kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Koincidens

Koincidens (fr. latinska cum- ("med", "tillsammans") och incidere (ett sammansatt verb från "i" och "cadere":"att falla på","att hända")) betecknar sammanfall, sammanträffande, oftast av tillfällig natur.

Inom vetenskapen används begreppet i allmänhet i en mer bokstavlig tillämpning, t. ex. med hänvisning till när två strålar av ljus träffar en yta i samma punkt vid samma tidpunkt. I denna användning av tillfällighet, finns det ingen antydan om att anpassningen av händelser är överraskande, anmärkningsvärda eller icke-kausala.

Ur ett statistiskt perspektiv, är tillfälligheter oundvikliga och ofta mindre anmärkningsvärda än de kan verka intuitivt. Ett exempel är födelsedagsgåtan, där sannolikheten för att två individer delar födelsedag överstiger 50%, redan i en grupp av endast 23 personer.

Koincidensmetoden
Begreppet koincidens kommer som princip till användning i den av Patrick Blackett införda koincidensmetoden för undertrycka störstrålning så att även en förhållandevis svag strålning kan studeras och mätas.

Metoden består i sin enklaste form i att den intressanta strålningen från en viss källa får passera två räknare, den ena på ett visst avstånd bakom den andra. Registrering görs endast när båda räknarna reagerar inom samma smala tidsintervall. Störstrålningen, som kommer från andra riktningen, blir då inte registrerad.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1976

Se även
Slump

Statistik
Lista över nebulosor

Nebulosor är uppdelade i olika listor efter typ:
Additiv talteori

Additiv talteori är en delgren av talteori som undersöker delmängder av heltal och hur de förändras om man adderar dem. Additiv talteori är nära relaterat till kombinatorisk talteori ocha geometrisk talteori. Två fundamentala objekt som undersöks inom additiv talteori är summamängden av två delmängder A och B av en Abelsk grupp G

och mängden

Se även 
 Shapley–Folkmans lemma
 Multiplikativ talteori

Källor

Externa länkar 
 
 
http://wwwmath.uni-muenster.de/u/karin.halupczok/Folien_Antrittsvorlesung.pdf
David Hunter

David Hunter, född den 21 juli 1802 i Washington, D.C., död där den 2 februari 1886, var en nordamerikansk general. 

Hunter ingick 1822 som officer i den reguljära armén, utnämndes vid inbördeskrigets utbrott 1861 till brigadgeneral i nordstatsarmén och innehade efter vartannat viktiga befäl i Missouri, Kansas och South Carolina. Bekanta är hans proklamationer våren 1862, varigenom han "konfiskerade och förklarade fria" slavarna i trakten, till sist i hela Georgia, Florida och Syd-Carolina; de annullerades av Lincoln som obehöriga ingrepp i presidentens politiska makt. Hunter uppsatte samma år det första regementet av färgade soldater i nordstaternas armé. Han satt 1865 som ordförande i rannsakningskommissionen över de i mordet på Lincoln invecklade, blev samma år generalmajor i Förenta staternas armé och tog avsked 1866.

Källor

Noter 

Amerikanska generaler
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Unionen)
Personer från Washington, D.C.
Födda 1802
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Lista över diffusa nebulosor

Detta är en lista över diffusa nebulosor.

Se även
Lista över nebulosor

Diffusa nebulosor
Diffusa nebulosor
Fibonomialkoefficient

Inom matematiken är Fibonomialkoefficienterna eller Fibonacci-binomialkoefficienterna tal definierade som

där n och k är icke-negativa heltal, 0 ≤ k ≤ n, Fj är det j-th Fibonaccitalet och n!F är Fibonaccifakulteten med 0!F= 1.

Fibonomialkoefficienterna är alla heltal. Några speciella värden är:

Fibonomialkoefficienterna  är analogier av binomialkoefficienterna och kan framställas i en triangel analog till Pascals triangel. De första åtta raderna visas nedan.

Av relationen

följer det att Fibonomialkoefficienterna alltid är heltal.

Källor 
 
 
 Ewa Krot, An introduction to finite fibonomial calculus, Institute of Computer Science, Bia lystok University, Poland.
 

Fibonaccital
Kombinatorik
Matti Yrjölä

Matti Manu Ilmari Yrjölä, född 26 mars 1938 i Tavastkyro, är en finländsk tidigare kulstötare och senare tränare i kulstötning. Under sin aktiva karriär vann Yrjölä sex finländska mästerskap och förbättrade det finländska rekordet utomhus 16 gånger under åren 1958–1973. Sitt första finländska rekord presterade han år 1958 med 16,61 meter och det sista år 1976 med 20,84. Yrjölä är både den yngste och den äldste som tagit medalj i kulstötning vid de finländska mästerskapen åren 1957 respektive 1983.  

Under sin långa karriär utsågs Matti Yrjölä aldrig att representera Finland i Olympiska spelen. Hans bästa placering i europamästerskap var fjärde plats i Aten 1969.

Biografi
Yrjölä var gymnastiklärare och representerade klubben Kyröskosken Ponsi från Tavastkyro. Matti Yrjöläs far Paavo Yrjölä var olympisk mästare i tiokamp.

Efter sin egen karriär har Yrjölä blivit känd som arrangör av kulakarnevalen i Tavastkyro, kulstötningstävlingar för både damer och herrar samt olika åldersklasser som arrangerats årligen sedan 1973.

År 1996 fick Yrjölä titeln idrottsråd, en hederstitel som beviljas av Finlands president.

Referenser

Finländska kulstötare
Finländska idrottare under 1900-talet
Personer från Tavastkyro
Finländska innehavare av hederstitlar
Födda 1938
Levande personer
Män
Nyrealism

Nyrealism, även funktionell tradition, är inom arkitekturen beteckning på en byggnadsstil som uppstod i Sverige under 1940-talet, främst vad gäller bostadsbyggande. 

Nyrealismen utgjorde delvis en reaktion mot funktionalismen med dess radikala formspråk. De platta taken ersattes med flacka sadeltak och de vitputsade fasaderna ersattes ofta med tegel. Under 1950-talet blev det också allt vanligare med mönstermurningar och originella fönsterformer. Andra funktionalistiska grundidéer, som de öppna kvarteren och närheten till grönområden, levde däremot vidare i den nyrealistiska arkitekturen.

Kända exempel på områden med nyrealistisk arkitektur utgör bostadsområdena Rosta och Baronbackarna i Örebro samt Mellanheden och Persborg i Malmö.

Källor
Bostadmiljöer i Malmö Inventering. Del 1: 1945–1955, sid. 11f.

Arkitekturhistoria
Arkitektur i Sverige
Laura längdåknings- och skidskyttekomplex

Laura längdåknings- och skidskyttekomplex ( «Лаура», Kompleks dlja sorevnovanij po lyzjnym i biatlony «Laura»), Laura, är en skidanläggning vid foten av Psekhakoåsens backar i orten Krasnaja Poljana i Ryssland. Anläggningen ligger cirka 60 km nordost om OS centrum i själva Sotji.

Beskrivning
Tävlingarna i skidskytte, längdskidåkning och längddelen i nordisk kombination hålls här under OS 2014 och Paralympics 2014.

Anläggningen invigdes 2013. Den har en total åskådarkapacitet på 15 000 personer, varav 7 500 på både skidskytte- och längdarenan – Laurastadion eller Laura skidstadion.

Referenser

Kommentarer

Noter

Externa länkar 
 Sochi-OS 2014: Laura Cross-country Ski & Biathlon Center. Läst 1 februari 2014. 

Arenor vid olympiska vinterspelen 2014
Skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Nordisk kombination vid olympiska vinterspelen 2014
Vintersportanläggningar i Ryssland
Arenor i Ryssland
Roza Chutors alpina center

Roza Chutors alpina center () är en skidanläggning i Aibga-bergen i närheten av skidorten Krasnaja Poljana, sydvästra Ryssland. Anläggningen ligger knappt 60 km nordost om OS-byn i Sotji och invigdes 2012. Alpina tävlingar höllsas här under OS 2014 och Paralympics 2014.

OS-tävlingarna i snowboard och freestyle genomfördes på en annan del av anläggningen, benämnd Roza Chutors extrempark.

Anläggningen har en total åskådarkapacitet på 7 500 personer.

Se även 
 Roza Chutors extrempark

Referenser

Externa länkar 
 Sotji-OS 2014: Roza Chutor Alpine Center Läst 1 februari 2014. 

Arenor vid olympiska vinterspelen 2014
Alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Vintersportanläggningar i Ryssland
Arenor i Ryssland
Macaca nigrescens

Macaca nigrescens är en primat i släktet makaker som förekommer på norra Sulawesi.

Utseende 
Hanen har en kroppslängd (huvud och bål) av nästan 50 cm, en svanslängd av 26,3 cm och en vikt av 5,8 kg, och är något större än honan. Honan är utan svans 46,8 cm lång, och svansen mäter 19 cm och den väger ungefär 5,5 kg. Kroppen är främst täckt av mörkbrun till svartaktig päls. Området på rumpan, där makaken sitter är naken eller täckt med korta ljusa hår. Den har en mörkare längsgående strimma på övre delen av ryggen. Hos ungarna är ansiktet rosa.

Utbredning och habitat 
Arten lever i centrala delen av Sulawesis norra halvö. Den vistas där i skogar och når i bergstrakter 2000 meter över havet.

Ekologi 
De lever främst av frukt som kompletteras med unga blad, unga växtskott, leddjur och grönsaker från jordbruksmark. Macaca nigrescens bildar flockar med upp till 60-talet medlemmar. Gruppen delar upp sig vid födosök. Arten är dagaktiv och går vanligen på fyra fötter. Honor föder en unge per kull och hannar lämnar flocken när de blir könsmogna. För att sova uppsöker den grenar placerade högre upp i träd. Ömsesidig pälsvård är betydande i samband med fortplantningen.

Status och  hot 
Denna primat jagas för köttets skull. Den hotas i viss mån av habitatförstöring. IUCN uppskattar att beståndet minskat med 30 procent under de senaste 40 åren och listar den därför som sårbar (VU).

Referenser 

Makaker
Macaca
Däggdjur i orientaliska regionen
Lindelöfhypotesen

Inom matematiken är Lindelöfhypotesen en förmodan framlagd av den finländske matematikern Ernst Lindelöf 1908 om tillväxten av Riemanns zetafunktion vid den kritiska linjen. Den är en svagare form av Riemannhypotesen och är än så länge obevisad. 

Hypotsen säger att för alla ε > 0 är

då t närmar sig oändlighet. Eftersom ε kan ersättas med ett mindre värde kan hypotsen skrivas i den ekvivalenta formen att för alla positiva ε är

Relation till Riemannhypotesen
 bevisade att Lindelöfhypotesen är ekvivalent med följande: för varje ε > 0 är antalet rötter av zetafunktionen med reell del minst 1/2 + ε och imaginär del mellan T och T + 1 lika med o(log(T)) då T närmar sig oändlighet. Riemannhypotsen säger att det inte överhuvudtaget finns rötter i denna region och gärmed följer Lindelöfhypotesen ur Riemannhypotesen. Antalet rötter med imaginär del mellan T och T + 1 är känt vara O(log(T)), så Lindelöfhypotesen verkar säga bara aningen mer än vad som redan bevisats, men trots det har alla försök att bevisa den hittills misslyckats.

Moment av zetafunktionen
Lindelöfhypotesen är ekvivalent med att

för all positiva heltal k och alla positiva reella tal ε. Detta har bevisats för  k = 1 or 2, men fallet k = 3 verkar myckt svårare och är fortfarande ett öppet problem.

Det finns en mycket precisare förmodan om den asymptotiska formen av denna integral: 

för konstanter ck,j. Detta har bevisats av Littlewood för k = 1 och av  för k = 2.

 föreslog värdet  för den ledande koefficienten då k är 6.

Konsekvenser 
Låt pn vara det n:te primtalet. Då säger ett resultat av Albert Ingham att om Lindelöfhypotesen är sann är för alla ε > 0,

för tillräckligt stora n.

Källor 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  
 
 
 
 
 
 
 
 
(The second reference of Voronin's article is false; nothing on the Lindelöf hypothesis is in "Le calcul des résidus et ses applications à la théorie des fonctions")

Förmodanden inom analytisk talteori
Zeta- och L-funktioner
Olösta matematiska problem
Juho Niukkanen

Juhana (Juho) Niukkanen, född 27 juli 1888 i Kirvus, död 17 maj 1954 i Helsingfors, var en finländsk politiker.


Biografi 
Niukkanen var jordbrukare och vann som jordbruksorganisatör och kommunalman tidigt en ställning inom agrarpartiet, där han innehade flera förtroendeposter. 1916 blev han riksdagsledamot och var tidvis ordförande och vice ordförande i partiets riksdagsgrupp. 1921–1922 och 1922–1924 var Niukkanen biträdande jordbruksminister, 1925–1926 och 1931–1932 kommunikationsminister, 1927–1928 finansminister och 1929–1930 samt 1937–1940 försvarsminister.

I boken Försvarsminister under vinterkriget (svensk översättning 1952) var han kritisk mot Sveriges roll i fredsförhandlingarna i Moskva 1940.

Källor

Uppsalgsverk

Noter

Externa länkar
 
 

Finländska politiker under 1900-talet
Personer från Karelen
Födda 1888
Avlidna 1954
Män
Svensk uppslagsbok
Lydia Kullgren

Lydia Viktorina Kullgren, född 1828 i Uddevalla, död 1908, var en svensk dramatiker.

Kullgren var dotter till grosshandlaren Carl August Kullgren och Ulrika, född Hedrén. Dottern kom endast att publicera ett drama, 1885 års Kärlek. Stycket spelades i Stockholm samma år, men gick där relativt obemärkt förbi. I Norge och Danmark gjorde pjäsen desto större intryck och blev recenserad, översatt och föremål för offentliga föredrag. Den norske dramatikern Henrik Ibsen läste Kärlek och en annan av Kullgrens opublicerade pjäser och skrev "Jeg tror, att begge stykkerne er vel skikkede til opförelse." Pjäsen insändes senare till Kungliga Dramatiska Teatern i Stockholm utan att antas.

Bibliografi

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska dramatiker
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1800-talet
Personer från Uddevalla
Födda 1828
Avlidna 1908
Kvinnor
Frida Landsort

Frida Landsort, född 1864 i Örebro, död 4 maj 1938 i Stockholm, var en svensk författare.

Landsort var lärare till yrket och som sådan verksam i Skövde. Hon debuterade 1905 med Rytmer och rim, följt av Utanför hvirfveln 1908.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
Frida Landsort på Dramawebben

Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Örebro
Födda 1864
Avlidna 1938
Kvinnor
Lärare från Örebro
Puskás

Puskás eller 'Puskas kan syfta på:

Ferenc Puskás (1927–2006), ungersk fotbollsspelare och tränare
Fifa Puskás Award – en årlig utmärkelse som utdelas av FIFA sedan 2009
Ferenc Puskás-stadion – idrottsarena i Budapest, Ungern
Tivadar Puskás (1844–1893), ungersk uppfinnare
Anders "Puskas" Ljungberg (1947–), svensk fotbollsspelare, se Anders Ljungberg
Macaca munzala

Macaca munzala är en primat i släktet makaker som förekommer i nordöstra Indien. Arten beskrevs så sent som 2004. Artepitet munzala syftar på djurets namn hos regionens befolkning. Efter genetiska studier från 2011 föreslogs att arten bör listas som underart till assammakak (Macaca assamensis).

Arten upptäcktes i den indiska delstaten Arunachal Pradesh. Individerna bildar flockar av flera hannar och honor. De vistas i regioner som ligger 2000 till 3500 meter över havet. Området är täckt av tropiska lövskogar. Arten uppsöker även barrskogar, buskskogar och jordbruksmark.

Macaca munzala har en brun päls på ryggen och en ljusare till olivgrön päls på buken. Svansen är kortare än hos närbesläktade arter. Den är något kortare än halva kroppens (huvud och bål) längd. Ofta förekommer en mörkare strimma över ögonen. Artepitet munzala är det lokala trivialnamnet för djuret som är sammansatt av mun (skog) och zala (markatta).

Individerna vistas främst på marken och är aktiva på dagen. De äter frukter, blad, grönsaker och insekter som kompletteras med några små däggdjur.

Macaca munzala jagas för köttets skull och andra kroppsdelar används i den traditionella asiatiska medicinen.

Referenser 

Makaker
Macaca
Däggdjur i orientaliska regionen
Antoine Claire Thibaudeau

Antoine Claire Thibaudeau, född den 23 mars 1765 i Poitiers, död den 8 mars 1854 i Paris, var en fransk greve, statsman och historisk skriftställare.

Thibaudeau blev 1787 advokat i sin födelsestad, följde 1789 sin far, som även han var advokat och blivit ledamot av les états généraux, till Versailles och blev en ivrig anhängare av revolutionen. Han återvände dock efter Oktoberupploppet samma år till Poitiers, där han stiftade en revolutionär klubb, och invaldes 1792 i Konventet av sitt departement, Vienne. Där slöt han sig till en början till Berget och röstade för Ludvig XVI:s död utan uppskov, men skräckväldets fasor gjorde honom moderat, och han visade detta inte endast genom att efter Robespierres fall medverka till skräckväldets slut, utan ännu mer, då han genom ett lysande tal 23 oktober 1795 hindrade det till radikalism återförfallna thermidoristiska partiet att suspendera den nya författningen (direktorialförfattningen) och ytterligare förlänga Konventets diktatur. Vald av 22 departement till medlem av de femhundras råd, inträdde han i detta som representant för departementet Vienne. Då de moderata krafterna störtades genom statskuppen 18 fructidor år V, var han nära att bli deporterad, 
och trots att han genom sin vän Boulay de la Meurthes bemedling fick nåd, lämnade han det politiska livet och återgick till advokatyrket. Efter statskuppen 18 brumaire år VIII tjänade han Napoleon, som gav honom plats i conseil d'état, där han deltog i utarbetandet av Code civil. Han blev 1808 greve, men avlägsnades samma år från Paris som prefekt i departementet Bouches-du-Rhône. Genom Napoleons fall förlorade han sin plats, men blev under de hundra dagarna regeringskommissarie i departementet Côte-d'Or och medlem av pärskammaren. Efter Bourbonska restaurationen landsförvisades han 1815 som kungamördare, men återvände efter julirevolutionen 1830. År 1852 utnämndes han av Napoleon III till senator. Han utgav Histoire du terrorisme dans le departement de la Vienne (1795) och 1824-34 sina memoarer (2 band 1824 om Konventet och Direktoriet, 1 band 1827 om Konsulatet, 10 band 1834 om Napoleon I:s historia), som har värde för revolutionens och kejsardömets historia, då han inskränkte sig till att noggrant skildra de händelser, om vilka han varit i tillfälle att skaffa sig grundlig kännedom. Postumt utgavs 1875 med biografi och bibliografi hans Ma biographie och Mémoires avant ma nomination à la Convention.

Källor 

 

Franska historiker
Franska politiker
Franska grevar
Personer under franska revolutionen
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Poitiers
Födda 1765
Avlidna 1854
Män
Ugglan
Träd Fu Tom

Träd Fu Tom, på engelska Tree Fu Tom, är en brittisk tv-serie för barn i åldern 2-6 år, som visas på SVT Barnkanalen. Serien är datoranimerad, utom en kort scen i början och slut av varje avsnitt som är filmad med en levande skådespelare (Adam Henderson).

Berättelsen utspelar sig i en magisk minivärld i toppen av ett träd. Huvudfiguren Tom är en mänsklig pojke, som med hjälp av sitt magiska kraftbälte förvandlar sig till en miniatyrvarelse och beträdar trädriket Trätopolis och träffar dess invånare, mestadels antropomorfa leddjur, och upplever magiska äventyr tillsammans med dem. I varje avsnitt finns inslag där Tom ledar tittarna i att göra vissa "magiska rörelser" för att "kasta magin till honom". Syftet är att uppmuntra barn till kroppslig aktivitet. Rörelserna är speciellt framtagna för att hjälpa barn med dyspraxi.

Rollfigurer 
 Tom, Tom, hjälten, en pojke med ett magiskt bälte.
 Kvick, Twigs, ett slags trädande
 Zigzoo, Zigzooreen, en trädgroda, uppfinnare av typen "galen vetenskapsman".
 Suggo, Squirmtum, en klotgråsugga.
 Ariela, Ariela, en fjäril, en tuff cowboyflicka.
 Gammel-Sven, Rickety McGluman, en gammal spindel.
 Träd-Mor, Treetog The Tree Spirit, Trätopolis ledare.
 Pösa och Stink, Puffy and Stink, bror och syster, två elaka svampar som ofta orsakar trubbel i trädriket.

Externa länkar 
 Träd Fu Tom på SVT Play
 

Brittiska animerade TV-serier från 2010-talet
Barnprogram på TV
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
TV-seriestarter 2012
Herbert von Bose

Carl Fedor Eduard Herbert von Bose, född 16 mars 1893 i Strassburg, död 30 juni 1934 i Berlin, var en tysk ämbetsman. Han var chef för pressavdelningen vid vicekanslerämbetet (Reichsvizekanzlei) under Franz von Papen, som tjänstgjorde som vicekansler från den 30 januari 1933 till den 7 augusti 1934.

Edgar Julius Jung, som var von Papens främste rådgivare, författade tillsammans med Bose och Erich Klausener ett tal som von Papen höll i Marburg den 17 juni 1934. I talet riktade von Papen kritik mot den nationalsocialistiska regeringen och förkastade dess användning av våld. Talet gjorde Adolf Hitler rasande och han menade att von Papen, Bose, Jung och Klausener tillsammans med SA-chefen Ernst Röhm förberedde en statskupp. I samband med de långa knivarnas natt kort därefter mördades von Bose, Jung, Klausener och Röhm, medan von Papen skonades.

Referenser 
 
 

Födda 1893
Avlidna 1934
Män
Personer från Strassburg
Tyska politiker under 1900-talet
Personer som blivit mördade i Tyskland
Offer under de långa knivarnas natt
Ken Ham

Kenneth Alfred Ham, född 20 oktober 1951 i Cairns, är en australisk-amerikansk  kreationist. Ham förespråkar ungjordskreationism och menar att skapelseberättelsen i första mosebok är bokstavligen sann. Han är direktör för Answers in Genesis och Skapelsemuseet.

Ham studerade vid Queensland Institute of Technology och University of Queensland. I slutet av 1970-talet arbetade Ham som lärare och föreläste på fritiden om kreationism. Han var sedan direktör för Creation Science Foundation (CSF) i Australien. Han flyttade till USA 1987 och började arbeta för  Institute for Creation Research (ICR). Han slutade på ICR 1993 och grundade Creation Science Ministries, som sedan bytte namn till Answers in Genesis-US, varpå CSF också bytte namn till Answers in Genesis (AiG). 2006 uppstod meningsskiljaktigheter om hur AiG skulle styras, varpå de lokala avdelningarna utanför USA och Storbritannien bröt sig ur och bytte namn till Creation Ministries International.

Ham har skrivit flera böcker, bland annat The Lie: Evolution (1987, reviderad utgåva 2012), One Race One Blood, The Great Dinosaur Mystery Solved! och Why Won't They Listen?. Han har också synts i dokumentärfilmer som Friends of God: A Road Trip with Alexandra Pelosi (2007), Religulous och Dragons or Dinosaurs: Creation or Evolution? (2010). I februari 2014 anordnade Answers in Genesis en uppmärksammad debatt om kreationism mellan Ken Ham och Bill Nye. Debatten väckte uppmärksamhet i media och sågs av uppskattningsvis minst tre miljoner tittare via internet.

Hams trosuppfattningar och taktiker har kritiserats av andra kristna, av gammaljordskreationister samt av vetenskapsmän. Greg Neyman på Old Earth Mininstries skriver att Ham visar en avsiktlig okunnighet om en gammal jord och att han "avsiktligen vilseleder" sina läsare. Ham har kritiserat BioLogos, som förespråkar teistisk evolution, varpå BioLogos svarat på kritiken.

Källor
The History of AiG through December 2013, Answers in Genesis

Referenser

Externa länkar
Ken Ham - Info på Answers in Genesis webbplats

Kreationister
Personer i Australien under 1900-talet
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Cairns
Födda 1951
Levande personer
Män
Alumner från University of Queensland
Erich Klausener

Erich Klausener, född 25 januari 1885 i Düsseldorf, död 30 juni 1934 i Berlin, var en tysk jurist, katolsk politiker och antinazist.

Biografi 
Klausener studerade rättsvetenskap och avlade juris doktorsexamen 1911 efter att ha lagt fram avhandlingen Das Koalitionsrecht der Arbeiter nach Reichsrecht und Preussischem Recht. Under första världskriget var han ordonnansofficer i Belgien, Frankrike och på östfronten. Under 1920-talet tjänstgjorde han bland annat vid det preussiska inrikesministeriet och ledde dess polisavdelning.

År 1928 blev Klausener ledare för Katolsk Aktion i Berlin. Före Adolf Hitlers maktövertagande i januari 1933 stödde Klausener den preussiska polisens ingripanden mot nazisternas våldsaktioner. Efter maktövertagandet förflyttades Klausener till det preussiska transportministeriet så att Preussens nye ministerpresident, Hermann Göring, kunde inleda nazifieringen av den preussiska polisen.

Klausener var en av vicekansler Franz von Papens rådgivare och tillsammans med Edgar Julius Jung och Herbert von Bose författade han ett tal som von Papen höll i Marburg den 17 juni 1934. I talet riktade von Papen kritik mot den nationalsocialistiska regeringen och förkastade dess användning av våld. Talet gjorde Hitler rasande och han menade att von Papen, Klausener, Bose och Jung tillsammans med SA-chefen Ernst Röhm förberedde en statskupp. I samband med de långa knivarnas natt kort därefter mördades Klausener, von Bose, Jung och Röhm, medan von Papen skonades.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1885
Avlidna 1934
Män
Personer från Düsseldorf
Tyska jurister
Tyska politiker under 1900-talet
Personer som blivit mördade i Tyskland
Offer under de långa knivarnas natt