kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
T-symbolen

T-symbolen är en logotyp som används sedan 1933 för lokalisering av stationer för Stockholms tunnelbana. Det ursprungliga utförandet skapades av konstnären Kalle Lodén och bestod av en plåtskylt med ett ”T” i en cirkel. År 2013 nominerades den lysande T-symbolen till årets Lysande skylt.

Historik

När Södertunneln i Stockholm invigdes 1933 var konstnären Kalle Lodén ansvarig för skyltar och stationernas färgsättning. Han skapade då den första versionen av dagens tunnelbanesymbol med bokstaven "T" i en cirkel. Beställare var den då 27-årige Holger Blom som var ansvarig arkitekt för tunnelbanebygget i Stockholm. Blom önskade en skylt med tydliga färgangivelser: ”Det versala T:et i klar citrongul färg samt ”tunnelbanan” i vit text på svart botten”.

Med tiden har skyltarna och symbolen utvecklats och 1952 började man använda symbolen på en tresidig plåtskylt för att den skulle synas från alla håll. På slutet av 1950-talet lanserades en ny variant i form av en lykta med konkava sidor i vit, halvgenomskinlig plast; den tändes för första gången 1958 vid ingången till Stockholms tunnelbanestationer och den används än i dag för att markera entréerna. T-symbolen anses vara en enkel och tydlig symbol för att lokalisera tunnelbanestationerna.

År 2013 nominerades den lysande T-symbolen till årets Lysande skylt. Juryns motivering: ”I andra metropoler syns U och M men Stockholm visar världsklass med ett stilrent T i blått. Tunnelbanans första T skapades redan 1933. Sedan 1950-talet är T-symbolen en vägvisande lysande lampa. T fyller 80 i år.”

Andra länder
På 1960-talet antogs en i det närmaste identisk symbol för Massachusetts Bay Transportation Authority (MBTA) som bland annat driver Bostons tunnelbana. Här står "T" för "Transportation" och "The T" blev snabbt en synonym för hela MBTA.

Liknande skyltar med andra bokstäver som "M" (för Metro) eller "U" (för U-Bahn) finns i andra länder, dock oklart vilka som inspirerat vilka. Den tresidiga T-symbolen i vit, halvgenomskinlig plast med invändig belysning inspirerade även tillkomsten av motsvarande skylt för Stockholms pendeltåg. Den visar ett "J" för järnväg, inte ett "P" då det kunde förväxlas med en parkeringsskylt.

Bilder

Ny formgivning

I början på 2000-talet togs en ny grafisk profil fram för SL av formgivaren Igor Kazakov. Den grafiska profilen vars utformning baserades på två spårliknande balkar skulle omfatta alla skyltar och symboler, inklusive T-symbolen och SL:s logotyp. SL:s styrelse gillade dock inte förslaget och 2004 beslutades att den gamla logotypen skulle vara kvar. Delar av den nya grafiska profilen används dock på fordon och i vissa trycksaker, såsom kartor och tidtabeller, där även den nya t-symbolen förekommer.

Referenser

Externa länkar

Ljusskyltar i Stockholm
Stockholms tunnelbana
Symboler
Grafisk formgivning
Stockholmspriset

Stockholmspriset  delas ut av Nöjesguiden till personer och företeelser vilka varit betydelsefulla för Stockholm under det gångna året. En jury nominerar och utser vinnare.

Källor

Priser
Hjälten (film)

Hjälten är en svensk film från 1990 i regi av Agneta Fagerström-Olsson. I rollerna ses bland andra Lena Carlsson, Helge Jordal och Ulf Friberg.

Handling 
17-åriga Rita växer upp i en överklassmiljö under 1960-talet. Hon förälskar sig i arbetarkillen Jimmi.

Rollista 
 Lena Carlsson – Rita
 Helge Jordal – Gerhard, hennes far
 Ulf Friberg – Jimmi, tvättbilsförare
 Marianne Mörck – Edit, Ritas mor
 Birgitta Ahlgren – Margit, Ritas bästa vän
 Carl Sjöström – Tommi
 Magnus Skogsberg – Cebe
 Lotta Hansson	– Josefin
 Magnus "Mankan" Nilsson – Bil-Helge
 Pär Ericson – byggmästaren
 Yvonne Schaloske – fru Marianne
 Karin Emard – Anita
 Jerk Rysjö – "Volare" Leander
 Joakim Pietras – Pinnen
 Mona Seilitz – Solbritt
 Nils Moritz – Sture
 Leif Forstenberg – Malcolm
 Ingmarie Sigling – Malcolms fru
 Michael Segerström – konditorn
 Malou Berg – konditorfrun
 Magnus Nilsson – Kalle B.
 Torbjörn Lillieqvist – utroparen
 Miriam Ben-Ezra – Ingegärd
 Jeanette Molinder – karusellflickan
 Marie-Térése Sarrazin	– magdansösen
 Allan Svensson – bilisten
 Stefan Åkerman – killen i gropen
 Martin Ersgård – stålkäften
 Ernst Günther – "Gubben", tvättinrättningsinnehavare
 Anders Granström – predikanten
 Git Magnusson – joddlande damen
 Edward Wojcicki – joddlande damens make
 Sigvard Andersson	– generalen
 Asta Lundén – grevinnan
 Lars Väringer – Vincent

Om filmen 
Hjälten producerades av Katinka Faragó och spelades in med John O. Olsson som fotograf efter ett manus av Fagerström-Olsson. Den klipptes av Christin Loman och premiärvisades den 2 februari 1990 på flera biografer runt om i Sverige. Vid en filmfestival i San Remo 1990 belönades Lena Carlsson med pris för bästa skådespelerska för sina insatser i filmen. Filmen är till stor del inspelad i Beddingestrand, utanför Trelleborg, där även castingen hölls.

Referenser 

Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1990
1960-talet i svensk film
Filmer i regi av Agneta Fagerström-Olsson
Filmer från Svensk Filmindustri
Filmer från Svenska Filminstitutet
Hjälten

Hjälten kan syfta på:

 Hjälten (roman av W. Somerset Maugham) – en roman från 1901 av W. Somerset Maugham
 Hjälten (roman av Harald Kidde) – en roman från 1912 av Harald Kidde, originaltitel Helten
 Hjälten (film) – en svensk film från 1990
 Hjälten (sjö) – en insjö i Eksjö kommun

Se även 
 Hjälte
 Hjelten
Fælledparken

Fælledparken är en park på Østerbro i Köpenhamn.

Parken skapades 1906–1914 av landskapsarkitekten Edvard Glæsel tillsammans med Köpenhamns kommun.

Externa länkar 

 Fælledparken – från Danmarks Naturfredningsforening.

parker i Köpenhamn
Cilla Robach

Frida Cecilia Cilla Robach, ursprungligen Frida Cecilia Karlsson, född 31 mars 1969 i Lund, är en svensk konstvetare och konstkurator.

Biografi
Cilla Robach växte upp i Norrköping. Hon disputerade i konstvetenskap vid Uppsala universitet 2010 med avhandlingen Formens frigörelse. Konsthantverk och design under debatt i 1960-talets Sverige. I doktorsavhandlingen etablerade hon beteckningen den fria formen om föremål som bröt normer och konventioner inom femtio- och sextiotalets svenska formtraditioner.

Under perioden 1998–2013 var Robach intendent vid Nationalmuseum med särskild inriktning på nutida konsthantverk och design. År 2012 var hon kurator för Slow Art (utställning). Beteckningen Slow Art lanserades av Robach för att ringa in en samtida rörelse inom konsthantverket.

År 2005 lanserade Robach beteckningen konceptdesign om samtida kritisk design. Omkring millennieskiftet 2000 hade en förskjutning skett inom formvärlden, där en grupp designer och konsthantverkare närmade sig konstvärlden. Detta konceptuella förhållningssätt tvingade fram nya definitioner av designbegreppet samt vidgade uppfattningar om funktion, estetik, nationalitet och kvalitet. Robach analyserade förändringen i boken Konceptdesign. 

Cilla Robach var rektor för Beckmans designhögskola 2013–2016.

20 december 2016 blev hon docent vid Uppsala universitet.

2016-2019 var hon förste intendent vid Nationalmuseum och sedan 2020 är hon enhetschef för samlingarna på Nationalmuseum. 2022 var hon curator för Nationalmuseums utställning Swedish Grace Konst och design i 1920-talets Sverige.

Bibliografi i urval
 Swedish Grace. Konst och design i 1920-talets Sverige, red Cilla Robach (Stockholm 2022)
 Pär Engsheden och Sara Danius Nobelklänningar (Stockholm 2020)
 Slow Art (Stockholm 2012)
 Formens frigörelse. Konsthantverk och design under debatt i 1960–talets Sverige, Diss, Uppsala universitet (Stockholm 2010)
 Konceptdesign (Stockholm 2005)
 Poppigt, sakligt, politiskt. 1960-talets konsthantverk och design på Nationalmuseum, red Cilla Robach, Nationalmusei årsbok 50 (Stockholm 2004)
 Den moderna formen 19002000, Nationalmusei utställningskatalog nr 640 (Stockholm 2004)

Källor

Kvinnor
Svenska konstvetare
Levande personer
Födda 1969
Personer från Lund
Unitär delare

Inom matematiken är ett naturligt tal a unitär delare av ett tal b om a är en delare av b och om a och  är relativt prima. Sålunda är 5 en unitär delare av 60, eftersom 5 och  endast har 1 som en gemensam faktor, medan 6 är en delare men inte en unitär delare av 60, eftersom 6 och  har en gemensam faktor utöver 1, nämligen 2. 1 är en unitär delare av alla naturliga tal.

Ekvivalent, en given delare a av b är en unitär delare om och endast om varje primtalsfaktor för a har samma multiplicitet i a som i b.

Summan av den unitära delarfunktionen betecknas med den gemena grekiska bokstaven sigma sålunda: σ*(n). Summan av den k:te potensen av de unitära delarna betecknas med σ*k(n):

Om de äkta de unitära delarna till ett givet tal adderar fram till detta tal, så är det ett unitärt perfekt tal.

Egenskaper 
Antalet unitära delare av ett tal n är 2k, där k är antalet distinkta primtalsfaktorer av n. Summan av de unitära delarna till n är udda om n är en potens av 2 (inklusive 1), och även annars.

Summan av de unitära delarna till n är en multiplikativ funktion av n, men inte komplett multiplikativ. Dirichlets genererade funktion är

Udda unitära delare 
Summan av de k:te potenserna av udda unitära delare är

Det är också multiplikativt, med Dirichlets genererade funktion

Biunitär delare 
En delare d av n är en biunitär delare om den största gemensamma den unitära delaren d och n/d. Antalet biunitära delare till n är en multiplikativ funktion av n med genomsnittlig ordning  där

Ett biunitärt perfekt tal är 1 lika med summan av dess biunitära alikvota delare. De enda biunitära perfekta talen är 6, 60 och 90.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 
   Section B3.

Externa länkar 
 Weisstein, Eric W., "Unitary Divisor", MathWorld.

OEIS-talföljder 
 : σ0(n)
 : σ1(n)
  till : σ2(n) till σ8(n)
 : σ(o)*0(n)
 : σ(o)*1(n)

Talteori
Thomas Moran

Thomas Moran, född 12 februari 1837, död 25 augusti 1926, var en amerikansk konstnär.

Moran var elev till sin bror Edward Moran och influerades av William Turner. Han företog upprepade studieresor till Europa, där han bland annat besökte Frankrike och Italien. Förutom måleriet, som han huvudsakligen utövade som landskapskonst, arbetade Moran även som grafiker med träsnitt, litografi och etsningar.

Asteroiden 10372 Moran är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Amerikanska landskapsmålare
Amerikanska grafiker under 1800-talet
Amerikanska grafiker under 1900-talet
Amerikanska litografer
Amerikanska gravörer
Födda 1837
Avlidna 1926
Män
Svensk uppslagsbok
Märkisch Buchholz

Märkisch Buchholz är en småstad i Tyskland, belägen i Landkreis Dahme-Spreewald i förbundslandet Brandenburg. Staden ligger vid floden Dahme, 56 km söder om Berlin. Staden är den minsta staden i Brandenburg och en av de minsta i Tyskland. Märkisch Buchholz administreras som en del av kommunalförbundet Amt Schenkenländchen, med säte i grannstaden Teupitz.

Före 1937 kallades staden Wendisch Buchholz.

Befolkning

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Dahme-Spreewald
Paul Morand

Paul Morand, född 13 mars 1888 i Paris, död 24 juli 1976 i Paris, var en fransk författare.

Biografi 
Morand var till yrket diplomat med befattningar i Rom, Madrid och senare i Orienten. Efter första världskriget började Morand författa skildringar av samtidslivet. Kall cynisk iakttagelse, stiliserad i ett djärv bildspråk, utmärker novellsamlingarna Ouvert la nuit (1922) och Fermé la nuit (1923, svensk översättning "Nätter", 1932). Han nervösa berättarkonst fick en tillsats av humor i romanen Lewis et Irène (1924) och i senare reseskildringar eller av reseintryck mättade romaner ger det pessimistiska vika för ett mer nyktert reportage som i Bouddha vivant (1927, svensk översättning 1928), Champions du monde (1930) och Rococo (1933).

Källor

Noter

Franska diplomater
Franska författare
Franskspråkiga författare
Personer i Frankrike under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1976
Män
Svensk uppslagsbok
Författare från Paris
Herrestadsfjället II

Herrestadsfjället II är ett naturreservat i Herrestads socken i Uddevalla kommun i Bohuslän.

Herrestadsfjället II är tillsammans med det naturreservatet Herrestadsfjället ett stort frilufts- och vildmarksområde strax norr om  Uddevalla tätort. Området är 325 hektar stort och förvaltas av Uddevalla kommun. Det bildades 2009.  

Den varierande terrängen ger förutsättningar för ett varierat växt- och djurliv. Området utnyttjas för friluftsliv året runt. Bohusleden går genom området och här finns även ett antal mindre stigar och leder.

Referenser

Externa länkar
Herrestadsfjället II, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Naturreservat i Uddevalla kommun
Naturskyddsområden bildade 2009
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Aritmetiskt tal

Inom talteorin är ett aritmetiskt tal ett heltal vars aritmetiska medelvärde av dess positiva delare är ett heltal.

De första talen i talföljden är:

1, 3, 5, 6, 7, 11, 13, 14, 15, 17, 19, 20, 21, 22, 23, 27, 29, 30, 31, 33, 35, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 49, 51, 53, 54, 55, 56, 57, 59, 60, 61, 62, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 73, 77, 78, 79, 83, 85, 86, 87, 89, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 99, 101, 102, 103, 105 … 

Alla primtal utom 2 är aritmetiska tal. Det är känt att den asymptotiska densiteten av sådana tal är 1: i själva verket den andel av tal som är mindre än X och inte aritmetiskt asymptotiska.

där c = 2 √ log 2 + o(1).

Ett tal N är aritmetiskt om antalet delare d(N) dividerar summan av delarna σ(N).  Det är känt att den densitet av heltal N för vilken d(N)2 delar σ(N) är 1/2.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Sigmafunktionen
Talteori
Olösta matematiska problem
Heltalsmängder
Pokój

Pokój (tyska: Bad Carlsruhe) är en by i sydvästra Polen belägen cirka 29 km norr om Opole.

Orten grundades 1748 som en jaktstuga av hertig Carl Christian Erdmann från huset Württemberg och 1847 blev byn en kurort. Bad Carlsruhe var beläget i Övre Schlesien som tillhörde kungariket Preussen och uppgick som sådant i Kejsardömet Tyskland 1871.

Efter andra världskriget hamnade orten öster om Oder–Neisse-linjen, varpå den tyska befolkningen fördrevs och byn bytte namn till Pokój.

Kända personer
Hertig Paul Wilhelm av Württemberg (1797-1860)
Maria Dorothea av Württemberg (1797-1855)
Ferdinand von Richthofen (1833–1905)
Johannes Winkler (1897-1947)

Externa länkar

Byar i Opole vojvodskap
Kurorter i Polen
Guðrið Hansdóttir

Guðrið Hansdóttir, född 6 oktober 1980 i Torshamn Färöarna som Guðrið Hansen, är en färöisk sångerska.

Diskografi

Solo albums 
 Love Is Dead, Tutl, 2007.
 The Sky is Opening, 2009.
 Beyond the Grey, 2011

Tillsammans med Byrta 
Byrta är en duo: Guðrið Hansdóttir och Janus Rasmussen.
2013 Loyndarmál (single)
 2013 Eydnan
 2013 Andvekur

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats på Facebook

Färöiska sångare
Färöiska gitarrister
Färöiska låtskrivare
Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Personer från Torshamn
Fanny Moran-Olden

Fanny Moran-Olden, född Tappehorn 28 september 1855, död 12 februari 1905, var en tysk sångerska (sopran). Hon var från 1879 gift med tenorsångaren Karl Moran, från 1897 med barytonsångaren Theodor Bertram.

Fanny Moran-Olden debuterade 1877 under pseudonymen Fanny Olden vid en Gewandhauskonsert i Leipzig och samma år som Norma i Dresden. Åren 1884–1891 tillhörde hon stadsteatern i Leipzig och 1891–1895 hovteatern i München.

Källor 
 

Tyska sångare
Födda 1855
Avlidna 1905
Kvinnor
Tyska sopraner
Minamoto no Mitsunaka

Minamoto no Mitsunaka (源 満仲), förmodligen född 29 april 912, död 6 oktober 997, var son till Minamoto no Tsunemoto, var samuraj och  tjänsteman i Japan under Heian-perioden. Mitsunaka tillhörde Seiwa Genji-linjen av Minamoto-klanen. Seiwa Genji-linjen härleds tillbaka till kejsare Seiwa.

Mitsunaka tjänade lojalt ett antal Fujiwara-regenter, med Fujiwara no Morotada som den förste.
Senare kom Mitsunaka att hjälpa Fujiwara no Kaneie att få kejsaren Kazan (花山天皇), som regerade 984 -986, att bli buddhistmunk och abdikera till förmån för Fujiwaras sjuårige sonson.

Mitsunakas samröre med Fujiwara gjorde honom till en av de rikaste och mest inflytelserika hovmännen av sin tid.  Han tjänade som guvernör (kokushi) i tio provinser, med säte i Settsu-provinsen. Vidare ärvde Mitsunaka titeln som Chinjufu-shogun, (Befälhavare för Norra Försvaret).
Vänskapsbandet mellan Fujiwara och Seiwa Genji-linjen bestod I mer än tvåhundra år efter Mitsunakas död. Seiwa Genjis kom att kallas “Fujiwaras tänder och klor”.

Mitsunaka gifte sig med dottern till Minamoto no Suguru från Saga Genji-linjen av Minamoto-klanen.
Han blev far till tre söner: Minamoto no Yorimitsu (som blev legendarisk), Minamoto no Yorinobu och Minamoto no Yorichika.

På äldre dagar drog sig Misunaka tillbaka till Tada, en stad i Settsu-provinsen. Det har gett honom smeknamnet Tada Manjū. (Manjū är det kinesiska sättet att läsa tecknen för "Mitsunaka").

Referenser 
 Papinot, Edmond: “Historical and geographical dictionary of Japan”, Tokyo: Librarie Sansaisha (1910)

WP:Projekt Japan
Födda 912
Avlidna 997
Japanska militärer
Minamoto-klanen
Män
Lygia Fagundes Telles

Lygia Fagundes Telles, född 19 april 1918 i São Paulo, Brasilien, död 3 april 2022 i São Paulo, var en brasiliansk författare. 

År 2005 tilldelades hon Camões pris. Katarina Wikars ansåg i Sveriges Radio den 9 oktober 2013 att Fagundes Telles borde tilldelas årets nobelpris i litteratur, med följande motivering:

Referenser

Externa länkar

Födda 1918
Kvinnor
Brasilianska författare under 1900-talet
Portugisiskspråkiga författare
Personer från São Paulo
Avlidna 2022
Hundraåringar
Tröskelvärde

Tröskelvärde kan avse:

 Tröskelvärde – menar ett gränsvärde som förändrar egenskaper eller liknade, se tröskeleffekt
 Tröskelvärde (offentlig upphandling) – det värde som avgör om upphandlingen ska göras enligt så kallad EU-upphandling
Never Let Me Go

Never Let Me Go är en roman från 2005 av nobelpristagaren Kazuo Ishiguro. Den filmatiserades år 2010.

Handling 
Romanen är skriven i ett "jag-perspektiv" där Kathy H är berättaren. Historien förmedlas Kathy som minns olika händelser i sitt liv, precis som i många andra av Ishiguros romaner.

Referenser 

Skönlitteratur 2005
Brittiska romaner
I skuggan av värmen (film)

I skuggan av värmen är en svensk dramafilm från 2009 i regi av Beata Gårdeler. Den bygger på romanen med samma namn av Lotta Thell och i rollerna ses bland andra Malin Crépin, Joel Kinnaman och Malin Vulcano.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 20 mars 2009, utgiven av SF Studios.

Handling 
Eva arbetar som väktare och lever samtidigt i ett heroinmissbruk. Hon förälskar sig i polisen Erik och när han varseblir hennes missbruk försöker han hjälpa henne. Hon sjunker allt djupare ner i missbruket, men lyckas till slut bli kvitt det på egen hand. Hon söker sig då på nytt till Erik.

Rollista 

 Malin Crépin – Eva Stjärne
 Joel Kinnaman – Erik Sandström
 Malin Vulcano – Mia
 Camaron Silverek – Samuel
 Martin Aliaga – Tomas
 Marianne Karlbeck-Strååt – farmor
 Johan Holmberg – Patrik
 Johan Kylén – Ingmar Gride
 Barbro Enberg – handläggare
 Andreas Liljeholm – Eriks kollega
 Victoria Heijbel – Ebba
 Charlie Dear – son i trappuppgång
 Andrea Edwards – mamma i trappuppgång
 Johan Karlberg – polischef
 Ylva Lööf	– chef på vårdhemmet
 Maja Helin – Evas röst, 7 år
 Chatarina Larsson – psykolog, röst
 Jeanette Tornehave – Patriks fru
 Juhani Ahonen	– väktarkollega
 Rebecca Hortlund – Anna
 Filli Nurhussen – städare på servicehuset
 Claes Svensson – Sören, receptionist
 Altan Demir – femtonårig kille hos Mia
 Christian Åkvist – langaren
 Christopher Wagelin – väktarkollega, röst

Om filmen 
Filmen spelades in i Piteå, Luleå och Stockholm och producerades av Anna Croneman. Manuset skrevs av Karin Arrhenius och fotograf var Gösta Reiland. Musiken komponerades av Ola Fløttum och filmen klipptes av Malin Lindström. Den premiärvisades den 29 januari 2009 på Göteborgs filmfestival och hade biopremiär 20 mars samma år. Den 5 augusti 2009 utkom den på DVD och 2013 visades den på Sveriges Television.

Crépin belönades med pris för bästa skådespelerska vid Brussels Film Festival i Belgien 2009. Hon blev även nominerad till en Guldbagge 2010 i kategorin bästa kvinnliga huvudroll.

Mottagande 
I skuggan av värmen har medelbetyget 3,4/5 på Kritiker.se, baserat på 22 recensioner. Filmen fick fyror av en rad recensenter, däribland Aftonbladet, Svenska Dagbladet och Gomorron Sverige. Lägst betyg fick den av Sundsvalls Tidning och Sydsvenskan som båda gav tvåor.

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 2009
Norska filmer 2009
Svenskspråkiga filmer
Svenska dramafilmer
Norrbotten på film
Stockholm på film
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Beata Gårdeler
Les Éditions de Minuit

Les Éditions de Minuit är ett franskt bokförlag.

Förlaget grundades 1941 av författarna Jean Bruller och Pierre de Lescure. Eftersom nazisympatisörer kontrollerade all utgivning i Frankrike under den tyska ockupationen verkade förlaget underjordiskt fram till befrielsen av Paris 1944. Den första utgivna boken var La silence de la mer av Vercors (pseudonym för Bruller) 1942. En roman som skildrar motståndet mot den tyska ockupationen och likt andra motståndstexter spreds från hand till hand. Den följdes 1943 av Chroniques interdites, en antologi med förbjudna artiklar, och en rad skrifter av några av Frankrikes främsta författare, vilka skrev under pseudonym, som Paul Éluard, François Mauriac, Louis Aragon, Jacques Maritain, Jean Paulhan, André Chamson och André Gide.

Efter befrielsen kunde förlaget verka öppet. På 1950-talet publicerade de originalutgåvorna av Samuel Becketts romaner (till exempel Molloy 1951) samt verk av många av författarna inom den nya romanen som Alain Robbe-Grillet, Michel Butor, Nathalie Sarraute och Claude Simon.

Senare har förlaget utgivit verk av bland andra Marguerite Duras, Hervé Guibert, Jean Echenoz, Jean Rouaud, Jean-Philippe Toussaint, Bernard Marie-Koltès och Marie Ndiaye.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Franska bokförlag
Jag går upp på morgonen med girafferna

Jag går upp på morgonen med girafferna är en svensk dokumentärfilm i kortfilmsformat från 1982, regisserad av Agneta Fagerström-Olsson. Filmen handlar om konstnären Channa Bankier. Musiken komponerades av Thomas Gartz. Filmen belönades med priset "Award of Merit" vid Tammerfors filmfestival 1983.

Referenser 

Svenska kortfilmer
Svenska dokumentärfilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer 1982
Filmer i regi av Agneta Fagerström-Olsson
Objektivitetsplikt

{{slå ihop|Objektivitetsregeln}}

Objektivitetsplikt är den plikt som säger att åklagare i Sverige är skyldiga att vara objektiva och förhålla sig helt neutrala vid bedömningen av vad som har inträffat och om det kan bevisas i domstol.

Referenser 

Rättsväsen