kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Autoharpa

Autoharpa eller autoharp (efter engelska) är ett stränginstrument i cittrafamiljen, av tyskt ursprung. Instrumentet uppfanns i Tyskland i slutet av 1800-talet men är numera mest förknippat med bluegrass och folkmusik i Nordamerika.

Till skillnad från den vanliga cittran spelas autoharpan genom att man trycker ner en eller flera ackordknappar, samtidigt som man slår över strängarna. Dessa ackordknappar är kopplade till tvärgående, fjäderbelastade "spänger"; vid nedtryckning dämpar de alla strängar utom de som ska användas i ett aktuellt ackord.

En vidareutveckling av autoharpan är det elektroniska omnichordet, introducerat 1981 av Suzuki Musical Instrument Corporation. Även ett omnichord har olika knappar för att generera de olika ackorden, och den cittraliknande utformningen är snarlik.

Referenser 

Stränginstrument
Barbro Andersson (översättare)

Siv Barbro Pauline Andersson, född 22 juni 1937, död 4 juni 2021, var en svensk översättare från italienska och (i mindre utsträckning) rumänska. Mellan 1973 och 1978 översatte hon åtta böcker från rumänska åt Coeckelberghs förlag, bland annat fyra böcker av Zaharia Stancu; därefter koncentrerade hon sig på italienskan. Bland italienska författare som hon översatt kan nämnas Francesco Alberoni, Umberto Eco och Claudio Magris. Det är också Andersson som försvenskat Andrea Camilleris romaner om kommissarie Montalbano.

Översättningar (urval) 
 Mircea Eliade: Den gamle mannen och officeren (Pe strada Mântuleasa) (Coeckelberghs, 1978)
 Oriana Fallaci: En man (Un uomo) (Alba, 1981)
 Alberto Moravia: Betraktaren (L'uomo che guarda) (Bonnier, 1987)
 Roberto Saviano: Gomorra (Gomorra) (Bromberg, 2007)
 Andrea Camilleri: Krukmakarens åker (Il campo del vasaio) (Modernista, 2013)

Priser 
 Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris 2000
 Elsa Thulin-priset 2006

Källor 

Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från italienska till svenska
Översättare från rumänska till svenska
Svenskspråkiga översättare
Mottagare av Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris
Mottagare av Elsa Thulins översättarpris
Födda 1937
Avlidna 2021
Kvinnor
Svenska översättare under 2000-talet
Jacob Gustaf Björnståhl

Jacob Gustaf Björnståhl (ursprungligen Ljung), född 28 juni 1773 i Torshälla, Södermanlands län, död 13 januari 1837 i Västerås, Västmanlands län, var en svensk lånebiblioteksinnehavare. Han var systerson till Jacob Jonas Björnståhl.

Björnståhl blev student i Uppsala 1789. År 1800 öppnade han som student ett lånebibliotek i staden, och innehade redan samma år 600-700 titlar i sitt bibliotek. Då han dock inte lyckades utverka ensamrätt för sin verksamhet i Uppsala, valde han 1801 att överflytta till Gävle. År 1805 bedrev han även verksamhet i Härnösand. 

Affärerna i Norrland gick dock dåligt, och senast 1810 hade han överflyttat till Stockholm. Här utökade han sitt bibliotek till 2000-3000 volymer, och drev även filialer på andra orter, bland annat Arboga, Linköping, Malmö, Norrköping och Södertälje. 1827 flyttade Björståhl till Västerås och överlät 1829 verksamheten i Stockholm på L. A. Ahlberg. Han fortsatte dock sin verksamhet i mindre skala i Västerås.

Björnståhls verksamhet fick en ganska stor betydelse i en tid då böcker var dyra och offentliga bibliotek högst ovanliga. Anders Fryxell har bland annat berättat att det var tack vare böcker i Björnståhls boklåda han kunde skriva kapitlet om Gustav Vasas regering i Berättelser ur svenska historien.

Litteratur

Bo Bennich-Björkman, "Jacob Gustaf Björnståhl - sago- och viskung i Stockholm på 1820-talet". Litteraturens vägar. Litteratursociologiska studier tillägnade Lars Furuland. 1988, s.93-135.

Källor 
 

Svenska bibliotekarier
Personer från Torshälla
Födda 1773
Avlidna 1837
Män
Walter Jacobi

Walter Jacobi, född 2 juli 1909 i München, död 3 maj 1947 i Prag, var en tysk jurist och SS-Obersturmbannführer. Han var under andra världskriget chef för Sicherheitsdienst (SD) i Prag.

Biografi 
Jacobi studerade juridik vid universiteten i Tübingen och Halle. Han blev 1935 medlem i Schutzstaffel (SS) och kom att inom Sicherheitsdienst (SD) arbeta med frågor rörande sudettyskar. Den 20 mars 1939, fem dagar efter Tysklands invasion av "rest-Tjeckoslovakien", inledde Jacobi sin verksamhet i Prag. I september 1939 gav han order om att skjuta de studenter och lärare som hade protesterat mot nazisternas stängning av Prags universitet. Han var även involverad i utplånandet av byn Lidice, som var en vedergällningsaktion för mordet på Böhmen-Mährens riksprotektor Reinhard Heydrich. Jacobi lät även gripa och avrätta flera framstående tjeckiska motståndskämpar.

Efter andra världskriget ställdes Jacobi inför rätta i Prag och avrättades genom hängning.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1909
Avlidna 1947
Män
Personer från München
Sicherheitsdienst
Personer som blivit avrättade genom hängning
Personer som blivit avrättade av Tjeckoslovakien
SS-Obersturmbannführer
Carl Henrik Petersén

Carl Henrik Gustaf Petersén, född 15 maj 1914 i Stockholm, död 9 augusti 1976, var en svensk diplomat.

Biografi
Petersén var son till överstelöjtnant Carl Petersén och Esther Warodell. Han tog kansliexamen i Stockholm 1937 och diplomerades från Handelshögskolan i Stockholm 1939 innan han blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) samma år. Petersén tjänstgjorde i London 1940, vid UD 1943 och var andre legationssekreterare i Mexiko 1944. Han var förste sekreterare vid UD 1948, tillförordnad chargé d’affaires i Mexiko 1953 och beskickningsråd i Helsingfors 1954. Petersén var därefter ambassadråd i Buenos Aires 1958-1962, sändebud i Lima och La Paz 1962-1966 och generalkonsul i San Francisco 1966-1972.

Han gifte sig 1943 med Ingeborg Hörnell (född 1918), dotter till professor Per Hörnell och Jenny Larsson. Han var far till Carl-Gustaf (född 1944), Elisabeth (född 1945) och Jenny (född 1952). Petersén avled den 9 augusti 1976 och gravsattes den 25 augusti 1976 på Lidingö kyrkogård.

Utmärkelser
Peterséns utmärkelser:
Riddare av Nordstjärneorden (RNO)
Kommendör av Finlands Lejons orden (KFinlLO)
Kommendör av Mexikanska Örnorden (KMexÖO)

Referenser

Män
Födda 1914
Avlidna 1976
Sveriges ambassadörer i Peru
Sveriges ambassadörer i Bolivia
Sveriges generalkonsuler i San Francisco
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Diplomater från Stockholm
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Scott Wilson

Scott Wilson, född 29 mars 1942 i Thomasville, Georgia, död 6 oktober 2018 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Wilsons karriär inleddes 1964 och han medverkade främst i filmer. Han blev bland annat känd för sin roll som Hershel Greene i TV-serien The Walking Dead.

Filmografi

Filmer

TV-serier

Källor

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Atlanta
Födda 1942
Avlidna 2018
Män
Carl-Gustaf Petersén

Carl-Gustaf Karsten Petersén, född 25 februari 1944 i Stockholm, är en svensk direktör och museichef.

Biografi
Petersén är son till generalkonsul Carl Henrik Petersén och Ingeborg Hörnell. Han tog juris kandidatexamen i Stockholm 1969 och studerade vid University of California, Berkeley i USA 1970. Petersén diplomerades från Institutet för högre reklam- och kommunikationsutbildning 1971 och var projektledare för marknadsföring vid AB Törnbloms annonsbyrå 1971–1976. Han var handläggare för länderansvarige vid Sveriges exportråd 1976–1977, vice VD vid AB Bukowskis konsthandel 1977, VD där 1980–1983, VD vid Beijers auktioner AB från 1984 och tillförordnad museichef för Millesgården från 1990. Han var president för European Federation of Auctioneers från 2003 och har varit VD för Bukowski Auktioner AB. Petersén var Senior President för International Auctioneers 2002–2004.

Han var styrelseledamot i Svenskt Tenn AB, Konstnärernas vänner Waldemarsudde från 1983, Föreningen Millesgårdens vänner från 1984 och ordförande i Konstnärernas hjälpfond från 1987. År 2012 var han ledamot och ordförande i Auktionskompaniet Stockholm City AB, ledamot av Bukowski Auktioner Aktiebolag, Bukowskis Holding AB, E. Öhman J:or Aktiebolag, E. Öhman J:or Asset Management AB, E. Öhman J:or Fonder AB, E. Öhman J:or Kapitalförvaltning Aktiebolag och Kultur och Näringsliv, K & N Service Aktiebolag. Han är medlem av Moderata samlingspartiet och sitter i kommunfullmäktige för Lidingö kommun. Han var president för European Federation of Auctioneers från 2003.

Petersén var värd för programmet Sommar i P1 i Sveriges Radio den 9 juli 2002. Sedan 1 juli 2014 är Petersén kabinettskammarherre med rangen av generalmajor i ceremonistaten vid kung Carl XVI Gustafs.

Utmärkelser
   Riddare av 1:a klass av Norska förtjänstorden (1 juli 1992)

Referenser

Män
Födda 1944
Levande personer
Svenska direktörer
Näringslivspersoner från Stockholm
Svenska moderater
Sommarvärdar 2002
Politiker från Stockholm
Michail Sjisjkin

Michail Pavlovitj Sjisjkin (), född 18 januari 1961 i Moskva, är en rysk författare som sedan 1995 är bosatt i  Zürich, Schweiz. Michail Sjisjkin studerade engelska och tyska vid Moskvas pedagogiska institut. Han debuterade som författare 1993. Författaren har vunnit flera av de allra största ryska och internationella litteraturprisen de senaste åren.

Priser och utmärkelser 
2000 – Ryska Bookerpriset, Взятие Измаила
2006 – Stora bokpriset, Венерин Волос
2011 – Stora bokpriset, Письмовник, (Brevboken)
2011 – Internationaler Literaturpreis, Венерин
2013 – Best Translated Book Award, shortlist, Венерин

Bibliografi (urval)
1993 – Urok kalligrafii (Урок каллиграфии)
1999 – Vzjatie Izmaila (På svenska Erövringen av Izmail, översättning: Mikael Nydahl, 2020)
2000 – Russkaja Švejcarija : literaturno-istoričeskij putevoditel
2005 – Venerin volos (Венерин волос) (På svenska Venushår, översättning: Elin Parkman, 2014)
2010 – Pismovnik (Письмовник) (På svenska Brevboken, översättning: Elin Parkman, 2013)

Referenser

Externa länkar 
Svenska förlagets presentation av författaren

Män
Födda 1961
Levande personer
Ryska författare
Bengt Samuelson

Bengt Arne Thorsten Samuelson, född 7 februari 1945, är en svensk översättare från i första hand ryska och i mindre utsträckning från polska, franska, engelska och tyska. Bland författare han översatt märks Daniil Charms, fyra böcker av Michail Bulgakov och fjorton av Fjodor Dostojevskij.

Bengt Samuelson är gift med Elena Alekseevna Samuelson, född 1951, som han även översatt tillsammans med.

Översättningar (urval) 
1974 – Olgierd Budrewicz: Polen för nybörjare (Polska dla początkujących) (Warszawa: Interpress)
1983 – Daniil Charms: Konsten är ett skåp (urval, översättning och förord av Bengt Samuelson) (AWE/Geber)
1984 – [under pseudonym Karin Isacsson] Alexander Solsjenitsyn: Det röda hjulet. Andra knuten, Oktober 16, Vol. 1 (Oktjabr šestnadcatogo) (Wahlström & Widstrand)
1985 – [under pseudonym David Stockmann] Alexander Solsjenitsyn: Det röda hjulet. Andra knuten, Oktober 16, Vol. 2 (Oktjabr šestnadcatogo) (Wahlström & Widstrand)
1988 – Alexander Solsjenitsyn: Det röda hjulet. Tredje knuten, Mars 17, Vol. 1 (Mart semnadcatogo) (Wahlström & Widstrand)
1991 – Osip Mandelstam: Resan till Armenien (Putešestvie v Armeniju) (Alfabeta)
1995 – Jurij Tynjanov: Petersburgsnoveller: Fänrik Arne. Unge Vitiusjisjnikov (Podporučik Kiže. Maloletnyj Vitiušišnikov) (Renässans)
1996 – Arkadij Avertjenko: Rent ryskt. Två dussin historier (ellerströms)
2002 – Vladimir Majakovskij: Ett moln i byxor (Oblako v štanach) (Bakhåll)
2009 – Tatjana Voltskaja: Tröstdroppar (ellerströms)
2011 – Marina Tsvetajeva: I skuggan av ett krig: möten och samtal 1917-1919 (översatt tillsammans med Elena Samuelson) (ellerströms)
2012 – Ilja Ilf – Jevgenij Petrov: Tolv stolar (Dvenadtsat' stul'jev) (Akvilon)
2016 – Charles Dickens: En julsaga (A Christmas Carol) (Bakhåll)
2017 – Antoine de Saint-Exupéry: Lille prinsen (Le Petit Prince) (Bakhåll)
2019 – Hermann Hesse: Kurgästen (Der Kurgast) (Bakhåll)

Priser och utmärkelser 
1989 – De Nios översättarpris
2007 – Elsa Thulins översättarpris

Externa länkar 
 

Svenska översättare
Översättare från ryska
Översättare från polska
Svenskspråkiga översättare
Mottagare av De Nios översättarpris
Mottagare av Elsa Thulins översättarpris
Födda 1945
Levande personer
Män
Campagne

Campagne kan syfta på:

 Campagne, Dordogne, fransk kommun i departementet Dordogne
 Campagne, Hérault, fransk kommun i departementet Hérault
 Campagne, Landes, fransk kommun i departementet Landes
 Campagne, Oise, fransk kommun i departementet Oise
 Campagne-d'Armagnac, fransk kommun i departementet Gers
 Campagne-lès-Boulonnais, fransk kommun i departementet Pas-de-Calais
 Campagne-lès-Guines, fransk kommun i departementet Pas-de-Calais
 Campagne-lès-Hesdin, fransk kommun i departementet Pas-de-Calais
 Campagne-lès-Wardrecques, fransk kommun i departementet Pas-de-Calais
 Campagne-sur-Arize, fransk kommun i departementet Ariège
 Campagne-sur-Aude, fransk kommun i departementet Aude
Junior high school

Junior high school eller Middle School är en skolform i USA som är den delen av den obligatoriska utbildningen som föregår high school. Eleverna är normalt mellan 10 och 14 år gamla.

Se även
Utbildning i USA
Mellanskola

Grundskola

Utbildning i USA
Christian Folin

Carl Christian Folin, född 9 februari 1991 i Västra Frölunda församling i Göteborg, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Frölunda i SHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Philadelphia Flyers, Los Angeles Kings och Minnesota Wildoch  på lägre nivåer för Växjö Lakers i SHL och Iowa Wild i AHL, UMass Lowell River Hawks (University of Massachusetts Lowell) i NCAA, Austin Bruins i NAHL, Fargo Force i USHL och Hanhals IF i Division 2 i Sverige.

Den 30 december presenterades Folin klar för Växjö Lakers. 

Inför säsongen 2021/2022 valde Folin att flytta hem och skriva på ett fyra års kontrakt för Frölunda.

Spelarkarriär

UMass Lowell River Hawks 
Folin gjorde sex mål och 14 assist på 41 matcher under 2013–14 med UMass Lowell River Hawks i NCAA.

Växjö Lakers 
Folin var med och vann både SHL:s grundserie och SM-guld med Växjö Lakers, säsongen 2020/2021.

NHL

Minnesota Wild 
Folin blev aldrig draftad av någon NHL-organisation, men skrev på ett tvåårigt ingångskontrakt med Minnesota Wild i NHL, 1 april 2014. Han debuterade i NHL den 10 april samma år, och registrerade en assist i en 4–2-vinst över St. Louis Blues.

Los Angeles Kings 
1 juli 2017 skrev han som unrestricted free agent på ett ettårskontrakt värt 850 000 dollar med Los Angeles Kings.

Philadelphia Flyers 
Han blev free agent igen den 1 juli 2018, och den 5 juli skrev han på ett ettårskontrakt värt 800 000 dollar med Philadelphia Flyers.

Montreal Canadiens 
Den 9 februari 2019 tradades han tillsammans med Dale Weise till Montreal Canadiens, i utbyte mot David Schlemnko och Byron Froese.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Christian Folin, Wild – Stats – NHL.com
Christian Folin hockey statistics and profile at hockeydb.com

Svenska ishockeyspelare
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Minnesota Wild
Spelare i Fargo Force
Alumner från University of Massachusetts Lowell
Ishockeyspelare i UMass Lowell River Hawks
Spelare i Austin Bruins
Spelare i Iowa Wild
Svenska idrottare under 2000-talet
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Montreal Canadiens
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Idrottare från Göteborg
Födda 1991
Levande personer
Män
Jonathan Tamimi

Jonathan Tamimi-Syberg, född 12 oktober 1994, är en svensk-jordansk fotbollsspelare som spelar för IK Brage.

Karriär
Tamimi spelade i Hammarby under hela uppväxten, sedan fem års ålder, och han gjorde som 18-åring debut i A-laget mot GAIS hemma (seger 3–1) den 19 september 2013. Hans insatser gjorde även att han togs ut i Sveriges U19-landslag tre veckor efter debuten. Under 2013 gjorde Jonathan Tamimi totalt sju matcher i Superettan.

I mars 2015 skrev Tamimi på ett treårskontrakt med Jönköpings Södra IF. I februari 2018 värvades Tamimi av GIF Sundsvall. I januari 2019 skrev han på ett nytt treårskontrakt med GIF Sundsvall. Säsongen 2019 blev GIF Sundsvall nedflyttade till Superettan och efter säsongen lämnade Tamimi klubben.

Den 11 juni 2020 värvades Tamimi av Mjällby AIF, där han skrev på ett korttidskontrakt fram till den 31 juli 2020. I augusti 2020 förlängde Tamimi sitt kontrakt i Mjällby över resten av säsongen. Efter säsongen 2020 lämnade han klubben. I februari 2021 värvades Tamimi av Degerfors IF. Efter säsongen 2021 lämnade han klubben.

I februari 2022 värvades Tamimi av IK Brage, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Karriärstatistik

Referenser

Jonathan Tamimi på transfermarkt.co.uk

Noter

Svenska fotbollsspelare
Jordanska fotbollsspelare
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Spelare i Mjällby AIF
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1994
Levande personer
Män
Omfalomanti

Omfalomanti (från grekiskans omphalos= navel och mateia= spådomskonst) är konsten att spå moderns eller barnets framtid i navelsträngen.

Omfalomanti är i Europa känt från länder med keltisk befolkning, bland annat i Frankrike, där man av navelsträngen spår antalet ytterligare födslar. I Sverige har navelsträngen använts vid bot av barnsjukdomar, medan man på andra håll grävt ned den vid ett träd, vilket sedan ansetts som barnets livsträd.

Källor 
 

Spådom
Pseudovetenskap
Förlossning
Raymond Roussel

Raymond Roussel, född 20 januari 1877 i Paris, död 14 juli 1933 i Palermo, var en fransk författare, vars solitära, originella verk haft ett visst inflytande på litterära rörelser som surrealism, nya romanen och OuLiPo.

Liv och verk 
Raymond Roussel växte upp i ett förmöget hem i Paris. Han debuterade som författare med den stora versromanen La Doublure (1897). Roussel var övertygad om att den skulle ge honom omedelbar berömmelse men den förbigicks med tystnad, vilket ledde till en mental kris hos författaren. Hans senare romaner drabbades av samma öde och han ruinerade sig på misslyckade försök att sätta upp dem som skådespel på teatern. I boken Comment j'ai écrit certains de mes livres ["Hur jag har skrivit några av mina böcker"] (1935) förklarade Roussel att hans verk var skrivna efter ett särskilt system baserat på språkliga associationer och homonymer. 

Roussel dog utblottad genom ett förmodat självmord 1933 efter år av drogmissbruk och ständiga resor över världen. Hans inflytande över modernistisk litteratur har varit mycket stort. Surrealisterna beundrade hans egenartade fantasivärldar, särskilt romanerna Impressions d'Afrique (1910) och Locus Solus (1914). André Breton gav honom utrymme i sin antologi om svart humor, Anthologie de l'humour noir (1940). Roussel är där representerad dels med ett stycke ur Impressions d'Afrique, dels med en scen ur skådespelet La Poussière de soleils ["Stoftet av solar"] (1926). Hans verk har senare haft en viss inverkan på en litterär rörelse som den nya franska romanen och därefter på OuLiPo. Michel Foucault har skrivit en bok om honom och de amerikanska poeterna John Ashbery och Ron Padgett har bägge överfört delar av Roussels verk till engelska.

På svenska 
Locus Solus, översättning och efterskrift av Torsten Ekbom (Författarförlaget, 1989); återutgiven på Sphinx bokförlag, 2012)

Källa 
Bonniers författarlexikon över utländsk litteratur, 2002

Externa länkar 
 Böcker av och om Raymond Roussel på svenska bibliotek. libris.kb.se

Franska författare
Franskspråkiga författare
Författare från Paris
Födda 1877
Avlidna 1933
Män
Anders Blad

Anders Blad, född 2 januari 1748 i Vasa, död 14 september 1834 i Stockholm, var en svensk läkare och numismatiker. Han var son till Johan Bladh och bror till Peter Johan Bladh.

Biografi
Blad blev student i Åbo 1763 och i Uppsala 1765, samt fortsatte 1769 studierna i Stockholm. 1775 blev han medicine doktor. Blad verkade från 1774 som fattigläkare i Klara och Kungsholmens församlingar och utövades 1787-89 läkartillsyn över Sabbatsbergs brunn och fattighusinrättning. Han skickades 1789 till Karlskrona i samband med epidemin bland flottans manskap. 1795 blev Blad tillförordnad stadsfysikus i Stockholm och 1798 läkare vid den Strandbergska läkarinrättningen. Han erhöll 1813 professors namn, blev 1817 hedersledamot av sundhetskollegiet och åtnjöt från 1820 på grund av hög ålder och långvarig tjänst tjänstefrihet från sin befattning vid Strandbergska läkarinrättningen med halva lönen och från 1826 pension med 125 riksdaler banko i pension.

Anders Blad var nära vän till Carl Michael Bellman och Märk hur vår skugga är tillägnad honom; de var även ordensbröder inom Coldinuorden vid samma tidpunkt. Blad var en intresserad historiker och samlare av antikviteter och mynt. Hans kunskaper om orientaliska mynt förlänade honom 1794 en belöning på 15 dukater från Vitterhetsakademien. Då han 1811 blev medlem av Vitterhetsakademien handlade hans inträdestal om nya jordfynd. Sin myntsamling sålde han på äldre dar till universitetet i Helsingfors. 1829 avböjde han att promoveras till jubeldoktor av Carl Peter Thunberg som då kallades den ende ungdomsvän, jag har i livet här på orten. Samma år deltog han dock vid invigningen av Bellmansbysten på Djurgården, och lät 1832 inskriva sig i det av Gustaf Johan Billberg instiftade Linnéska samfundet, där han som lärjunge till Linné befriades från alla avgifter. År 1834 avled han i koleraepidemin som härjade det året. Han är begravd på Norra begravningsplatsen.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Personer från Vasa
Svenska numismatiker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska läkare under 1800-talet
Födda 1748
Avlidna 1834
Män
Marathon de Paris

Marathon de Paris (), Paris maraton, går av stapeln den första söndagen i april varje år. Första loppet gick 1976, och en föregångare löptes 1896 samt 1903–1932.

Historik
Tour de Paris Marathon löptes första gången det olympiska året 1896, då 191 löpare ställde upp på sträckan 40 km; man valde längden för att skilja sig från det olympiska maratonloppet samma år. 1903–1932 (utom vissa år) arrangerades loppet som ett professionellt lopp.

Det moderna Paris maraton löptes första gången 1976, och sedan 1978 tävlas även i en damklass. 1976 samt 1992–96 fungerade tävlingen även som franskt mästerskap i maraton.

Gällande rekordtid (i herrklassen) sattes 2014, då etiopiern Kenenisa Bekele vann på 2:05:03. Bästa tid i damklassen noterades året före, då dennes landsmaninna Boru Tadese löpte i mål på 2:21:06.

Vid tävlingens 40:e upplaga 2016 sattes rekord i antal startande (43 317) och fullföljande löpare (41 708). Totalt hade 57 000 anmält sig till loppet.

Vinnare

Färger:

Källor:

Källhänvisningar

Externa länkar

Friidrott i Frankrike
Maratonlopp
Sport i Paris
Sportevenemang i Frankrike
Återkommande sportevenemang i april
Återkommande sportevenemang med premiär 1976