kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Attention (sång)

Attention är den låt framförd av den litauiska sångerskan Vilija Matačiūnaitė. Låten representerade Litauen i Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn, Danmark, och tävlade i tävlingens andra semifinal den 8 maj där den inte lyckades ta sig till final.

Bidrag till Eurovision Song Contest 2014
Engelskspråkiga sånger
Litauens bidrag i Eurovision Song Contest
Boel Unnerstad

Boel Åsa Margareta Unnerstad, född 5 april 1944 i Stockholm, är en svensk översättare. Hon arbetade som copywriter på olika reklambyråer innan hon 1989 blev översättare på heltid. Hon blev styrelseledamot i Sveriges Författarförbund 1999 och var förbundets ordförande 2002–2005. Åren 1986–2004 var hon därtill verksam som teater- och operarecensent i Sveriges Radio. Som översättare har hon försvenskat såväl hälsoböcker som deckare från engelska och (i mindre utsträckning) norska och danska.

Översättningar (urval)
 Margaret Pemberton: Förlorade år (White Christmas in Saigon) (Wahlström & Widstrand, 1991)
 Oscar Wilde: Spöket på Canterville (The Canterville ghost) (Fabel, 1994)
 Gita Mehta: Narmadas sång (A river Sutra) (Gedin, 1994)
 Arthur Conan Doyle: Doktorer (Tales of adventure and medical life) (H & E, 1995)
 John Tyerman Williams: Puh och filosoferna (Pooh and the philosophers) (Wahlström & Widstrand, 1997)
 Penny Vincenzi: Familjehemligheter (The dilemma) (Bonnier Alba, 1997)
 Denise Mina: Död i Garnethill (Garnethill) (Minotaur, 2001)
 Joanna Hershon: Syskonsvek (Swimming) (Bonnier, 2001)
 Tahmima Anam: En gyllene tid (A golden age) (Norstedt, 2009)
 Doreen Baingana: Tropiska fiskar (Tropical fish) (Tranan, 2013)

Källor

Noter

Svenska översättare
Översättare från engelska
Översättare från norska
Översättare från danska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Žiga Pavlin

Žiga Pavlin, född 30 april 1985 i Kranj, Jugoslavien, är en slovensk professionell ishockeyspelare som spelar för AIK i Hockeyallsvenskan.

Pavlin inledde sin karriär i HK Kranjska Gora, med vilka han gjorde debut i den slovenska ligan säsongen 2000/2001. Efter att ha tillbringat efterföljande säsong med ligakonkurrenten HK Bled, spelade Pavlin sedan tre och ett halvt år för HK Triglav. Under säsongen 2005/2006 anslöt Pavlin till HK Slavija Ljubljana, med vilka han kom tvåa 2006 och 2007. Från 2007 till 2009 spelade han för grannklubben HDD Olimpija Ljubljana parallellt i den slovenska ligan, och den österrikiska hockeyligan.

Inför säsongen 2009/2010 skrev Pavlin på för den italienska Serie A-klubben Ritten Sport, med vilka han vann Coppa Italia 2010. Efter endast en säsong i Italien återvände Pavlin den 6 november 2011 till sin gamla klubb HDD Olimpija Ljubljana. I maj 2011, Pavlin fått ett kontrakt för IF Troja Ljungby-från Hockeyallsvenskan. Sejouren tillbaka i Olimpija blev dock bara ettårig och den 29 maj 2011 signerade Pavlin ett ettårskontrakt med IF Troja-Ljungby i Hockeyallsvenskan. Troja förlängde kontraktet med Pavlin, men under säsongen värvades han av Rögle BK i SHL.

Den 3 juni 2013 återvände Pavlin till Troja-Ljungby och skrev ett tvåårskontrakt, med option för båda parter att bryta.


Priser och utmärkelser 

 2006 Silver i det slovenska mästerskapet med HK Slavija Ljubljana 
 2007 Silver i det slovenska mästerskapet med HK Slavija Ljubljana 
 2007 Vinnare av poängligan för backar (22p)
 2010 Coppa Italia-mästare med Ritten Sport

Internationellt 
 2010 Uppflyttning till den högsta divisionen i VM Division I
 2012 Uppflyttning till den högsta divisionen i VM Division I, grupp A
 2014 Uppflyttning till den högsta divisionen i VM Division I, grupp A

Referenser

Noter

Externa länkar 

Slovenska ishockeyspelare
Spelare i IF Troja-Ljungby
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i Ritten Sport
Slovenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Kranj
Födda 1985
Levande personer
Män
Block 10

Block 10 var namnet på en byggnad i koncentrationslägret Auschwitz. I Block 10 utfördes medicinska experiment på kvinnliga och manliga fångar. Det rörde sig bland annat om hudexperiment och injicering av fenol i hjärtat. SS-läkare som utförde experiment i Block 10 var Carl Clauberg, Horst Schumann, Eduard Wirths, Bruno Weber och August Hirt. 

Fångar fördes även till andra ställen där försökspersoner behövdes. Tjugo judiska barn transporterades från Auschwitz till koncentrationslägret Neuengamme, där man injicerade dem med tuberkulosserum. Barnen fördes senare till Bullenhuser Damm, där de mördades.

Referenser 

Auschwitz
Klövervägen

Klövervägen är en gata i stadsdelen Äppelviken i Västerort inom Stockholms kommun. Den sträcker sig från Äppelviksvägen till Bergportsvägen, där den övergår i Sagostigen. Den är sin helhet kantad av villatomter. Namnet fastställdes 1916 och räknas till namnkategorin "lantliga motiv" 

I anslutning till korsningen med Alviksvägen finns sedan 1923 en spårvagnshållplats på Nockebybanan. 
Vid Alviksvägen tvåhundra meter söder om spårvagnshållplatsen ligger Äppelviksskolan.

Galleri

Referenser

Spårvagnstrafik i Stockholm
Äppelviken
Gator och torg i Västerort
Sofiaparken i Uman

Sofiaparken i Uman (ukrainska: Софіївський парк) 
är en park i Tjerkasy oblast i Ukraina. Den omfattar 179 hektar och anlades 1796–1802 av greve Stanisław Szczęsny Potocki till hans grekiska hustru Zofia Potockas ära. Den polska adelsätten Potocki ägde från början av 1700-talet fram till 1834 stora lantegendomar i Uman och dess närhet.

Parken anlades av den polske arkitekten Ludwik Metzel runt floden Kamianka. Den är utformad som en engelsk park med konstgjorda grottor och dammar och vattenfall inspirerade av Homeros klassiska epos Iliaden och Odysséen.

Mer än  olika träd och buskar växer i parken, som drivs som ett arboretum av Ukrainas nationella vetenskapsakademi. Den  blev 2007 framröstad som ett av Ukrainas sju underverk.

Asteroiden 2259 Sofievka är uppkallad efter Sofiaparken.

Källor

Externa länkar
  officiell hemsida

Parker i Ukraina
Sevärdheter i Ukraina
El Anatsui

El Anatsui, född 4 februari 1944 i Anyako, är en ghanansk skulptör och installationskonstnär, verksam huvudsakligen i Nigeria. 

El Anatsui utbildade sig på College of Art på Kwame Nkrumah University of Science and Technology i Kumasi i Ghana.  Han började undervisa på University of Nigeria i Nsukka 1975 och har varit knuten till den nigerianska konstnärsgruppen Nsukka.

El Anatsui arbetar i trä, lera och metall och gör bland annat föremål som baseras på traditionella trosföreställningar i Ghana. Han sågar trä med motorsåg och svärtar det med gasbrännare. På senare tid har han gjort installationer, ofta av förpackningar i plåt.

Utmärkelser
El Anatsui medverkade i Venedigbiennalen 1990 samt 2007. Han fick 2015 Venedigbiennalens Gyllene lejon för livslångt arbete.

År 2017 erhöll han Praemium Imperiale

Bibliografi 
 Lisa M. Binder, Anatsui, El (born 1944), sculptor, Grove Art Online, read online,

Källor

Noter

Externa länkar
 El Anatsuis webbplats

Ghananska skulptörer
Födda 1944
Levande personer
Män
Mottagare av Praemium Imperiale
Smedslätten (Nockebybanan)

Smedslätten är en station på Nockebybanan och belägen i Smedslätten i Bromma, Stockholms kommun.

Historik

Hållplatskiosker
Den 1 oktober 1923 förlängdes spårvägen från Äppelviken och fram till det nybyggda Smedslättstorget, som då fortfarande var en del av Ålstensvägen. Byggnadsställningar syns vid fastigheten i kvarteret Snögubben, som då var under byggnation.

När Smedslättens hållplats var nybyggd fanns det en kiosk av 1920-talets pagodmodell där. Vid alla spårvagnshållplatser utmed Nockebybanan fanns det väntpaviljonger med kiosker. Väntpaviljongerna ritades av Waldemar Johanson.
 
I början av 1950-talet ersattes kioskerna i pagodmodell av en funktionalistiskt utformad modell i starka färger. Numera finns det inga kiosker kvar vid hållplatserna.

Galleri nutida bilder

Galleri historiska bilder

Referenser

Noter 

Spårvagnstrafik i Stockholm
Smedslätten
Höglandstorget

Höglandstorget är ett stadsdelscentrum i Höglandet i Bromma i Västerort inom Stockholms kommun. Höglandet är en del av Bromma trädgårdsstad. År 1926 invigdes Höglandstorgets spårvägshållplats på Nockebybanan och stationen vid Höglandstorget var ändhållplats till 1929. Efter att Höglandstorget fått sitt namn 1925 nyskapades den nya stadsdelen Höglandet 1934. Höglandstorget är den centrala platsen inom Höglandet, som var ett nyskapat namn. Från början var det ett affärstorg, men under årens lopp har antalet affärer tunnats ut avsevärt. Affärerna vid torget har haft svårt att överleva liksom vid många andra av stadens torg, i Bromma till exempel vid Smedslättstorget (1923), som är det äldsta av de typiska 1920-talstorgen, som fanns efter 12:ans spårvagnslinje på Nockebybanan, Ålstenstorget (1924) eller Nockeby torg (1929).

Höglandstorget omges i norr av Höglandsskolan i kvarteret Odet, i söder av hus vid Nockebyvägen i kvarteret Journalisten, mot öster av flerbostadshus i kvarteret Tänkespråket och mot väster av flerbostadshus i kvarteret Dikten. Bebyggelsen vid Höglandstorget uppfördes  åren 1925-1930 sedan staden antagit en stadsplan för området. Höglandstorget blev inom kort en populär del av stadsdelen Höglandet.

Historik
Den huvudsakliga bebyggelsen runt Höglandstorget uppfördes under perioden 1925-1933. Ännu i slutet av 1800-talet fanns den enda bebyggelsen vid Grönvik och det området hörde under 1800-talet till Ålstens gård. Grönviks område kallades före 1931 för Lilla Nockebyhov. Före 1934 hette stadsdelen Höglandet Västra Ålsten. Själva stadsdelen Höglandet fick sitt namn 1934 och namnet syftar på den höglänta terrängen.

Höglandstorgets bebyggelsemiljö speglar 1920-talets klassicistiska ideal. Husen kring torget består av småskaliga flerbostadshus med sadeltak, putsade fasader och en symmetrisk fönstersättning. Byggnaderna ligger nära trottoar och gata med trädgårdar på baksidan. Stadsdelen Höglandet och bebyggelsen inom planområdet är inte upptagen i varken Riksantikvarieämbetets bebyggelseregister eller Stockholms stadsmuseums klassificering.

Vid Höglandstorgets norra ände startade Höglandsskolan som privatskola 1930. Skolan hade startat 1930 i en villa på Hackspettsvägen i Ålsten. Skolbyggnaden uppfördes 1932 efter ritningar av arkitekterna Karl W. Ottesen och Gustaf Birch-Lindgren. Vid Höglandstorget ligger även biografen Höglandsbiografen (Höglandsbio), som byggdes 1936 som annex till Höglandsskolan, fem år efter att skolan tagits i bruk 1931 och den sammanbyggdes med skolans huvudbyggnad. Det var samma arkitekter som stod för biografbyggnadens utformning. Höglandsbiografen vid Höglandstorget invigdes 1936 under namnet Höglandsbio.

Den näraliggande Höglandsparken, som fick sitt namn 1924 och det var ett område med "en klippig och höglänt skogsmark". Parken ligger utefter Nockebyvägen, som börjar vid Grönviksskälet och går genom hela Höglandet fram till Nockeby torg.

Historiska bilder

Nutida bilder

Referenser

Källor
 Stockholms gatunamn, 1992, sidan 531.

Externa länkar

Höglandet
Gator och torg i Västerort
Bromma stadsdelsområde
Nockeby torg

Nockeby torg är ett mindre butikscentrum i stadsdelen Nockeby i Bromma i Västerort inom Stockholms kommun. 

Torget anlades som ett typiskt trädgårdsstadstorg i början på 1930-talet som en långsmal piazza i nord-sydriktning. Stadsplanen fastställdes i september 1932 och är undertecknad av Albert Lilienberg. Spårvägslinje 12 på Nockebybanan drogs ut till Nockeby torg hösten 1929.

Bebyggelsen kring torget
Nockeby torg är cirka 250 meter långt och avslutas mot norr i grönområdet Brålunden. Runt torget och Brålunden finns en parallell bebyggelse och i mitten anlades en park med trädplantering. Torget omges av byggnader i två plan, ursprungligen flerfamiljshus med butiker i bottenvåningen. Charmen från 1930-talet består och i husen kan man fortfarande hitta små servicebutiker som skomakare, skräddare, hårfrisör och restauranger. Husen är slätputsade och ritade av Edvin Engström. Området kring Nockeby torg domineras av villabebyggelse, varav många exklusiva, och som vetter mot Mälaren och Kärsön. Nockeby är idag ett av Brommas mest exklusiva villaområden.

De första byggnaderna kring Nockeby torg började byggas i slutet av 1920-talet och från torget strålade bebyggelsen ut i huvudsak i östlig och sydlig riktning.
Nockeby torg är ett av de tre typiska 1920-1930-talstorgen, som finns utefter 12:ans spårvagnslinje på Nockebybanan och det är det senast byggda torget. De två andra affärstorgen är Smedslättstorget och Höglandstorget. Nästan varje hållplats var självförsörjande med butiker och serviceinrättningar.

Stockholms stad hade 1904 inköpt Åkeshov och då ingick också den blivande stadsdelen Nockeby. Under åren 1926-1933 uppläts de flesta tomterna för bebyggelse och områdena kring Nockeby torg bebyggdes, liksom torget, under 1930-talet. Området planerades för villabebyggelse, men vid Nockeby torg och vid Brålunden byggdes trevåningshus. De flesta vägarna kring Nockeby torg fick sina namn 1929, men med några få undantag. Författarvägen namngavs redan 1925, Brålunden, Djuravägen och Grangärdevägen fick sina namn 1930 och Kung Atles Väg namnsattes 1957. Från Nockeby torg utgår Nockeby Kyrkväg, som fick sitt namn först 1960, då Sankta Birgitta kyrka skulle byggas, kyrkan invigdes 1962.

Spårvagnshållplatsen Nockeby torg

Tvärs över torget går spårvagnens gatuspår på Nockebybanan och det är den näst sista hållplatsen på banan.  Den 30 september 1929 invigdes den sista sträckan på Nockebybanan som gick från Höglandstorget till Olovslund och vidare till Nockeby torg och Källviken innan banan via en vändslinga nådde fram till banans slutpunkt Nockeby.

Bilder

Referenser

Noter

Externa länkar

Nockeby
Gator och torg i Västerort
Sekularabbot

En sekularabbot, även kallad, sekulär abbot, världslig abbot, abbotgreve eller lekmannaabbot, var en lekman som förvaltade ett klosters egendom och erhöll delar av dess inkomster utan att leda den inre verksamheten. Sådana förordnanden förekom i Västeuropa under tidig medeltid. En kvinna kunde få liknande uppdrag som sekularabbedissa för ett kvinnokloster.

Historik

In commendam 
I den kanoniska rätten betyder in commendam (av lat. "commendare", anförtro) att inkomsten från en församling eller ett kloster ges till någon provisoriskt, exempelvis på grund av att klostret är obebott eller saknar abbot. Termen användes redan under påven Ambrosius av Milano på 300-talet. Gregorius den Store gav sådana klosterinkomster till biskopar som fördrivits från sina biskopsdömen. Motsatsen är in titulum som betyder att inkomsten ges reguljärt och utan förbehåll.

Tidig medeltid 
Från 700-talet förekom att världsliga makthavare insatte en vasall eller annan lekman "in commedam" som sekularabbot i ett aktivt kloster, exempelvis som lön för utförd krigstjänst. Sekularabboten fick inkomster och kunde sköta klostrets affärer utan att behöva leda klostrets inre verksamhet. Senare försökte påvar och kyrkomöten reglera detta bruk. Ofta var lekmannen förpliktad att betala en prior som utövade det inre ledarskapet. Med investiturstridens slut under 1100-talet upphörde tillsättningen av lekmän som abbotar.

Nyare tiden 
Under renässansen gav påven Leo X den franske kungen Frans I rätten att utse 225 abbés commendataires.

Exempel 
 Rudolf I av Burgund var sekularabbot i Saint-Maurice
 Reginlinde, gift med Hertigen av Schwaben, var åren 929-958 sekularabbedissa i klostret "Felix och Regula" i Zürich

Se även 
 Abbé
 Abbot
 Prebende

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Catholic Encyclopedia: "In commendam"
 Catholic Encyclopedia: "Commendatory Abbot"

Katolska klosterordnar
Kyrkliga titlar
Nockeby (Nockebybanan)

Nockeby är ändstation på Nockebybanan, spårvagnslinje 12, och belägen i Nockeby i Bromma i Stockholms kommun.

Historik

Ändhållplatsen i Nockeby invigdes 1 oktober 1929 och hette då Källviken. Från station Källviken, som var avstigningshållplats, fortsatte banan i en vändslinga till Nockeby, som var påstigningshållplats. I vändslingan vid Nockeby fanns det alltså två hållplatser. Det fanns en avstigningshållplats vid Källviken. Spårvagnen gick därefter igenom vändslingan. Vagnen stannade sedan på nytt vid påstigningshållplatsen, som hette Nockeby. En lång plattform och en traditionell Pressbyråkiosk fanns här. Över en stor del av plattformen och över kiosken var det tak. År 1924 avtalade man med Stockholms Spårvägar om uppförandet av kiosker vid större spårvägshållplatser. Pressbyrån hade detta år 350 kiosker i hela landet, och nästa år över 400.
 
Vändslingan togs bort oktober 1960 i samband med att banan kortades av till förmån för uppförandet av Sankta Birgitta kyrka. I samband därmed bytte hållplatsen Källviken namn till Nockeby och blev ny ändhållplats för Nockebybanan. Kyrkan började byggas i november 1960 på marken för den gamla ändhållplatsen för Nockebybanan och invigdes 1962. Den är belägen något hundratal meter från nuvarande Nockebybanans ändhållplats i Nockeby.

Bilder

Referenser

Nockeby
Spårvagnstrafik i Stockholm
Konrad Hällstén

Konrad Gabriel Hällstén, född 18 augusti 1835 i Paldamo, död 10 maj 1913 i Helsingfors, var en finländsk fysiolog.

Hällstén blev student 1856, filosofie magister 1860, medicine och kirurgie doktor 1866, docent i fysiologi 1869 samt var professor i anatomi och fysiologi vid Helsingfors universitet 1874–82 och var därefter innehavare av Finlands första professur i fysiologi till 1899. År 1910 utnämndes han till hedersledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Hällstén studerade bland annat hos Hermann von Helmholtz i Heidelberg 1869–70 och grundade ett fysiologiskt laboratorium i Helsingfors 1872. Hällstén var ursprungligen inriktad på histologi och publicerade senare arbeten bland annat över ögats fysiologi. Han motarbetade den unge Robert Tigerstedt, som därför överflyttade till Karolinska institutet i Stockholm, men slutligen kom att efterträda honom som professor i Helsingfors.

Bibliografi (i urval)
Studier om kraftförvandling i vitala processer (1869)
Lärobok i ophtalmometrie (1872)
Om protoplasmarörelser och funktionstillståndet i nervsystemet (1873)
Handledning vid histologiska öfningar (1877–82)

Källor

Noter

Finländska fysiologer
Histologer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Finländska läkare under 1800-talet
Personer från Paldamo
Födda 1835
Avlidna 1913
Män
Ugglan
SAS Royal Hotel

SAS Royal Hotel (senare Radisson Collection Royal Hotel) är ett hotell i centrala Köpenhamn med 270 rum. Det formgavs och inreddes av Arne Jacobsen på uppdrag av SAS 1956–1960.

Byggnadskompexet består av två delar; hotellet med 22 våningar, som var Köpenhamns första skyskrapa, och en lägre tvåvåningsbyggnad med hotellets foajé och restaurang. Flygpassagerare kunde checka in och vänta i loungen tills de hämtades av flygbussen för direkt transport till flygplanet.

Arne Jacobsen ritade bland annat stolarna Svanen och Ägget till hotellet och formgav allt från bestick till dörrhandtag. År 2018 renoverades det för 150 miljoner kroner och i samband med det stängdes takrestaurangen som öppnade 2006.

Rum 606 är inrett med Jacobsens originalmöbler och har aldrig renoverats. Det har använts sedan hotellets invigning men kan sedan 2018 inte bokas. 

Byggnaden är kulturskyddad och exteriören får inte ändras. Därför står det fortfarande SAS på huset trots att det sedan 2009 ägs och drivs av Radisson.

Källor

Externa länkar

Arne Jacobsen
Byggnader och anläggningar i Köpenhamn
Hotell i Danmark
Skyhawk

Skyhawk kan syfta på:

 Cessna 172 Skyhawk, ett 1-motorigt propellerdrivet allmänflygplan (1955) 
 Douglas A-4 Skyhawk, ett jetdrivet amerikanskt militärt flygplan (1954)
 Captain Skyhawk, ett datorspel
John Johanson

Per Johan (John) Johanson, född 13 februari 1875 i Stockholm, död 16 augusti 1961 i Kungsholms församling, Stockholm, var en svensk baryton och bankkamrer. 

John Johanson var son till Peter Johanson, försäkringsman vid Allmänna Brand, och Sara Wilhelmina Hedberg men blev faderlös som 10-åring och några år senare avled hans mor. Han blev i december 1888 springpojke vid Enskilda Banken. Där avancerade han sedan till bankkamrer vid notariatavdelningen, där han bland annat hade hand om Alfred Nobels efterlämnade papper och stannade till sin pensionering.

I sin ungdom tog han sånglektioner för Carl August Söderman, Algot Lange och han berättade i en intervju att han lärde sig mycket av Franz Neruda under tiden i Musikföreningen, där han snart blev solist. Han var baryton med både ljust och mörkt register men sjöng ofta basbarytonpartier. Han kom mest att ägna sig åt kyrkomusik och sjöng solo i många stora oratorier och passioner. Han framträdde i Stockholms kyrkor och under ett tiotal år sjöng han Kristus i Bachs Matteuspassionen i Engelbrektskyrkan. Han var solist i KFUM-kören – De svenske. Han började i  Musikföreningens kör på 1890-talet och var sedan solist i föreningen 1906–1923. I Nya Filharmoniska sällskapet var han solist i flera mässor och kantater. Han sjöng flera gånger bassolopartiet i Beethovens nionde symfoni i Stockholms Konsertförening bland annat under ledning av Wilhelm Furtwängler och i Göteborgs Konserthus när verket för första gången uppfördes där under Wilhelm Stenhammars ledning.

Den 16 juni 1919 tilldelades han Litteris et Artibus.

Johanson gifte sig 1908 med Annie Wester, som var dotter till Philip Wester. Deras tre barn antog släktnamnet Jering: dottern Birgit, dottern Greta, gift med Leif Belfrage, och sonen Per-Gunnar. Makarna Johanson är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
 
Övriga källor:  Brev från Wilhelm Stenhammar 1919 med motiveringen till Litteris et Artibus Bilaga 1 bilaga 2 och bilaga 3.
Pressuttalande 1919 om John Johanssons utmärkelse Litteris et Artibus

Svenska sångare
Svenska barytonsångare
Mottagare av Litteris et Artibus
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1875
Avlidna 1961
Män
Victor B. Strand

Victor Bekmand Strand, född 12 december 1898 i Randers, död 16 september 1983 i Gentofte, var en dansk affärsman.

Strand uppgång började 23 år gammal som delägare i Valdemar Törsleff & Co tillsammans med grundaren Valdemar Törsleff. 1940 blev han efter Valdemar Törsleffs bortgång ensam ägare. Bolaget importerade teer, kakao och kryddor och tillverkade hushållsartiklar och bagerivaror. 1942 köpte Strand den danska godis- och chokladtillverkaren Toms.

Källor

män
Födda 1898
Avlidna 1983
Personer inom Danmarks näringsliv under 1900-talet
Carl Tigerstedt

Carl Christian Oskar Robert Tigerstedt, född 17 oktober 1882 i Stockholm, död 23 juli 1930, var en finländsk fysiolog. Han var son till Robert Tigerstedt och gift med Helny Tigerstedt.

Tigerstedt blev medicine och kirurgie doktor i Helsingfors 1910, var 1912–20 docent och var från 1920 sin fars efterträdare som professor i fysiologi vid Helsingfors universitet. Tigerstedt, som främst utmärkte sig som näringsfysiolog, försvann under en segelfärd i Borgå skärgård.

Källor

Finländska fysiologer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1882
Avlidna 1930
Män
Ugglan
Läkare från Stockholm
Carl
Valdemar Törsleff & Co

Valdemar Törsleff & Co (Valdemar Tørsleff & Co) är ett danskt bolag som tillverkar produkter för syltning, bakning och kokning. Bland bolagets mest kända produkter hör Atamon. Bolaget grundades av Valdemar Törsleff och Victor B. Strand 1923. Till en början importerade man teer, kakao och kryddning men efterhand utökades verksamheten. Victor B. Strand köpte 1941 Toms. 2001 såldes Törsleffs av Tomskoncernen till Haugen-gruppen.

Källor

Noter

Externa länkar
Törsleffs webbplats

Danska företag