kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trachypithecus poliocephalus

Trachypithecus poliocephalus är en primat i familjen markattartade apor som förekommer i sydöstra Kina och på den vietnamesiska ön Cát Bà.

Utseende 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 47 till 62 cm och svanslängd av 77 till 89 cm. Hannar är större än honor och de är med 8 till 9,5 kg vikt tydlig tyngre. Honor blir bara 6,7 till 8 kg tunga. Enligt en annan studie blir hannar upp till 20 kg tunga. Pälsen har huvudsakligen en mörkbrun färg. Huvudet och flera hår på axeln har däremot en gulvit färg. Håren på skuldran är ofta längre liksom en man och ibland har även buken en ljusare färg. Ungdjur har i kontrast till de vuxna individerna en orange päls.

Utbredning och habitat 
Arten har flera från varandra skilda populationer i kulliga områden och låga bergstrakter. Habitatet utgörs av skogar på karstklippor.

Ekologi 
Individerna är aktiva på dagen och klättrar främst i växtligheten. Ibland vilar de i grottor. De äter främst blad som kompletteras med unga växtskott, bark, frukter och blommor.

En hanne, några honor och deras ungar bildar en flock med upp till nio medlemmar. Honor föder bara en unge per kull. Ungar lämnar flocken efter ungefär två år och anslutar sig till en annan flock eller bildar egen flock.

Hot och status 

Trachypithecus poliocephalus jagas för köttets och vissa kroppsdelars skull som används i den traditionella kinesiska medicinen. Arten hotas även när skogen omvandlas till jordbruksmark eller genom svedjebruk. IUCN uppskattar att beståndet minskade med 80 procent under de gångna 36 åren (tre generationer) och listar arten som akut hotad (CR).

Referenser

Externa länkar 

Markattartade apor
poliocephalus
Däggdjur i orientaliska regionen
Säveåns dalgångs naturreservat

Säveåns dalgång är ett naturreservat i Lerums och Skallsjö socknar i Lerums kommun i Västergötland. 

Reservatet är skyddat sedan 1973 och omfattar 66 hektar mark längs Säveån. Det utgör en cirka 3,7 km lång sträcka längs ån mellan Floda och Lerum. I dalgången finns alskogar och andra ädellövträd men även öppnare avsnitt med betesmark. På våren växer ett hav av vitsippor. Även blåsippor förekommer. Genom reservatet går en vandringsled. I sydväst i dalgången fortsätter Säveån-Hedefors naturreservat.

I den strandnära lövskogen är det ett rikt fågelliv. Här kan man få se och höra grönsångare, kungsfiskare, forsärla och strömstare. Ån är känd för sitt öringfiske. Den öring som finns i forsarna är så kallad strömlevande öring av en ursprunglig stam.

I övrigt förekommer rödräv, rådjur och huggorm i reservatet, alla tre sparsamt.

Säveåprojektet arbetar med att förbättra miljön för lax, havsöring, ål inom området. Laxen återkommer varje år till Säveån för att leka.  

Naturreservat förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Säveåns dalgång, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Noter

Naturreservat i Lerums kommun
Naturskyddsområden bildade 1973
Burgundiska kretsen

Burgundiska kretsen var en av det Tysk-romerska rikets tio rikskretsar. Det upprättades 1512 av kejsar Maximilian I och omfattade nordvästra delen av riket, nämligen Franche-Comté eller frigrevskapet Burgund (efter vilket den var uppkallad) och de sjutton nederländska provinserna. Karl V upphävde 1548 Tyska rikets överhöghet över kretsen, men den ställdes under detta rikes skydd och var pliktig att lämna bidrag till dess försvar och till kriget mot Osmanska riket (till det förra ändamålet lika mycket som två kurfurstar, till det senare lika mycket som tre). Kretsen hade ett ombud vid tyska riksdagen och kunde insätta två bisittare i rikskammarrätten. Dess område minskades under tidernas lopp (i synnerhet genom uppkomsten av Republiken Förenade Nederländerna samt genom krig mot Frankrike) och bestod slutligen endast av de så kallade Österrikiska Nederländerna, vilka genom freden i Lunéville (1801) avträddes till Frankrike och nu till största delen utgöra kungariket Belgien.

Källa

Tysk-romerska riket
Vid vägkanten I

Vid vägkanten I är en novellsamling av Amanda Kerfstedt, utgiven 1880 på bokförlaget A. W. Björck. Boken var den första i en serie om två och efterföljdes av Vid vägkanten II (1883). Den var även hennes första bok att rikta sig till en vuxen publik och den första att ges ut under eget namn.

Innehåll

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Vid vägkanten i fulltext på Projekt Runeberg

Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska novellsamlingar
Skönlitteratur 1880
Hermann Landois

Hermann Landois, född den 19 april 1835 i Münster, död där den 29 januari 1905, var en tysk zoolog, bror till Leonard Landois.

Landois ägnade sig först åt teologiska studier och prästvigdes 1859. Han studerade senare naturvetenskap och råkade i delo med romersk-katolska kyrkans fordringar (men försonade sig före sin död med kyrkan). Han blev 1873 professor i zoologi i Münster. Landois var verksam företrädesvis som populär skriftställare. Bland hans zoologiska arbeten kan nämnas Lehrbuch der Zoologie (tillsammans med Bernard Altum, 5:e upplagan 1883), Tierstimmen (1875), Ton- und Stimmapparate der Insekten (1867), Der Mensch und die drei Reiche der Natur (tillsammans med Martin Krass; 3 delar, 1878-82). Landois skapade den zoologiska trädgården i Münster; medel till dess utvidgning skaffade han genom att skriva vers på plattyska.

Källor 

 

Tyska professorer i zoologi
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Zoologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Münster
Födda 1835
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Alumner från Greifswalds universitet
Danny Brown (rappare)

Daniel Dewan Sewell, född 16 mars 1981, mer känd under sitt artistnamn Danny Brown, är en amerikansk rappare från Detroit, Michigan.

Diskografi 

 2008: Hot Soup 
 2010: The Hybrid 
 2011: XXX
 2011: Black And Brown
 2013: Old
 2016: Atrocity Exhibition
2019: uknowhatimsayin¿

Referenser

Amerikanska rappare
Amerikanska musiker under 2000-talet
Musiker från Detroit
Födda 1981
Levande personer
Män
Daniel Brown

Daniel Brown eller Danny Brown kan syfta på:
 Dan Brown, amerikansk författare
 Danny Brown (rappare)
 D. Russell Brown, amerikansk politiker
 Danny Joe Brown, amerikansk rockmusiker
Mamoru Samuragochi

Mamoru Samuragochi, född den 21 september 1963, är en påstådd japansk kompositör från Hiroshima prefektur, länge känd som "Japans Beethoven", då han påstod sig vara döv sedan 25 års ålder. Samuragochi angavs som kompositör till musik i dataspelen Resident Evil och Onimusha: Warlords. Han påstod sig också ha komponerat symfonin Hiroshima. I januari 2014 avslöjades det att Samuragochi inte är döv och att större delen av hans musik komponerats av den i stort sett okände musikläraren Takashi Niigaki, som säger sig framställt ett tjugotal musikstycken åt Samuragochi.

Källa
Japans Beethoven avslöjad som bluff, Dagens nyheter, 7 februari 2014.

Bedragare
Personer i Japan under 1900-talet
Personer i Japan under 2000-talet
Personer från Hiroshima prefektur
Födda 1963
Levande personer
Män
WP:Projekt Japan
Hermann Nohl

Hermann Julius Nohl, född 7 oktober 1879, död 27 september 1960, var en tysk filosof.

Nohl var från 1920 professor i Göttingen. Han utgav ett flertal estetiskt-filosofiska skrifter som Die Weltanschauung der Malerei (1908), Dichtung und Musik (1915) samt Stil und Weltanschauung (1920). Senare övergick Nohl till pedagogiskt författarskap med verk som Zur deutschen Bildung (1926) och Jugendwohlfart (1927). Tillsammans med L. Pallat utgav Nohl Handbuch der Pädagogik (5 band, 1928-31). Han har även utgett Hegels teologiska ungdomsskrifter.

Källor

Noter

Tyska filosofer
Personer i Tyskland under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1960
Män
Blåklint (bok)

Blåklint: Berättelser för barn är en barnbok av Amanda Kerfstedt, första gången utgiven 1902 på Hugo Gebers förlag. En andra upplaga utgavs 1917 på samma förlag.

Berättelser 
Samlingen består av sjutton berättelser, vilka i tur och ordning är:
 Gretas hemlighet
 Nils
 Hamnskärs fyr
 Utan vänner
 Ängeln på taket
 Huru afo kom i tidningen
 Silfverklockan
 I hagen
 Johans nya rock
 Det röda parasollet
 Guds fotspår
 Niagara
 Nummer tre
 Tänker efter
 Knut Klint och Lars Vedhuggare
 Per och prinsessan
 Den lilla vattenbäraren

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Blåklint i fulltext på Projekt Runeberg

Svenskspråkig skönlitteratur
Svensk barnlitteratur
Skönlitteratur 1902
Verk av Amanda Kerfstedt
Böcker utgivna på Hugo Gebers förlag
Holger Nohrström

Frans Holger Nohrström, född 10 mars 1885 i Suonenjoki, död 12 november 1939 i Helsingfors, var en finländsk biblioteksman och översättare.

Föräldrar var borgmästaren i Nyslott Arndt Wilhelm Nohrström och Anna Ottilia Schaumann. Nohrström tog studentexamen 1902 och blev filosofie doktor vid Helsingfors universitet 1927 med avhandlingen Borgå gymnasiebibliotek och dess föregångare bland Finlands läroverksbibliotek. Han var äldre underbibliotekarie vid universitetsbiblioteket i Helsingfors från 1919. Bland hans skrifter märks Katalog öfver den svenska litteraturen i Finland 1906–15 (två band, 1923–1924) samt Förlagsverksamheten i Finland (1933). Nohrström var från 1932 huvudredaktör för Finsk tidskrift. Under pseudonymen Mr C. utgav han 1916 Den gåtfulle dubbelgångaren.

Bibliografi

Redaktörskap

Översättningar (urval)
 Johannes Linnankoski: Den eviga striden: skådespel (1904)
 Juhani Aho: Vårdagar och frostnätter (Kevät ja takatalvi) (Bonnier, 1906)
 Helmi Setälä (pseudonym för Helmi Krohn): Två människor (1909)
 Maila Talvio: Förödelsen (1914)
 Aino Kallas: De farande skeppens stad: noveller (Lähtevien laivojen kaupunki) (Bonnier, 1915)

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

 Holger Nohrströms arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Finländska bibliotekarier
Personer i Finland under 1900-talet
Svenska översättare
Översättare från finska
Födda 1885
Avlidna 1939
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Suonenjoki
Nielsine Nielsen

Nielsine Mathilde Nielsen, född 10 juni 1850 i Svendborg, död 8 oktober 1916 i Köpenhamn, var en dansk läkare och kvinnosakskämpe. Hon var Danmarks första kvinnliga läkare och akademiker.

Nielsine Nielsen var dotter till skeppsredaren Lars Nielsen (1808–1886) och Karen Jensen (1811–1882). Hon var den yngsta i en syskonskara på sex barn. Efter avslutad skolgång flyttade hon till Köpenhamn 1868 för att studera till lärarinna vid Frøknerne Villemoes-Qvistgaards Institut. Villkoret var att hon efter studierna undervisade de yngre klasserna i två år. Hon var därefter verksam som privatlärarinna innan hon återvände till institutet 1873. Hon närde en ambition om att bli läkare efter att ha läst en tidningsartikel om att kvinnor i USA kunde utbilda sig till läkare. Hon tog kontakt med den svenskfödda läkaren Charlotte Yhlen, som var den första svenska kvinnan att ta läkarexamen, och brevväxlade med henne. På Yhlens uppmaning tog Nielsen kontakt med den nationalliberala läkaren och borgmästaren Carl Emil Fenger, som var en uttalad anhängare av kvinnosaksrörelsen.

Nielsen tog, som privat dimitterad, matematisk-naturvetenskaplig studentexamen 1877 från Borgerdydskolen. Tillsammans med språkstudenten Johanne Marie Gleerup blev hon den första kvinnan i Danmark som tog studentexamen. Hon tog läkarexamen 1885 med högsta betyg och praktiserade som kandidat vid olika sjukhus. Hon planerade att specialisera sig inom gynekologi men landets enda gynekolog, Frantz Howitz, hyste antipati mot henne. Det gjorde det således omöjligt för henne att få anställning som läkare inom detta område. Istället öppnade hon en läkarpraktik i Köpenhamn 1889 som blev framgångsrik.

Genom sin bekantskap med Marie Rovsing kom Nielsen i kontakt med den innersta kretsen i Dansk Kvindesamfund, däribland Sophie Alberti och Rudolph Bergh. I dessa sammanhang kom hon också i kontakt med medicinstudenten Emmy Kramp, som blev hennes bästa vän. Politiskt var Nielsen socialliberal och var anhängare av tidens kulturradikala strömningar. Hon var särskilt inspirerad av Georg Brandes och hans verk Hovedstrømninger i det 19de Aarhundredes Litteratur, men även av John Stuart Mill och hans ställningstagande för kvinnors jämställdhet med män. Inom Dansk Kvindesamfund var hon språkrör för en grupp som motsatte sig att målet om jämställdhet mellan könen hade avlägsnats från organisationens stadgar 1887. Hon avlöste Louise Nørlund som ordförande av Kvindevalgretsforeningen 1893, som hade kvinnlig rösträtt som enda fråga. Hon hade detta uppdrag till 1898 då föreningen upplöstes. Hon var även engagerad i Politisk Kvindeforening och från 1904 styrelseledamot i Kbh.s liberale Vælgerforening, senare Kbh.s Radikale Venstreforening. Hon var även en av delegaterna som upprättade Landsforbundet for Kvinders Valgret 1907.

Referenser 

Litteratur
 Jytte Larsen (red.) (2001). Dansk Kvindebiografisk Leksikon. Köpenhamn: Rosinante. 

Danska läkare under 1800-talet
Danska kvinnorättskämpar
Danska läkare under 1900-talet
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer från Svendborg
Födda 1850
Avlidna 1916
Kvinnor
Charles Paul Landon

Charles Paul Landon, född den 12 oktober 1761 i Nonant-le-Pin, död den 5 mars 1826 i Paris, var en fransk målare och skriftställare.

Landon var lärjunge till Regnault och vann akademiens Rompris 1792. Han gjorde sig sedan känd huvudsakligen genom sina arbeten om måleri och konstnärer. Han utgav nära hundra volymer, text och konturteckningar, som innehåller en mängd detaljuppgifter av konsthistoriskt värde. Landon var från 1816 konservator för Louvrens måleriavdelning.

Landon är begravd på Père-Lachaise i Paris.

Bilder

Källor

Externa länkar 

Franska konsthistoriker
Franskt museifolk
Franska målare under 1800-talet
Personer från Orne
Gravsatta på Père-Lachaise
Födda 1761
Avlidna 1826
Män
Ugglan
Tipp (bok)

Tipp: Berättelse för barn är en barnbok av Amanda Kerfstedt, första gången utgiven 1903 på förlaget P.A. Norstedt & Söner.

Referenser 

Svenskspråkig skönlitteratur
Svensk barnlitteratur
Skönlitteratur 1903
Johan Cronquist

Johan Kristoffer Cronquist, född 8 april 1866 i Malmö, död där 7 mars 1921, var en svensk barnläkare. Han var son till Georg Cronquist, bror till Carl och Axel Cronquist samt far till Alice Lyttkens.

Cronquist blev student vid Lunds universitet 1883, medicine kandidat 1890, medicine licentiat vid Karolinska institutet i Stockholm 1894 och medicine doktor 1899. Han var tillförordnad provinsialläkare i Vara distrikt 1895 och 1896, bataljonsläkare i Fältläkarkårens reserv från 1895 och praktiserande läkare i Malmö från 1896. Han var skolläkare vid Malmö högre allmänna läroverk 1901 och läkare vid Malmö barnsjukhus från 1907 till sin död. Cronquist var också initiativtagare till Malmö mjölkdroppe och till Flensburgska barnsjukhuset.

Han var även verksam som medicinsk författare.

Källor

 Hjalmar Gullberg & Torsten Uggla: Svensk biografisk kalender, band I, Malmöhus län, Stockholm 1919, sid. 71.
Sveriges läkarehistoria, fjärde följden, band I (1930), sid. 424f.

Svenska barnläkare
Personer i Malmös historia
Läkare från Malmö
Födda 1866
Avlidna 1921
Män
Abdullah (bok)

Abdullah: Sångaren från Beda och andra berättelser för barn är en barnbok av Amanda Kerfstedt, första gången utgiven 1908 på förlaget P.A. Norstedt & Söner. Verket kom att bli hennes sista barnbok och översattes efter hennes död till finska år 1923.

Referenser 

Svenskspråkig skönlitteratur
Svensk barnlitteratur
Skönlitteratur 1908
Verk av Amanda Kerfstedt
Välgörande fruntimmerssällskapet

Välgörande fruntimmerssällskapet var en svensk välgörenhetsförening, aktiv mellan 1819 och 1934. Föreningens syfte var att samla in pengar till förmån för fattiga kvinnor och flickor i Stockholm, och att understödja inrättningar som kunde ge möjlighet till försörjning för dem. Föreningen tillhörde de första av de svenska välgörenhetsföreningar som skulle komma att bli så vanliga under 1800-talet, och var också den kanske första förening i Sverige som bildades och bestod av kvinnor.

Historia
Föreningen grundades 1819 av ett antal kvinnor under ledning av prinsessan Sofia Albertina. Under sina första år hade den en provisorisk verksamhet, men 1825 organiserades den under fasta stadgar och Sofia Albertina blev dess officiella ordförande. Dess syfte var: »att efter möjligaste urskiljning med något årligt bidrag understödja allmänna uppfostringsinrättningar för fattiga flickor samt behöfvande qvinnor af olika samhällsklasser inom hufvudstaden». Föreningen hade länge endast kvinnliga medlemmar, vilket senare under 1800-talet skulle komma att bli vanligt men vid dess bildade ännu var unikt.

Ordförande
 1825–1829 : Prinsessan Sofia Albertina
 1829–1876 : Drottning Josefina
 1876–1889 : Prinsessan Eugenia
 1889–1905 : Kronprinsessan Viktoria
 1905–1920 : Kronprinsessan Margareta
 1920–1930 : Drottning Viktoria

Se även
 Fruntimmers-skyddsförening

Källor
 Nordisk familjebok / 1800-talsutgåvan. 17. V - Väring / 
 Bergström, Carin: Sophia Albertina : 1753-1829 : självständig prinsessa / Carin Bergström. Stockholm Atlantis 2011 , 
 Frivilligt socialt arbete – ursprunget till den moderna socialpolitiken av Erik Lindberg
 Joseph Müller:Fattigvården i Stockholm från äldre till nyare tid / 

Kvinnoorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1819
Organisationer i Stockholm
Ej längre existerande organisationer i Sverige
1819 i Sverige
Välgörenhetsorganisationer i Sverige
Charles-Victor Prévost d'Arlincourt

Charles-Victor Prévost d'Arlincourt, född den 28 september 1789, död den 22 januari 1856, var en fransk vicomte och skriftställare. 

d'Arlincourt var först anhängare av Napoleon I, därefter ivrig legitimist. I antirevolutionärt syfte författade han romanen Le solitaire (1821, flera upplagor, översatt till tio språk) och flera andra i samma stil, vidare den legitimistiska broschyren Dieu le veut (1848, 64 upplagor; "Gud vill så", 1849) med mera.

Källor 

  

Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Fransk adel
Franska författare under 1800-talet
Födda 1789
Avlidna 1856
Män
Ugglan
En liten prinsessa (bok)

En liten prinsessa: Saga är en barnbok av Amanda Kerfstedt, första gången utgiven 1898 på förlaget Hökerberg. Berättelsen illustrerades med planscher gjorda av Jenny Nyström och utgavs i folioformat.

Referenser 
 Noter

 Tryckta källor
 

Svenskspråkig skönlitteratur
Svensk barnlitteratur
Skönlitteratur 1898
Verk av Amanda Kerfstedt
Caitlin Cahow

Caitlin Cahow, född 20 maj 1985 i New Haven, Connecticut, är en amerikansk ishockeyspelare. Hon deltog i Olympiska vinterspelen 2006 där laget vann brons och Olympiska vinterspelen 2010 där laget vann silver.

Cahow studerade antropologi vid Harvard University där hon spelade både ishockey och lacrosse. Cahow var med om att vinna två VM-guld (2008, 2009) för USA.

År 2013 avslutade Cahow sin karriär i Boston Blades i Canadian Women's Hockey League där hon hade spelat i två säsonger. Cahow kom ut som öppet homosexuell efter att hon hade avslutat sin aktiva karriär. Hon ingick i USA:s invigningstrupp i Olympiska vinterspelen 2014.

Klubbar 
 Minnesota Whitecaps 2008/2009 - 2010/2011
 Boston Blades 2011/2012 - 2012/2013

Referenser 

Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2006
Olympiska silvermedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från USA
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Personer från New Haven
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Boston College Law School
Ishockeyspelare i Harvard Crimson (damer)
Spelare i Worcester Blades
Alumner från Harvard University
Konkoid

Konkoid, snäckkurva, är en tvågrenad kurva som uppstår när man, givet en punkt och en linje, på varje linje genom punkten avsätter två punkter på ömse sidor om den givna linjen på ett fixt avstånd, a, från skärningspunkten med denna.

Konkoiden var känd redan av antikens matematiker, som Nikomedes, som med hjälp av den löste det deliska problemet. Konstruktionen är emellertid komplicerad och görs enklare med hjälp av cissoiden.

För varje linje genom O som skär den givna kurvan vid A de två punkter på linjen som är a från A är på konkoid. Konkoiden är därför en cissoid av en cirkel med centrum O och den givna kurvan. De kallas konkoider eftersom formen på deras yttre grenar liknar snäckskal.

Det enklaste uttrycket använder polära koordinater med O vid origo. Om r = α(θ) uttrycker en given kurva uttrycker r = α(θ) ± d konkoiden. Till exempel, om den kurva som är den raka linjen x = a , då är r =  a/cos(θ) och konkoiden kan därför uttryckas som x = a ± d × cos (θ) och y =  a × tan(θ) ± d × sin(θ).

Alla konkoider är cissoider med en cirkel centrerad på O som en av kurvorna. En limaçon är en konkoid med en cirkel som den givna kurvan.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1976

Kurvor
Algebraiska kurvor
Uppfordringsverk

Uppfordringsverk är en maskin för transportering av material från ett lägre till ett högre plan. Särskilt används denna benämning för gruvspel. Verket drevs ursprungligen av till exempel en hästvind, ett vattenhjul eller via en stånggång, men mekaniserades i och med ångdriftens intåg. 

En lave eller gruvlave är överbyggnaden till ett gruvschakt och inrymmer gruvspelet.

Källor
  

Gruvdrift
Teknikhistoria
Bazancourt

Bazancourt kan syfta på:

 Bazancourt, Marne – fransk kommun i departementet Marne
 Bazancourt, Oise – fransk kommun i departementet Oise

Personer 

 Jean-Baptiste Lecat de Bazancourt (1767–1830), fransk general
 César Lecat de Bazancourt (1810–1865), fransk litteratör

Se även 

 Bazincourt
 Bazoncourt
Tiggargossen eller Qvastgubbens dukater

Tiggargossen eller Qvastgubbens dukater är en barnbok av Amanda Kerfstedt utgiven 1865 på Sigfrid Flodins förlag. Boken var Kerfstedts debut och utgavs under pseudonymen ***y.

Tillkomst 
Berättelsen skrevs då Kerfstedts son Hellen Lindgren var åtta år gammal 1865 och låg sjuk i strypsjuka. Modern vårdade honom i hemmet och för att fördriva tiden samt för att dämpa sin oro för honom började hon att berätta egna påhittade historier. Några dagar senare tillfrisknade sonen och övertalade då modern att publicera två av dem, varav den ena var Tiggargossen eller Qvastgubbens dukater. Berättelsens tillkomst återges även av Kerfstedt i ett förord till boken.

Kerfstedt hade från början tänkt Den lille tiggargossen som titel för boken, men förläggaren Flodin lät ändra denna till Tiggargossen eller Qvastgubbens dukater, något som förargade Kerfstedt. I ett senare brev till Flodin skrev hon:

Handling 
Berättelsen handlar om en snål man som motvilligt låter en föräldralös och fattig tiggarpojke komma in i sin stuga. Motvilligt fäster sig mannen vid pojken och när han ligger för döden ger han pojken sin livsförmögenhet. Berättelsen skildrar såväl barnslig sorg som barnslig glädje och lantliga förhållanden som då var normala.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Svenskspråkig skönlitteratur
Svensk barnlitteratur
Skönlitteratur 1865
Verk av Amanda Kerfstedt
Alessandro Bazzani

Alessandro Bazzani, född den 31 december 1807 i Cerea i provinsen Verona, död den 7 maj 1889 i Padua, var en italiensk vitterhetsidkare.

Bazzani tillbragte ett tjugotal år i Wien för studier och som präst och lärare i italienska litteraturen, men återvände efter 1848 års händelser till sitt hemland och var från 1867 till mitten av 1880-talet professor vid universitetet i Padua. Bazzani diktade Venturo, il Sansone di Sicilia (1854), en profetia om att Italiens befriare skulle komma från Sicilien (vilket besannades genom Garibaldis bragder 1860), Inni, odi, canzoni e sonetti (1859) med mera. Förtrogen med de skandinaviska språken och litteraturerna, översatte Bazzani till italienska Tegnérs "Frithiofs saga" (La leggenda di Frithiof, 1852) med en inledande studie över den skandinaviska vitterheten samt en parallell mellan den grekiska och den nordiska mytologin. Han översatte vidare Schillers Wallenstein och Fiesco samt diktverk av Longfellow, Hamerling och Lingg.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Dizionario Rosi

Italienska litteraturvetare
Italienska präster under 1800-talet
Italienska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Padua
Italienska poeter under 1800-talet
Italienskspråkiga poeter
Italienska författare under 1800-talet
Personer från provinsen Verona
Födda 1807
Avlidna 1889
Män
Ugglan