kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Petrus Sjövik

Leif Petrus Sjövik, född 25 juni 1982, är en svensk filmfotograf och regissör.

Sjöviks första film som fotograf var 2004 års kortfilm Lämna stan. Han har därefter fotat bland andra Väntans historia (2006) och Ömheten (2013). För sina insatser i Ömheten belönades han med en Guldbagge för bästa foto.

2010 regisserade och skrev Sjövik manus till kortfilmen Utanför.

Filmografi (urval)
 Foto

 Regi

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska filmfotografer
Svenska filmregissörer
Födda 1982
Levande personer
Män
Guldbaggen för bästa foto
Victor Oudinot

Nicolas Charles Victor Oudinot, hertig av Reggio, född den 3 november 1791 i Bar-le-Duc, död där den 7 juli 1863, var en fransk general, son till Nicolas Charles Oudinot.

Oudinot var som gosse page hos Napoleon I, blev 1809 husarlöjtnant och avancerade under fälttågen 1813–14 på grund av visad tapperhet till skvadronschef. Han blev 1822 maréchal de camp och 1824 chef för ridskolan i Saumur, tog avsked efter julirevolutionen 1830, men återinträdde 1835 i armén och blev snart generallöjtnant. Oudinot slöt sig 1848 till februarirevolutionen, erhöll i april samma år kommandot över alparmén och ledde 1849 den franska militärexpeditionen till Rom, vilken återställde Pius IX:s myndighet i Kyrkostaten. I nationalförsamlingen övergick han 1851 från det bonapartistiska till det orléanska partiet. Han häktades vid statskuppen den 2 december samma år, men frigavs efter några dagar och levde därefter på sina gods. Han skrev bland annat Précis historique et militaire de l'expedition française en Italie (1849).

Källor 

 

Franska generaler
Franska hertigar
Personer i Napoleonkrigen
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Meuse
Födda 1791
Avlidna 1863
Män
Ugglan
Storkorset av Hederslegionen
Esther Hill

Esther Marjorie Hill, född 29 maj 1895 i Guelph, död 7 januari 1985 i Victoria, British Columbia, var en av de första kvinnliga arkitekterna i Kanada.

Uppväxt och utbildning
Esther Hill växte upp i Edmonton. Hennes far, E. Lincoln Hill, var lärare och bibliotekarie, och hennes mor, lärarinnan Jenny Stork, var bland de tio första kvinnliga studenterna vid University of Toronto. Esther Hill avlade kandidatexamen vid University of Alberta 1916 och blev hösten samma år den första kvinnan som antogs till arkitekturprogrammet vid detta lärosäte. Efter att programmet lades ned 1918 på grund av för få studerande flyttade hon till University of Toronto där hon 1920 avlade, som den första kvinnan i Kanada, kandidatexamen i arkitektur. På grund av hennes kön fick hennes diplomutdelningsceremoni uppmärksamhet från pressen. Därefter bedrev hon studier i stadsplanering vid University of Toronto samt läste en sommarkurs vid Columbia University i New York.

Yrkesverksamhet
På grund av könsdiskriminering hade Esther Hill svårt att omgående efter examen få anställning i yrket och arbetade inledningsvis som inredningsarkitekt på ett varuhus. Under en kortare tid 1922 var hon anställd som ritare vid en arkitektbyrå i Edmonton varpå hon fortsatte sina studier i Toronto och USA. Det var inte förrän 1925 som hon beviljades medlemskapet i Alberta Association of Architects och blev därmed Kanadas första kvinnliga licensierade arkitekt. Fram till 1928 var hon verksam i New York, där hon bland annat arbetade för en annan tidig kvinnlig arkitekt, Marcia Mead.

Efter återkomsten till Kanada fullbordade Hill ett fåtal projekt men den Stora depressionens ankomst 1930 tvingade henne att byta bana. Hon försörjde sig som vävare och handskmakare fram till 1936 då hon återupptog arkitektyrket i egen byrå i Victoria. Åren 1946–52 var hon ledamot i Victorias stadsplaneringsnämnd. Hon ritade huvudsakligen enbostadshus, men även några flerbostadshus, en kyrkotillbyggnad och ett av Kanadas första äldreboenden, Glenn Warren Lodge. Hon gick i pension 1963. Många av de hus som hon ritade är numera rivna.

Referenser

Noter

Källor

Kanadensiska arkitekter
Personer i Kanada under 1900-talet
Personer från Guelph
Födda 1895
Avlidna 1985
Kvinnor
Alumner från University of Toronto
Raymond de Sèze

Raymond de Sèze (eller Desèze), född den 26 september 1748 i Bordeaux, död den 2 maj 1828 i Paris, var en fransk advokat.

de Sèze fick det vanskliga uppdraget att jämte Malesherbes och Tronchet försvara Ludvig XVI inför nationalkonventet och höll med anledning därav den 26 december 1792 ett tal, Défense du roi Louis XVI, som är ett mästerstycke av vältalighet. Under skräckväldet hölls han arresterad, men frigavs efter Robespierres fall (i juli 1794). Efter restaurationen överhopade Ludvig XVIII honom med utmärkelser. År 1814 blev han president i kassationsdomstolen och 1815 greve och pär samt 1817 medlem av Franska akademien.

Källor

Noter

Franska advokater
Franska grevar
Ledamöter av Franska Akademien
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Bordeaux
Födda 1748
Avlidna 1828
Män
Ugglan
Jakob Glasberg

Jakob Glasberg, född 7 juli 1995, är en svensk föredetta fotbollsspelare (försvarare).

Karriär

Tidig karriär
Glasbergs moderklubb är IK Frej. Som 13-åring gick han över till Danderyds SK och som 15-åring vidare till Djurgårdens IF. Inför säsongen 2014 flyttades Glasberg upp i Djurgårdens A-lag.

IK Frej
I februari 2015 lånades Glasberg ut till IK Frej. Han debuterade i Superettan den 6 april 2015 i en 1–0-förlust mot Jönköpings Södra. Totalt spelade Glasberg 18 ligamatcher säsongen 2015. IK Frej slutade på 14:e plats och klubben blev tvungna att kvala för fortsatt spel i Superettan. Klubben vann kvalet mot Akropolis IF med sammanlagt 2–0 och Glasberg spelade båda kvalmatcherna. Under säsongen spelade han även en match i Svenska cupen mot IK Brage (2–0-vinst).

I december 2015 blev Glasberg klar på en övergång till klubben. Han spelade totalt 29 ligamatcher säsongen 2016. Glasberg spelade även tre matcher i gruppspelet av Svenska cupen 2015/2016 mot Halmstads BK (2–0-förlust), IFK Göteborg (1–1) och Degerfors IF (1–1). Under säsongen spelade han även en match i den andra omgången av Svenska cupen 2016/2017 mot Brommapojkarna (4–2-förlust). 

I oktober 2016 förlängde Glasberg sitt kontrakt med två år. Säsongen 2017 spelade han totalt 29 ligamatcher. IK Frej slutade på 14:e plats och fick återigen kvala mot Akropolis IF för fortsatt spel i Superettan. Glasberg spelade båda kvalmatcherna och IK Frej klarade sig kvar i Superettan. Säsongen 2018 spelade Glasberg 26 ligamatcher samt tre matcher i gruppspelet av Svenska cupen 2017/2018.

Trelleborgs FF
Den 14 januari 2019 värvades Glasberg av Trelleborgs FF, där han skrev på ett tvåårskontrakt med option att förlänga ytterligare ett år.

IF Brommapojkarna
Den 31 mars 2020 värvades Glasberg av IF Brommapojkarna. Efter säsongen 2020 lämnade han klubben och meddelade att han avslutar sin karriär som fotbollsspelare.

Landslagskarriär
I augusti 2013 debuterade Glasberg i Sveriges U19-landslag i en match mot Finland och noterades för två assist. Totalt spelade han tre matcher för U19-landslaget.

Karriärstatistik

Källor

Jakob Glasberg på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i IK Frej
Spelare i Trelleborgs FF
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1995
Levande personer
Män
François Denis Tronchet

François Denis Tronchet, född den 23 mars 1726 i Paris, död där den 10 mars 1806, var en fransk jurist och politiker.

Tronchet valdes till ett av huvudstadens ombud vid 1789 års riksdag (états généraux). Allt under det att han sökte befordra nödvändiga reformer, förblev han anhängare av en konstitutionell monarki. Då Ludvig XVI kallades inför konventets skrank, vädjade han för sitt försvar till Tronchet, som också lämnade Malesherbes, kungens främste försvarstalare, viktiga bidrag till dennes försvar. Som medlem av de gamles råd tillvann Tronchet sig Bonapartes förtroende och blev efter hand ledamot och president i kassationsdomstolen samt senator. Av avgörande betydelse var hans inflytande inom den under konsulatet tillsatta kommission, som hade uppdraget att utarbeta den nya franska civillagen (Code Napoléon).

Referenser

Noter

Källor
 

Franska jurister
Personer under franska revolutionen
Politiker från Paris
Födda 1726
Avlidna 1806
Män
Ugglan
Piperska palatset (olika betydelser)

Piperska palatset eller Piperska huset kan avse flera byggnader i Stockholm, förvärvade av Carl Piper:

Piperska palatset, kvarteret Aurora – uppfört 1645-1659, förvärvat av Carl Piper 1692 
Piperska muren – uppfört under 1600-talet, förvärvat av Carl Piper 1694 
Piperska palatset, kvarteret Memnon – uppfört som Falkenbergska huset på 1690-talet, förvärvat av Carl Piper ca 1704
Gerardo Martino

Gerardo Daniel "Tata" Martino, född 20 november 1962 i Rosario, är en argentinsk professionell fotbollstränare och före detta -spelare (mittfältare) som är förbundskapten för Mexikos herrlandslag.

Spelarkarriär 
Martino spelade största delen av sin karriär för Newell's Old Boys i hemstaden Rosario. Han har rekordet för flest spelade matcher i klubben med totalt 505 spelade tävlingsmatcher. I en omröstning bland supportrarna blev han även utvald till den bästa spelaren i klubbens historia.

Tränarkarriär 
Martino påbörjade sin tränarkarriär 1998 och ledde olika klubbar i Argentina och Paraguay innan han 2007–2011 var förbundskapten för Paraguay. Han tog Paraguay till kvartsfinal i VM 2010, där man åkte ut mot de blivande mästarna Spanien med knappa 0–1, och till final i Copa América 2011, där det blev förlust mot Uruguay med 0–3.

Martino tränade sin gamla klubb Newell's Old Boys 2012–2013.

Den 22 juli 2013 blev Martino klar som tränare för spanska Barcelona, där han ersatte Tito Vilanova som avgick tre dagar tidigare. Han skrev på ett tvåårskontrakt med Barcelona. Hans första tävlingsmatch som tränare för Barcelona var den 18 augusti 2013 mot Levante, en match som Barcelona vann med 7–0 i den första omgången av La Liga 2013/14. Efter den sämsta säsongen Barcelona sett på lång tid och utan en enda titel, lämnade Martino dock klubben efter bara en säsong och blev ersatt av den före detta Barcelona-spelaren och Celta de Vigo-tränaren Luis Enrique.

Martino tog över Argentinas landslag i augusti 2014 och behöll jobbet till 2016. I Copa América 2015 förde han Argentina till silver efter finalförlust mot värdlandet Chile på straffar. Även i Copa América Centenario 2016 blev det silver efter finalförlust mot Chile på straffar.

Martino blev därefter tränare för den nybildade klubben Atlanta United i Major League Soccer (MLS), som spelade sin första säsong 2017.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Gerardo Martino på National-Football-Teams.com
 Karriärdetaljer på BDFA

Argentinska fotbollsspelare
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Argentinska fotbollstränare
Personer från Rosario
Argentinska idrottare under 1900-talet
Spelare i Newell's Old Boys
Spelare i CD Tenerife
Spelare i Club Atlético Lanús
Spelare i Club Deportivo O'Higgins
Spelare i Barcelona SC
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i La Liga
Tränare i CA Newell's Old Boys
Tränare i FC Barcelona
Tränare i Atlanta United FC
Förbundskaptener för Paraguays herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Argentinas herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Mexikos herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener i VM i fotboll 2022
Födda 1962
Levande personer
Män
Förbundskaptener i VM i fotboll 2010
Knut Hansson

Knut "Buckla" Ruben Börje Hansson, född 9 maj 1911, död 10 februari 1990, var en svensk fotbollsspelare (anfallare) som spelade för Sveriges landslag vid fotbolls-VM 1938. Han spelade även för Landskrona BoIS och IS Halmia.

Referenser

Externa länkar
FIFA profil
Knut Hansson på National-Football-Teams.com

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Fotbollsspelare i IS Halmia
Spelare i VM i fotboll 1938
Svenska idrottare under 1900-talet
Födda 1911
Avlidna 1990
Män
Gösta Sandels (general)

Lars Gustaf (Gösta) Sandels, född den 10 oktober 1815 i Stockholm, död där den 9 november 1914, var en svensk greve och militär. Han var son till Johan August Sandels samt bror till Samuel August och Ulrik Fabian Sandels.

Sandels blev 1839 fänrik vid Andra gardet, varifrån han avgick 1858 som kapten, men som överstelöjtnant i armén. Han blev 1853 tillförordnad och var 1858–83 ordinarie generalintendent och avancerade därunder i armén till generallöjtnant (1882). Sandels var ledamot av kommittéerna angående lantförsvaret (1861) och Krigskollegiets ombildning (1865) och av Krigsvetenskapsakademien (sedan 1859). Han var kommendör med stora korset av Svärdsorden samt kommendör av första klassen av Vasaorden, Sankt Olavs Orden och Dannebrogsorden. Han blev greve vid broderns död 1898. Med honom utslocknade grevliga ätten Sandels på svärdssidan. Gösta Sandels vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 
 Sandels, Lars Gustaf på SvenskaGravar.se

Generallöjtnanter i svenska armén
Svenska grevar
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Kommendörer av första klass av Vasaorden
Mottagare av Sankt Olavs orden
Mottagare av Dannebrogorden
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1800-talet
Gösta 01
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1815
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Skänninge hospital

Skänninge hospital var ett hospital i Skänninge i Mjölby kommun. Det låg vid Skenaån, nordost om staden. Hospitalets skyddshelgon var St Katarina och benämns i de medeltida källorna som "Hospitalis Beathe Katherine Skæningie".

Hospitalet nämns för första gången 1208 och är Sveriges äldsta kända hospital. Det grundades för att bota spetälska i de nio västligaste häraderna, Västanstång, och för vissa delar av Småland (Kinds härad, Ydre härad, Vedbo härad, Tveta härad och Visingsö).
 
Hospitalet bestod av flera byggnader såsom ekonomibyggnader och kapell. Kapellet var en rektangulär byggnad och var orienterat i öst-väst. Delar av murarna finns fortfarande bevarad i 1 till 2 meters höjd och består av gråsten. Tegelstensfragment har hittats runt muren.
Rester av ekonomibyggnader hittades vid utgrävningar 2009 och 2010. Då hittades stolphus, brunnar, odlingslager och diken. Utgrävningarna visade också att det förekommit djurhållning, en smedja och en kvarn inom området. En av byggnaderna har även tolkats som ett brygghus för ölbryggning. Delar av området är fortfarande outgrävt, särskilt byggnaderna som hittats nära kapellet med markradar och som tros varit hus för präst och bättre bemedlade.

Föreståndare
 1324 Nils Fors
1341 Herlek
1448 Gudmund Jönsson
1463 Gudmund Jönsson

Källor
http://kulturarvsdata.se/raa/dokumentation/74883fe6-a86e-47be-97f4-d0bcb9bfa648

Skänninges historia
Rachel Maddow

Rachel Anne Maddow, född 1 april 1973 i Castro Valley i Kalifornien, är en amerikansk programledare, politisk kommentator och författare. 

Sedan 2008 leder hon TV-programmet The Rachel Maddow Show på MSNBC. Hennes radioprogram med samma namn sändes på Air America Radio 2005–2010. Hon är den första öppet lesbiska kvinnan att leda ett amerikanskt nyhetsprogram. Maddow är utbildad vid Stanford University och Oxfords universitet.

Källor

Externa länkar

Amerikanska TV-programledare
Amerikanska författare under 2000-talet
Personer från Castro Valley
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Stanford University
Alumner från Oxfords universitet
Rhodesstipendiater
Harald Herndal

Harald Herndal, född 29 oktober 1884 i Åmål, död 12 juli 1951 i Västervik, var en svensk psykiater. 

Efter mogenhetsexamen i Vänersborg 1902 blev Herndal medicine kandidat vid Uppsala universitet 1906 och medicine licentiat där 1920. Han var förordnad som underläkare och biträdande hospitalsläkare vid Uppsala, Växjö och Piteå hospital större delen av åren 1909–20, biträdande läkare vid Uppsala hospital 1921, hospitalsläkare resp. förste läkare vid Växjö hospital (senare Sankt Sigfrids sjukhus) 1921–35, överläkare där 1935–37 och överläkare av tredje klassen vid Sankta Gertruds sjukhus i Västervik från 1937. Han var läkare vid centralfängelset i Växjö 1930–37. Han var fältläkarstipendiat 1908 och blev bataljonsläkare i Fältläkarkårens reserv 1920.

Källor

Svenska psykiatrer
Personer från Åmål
Födda 1884
Avlidna 1951
Män
Badens krigsförtjänstkors

Badens krigsförtjänstkors (tyska Badisches Kriegsverdienstkreuz) var en orden som utdelades av Storhertigdömet Baden åt personer som hade utmärkt sig i krigstjänst och på hemmafronten. Orden instiftades av Fredrik II den 9 september 1916.

Referenser

Externa länkar 

Priser och utmärkelser instiftade 1916
Tyska ordnar
Amanda Abbington

Amanda Abbington, född Amanda Jane Smith den 28 februari 1974, är en brittisk skådespelare. 

Hon debuterade som skådespelare 1993 och har bland annat spelat rollen som Miss Mardle i TV-serien Mr Selfridge och Mary Morstan i BBC-serien Sherlock.

Mellan år 2000 och 2016 hade hon en relation med skådespelaren Martin Freeman. Paret har två barn tillsammans. Abbington och Freeman har spelat mot varandra flera gånger, bland annat i Sherlock.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska TV-skådespelare
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor
Anton Salétros

Anton Janos Jönsson Salétros, född 12 april 1996 i Farsta församling, Stockholms län, är en svensk fotbollsspelare som spelar för AIK.

Klubbkarriär
Salétros moderklubb är Enskede IK. Han spelade även ungdomsfotboll i Sandsbro AIK. Han gick hösten 2009 från Enskede till AIK. Han utsågs 2011 till ”årets talang” i AIK. 

Den 30 augusti 2013 skrev Salétros på ett treårskontrakt med AIK, hans första proffskontrakt. Han debuterade för AIK den 6 augusti 2013 i 1-1-matchen mot Manchester United på Friends Arena, då han byttes in istället för Ibrahim Moro i den 73:e minuten. Hans debut i Allsvenskan kom den 31 augusti 2013 i en 3–0-hemmaseger över Gefle IF, då han i den 88:e minuten byttes in mot Ibrahim Moro. I juni 2016 förlängdes Salétros kontrakt fram över säsongen 2018.

I augusti 2017 lånades Salétros ut till ungerska Újpest FC på ett låneavtal fram till 30 juni 2018. I januari 2018 kallades han tillbaka till AIK. Totalt spelade Salétros fem ligamatcher för Újpest FC.

I juni 2018 värvades Salétros av ryska Rostov, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Salétros ligadebuterade den 5 augusti 2018 i en 1–0-vinst över CSKA Moskva. Den 6 februari 2019 lånades Salétros tillbaka till AIK på ett låneavtal fram till den 30 juni 2019. Låneavtalet förlängdes senare över resten av säsongen 2019.

Den 14 februari 2020 lånades Salétros ut till norska Sarpsborg 08 på ett låneavtal fram till den 31 juli 2020. Den 5 oktober 2020 värvades Salétros av Sarpsborg 08, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt.

I januari 2023 började han spela för franska Caen. Den 8 juli 2023 presenterades att han kommer hem till AIK igen på ett kontrakt som sträcker sig till 31 december 2026.

Landslagskarriär
Salétros gjorde sin landslagsdebut för Sveriges P15-landslag den 25 augusti 2011 i en 1–1-match mot Finland. Han var med i truppen vid U17-VM 2013 där Sverige tog brons. Salétros spelade sammanlagt 28 matcher samt gjorde tre mål för U17-landslaget. Han har även spelat 14 matcher för Sveriges U19-landslag. Salétros debuterade för U21-landslaget den 16 juni 2015 i en 4–1-seger över Albanien, där han ersatte Kerim Mrabti i den 63:e minuten.

Den 12 januari 2020 debuterade Salétros för Sveriges A-landslag i en 1–0-vinst över Kosovo.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

 Anton Saletros på AIKstatistik.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Enskede IK
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Újpest FC
Spelare i FK Rostov
Spelare i Sarpsborg 08 FF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Nemzeti Bajnokság I
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i Tippeligaen
Födda 1996
Levande personer
Män
Idrottare från Stockholm
Peder Björck

Peder Benedikt Thuresson Björck, född 12 februari 1891 i Knästorps församling, Malmöhus län, död 9 december 1966 i Västerleds församling, Stockholm, var en svensk psykiater. 

Peder Björck var son till Thure Björck.

Efter studentexamen i Linköping 1909 blev Björck medicine kandidat i Uppsala 1913 och medicine licentiat 1918. Han var amanuens vid Stockholms hospital (Konradsberg) 1916 och 1918, biträdande läkare vid Växjö hospital 1919, hospitalsläkare vid Piteå hospital 1921, dito vid Helsingborgs hospital 1927 och överläkare vid Vadstena hospital och asyl 1928. Han var extra föredragande i Medicinalstyrelsen 1931–1935, medicinalråd och chef för sinnessjukvårdsbyrån 1935–1956, medlem i sinnessjuknämnden 1936, medlem av 1947 års sinnessjukvårdsberedning och psykopatvårdsutredning, av statens kommitté för sinnessjukvårdens utbyggnad 1951–1956 och av 1956 års kommitté för omorganisation av det rättspsykiatriska undersökningsväsendet. Han författade några smärre uppsatser i sinnessjukvård och turistväsende samt blev medicine hedersdoktor vid Uppsala universitet 1949. Björck är begravd på Bromma kyrkogård.

Källor

 Björck, Peder Benedict Thuresson på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska psykiatrer
Svenska medicinalråd
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Knästorps socken
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1891
Avlidna 1966
Män
Desfontaines

Desfontaines är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Henri Bellery-Desfontaines (1867–1909), fransk konstnär
 Pierre-François Guyot Desfontaines (1685–1745), fransk skriftställare
 René Desfontaines (1750–1833), fransk botaniker

Se även 

 Jean Baptiste Antoine Suard (1732–1817), fransk journalist och författare under pseudonymen Desfontaines
Pierre-François Guyot Desfontaines

Pierre-François Guyot Desfontaines, född den 29 juni 1685 i Rouen, död den 16 december 1745 i Paris, var en fransk skriftställare. 

Desfontaines var en tid professor i Bourges, men blev för sedlighetsförbrytelser inspärrad i Bicêtre. Genom Voltaires inflytande blev han utsläppt, men angrep senare denne, vilket hade en ytterst häftig polemik till följd. Desfontaines översatte Vergilius, Jonathan Swifts "Gullivers resor" (1727) med mera och utgav bland annat Dictionnaire néologique (1726; 7:e upplagan 1756).

Källor 

 

Franska litteraturvetare
Franskspråkiga författare
Franska översättare
Franskspråkiga översättare
Franska författare under 1700-talet
Personer från Rouen
Födda 1685
Avlidna 1745
Män
Ugglan
Hulans naturreservat

Hulan är ett naturreservat i Lerums socken i Lerums kommun i Västergötland. 

Reservatet är skyddat sedan 2002 och omfattar 8 hektar. Det ligger 2,5 km sydväst om Lerums centrum, vid sjön Aspens sydöstra strand. 

Från sydöst rinner en bäck genom området och mynnar i sjön Aspen. I sydvästra delen finns områden av våtmark. Det stora värdet i reservatet är grovvuxen ekskog som tidigare utgjort park och betesmark. Därför kan främmande trädslag hittas som till exempel balsampoppel, silvergran och bok. Här finns också enstaka äldre askar, lindar och almar. Skogen medför att det finns intressanta organismer i form av lavar, svampar och insekter. Bidragande till det är död ved från grova torrträd och lågor efter gammelekar.

Naturreservat förvaltas av Västkuststiftelsen. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Referenser

Källor
Hulan, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Lerums kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 2002
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen