kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Andersson (konstnär)

Lars Jonas Andersson, född 24 november 1910 i Uppsala, död 13 september 2005 i Västerås, var en svensk skulptör.

Lars Anderssons far var jägmästare och han växte upp på flera platser i Sverige. Han utbildade sig från 17 års ålder vid Henrik Blombergs målarskola i Stockholm och därefter vid Bror Hjorths och Nils Möllerbergs skulpturskola i 
Stockholm. Han studerade också för Nils Sjögren vid Konstakademin i Stockholm 1932–1936 samt därefter till konservator på Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm och vid Helsingfors universitets zoologiska avdelning, där Jussi Mäntynen var chef. 

Andersson fick anställning 1944 på Avesta Jernverk för att skapa konst i rostfritt stål. Han stannade där till 1976. Lars Andersson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Offentlig konst (urval)
Fåglarna, brons, 1951, våning 5 i Gymnastik- och idrottshögskolan i Stockholm
Råbock, brons, 1956, Rudbecksparken i Västerås, i Borås och i Nässjö
relief, stengöt, älgmotiv, 1951, våning 5 i Gymnastik- och idrottshögskolan i Stockholm
relief, stengöt, rådjursmotiv, 1951, våning 5 i Gymnastik- och idrottshögskolan i Stockholm
Björnungar, brons, 1957, kommunparken i Åstorp
Älgen, brons, 1962, Käppala skola, Lidingö.
Visenten, rostfritt stål, 1976, i Stadshusparken i Avesta. Skulptur över visenttjuren Pudam, som kom 1969 till Avesta visentpark, ursprungligen placerad på Avesta Jernverks område i Avesta. En kopia i rostfritt stål restes 1996 vid Avesta Sheffields anläggning vid Shepcote Lane i Sheffield i Storbritannien (plus en vid Nordstjernans arkiv i Engelsberg).
Hanseman, brons, vid Markusgatan/Myrgatan/Markusskolan i Avesta och vid parken i Skoghall.
Tranan, brons, vid Grytnäs urnlund
Rådjur med kid, brons, vid Skogsgläntan i Avesta
relief med rådjursmotiv, stengöt, entrén vid Skogsbo skola i Avesta
portutsmyckning, rostfritt stål, Avesta Folkets park 
Sjurygg, brons, Falun
Trana, brons, Borlänge
Björnunge, brons, Ludvika
Dovhjort, brons, Dala-Husby
 Björn, sten, Kristianstad

Källor
Gunnar Mölgaard: Lars Anderson på avestabilder.se. Läst 2013-09-22
 Andersson, Lars Jonas på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Konstnärer från Uppsala
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1910
Avlidna 2005
Män
Lijin, Dongying

Lijin är ett härad under Dongyings stad på prefekturnivå  i Shandong-provinsen i norra Kina. Det ligger omkring 170 kilometer nordost om provinshuvudstaden Jinan. 

Sedan mitten av 1800-talet har Gula flodens mynning löpt genom orten.

WP:Projekt Kina
Lijin

Lijin kan syfta på:

Lijin, Dongying – ett härad i Shandong-provinsen i Kina
 Lijin (socken i Kina)
Likin – en skatt som introducerades under Qingdynastin

WP:Projekt Kina
Sune Hederström

Bo Sune Hederström, född 20 augusti 1883 i Pajala, Norrbottens län, död 7 juli 1958 i Skellefteå, var en svensk jägmästare.

Sune Hederström var son till jägmästaren Robert Hederström och Wilhelmina Montell. Efter studentexamen 1903 gick han samma yrkesbana som fadern. Sune Hederström tog examen vid Skogsinstitutet 1907, blev extra jägmästare 1907, var assistent i Härnösands, Medelpads och Tåsjö revir 1907–1914, jägmästare i Jukkasjärvi revir 1915–1928, tillförordnad överjägmästare i Skellefteå distrikt 1928 och blev överjägmästare 1930. Hederström hade också olika uppdrag, han var ordförande i Skellefteå stadsfullmäktige, Skellefteå flottningsförening och Västerbottens läns nordöstra kristidsstyrelse (från 1939). Han hade Svenska Jägarförbundets hedersmärke i guld. Han var riddare av Nordstjärneorden.

Hederström gifte sig 1910 med Elin Petersson (1886–1954) från Gotland, dotter till hemmansägaren, direktören Ludvig Petersson och Emma Olofsson. De fick sex barn: skådespelaren Bo Hederström (1912–2001), fotografen Marianne Greenwood (1916–2006), jägmästaren Torbjörn Hederström (1918–2009), Ulf Hederström (1920–2001), tandläkaren Dagmar Gimstedt (född 1921) och Briten Schartau (född 1923).

Referenser

Svenska jägmästare
Personer från Pajala socken
Män
Födda 1883
Avlidna 1958
Ernst August Weidenhielm

Ernst August Weidenhielm, född den 2 september 1808 på Hägerum (fideikommiss inom ätten), Kristdala socken, Kalmar län, död den 17 oktober 1894 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Weidenhielm blev 1823 student i Lund, avlade 1828 examen till rättegångsverken, blev 1844 assessor och 1858 hovrättsråd i Göta hovrätt samt var 1863–1873 landshövding i Västernorrlands län och ordförande i länets hushållningssällskap.

Han är begraven på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm. Han var bror till Oscar Weidenhielm samt far till Carl Herman och Christer Weidenhielm.

Källor

Noter 

Födda 1808
Avlidna 1894
Landshövdingar i Västernorrlands län
Svenska hovrättsråd
Svensk obetitlad adel
Personer från Kristdala socken
Män
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
No (film)

No är en chilensk dramafilm från 2012 i regi av Pablo Larraín. Filmen utspelar sig kring verkliga historiska moment i slutet av 80-talet inför valet att omvälja general Augusto Pinochet i åtta år till, eller inte.

Filmen var nominerad i kategorin Bästa utländska film på Oscarsgalan 2013.

Handling
René arbetar inom reklambranschen och tar sig an uppdraget att leda "nej"-kampanjens reklamfilm inför det demokratiska valet mot Pinochet. Regimen äger all tv-tid, men tillåter oppositionen att sända kampanjmaterial en liten tid varje dag. Med begränsade ekonomiska tillgångar och en del motstånd från oppositionens ledare skapar René och hans medarbetare en ovanlig kampanjfilm för att föra oppositionen till valvinst.

Rollista
 Gael García Bernal - René Saavedra
 Alfredo Castro - Luis "Lucho" Guzmán
 Luis Gnecco - José Tomás Urrutia
 Antonia Zegers - Verónica Carvajal
 Marcial Tagle - Costa
 Néstor Cantillana - Fernando Arancibia
 Jaime Vadell - Sergio Fernández
 Sergio Hernández
 Alejandro Goic - Ricardo
 Diego Muñoz
 Paloma Moreno
 Richard Dreyfuss, Jane Fonda, Christopher Reeve och Pinochet som sig själva i arkivbilder

Kritik
Filmen har mottagit en hel del hyllningar. På Rotten Tomatoes kritikermätning graderas den till 93 procent. I Chile har det på vissa håll åberopats faktafel och riktats negativ kritik mot filmens fokus på tv-reklamens signifikans för valvinsten som förringar de insatser som gjordes på annat håll. Genaro Arriagada, ledaren för "nej"-kampanjen, sa i en intervju att filmen är en grov överförenkling som inte har någonting att göra med verkligheten.

Referenser

Filmer 2012
Chilenska dramafilmer
Chile på film
Spanskspråkiga filmer
Filmer om val
Filmer i regi av Pablo Larraín
Carl Herman Weidenhielm

Carl Herman Weidenhielm, född den 15 maj 1852 i Jönköping, död den 13 januari 1911 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, son till Ernst August Weidenhielm, brorson till Oscar Weidenhielm.

Weidenhielm blev 1871 student i Uppsala, avlade 1875 examen till rättegångsverken och blev 1877 vice häradshövding. Han tjänstgjorde i Kammarrätten och Arméförvaltningen (ombudsman 1885-95), blev 1895 kansliråd och 1899 expeditionschef i Lantförsvarsdepartementet samt 1904 generalkrigskommissarie. Han var därjämte sekreterare i riksdagens kansli (1881-95) samt i kommittéerna angående statens upphandlings- och entreprenadväsen (1887-88) och fredsförvaltningen (1893-95). Han utgav Samling af gällande föreskrifter angående rustnings- och roteringsbesvärens effektiva utgörande vid indelta armén (1891) och Samling af de vid 1910 års ingång gällande författningar et cetera angående förvaltningen vid svenska armén under fred (1910). Weidenhielm var ledamot av Krigsvetenskapsakademien (invald 1901).

Källor 

 

Födda 1852
Avlidna 1911
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Jurister från Jönköping
Män
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Ämbetsmän från Jönköping
Ericus Johannis Schroderus

Ericus Johannis Schroderus, född omkring 1609 i Uppsala, död 14 januari 1639 i Stockholm, var en svensk översättare och lexikograf.

Ericus Johannis Schroderus var son till borgaren Johannes Andreae. Han skrevs in vid Uppsala universitet den 2 november 1635, han disputerade pro grau den 17 oktober 1635 och blev magister 27 eller 29 oktober 1635, allt vid Uppsala universitet. Han var kunglig stipendiat åtminstone 1632-1637 och vistades i Uleåborg på kungligt uppdrag 1636. Schroderus var informator hos kyrkoherden Petrus Erici Roslagius i Stockholm. Han var ogift.

Schroderus födelseår är okänt, men bör vara tidigare än 1609, enligt Hesselman 1929, s XIII och XVI och följande. Brodern Abrahamus Johannes föddes nämligen detta år, enligt uppgift i begravningsinbjudan 1647. Brodern blev sedermera skolrektor i Uppsala och skrevs in vid Uppsala universitet 1637 och därför var han sannolikt yngre. I universitetsmatrikeln anges båda bröderna som Upsalaiensis. Ericus Johannis Schroderus studerade bland annat medicin, anatomi och geometri. Han var respondent på medicinska avhandlingar 1629 och 1634. Som kunglig stipendiat och medicine studerande höll han den 11 mars 1632 på uppdrag av stipendieinspektorerna ett offentligt lovtal över sin hembygd Uppland: Oratio de Uplandiarum laudibus. Följande år trycktes det. Sin gradualavhandling, Disputatio psychologica de sensibus internis, försvarade han i oktober 1635 med Johannes Laurentii Stalenus som praeses.

Källor 
Svenskt biografiskt lexikon
 Svenskt biografiskt lexikon, Riksarkivet

Externa länkar
 Ericus Johannis Schroderus i Libris

Svenska filologer
Svenska lexikografer
Svenska översättare under 1600-talet
Personer under stormaktstiden
Födda 1600-talet
Avlidna 1639
Män
Översättare från Uppsala
Forskare från Uppsala
Lista över offentlig konst i Avesta kommun

Lista över offentlig konst i Avesta kommun är en ofullständig förteckning över främst utomhusplacerad offentlig konst i Avesta kommun. 

{Offentligkonstlista|döljKommun=
| id           = k2084/9
| id-länk      = 
| titel        = 
| aka          = oljemålning
| artikel      = 
| konstnär     = Ritva Öijar
| årtal        = 1982
| beskrivning  = 
| typ          = Oljemålning
| material     = canvas, olja
| fri          = 
| plats        = Avesta bibliotek
| inomhus      = 
| stadsdel     = 
| lat          = 
| lon          = 
| bild         = 
| commonscat   = 
|}

Källor
Avesta i bilder, läst 2013-09-22

 Konstvandring - Guide till offentlig konst i Avesta (1999), Kultur Avesta, Avesta Kommun.

Noter

Externa länkar

Avesta
Avesta
Kultur i Avesta kommun
Frederic McLaughlin

Frederic McLaughlin, född 27 juni 1877 i Chicago, död 17 december 1944, var den förste ägaren av det professionella ishockeylaget Chicago Black Hawks.

Chicago Black Hawks
Frederic McLaughlin föddes i Chicago 1877 som son till en välbärgad kaffehandlare. 1901 tog han examen från Harvard University och 1905, då hans far gick bort, tog han över familjens affärer. 

1926 köpte McLaughlin rättigheterna till det nedlagda WHL-laget Portland Rosebuds av bröderna Lester och Frank Patrick och flyttade det till Chicago. McLaughlin döpte om laget till Black Hawks och laget fick en plats i NHL från och med säsongen 1926–27. McLaughlin var sportdirektör för Chicago Black Hawks under 18 säsonger, från 1916 till 1942, och såg klubben vinna två Stanley Cup 1934 och 1938.

McLaughlin var känd för sin otålighet med Black Hawks tränare och under hans styre såg laget 18 olika tränare under lika många säsonger. Den förste, Pete Muldoon, fick gå redan efter en säsong och ska därefter, enligt en populär klubbmyt, ha uttalat en "förbannelse" över klubben och McLaughlin. McLaughlin försökte under sin tid som sportdirektör för Black Hawks även fylla laget med så många amerikansk-födda spelare som möjligt, detta under en tid i NHL då de allra flesta spelarna i ligan kom från Kanada. Black Hawks vann Stanley Cup 1938 med åtta amerikaner i spelartruppen och med en amerikansk tränare i Bill Stewart. Stewart fick sparken tidigt säsongen därpå.

McLaughlin dog 1944, 67 år gammal, och 1963 valdes han postumt in som ärad medlem i Hockey Hall of Fame.

Referenser
"Hockey Appeal Shadow of Man – The Late Frederic McLaughlin Launched Chicago Team" The Spokesman-Review, 24 december 1944. 
Frederic McLaughlin på Find A Grave

Noter

Tryckta källor

Födda 1877
Avlidna 1944
Män
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Personer från Chicago
Befattningshavare i Chicago Blackhawks
Stanley Cup-mästare 1938
Stanley Cup-mästare 1934
Alumner från Harvard University
Minamoto no Yukiie

Minamoto no Yukiie (源 行家), med okänt födelsedatum, död 1 juni 1186, var bror till Minamoto no Yoshitomo och en av befälhavarna Minamoto-styrkorna i Genpei-kriget I slutet av Heianperioden.

1181 blev han besegrad i slaget vid Sunomatagawa av Taira no Tomomori. Han flydde och förstörde bron över Yahagi-gawa. Här gick han i försvar, men blev besegrad än en gång i vad som kommit att kallas slaget vid Yahagigawa. Emellertid blev Taira no Tomomori sjuk och Minamotoarmén klarade sig ifrån ett fullständigt nederlag.

Under en kortare period stod Yukiie i förbund med Minamoto no Yoshinaka mot Minamoto no Yoritomo, som var ledare för klanen. Men när Yoshinaka föreslog en kidnappning av kejsaren, Go-Shirakawa, förrådde Yukiie honom. Han avslöjade planen för kejsaren, som i sin tur berättade för Yoritomo.

Yukiie halshöggs 1186 efter anklagelser om högförräderi.

Referenser

Noter

Källor 
 Sansom, George: “A History of Japan to 1334”, Stanford, California: Stanford University Press. pp 278–9. (1958)
 Turnbull, Stephen: “The Samurai Sourcebook”, London: Cassell & Co (1998)

 
Japanska militärer
Minamoto-klanen
Födda 1100-talet
Avlidna 1186
Män
WP:Projekt Japan
Familjetrippen

Familjetrippen () är en amerikansk långfilm från 2013 i regi av Rawson Marshall Thurber, med Jennifer Aniston, Jason Sudeikis, Emma Roberts och Will Poulter i rollerna.

Handling
Knarklangaren David Clark (Jason Sudeikis) lever ett ensamt och ganska meningslöst liv. När han blir rånad på alla sina pengar och allt sitt knark blir hans chef Brad Gurdlinger (Ed Helms) riktigt sur. Men om David kan smuggla lite marijuana ifrån Mexiko till USA så är allt förlåtet och han ska till och med få $100 000 i betalning. David inser snart att han måste ha en bättre förklädnad än sitt vanliga jag; en vanlig familj på semester drar nog klart mindre uppmärksamhet till sig. Han letar nu rätt på en fru, hans strippande granne Rose (Jennifer Aniston), en son, den idiotiska artonåringen Kenny (Will Poulter) och en dotter, den förrymda tonåringen Casey (Emma Roberts).

Rollista

Mottagande
Filmen blev en publikframgång; med en budget på 37 miljoner dollar har den hittills spelat in över 222 miljoner världen över.

Kritikerna var dock mer negativa i sina betyg, på recensionssajten Rotten Tomatoes är 47% av recensionerna positiva. Recensenten på Svenska Dagbladet gav filmen 2 av 5 och skrev:

Sydsvenskans kritiker Anna Hellsten var lite mer positiv och gav filmen 3 av 5:

Uppföljare 
Den 25 februari 2014 meddelade Warner Bros. Pictures och New Line Cinema att en uppföljare till Familjetrippen var under utveckling.

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 2013
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Filmmusik av Ludwig Göransson
Ostrów Mazowiecka

Ostrów Mazowiecka är stad i Masoviens vojvodskap i östra Polen. Ostrów Mazowiecka, som för första gången nämns i ett dokument från år 1410, hade 22 837 invånare år 2012.

Referenser

Externa länkar 
 Ostrów Mazowieckas officiella webbplats

Städer i Masoviens vojvodskap
Stadskommuner i Masoviens vojvodskap
Pehr Malmström

Pehr Malmström, född den 11 december 1758 i Gunnilbo socken, Västmanland, död den 18 september 1834, var en svensk präst och bibliotekarie.

Malmström blev 1776 student i Uppsala, 1785 filosofie magister (primus) och 1786 docent i praktisk filosofi. Han ordnade och förtecknade den kungliga samlingen av kufiska mynt och utnämndes 1789 till professor i österländska språk och grekiska vid Åbo universitet. År 1795 utsågs Malmström, på grund av rikskanslern Sparres inflytande, till kunglig bibliotekarie, med förbigående av den högt förtjänte, sextiofyraårige Gjörwell. Han ordnade biblioteket i dess nyinredda lokal i kungliga slottet och förmådde Gustav IV Adolf att 1797 skänka sin fars betydande boksamling till kungliga biblioteket, skaffade detta ökade anslag för bokinköp, fördubblade dess personal och gjorde det tillgängligt för allmänheten med mera. År 1804 förordnades Malmström att granska alla utländska tidningar och tidskrifter samt ha uppsikt över alla svenska arbeten av samma slag. Vidare erhöll han småningom flera andra uppdrag, alla syftande att inskränka tryckfriheten och lägga band på den litterära gemenskapen med utlandet. Det var klart, att stort missnöje skulle drabba Malmström för dessa värv, som han dock säger sig ha utövat med största möjliga eftergift och liberalitet. 

År 1807 fick Malmström kansliråds fullmakt, prästvigdes 1808 och erhöll 1811 Skövde pastorat. Han utgav utom predikningar och akademiska avhandlingar Prospectus till en afhandling om nationalrepresentation och statsdepartementer i Sverige (1809), av samtida bedömare betecknad som "lärd och ordentlig, men något öfverspänd", Essai sur le système militaire de la Suède (1813), vars egentlige författare lär ha varit översten friherre Gustaf Fredrik Adam Sture, Skrifter i åtskilliga ämnen (1818) och Ämbetsberättelse med tillhörande handlingar (1819), en viktig källa för kunskapen om de litterära förhållandena under Gustav IV Adolfs tid, trots att de utlovade bilagorna aldrig utkom. I samband med sin ansökan om Stora Tuna pastorat i Dalarna råkade han i häftig fejd med Västerås domkapitel, där J.O. Wallin då var den ledande, men Malmström gick segrande ur striden och utnämndes slutligen 1822 till det ovanligt förmånliga gället, vilket föranledde landshövding Hans Järta att begära avsked. Malmströms skriftväxling och enskilda förhållanden var inte ägnade att stärka hans anseende.

Källor 

 

Praktiska filosofer
Svenska professorer i grekiska
Svenska professorer i österländska språk
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Kungliga akademien i Åbo
Rektorer vid Helsingfors universitet
Svenska riksbibliotekarier
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1800-talet
Svenska filosofer under 1800-talet
Personer under gustavianska tiden
Personer från Gunnilbo socken
Födda 1758
Avlidna 1834
Män
Ugglan
Gustaf Fredrik Adam Sture

Gustaf Fredrik Adam Sture, född den 25 januari 1774 i Stockholm, död den 12 oktober 1841 i Trästena socken, Skaraborgs län, var en svensk friherre och militär.

Sture började på papperet sin militära bana som sergeant vid Västmanlands regemente 1778. Han blev fänrik där 1779 och övergick till Sprengtportens regemente 1781. Sture blev kornett vid Mörnerska husarregementet 1790 och löjtnant där 1793. Han befordrades till ryttmästare vid Livregementsbrigadens husarkår 1796 och beviljades avsked 1808 med tillstånd att kvarstå som major i armén. Sture blev bataljonschef vid Älvsborgs lantvärn samma år. Han blev överstelöjtnant i armén och överadjutant 1809. Sture blev överstelöjtnant vid Västgöta dragonregemente samma år och beviljades avsked därifrån 1810 med tillstånd att kvarstå som överstelöjtnant  i generalstaben. Han beviljades överstes avsked ur krigstjänsten 1816. Sture skall ha varit författaren till den av Pehr Malmström utgivna skriften Essai sur le système militaire de la Suède (1813). Han blev riddare av Svärdsorden 1814- Sture ligger jämte sin fru och samtliga deras barn begraven i familjegraven i Teda kyrka i Uppsala stift.

Källor 
 Sture nr 187, tab. 4 på Adelsvapen-Wiki

Överstar i svenska armén
Svenska friherrar
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Stockholm
Födda 1774
Avlidna 1841
Män
Sam Lowes

Sam Lowes, född 14 september 1990 i Lincoln, Lincolnshire, är en brittisk roadracingförare. Han blev världsmästare i Supersport säsongen 2013. Han tävlade det året i Supersport på en Yamaha YZF R6 för Yaknich Motorsport. Sedan 2014 kör Lowes Grand Prix Roadracing i Moto2-klassen undantaget 2017 då han tävlade i MotoGP som fabriksförare för Aprilia. Han är tvillingbror med Alex Lowes.

Tävlingskarriär

Supersport 
Lowes gjorde debut i Supersport-VM 2009 på en Honda. Säsongen 2011 körde han hela VM-serien och blev sexa totalt. Säsongen 2012 tog han sina två första segrar och blev trea i mästerskapet. Till Supersport-VM 2013 bytte Lowes från Honda till Yamaha. Han tog snabbt kommandot och skaffade sig en stor VM-ledning efter seger i 4 av de 6 första deltävlingarna och säkrade VM-titeln i den näst sista deltävlingen.

Moto2 
Roadracing-VM 2014 gick Lowes över till Grand Prix-klassen Moto2. De två första åren tävlade han som fabriksförare för Speed Up. Första segern kom i Amerikas Grand Prix säsongen 2015 och han blev fyra i VM den säsongen. Han tecknade redan 2015 ett kontrakt på att 2017 köra i MotoGP för Aprilia Racing Team Gresini. Lowes fortsatte därmed i Moto2 2016 men körde istället en Kalex hos Gresini Racing. Han såg ut att kunna slåss om VM-titeln i början av säsongen, men av de tio sista deltävlingarna bröt han sex på grund av krascher och slutade femma i VM med två Grand Prix-segrar.

MotoGP och åter till Moto2
Lowes gick Roadracing-VM 2017 upp i kungaklassen MotoGP som fabriksförare för Aprilia med Aleix Espargaró som stallkamrat. Lowes hade svårt att hålla sig på hjulen och tog endast 5 poäng vilket räckte till 25:e plats i VM. Trots ett tvåårigt kontrakt med Aprilia fick inte Lowes fortsatt förtroende utan återvände till Moto2-klassen säsongen 2018. Han kör en KTM för stallet Swiss Innovative Investors.

VM-säsonger

Framskjutna placeringar 
Uppdaterad till 2021-05-03.

Källor 

  
  Arkivlänk

Födda 1990
Levande personer
Brittiska roadracingförare
MotoGP-förare
Moto2-förare
Supersportförare
Världsmästare i roadracing
Personer från Lincoln, Lincolnshire
Män
Världsmästerskapet i strandfotboll 2013

Världsmästerskapet i strandfotboll 2013 (officiellt FIFA Beach Soccer World Cup Tahiti 2013) spelades i Tahiti 18–28 september 2013. Mästerskapet var den 7:e upplagan av VM i strandfotboll, och 16 landslag deltog i slutspelet som bestod av 32 matcher. Ryssland vann turneringen, då de besegrade Spanien i finalen. Brasilien tog en tredjeplacering då de besegrade Tahiti i matchen om tredjepris. Totalt gjordes det 243 mål (7,6 per match) i turneringen, och främste målskytt blev Dmitrii Shishin från Ryssland med 11 mål. Bruno Xavier från Brasilien utsågs till turneringens bäste spelare. Dona från Spanien utsågs till turneringens bäste målvakt.

Kvalspel

Kvalificerade länder

Gruppspel
Gruppspelet spelades under perioden 18–22 september 2013.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Utslagsspel

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Externa länkar
 FIFA Beach Soccer World Cup Tahiti 2013 – Webbsida på FIFA.com

Källor