kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Piotr Jaroszewicz

Piotr Jaroszewicz, född 8 oktober 1909 i Njasvizj i Ryska imperiet, numera Vitryssland, död 1 september 1992 i Warszawa i Polen, var en polsk general och premiärminister.

Biografi
Efter avslutad gymnasieskola i Jasło började Jaroszewicz arbeta som lärare och rektor i Garwolin. Efter utbrottet av andra världskriget och Molotov–Ribbentrop-pakten flyttade han till den sovjetkontrollerade zonen i Polen. I juli 1940 deporterades han till Slobodka i Archangelsk oblast tillsammans med sin första hustru Oksana Gregorevna (1914–1952) och dottern  Olila (född 1940).

År 1943 anslöt han sig till den polska armén under general Zygmunt Berling. Året därpå gick han med i det Polska arbetarpartiet och blev befordrad till biträdande politisk befälhavare för 1:a armén.

Efter en militär karriär blev han 1948 medlem av centralkommittén och 1971 av politbyrån. Efter krigsslutet blev han biträdande försvarsminister (1945–1950) och från 1956 var han polsk ambassadör inom Comecon. Samtidigt tjänstgjorde han som vice premiärminister i Polen mellan 1952 och 1970 och var minister för gruvindustrin 1954–1956. Hans hustru avled 1952, och senare under 1950-talet gifte han om sig med journalisten Alicja Solska (6 oktober 1925 – 1 september 1992).

Från 23 december 1970 till 18 februari 1980 var han premiärminister i Polen. Efter att ha misslyckats med att undertrycka Solidaritets-rörelsen avgick han 1980 från alla politiska uppdrag och uteslöts ur partiet påföljande år.

Piotr Jaroszewicz och hans fru Alicja Solska mördades den 1 september 1992 under mystiska omständigheter i sitt hus i Anin i närheten av Warszawa.

Källor
 
 
 Bra Böckers Lexikon, 1976

Externa länkar
 Bilder på Google
 

 
Födda 1909
Avlidna 1992
Män
Personer från Njasvizj
Polska generaler
Polska politiker
Mördade politiker
Victor August Altén

Victor August Altén, född 1802 i Stockholm  död 1856, var en svensk författare, son till Mårten Altén.

Altén, som var flickskoleföreståndare i Kristianstad, utgav några smärre diktsamlingar (1832 och 1835) under signaturen Victor och översatte Englarnes kärlek av Thomas Moore.

Skrifter (urval)
 Tankar i anledning af förslag till kyrkolag och ordning för svenska församlingen (Jönköping, 1831)
 Axel och Louise, eller Trofast kärlek: sann händelse från midten af 18:de seklet (tillsammans med Fredrika Altén) (Jönköping: Lundström, 1831)
 Dikter (af Victor) (Jönköping, 1832, 1835)
 Brandvakterna: comedie i 4 akter efter en berättelse af Heinrich Zschokke (Jönköing: Lundström, 1832)
 Djur-werlden (af J. E. L.) (Lundström, 1833)
 Spanska flugor från Pinden (Lundström, 1834)
 Sång öfver Michaël Ney (Hörberg, 1835)

Översättningar
 Frans Michael Franzén: Selma und Fanny: ein Cyclus von Gedichten (aus dem Schwedischen übersetzt von Vict. Aug. Altén) (Gothenburg, 1843)
 Thomas Moore: Englarnes kärlek: skaldestycke (Jönköping, 1848)
 Esaias Tegnér: Neuere Schriften. H. 1 (aus dem Schwedischen übertragen von V.A. Altén) (Leipzig: Hermann Schultze, 1851)

Källor 
 

Svenska poeter under 1800-talet
Svenskspråkiga poeter
Svenska översättare under 1800-talet
Översättare från engelska
Översättare från svenska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1802
Avlidna 1856
Män
Författare från Stockholm
Översättare från Stockholm
David Wilhelm Dunckel

David Wilhelm Dunckel, född 1793 i Berlin, död 1851, var en tyskfödd svensk präst och författare, gift 1821 – cirka 1840 med författaren och översättaren Dorothea Dunckel.

Dunckel prästvigdes 1818 och anställdes samma år som pastor vid holländsk-tyska kapellet i Stockholm samt utnämndes 1823 till kyrkoherde vid tyska församlingen i Göteborg och 1827 därjämte till hovpredikant. År 1823 blev han ledamot av Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg. Dunckel utgav Kurzgefasste Geschichte der deutschen Gemeinde zu Gothenburg (omfattande tiden 1623–1773; 1849) och Predikningar med mera, samt översatte till tyska svenska kyrkohandboken (1825) och Sveriges anor av Bernhard von Beskow (1838) med mera.

Källor 
  

Svenska präster under 1800-talet
Svenska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från svenska
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Författare från Berlin
Män
Födda 1793
Avlidna 1851
Ugglan
Skåpmadonna

Skåpmadonna eller skrinmadonna är ett altarskåp utformat som en madonnabild. Det kan öppnas (dess mantel viks ut) och bildar då en traditionell triptyk med en mittdel (corpus) och två flyglar.

Två exemplar av skåpmadonnor finns i Sverige: en i Misterhults kyrka och en i Övertorneå kyrka.

Referenser 
SAOB

Noter

Webbkällor 
http://www.ullahansson.com/norr/mantelmadonnan.html

Altarskåp
Medeltiden
Frederick Smyth

Frederick Smyth, född 9 mars 1819 i Candia, New Hampshire, död 22 april 1899 i Manchester, New Hampshire, var en amerikansk republikansk politiker. Han var New Hampshires guvernör 1865–1867.

Smyth, som var en framgångsrik affärsman, tjänstgjorde som Manchesters borgmästare 1852–1854 och 1864. Smyth efterträdde 1865 Joseph A. Gilmore som guvernör och efterträddes 1867 av Walter Harriman.

Smyth avled 1899 och gravsattes på Valley Cemetery i Manchester.

Referenser

Noter

Borgmästare i Manchester, New Hampshire
Guvernörer i New Hampshire
Amerikanska republikaner
Personer från Rockingham County, New Hampshire
Födda 1819
Avlidna 1899
Män
Dunckel

Dunckel är ett efternamn, som burits av bland andra:

 David Wilhelm Dunckel (1793–1851), svensk präst
 Dorothea Dunckel (1799–1878), svensk poet, översättare och dramatiker

Efternamn
Flygel (dubbeldörr)

Flygel kallas vardera halvan i en dubbeldörr, vanligen syftande på de yttre, målade flyglarna på ett altarskåp.

Källor 

Dörrar
Altarskåp
Björklundstorpet

Björklundstorpet är platsen för det tidigare Björklunds torp i Björklunds hage på östra sidan av Bällstavägen i stadsdelen Norra Ängby i Bromma, väster om Stockholm.

Björklundstorpet i Björklunds hage låg på krönet nära Bällstavägen i anslutning till gravfältet i Björklunds hage, som var gravplatsen för det tidiga Ängby. Gravarna framträder tydligt i området närmast söder om Bällstavägen. I slutet av 1800-talet lär en smed med namnet Björklund ha bott i torpet. En trappa från Bällstavägen visar torpets plats. Huset vandaliserades och eldhärjades under 1950-talet. Därefter revs torpet efter 1955.

Historia
Björklundstorpet låg strax väster om Stora Ängby slott. Torpplatsen, det vill säga platsen där torpet tidigare låg, ligger i utkanten av ett delröjt järnåldersgravfält (RAÄ 62 i Bromma) i Björklunds hage. Torpet Björklund är troligen byggt under 1700-tales senare hälft. Vid 1779 års husförhör anges en torpare bo i huset. Johan Davidsson bodde i torpet 1783 enligt husförhörsprotokoll. År 1809 anges en statdräng boende i stugan. Husförhörslängd 1810 nämner statdrängen Maths Lundberg med familj.

I slutet av 1800-talet uppges en smed med namnet Björklund ha bott i torpet. Vid den tiden låg torpet under Råcksta och kallades också för Råckstastugan. Ett tidigare namn var Sörtorp. Torpet markeras på kartor från 1800, 1826, 1829 och 1846. Det nämns också i 1717 års "cathechissmiförhörslängd". Under de sista åren som torpet fanns kvar var det uthyrt.

Stugan hade endast ett rum med gavelingång. Torpet fanns kvar obebott i flera år till någon gång efter 1955, då det vandaliserades, eldhärjades och sedan revs. Idag syns en tydlig gräsöverväxt husgrundsterrass och några trappsteg av sten upp till terrassen.

Torpet kallades en tid för NTO-stugan. IOGT (Godtemplarorden) hade stugan som möteslokal. Det ska finnas en ristning på en häll inte långt från platsen. Ristningen ska föreställa ett cirkelornament, en ofullständig människofigur och bokstäverna IOGT.

Källor
 Nils Ringstedt, Torpen i Bromma, Historik, lägen och lämningar, Bromma hembygdsförenings skrift nr 3, 2010, sidorna 52-53. .
 Nils Ringstedt, Brommas skyltade kulturminnen - en kulturhistorisk vägvisare, Bromma hembygdsförenings skrift nr 4, 2013, sidorna 37-39. .

Ängby
Torp i Bromma
Ej längre existerande byggnader i Västerort
Eva Hamberg

Eva Marit Elisabeth Hamberg, född 19 oktober 1944 i Södertälje stadsförsamling, är en svensk teologisk forskare. Hon är teologie och filosofie doktor samt professor emerita i migrationsforskning vid teologiska fakulteten vid Lunds universitet sedan 2011. Hon prästvigdes för Svenska kyrkan 1982 och blev professor 1997. Hon var ledamot av Svenska kyrkans läronämnd till oktober 2013. Hon lämnade därefter samfundet och avsade sig ämbetet då hon ansåg att Svenska kyrkan sekulariserats.

Referenser

Externa länkar
Eva Hamberg på Lunds universitets webbplats

Svenska professorer i teologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Präster i Svenska kyrkan
Personer från Södertälje
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Francesco Maselli

Francesco Maselli (alternativnamn Citto Maselli), född 9 december 1930 i Rom, död 21 mars 2023 i Rom, var en italiensk filmregissör och manusförfattare.

Filmografi 
 1949 - Tibet proibito 
 1949 - Bagnaia, villaggio italiano 
 1950 - Finestre 
 1951 - Zona pericolosa 
 1951 - Stracciaroli 
 1951 - Sport minore 
 1951 - Bambini 
 1952 - Ombrelli 
 1953 - Uno spettacolo di pupi 
 1953 - I fiori 
 1953 - Festa dei morti in Sicilia 
 1953 - Città che dorme 
 1953 - L'amore in città (episode "Storia di Caterina") 
 1954 - Cantamaggio a Cervarezza 
 1955 - Gli sbandati 
 1956 - La donna del giorno 
 1956 - Bambini al cinema 
 1959 - Adolescenza 
 1960 - La suola romana 
 1960 - I delfini 
 1961 - Le italiane e l'amore (episode "Le adolescenti e l'amore") 
 1964 - Gli indifferenti 
 1967 - Fai in fretta ad uccidermi... ho freddo! 
 1969 - Ruba al prossimo tuo 
 1970 - Lettera aperta a un giornale della sera 
 1975 - Il sospetto 
 1980 - Tre operai (TV-serie)
 1984 - L'addio a Enrico Berlinguer (kollektive dokumentärfilm)
 1986 - Storia d'amore 
 1988 - Codice privato 
 1990 - L'alba 
 1990 - Il segreto 
 1996 - Intolerance (episode "Pietas") 
 1996 - Cronache del terzo millennio 
 1999 - Il compagno (TV-film) 
 2001 - Un altro mondo è possibile (kollektive dokumentärfilm)
 2002 - Lettere dalla Palestina 
 2003 - Firenze, il nostro domani 
 2005 - Frammenti di Novecento 
 2007 - Civico zero 
 2009 - Le ombre rosse''

Referenser

Externa länkar 

Födda 1930
Italienska filmregissörer
Regissörer från Rom
Män
Avlidna 2023
Italienska manusförfattare
Personer i Italien under 1900-talet
Personer i Italien under 2000-talet
Haugar Vestfold Kunstmuseum

Haugar Vestfold Kunstmuseum är ett konstmuseum i Tønsberg i Norge med utställningar med huvudsakligen norsk samtidskonst. 

Konstmuseet har lokaler i den tidigare sjömansskolan i Haugar i Tønsberg, vilken uppfördes 1918-21. Museet drivs av en av Tønsbergs kommun och Vestfolds landsting 1993 bildad stiftelse. Det invigdes i september 1995. 

Museet har, förutom tillfälliga utställningar, en permanent utställning med verk av Kjartan Slettemark och Frans Widerberg.

Källor
Denna artikel bygger på artikeln om  Haugar Vestfold Kunstmuseum på norskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Haugar Vestfold Kunstmuseums webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Norge
Tønsbergs kommun
Museer invigda 1995
Övre Lia naturreservat

Övre Lia är ett naturreservat i Skällinge socken i Varbergs kommun i Halland.

Reservatet ligger nära det välkända området Åkulla bokskogar. Liksom flera omgivande naturreservat består Övre Lia framförallt av bok- och ekskog. Skogen är gammal och därför finns flera signalarter såsom mussellav, bokvårtlav, grynig filtlav och glansfläck i området.

Svenska kyrkan äger området som varit skyddat sedan 2011 och omfattar 43 hektar.

Källor
Övre Lia, Länsstyrelsen i Hallands län

Naturreservat i Varbergs kommun
Naturskyddsområden bildade 2011
Norra IP

Norra idrottsplatsen (Norra IP) var tidigare Sandvikens IF:s hemmaarena i Allsvenskan. Även Sandvikens AIK bandy har spelat sina hemmamatcher på Norra IP fram till 1974 då man flyttade bandyn till den nya kostfrysna isbanan på Jernvallen.

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sport i Sandviken
Sportanläggningar i Sandvikens kommun
Herrgärdets IP

Herrgärdets IP var en idrottsplats i Västerås i Västmanlands län. Idrottsplatsen var hemmaarena för Västerås IK i den första upplagan av Fotbollsallsvenskan, som spelades säsongen 1924/1925.

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sport i Västerås
Sportanläggningar i Västerås kommun
Hillängens IP

Hillängens IP är en idrottsplats i Ludvika i Dalarnas län, som används för fotbollsspel och friidrott. Dåvarande Ludvika FFI spelade allsvenskt på arenan säsongen 1944/1945. Arenan är i dag hemmaplan för fotbollslagen Ludvika FK och IFK Ludvika. Arenans kanske förnämsta främmande är Liverpool FC, som mötte Ludvika FK i en träningsmatch på 1990-talet.

Fotnot

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sport i Ludvika
Sportanläggningar i Ludvika kommun
Vägga IP

Vägga IP är en idrottsplats i Karlshamn i Blekinge län. Fotbollsklubbarna Högadals IS och IFK Karlshamn spelar sina hemmamatcher på idrottsplatsen. Arenan var allsvensk säsongen 1962 då Högadals IS spelade i Sveriges högsta division.

Vägga IP är hemmaarena för friidrottsklubben IF Udd som bilades 1933. Genom åren har både nationella och internationella friidrottstävlingar arrangerats här. Hemmatävlingen Östersjöspelen går av stapeln varje år i Augusti.

Fotnot

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sport i Karlshamn
Sportanläggningar i Karlshamns kommun
Hans Fischer (SS-Oberführer)

Hans Fischer, född 21 augusti 1906 i Rottenbach, försvunnen 1 maj 1945, var en tysk promoverad jurist och SS-Oberführer. Han beklädde flera höga poster inom Gestapo och var under Tysklands fälttåg mot Polen 1939 befälhavare för Einsatzgruppe III.

Biografi 
Fischer studerade rättsvetenskap vid universiteten i Jena, Halle och Königsberg och promoverades 1933 till juris doktor. Den 1 maj 1932 blev han medlem av Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och SS. Under 1930-talets senare hälft var Fischer chef för Gestapo i Erfurt, Münster och Breslau.

Andra världskriget 
Den 1 september 1939 anföll Tyskland sin östra granne Polen och andra världskriget inleddes. I kölvattnet på de framryckande tyska trupperna följde särskilda insatsgrupper, Einsatzgruppen, vilka hade i uppgift att eliminera personer som kunde tänkas leda det polska motståndet, t.ex. politiska aktivister, intelligentia och reservister. Därtill mördade insatsgrupperna polska judar. Fischer utsågs i september 1939 till chef för Einsatzgruppe III. Fischers Einsatzgruppe bestod av Einsatzkommando 1 under Wilhelm Scharpwinkel och Einsatzkommando 2 under Fritz Liphardt och följde efter 8:e armén som anfördes av general Johannes Blaskowitz.

Mellan 1941 och 1944 var Fischer inspektör för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i Stuttgart och tillika befälhavare för Sicherheitspolizei och Sicherheitsdienst i ämbetsområdet Straßburg-Elsaß. Under andra världskrigets sista år var han inspektör för Sicherheitspolizei och Sicherheitsdienst i Berlin. Fischer försvann den 1 maj 1945.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1906
Avlidna okänt år
Män
Försvunna personer
Tyska jurister
Gestapo
Sicherheitsdienst
Personer inom Einsatzgruppen
Personer från Thüringen
SS-Oberführer
Minamoto no Shunrai

Minamoto no Shunrai, eller Minamoto Toshiyori, (源 俊頼), född 1055, död 29 januari 1129 var en kreativ japansk poet, som sammanställde “Gosen Wakashū” (後撰和歌集, Den senare samlingen av japanska dikter).
Han föddes i Kyûshû, där han bodde sina fyrtio första levnadsår. Shunrai var son till Minamoto no Tsunenobu (1016–1097) som var guvernör i Kyûshû.

Shunrai sågs som något av en excentriker, men blev erkänd när han på uppdrag av kejsare Shirakawa sammanställde antologin Kinyôwakashû (eller Kinyôshû) – ungefär De Gyllene Löven i japansk poesi.

Ett exempel på Shunrais poesi:

kumorinaku

toyo sakanoboru

asaFi ni Fa

kimi zo tukaFen

yorodu yo made ni	 

Wakan finns i engelsk översättning, men har ännu inte översatts till svenska:

Referenser 
 Miner & Brower: “Japanese Court Poetry”, Stanford University Press, LCCN 61-10925, sid 237, 242-243 (1961)

WP:Projekt Japan
Födda 1055
Avlidna 1129
Japanska poeter
Minamoto-klanen
Män
Japanska författare under 1000-talet
Japanska författare under 1100-talet
Lista över Tamar Braxtons inspelningar

Sedan karriärstarten 1989 har R&B-sångaren Tamar Braxton spelat in en mängd låtmaterial. Ofta har artistens arbete sinkats av skivbolagsproblem vilket resulterat i endast två utgivna studioalbum som gavs ut tretton år emellan varandra. Braxton fick sitt inträde i musikbranschen som en av medlemmarna i 1980-tals gruppen The Braxtons. Gruppen splittrades kort efter utgivningen av debuten So Many Ways (1996) som presterade måttligt. Under slutet av 1990-talet påbörjade hon sitt arbete på ett debutalbum. 

Hon skrev på för Jehryl Busbys DreamWorks Records. Till en början namngavs skivan Ridiculous och planerades för utgivning 1999. Av olika anledningar byttes mycket av innehållet ut och Braxton spelade in flera nya låtar till Tamar som släpptes ett år senare. Projektet framhävde två musiksinglar, "Get None" och "If You Don't Wanna Love Me", innan sångaren tvingades lämna sitt skivbolag på grund av låg albumförsäljning. Några år senare skrev hon på för Tommy Mottolas Casablanca Records och spelade in musik till en uppföljare. "I'm Leaving" gavs ut som en marknadsföringssingel på vinyl. Den inspelade musiken gavs aldrig ut av Casablanca och Braxton lämnade bolaget. 

Under följande år hade hon ytterligare tre skivkontrakt och fortsatte att spela in låtar som alla blev outgivna. Flera av dem registrerades av BMI som exempelvis "Be Good to Me", "Look at What You Did" och "Everything You Need".  Efter att ha uppmärksammats i reality-TV skrev Braxton på för Epic Records och släppte sitt kraftigt försenade andra studioalbum med titeln Love and War (2013). Skivan innehöll 14 spår, däribland musiksinglarna "Love and War", "The One", "All the Way Home" och "Hot Sugar". Braxtons första julalbum är planerat för utgivning i oktober 2013.

Utgivet material

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

L

M

N

O

P

Q

R

S

T

U

V

W

X

Y

Z

Outgivet material

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 
 Officiell webbplats
 Officiell Twitter

Tamar Braxton
Låtar framförda av Tamar Braxton
Listor över låtar av artister
Alfabetiska listor
Adriatiska veneter

Adriatiska veneter var ett indoeuropeiskt folk i nordöstra Italien och med venetiska som språk. Omfattningen av deras territorium innan det Romerska riket är osäker men var ungefär den moderna regionen Veneto i det något större landskapet Venetien. Staden Venedigs namn hör ihop med namnen på folket och på dessa regioner. En teori om deras ursprung är att de är besläktade med illyrerna. De är dock inte relaterade till ett västkeltiskt folk veneter som levde vid kusten i Bretagne.

Referenser 

Äldre folkgrupper i Europa
Kamratvallen

Kamratvallen är en idrottsplats i Holmsund i Umeå kommun i Västerbottens län. Idrottsplatsen är hemmaarena för IFK Holmsund. Holmsundskamraterna spelade allsvenskt på Kamratvallen säsongen 1967. Holmsund utgjorde vid denna tid en egen kommun (Holmsunds köping) och blev första västerbottniska kommun med fotbollsallsvenskt spel. IFK Holmsund åkte ur serien, och hemmapubliken svek. Alla tiders allsvenska bottenrekord noterades på Kamratvallen den 29 oktober 1967 då endast 137 åskådare bevittnade Holmsundskamraternas förlust mot Gais, om man inte räknar med de matcher där publik inte tillåtits under pandemi eller som straff efter publikbråk.

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sport i Umeå kommun
Sportanläggningar i Umeå kommun
Sport i Holmsund
Lövåsvallen

Lövåsvallen är en idrottsplats i Billingsfors i Dalsland i Västra Götalands län. Idrottsplatsen är hemmaplan för Billingsfors IK, som spelade allsvenskt på Lövåsvallen säsongen 1946/1947.

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sportanläggningar i Bengtsfors kommun
Sportanläggningar invigda 1944
1944 i Sverige
Ameriprise Financial

Ameriprise Financial, Inc. () är ett amerikanskt bolag som är en av de största diversifierade finansbolagen i USA. De har mer än två miljoner privata–, företags– och institutionella kunder och förvaltar kapital till ett värde som överstiger $ 703 miljarder.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska finansbolag
Företag bildade 1894
Företag i Minneapolis
Företag listade på NYSE
Veneter (keltiskt)

Veneter var ett sjöfarande västkeltiskt folk i sydvästra Bretagne vid Golfe du Morbihan, som under romartiden var en del av ett område som kallas Armorica. De byggde sina fästen på höjder, som beroende på tidvattnet var öar vid flod och halvöar vid ebb. Efter ett förlorat krig med romarna under Julius Caesar såldes de som inte dödades till slaveri. Namnet på den moderna staden Vannes härstammar från veneterna.

Referenser 

Etniska grupper i Europa
Rottenbach, Königsee

Rottenbach är en Ortsteil i staden Königsee i Landkreis Saalfeld-Rudolstadt i det tyska förbundslandet Thüringen. Rottenbach nämns för första gången i ett dokument från år 1253.  var en kommun fram till den 31 december 2012 när den uppgick i staden Königsee-Rottenbach vars namn 2018 ändrades till enbart Königsee.  hade  invånare 2012.

Referenser

Externa länkar

Orter i Thüringen
Carl Nilsson Bechstadius

Carl Nilsson Bechstadius, född 8 februari 1690 i Kalmar, död 20 november 1739 i Vissefjärda socken, var en svensk präst och militärhistoriker.

Bechstadius var son till kantorn vid Kalmar domkyrka Nils Bechstadius. Han studerade vid stadsskolan i Kalmar och inskrevs 1706 vid Uppsala universitet. Han prästvigdes i augusti 1718 och blev i september samma år regementspastor vid sluproddarregementet. Samma år blev han notarie vid amiralitetskonsistorium och i november 1719 amiralitetspastor. Han predikade bland annat på nio av de örlogsskepp som 1719 gick ut för att hindra ryssarnas anfall längs de svenska kusterna. 

Under sin tjänstgöring vid amiralitetet i Karlskrona ägnade sig Bechstadius åt omfattande arkivstudier. Hans forskningar ledde bland annat till utgivningen av Then adelige och lärde swenske siö-man, en förteckning över adliga släkter som härstammade från sjöofficerare och sjöofficerare som gjort sig kända genom sina lärda intressen, samt därtill en matrikel över svenska amiraler och flaggmän från Gustav Vasas tid och fram till år 1700. Bechstadius påbörjade även en matrikel över flaggmän med biografier över dem, jämte längder över präster vid amiralitetet och skeppsbyggmästare. Planer fanns för utgivande av dessa, men Bechstadius ansåg att materialet krävde mer omfattande undersökningar än han hade tid för. 

Sedan han 1729 utnämnts till kyrkoherde i Vissefjärda lämnade han Karlskrona. Bechstadius gjorde insamlingar till ett herdaminne för Kalmar stift och fortsatte även sin fars anteckningar om Kalmar. Detta material finns tyvärr, till skillnad från faderns notisbok, inte bevarat. Därtill gjorde han insamlingar av material rörande Vissefjärda sockens historia samt uppgifter om tidigare präster i socknen. År 1732 utnämndes han till prost. Han var riksdagsledamot 1734 och i samband med detta ledamot av sekreta deputationen. 13–14 september 1736 var Bechstadius preses vid prästmötet i Kalmar. Han utnämndes 22 augusti 1739 till kyrkoherde i Madesjö socken, men hann avlida innan han hunnit tillträda posten.

Källor 
 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska militärhistoriker
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer under frihetstiden
Svenska författare under 1700-talet
Svenska historiker under 1700-talet
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Kalmar
Födda 1690
Avlidna 1739
Män
Hat 2 da Back

Hat 2 da Back är en sång inspelad av den amerikanska R&B-trion TLC för deras tredje studioalbum Ooooooohhh... On the TLC Tip (1992). Midtempo spåret gavs ut som skivans ledande singel och blev gruppens tredje listetta och åttonde topp-tio singel på USA:s singellista Billboard Hot 100. Den tjänade även gruppens andra Grammy Award-nominering med utmärkelsen "Record of the Year". Singeln anses som TLC:s signaturlåt tack vare dess enorma framgångar internationellt. I USA, Storbritannien och Nya Zeeland certifierades "No Scrubs" platina och var den näst största singeln under 1992 enligt Billboards Year End Charts.

Musiksinglar 1993