996 och är utförd av konstnären Herman Reijers.

Uppförandet finansierades av insamlingsstiftelsen Gustaf Fröding som skapades 1993 av Sven-Åke Markusson tillsammans med Carlstads-gillets ålderman Per-Jan Wållgren och landshövding Ingemar Eliasson.

Litteratur och källor
Gustaf Fröding i Karlstad, utgiven av Stiftelsen Gustaf Fröding i Karlstad, 1996

Externa länkar

Skulpturer i Karlstads kommun
Skulpturer av Herman Reijers
Skulpturer 1996
Författarskulpturer i Sverige
Kulturella återgivningar av Gustaf Fröding
You'll Be in My Heart

You'll Be in My Heart är en sång skriven av Phil Collins (musik och text). Sången skrevs till Disneys tecknade film Tarzan 1999. Texten handlar om att på utsidan liknar inte Tarzan gorillorna men på insidan är de inte alls olika. Låten sjöngs i original av Phil Collins själv och vann en Oscar för bästa sång på Oscarsgalan 2000.

Den svenska översättningen Du finns inom mig är skriven av Monica Forsberg och framfördes av Pelle Ankarberg.

Sånger 1999
Guvernementet Warszawa

Guvernementet Warszawa var ett guvernement i ryska Polen, 1837–1917.

Det bestod av ett långsträckt område på vänstra sidan av Weichsel samt på vänstra sidan av Bug,
mellan denna flod och Weichsel, med en yta på
14 562 km² och 1 429 500 invånare (1890), därav omkring 70 procent polacker och masurer, 15 procent judar
och 9 procent tyskar.

Guvernementet omfattar mellersta
Polens och Masoviens slättland, med kärrtrakter på de lägsta ställena, och har några höjder endast i söder och längst i nordväst vid Weichsel. Jorden, som huvudsakligen består av morän- och sötvattenslera och av flodernas sandavlagringar, var inte särskilt bördig.

Omkring tredjedel av arealen var odlad jord, och jordbruket utgjorde huvudnäring. Vid slutet av 1800-talet har uppstod dock en livlig industrisektor, i synnerhet i och omkring huvudstaden. 1885 fanns 1 575 fabriker med 35 400 arbetare och ett tillverkningsvärde av 54,7 miljoner rubel, därav största parten kom på sockerbruken.

Källa
Varsjav, Nordisk familjebok, 1893.

Kejsardömet Rysslands guvernement
Polens historia
Stater och territorier bildade 1837
Stater och territorier upplösta 1917
Palaquium

Palaquium är ett indomalajiskt växtsläkte av familjen Sapotaceae, oftast med stora, mjölksaftrika, med läderartade blad försedda träd, av vilka den viltväxande Palaquium oblongifolium och den numera endast odlade Palaquium gutta är de mest betydande för utvinning av guttaperka.

Källor 
 

Trikolpater
Svensk uppslagsbok