kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Story of Thor 2

The Story of Thor 2, i Japan känt som  och i Nordamerika som The Legend of Oasis, är ett actionrollspel från 1996 utvecklat av Ancient och utgivet av Sega till Sega Saturn. Spelet är uppföljaren till The Story of Thor, som 1994 släpptes till Sega Mega Drive.

Handling
Spelets huvudperson, Leon, skall hitta sex olika andar och använda deras krafter i kampen mot den onde trollkarlen Agito och hans anhängare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 The Story of Thor 2, på Gamefaqs
Hardcore Gaming 101's

Action-datorrollspel
Datorspel 1996
Sega Saturn-spel
Puerto Rico i olympiska sommarspelen 1976

Puerto Rico deltog med 80 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1976 i Montréal. Totalt vann de en bronsmedalj.

Medaljer

Brons
 Orlando Maldonado - Boxning, lätt flugvikt

Boxning

Lätt flugikt
 Orlando Montalvo →  Brons
 Första omgången – Besegrade Lucky Mutale (ZAM), walk-over
 Andra omgången – Besegrade Brendan Dunne (IRL), KO-1
 Kvartsfinal – Besegrade Héctor Patri (ARG), 5:0
 Semifinal – Förlorade mot Jorge Hernández (CUB), 0:5

Flugikt
Julio Guzman

Bantamvikt
Alejandro Silva

Fjädervikt
Carlos Calderon

Lättvikt
Roberto Andino

Lätt weltervikt
Ismael Martínez

Weltervikt
Carlos Santos

Lätt mellanvikt
Wilfredo Guzman

Mellanvikt
Carlos Betancourt

Lätt tungvikt
José Rosa

Bågskytte

Damernas individuella tävling
 Maria Medina – 1993 poäng (→ 27:e plats)

Herrarnas individuella tävling
 Edgardo Berdeguer – 2200 poäng (→ 31:a plats)

Friidrott

Herrarnas 800 meter
 Jorge Ortiz
 Heat — 1:51,38 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 4 x 400 meter
 Pedro Ferrer, Iván Mangual, Julio Ferrer och Jorge Ortiz
 Heat — 3:06,08 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 400 meter häck
 Julio Ferrer
 Heats — 52,45s
 Semi Final — 51,04s (→ gick inte vidare)

Herrarnas maraton
 José de Jesus — 2:19:34 (→ 23:e plats)
 Víctor Serrano — 2:34:59 (→ 53:e plats)

Fäktning 

Herrarnas florett
 José Samalot

Herrarnas värja
 Gilberto Peña
 Rubén Hernández

Damernas florett
 Dinorah Enríquez

Källor 
 

1976 i Puerto Rico
Nationer i olympiska sommarspelen 1976
1976
Tecmo Super Baseball

Tecmo Super Baseball är ett basebollspel utgivet 1994 till SNES och Sega Mega Drive. Spelet innehåller alla dåvarande 28 MLB-lag. Dock har spelet bara MLBPA-licens, varför spelarna är de verkliga, men lagens "smeknamn" och logotyper. I stället bär lagen enbart namn efter sin hemort, på orter med två lag, som Chicago och New York skiljs lagen åt med "A" eller "N" i nament ("American League" och "National League").

Melodin som spelas på huvudmenyn är Take Me Out to the Ball Game från 1908.

Man kan välja mellan att spela försäsong, seriespel (baserat på 1994 års säsong) följt av slutspel och World Series, eller Superstar-match (fiktiv version av allstarmatch).

Källor

Fotnoter

Externa länkar

1994 i fiktion
Datorspel 1994
Major League Baseball-spel
Sega Mega Drive-spel
Super NES-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Sportspel
Basebollspel
Vacuum

Vacuum kan syfta på:

 Vacuum – äldre stavning av ett fysikaliskt begrepp, se vakuum
 Vacuum (musikgrupp) – en låtskrivar- och producentduo
 Vacuum Fluorescent Display – en typ av presentationsenhet
 Vacuum Oil – ett dotterbolag till Exxon Mobil
 Vacuum State of the Art Conference – en återkommande amerikansk konferens för elektronrörsbaserad ljudutrustning

Se även
 Vacum – ett punkband från Sundsvall
Tecmo Baseball

Tecmo Baseball är ett basebollspel utvecklat av Tecmo till NES, och utgivet i Nordamerika i januari 1989.

Handling
Man kan välja mellan en spelare eller två, alternativt titta på en match mellan två datorstyrda lag. Man kan också spela allstarmatch.

Det finns en National Division (fiktiv variant av National League) och American Division (fiktiv variant av American League, båda med sju lag var. Lagen är: St. Louis, San Francisco, New York, Cincinnati, Los Angeles, Atlanta och Chicago i National Division, och Minnesota, Detroit, Milwaukee, New York, Boston, California och Texas. i American Division 

Spelarna är fiktiva, men baserade på verkliga. En spelare i Detroit vid namn Arex har till exempel en statistik baserade på Alan Trammell i Detroit Tigers under 1987 års säsong. De starkaste lagen i spelet är St. Louis och Minnesota, som också spelade final i World Series 1987.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Gamefaqs

Datorspel 1989
Basebollspel
NES-spel
Sportspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Dragon View

Dragon View är ett SNES-spel utgivet 1994. Spelet släpptes i Japan som  och kallas även Drakkhen II. Spelet är uppföljaren till Drakkhen, men utspelar sig före det första spelet, och spelen påminner inte mycket om varandra.

Handling
I staden Rysis bor Alex, som skall gifta sig med Katarina, då en mystisk trollkarl dyker upp och kidnappar Katarina. Alex måste rädda Katarina och besegra trollkarlen.

Källor

Externa länkar

Datorspel 1994
Action-datorrollspel
Super NES-spel
Puerto Rico i olympiska sommarspelen 1984

Puerto Rico deltog med 51 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles. Totalt vann de en silvermedalj och en bronsmedalj.

Medaljer

Silver
 Luis Ortiz - Boxning, lättvikt

Brons
 Aristides González - Boxning, mellanvikt

Boxning

Lätt flugvikt
 Rafael Ramos
 Första omgången — Besegrade Carlos Salazar (Argentina), walk-over
 Andra omgången — Besegrade Jesus Herrera (Dominikanska republiken), på poäng (4:1)
 Kvartsfinal — Förlorade mot Salvatore Todisco (Italien), på poäng (1:4)

Flugvikt
José Rodríguez

Bantamvikt
 Juan Molina
 Första omgången — Bye
 Andra omgången — Besegrade Jarmo Eskelinen (Finland), 5-0
 Tredje omgången — Förlorade mot Pedro Nolasco (Dominikanska republiken), 2-3

Fjädervikt
Orlando Fernández

Lättvikt
Luis Ortíz

Lätt weltervikt
Jorge Maysonet

Weltervikt
Carlos Reyes

Lätt mellanvikt
Víctor Claudio

Mellanvikt
 Arístides González → Brons
 Första omgången — Besegrade Otosico Havili (Tonga), 4:1
 Andra omgången — Besegrade Paulo Tuvale (Samoa), 5:0
 Kvartsfinal — Besegrade Pedro van Raamsdonk (Nederländerna), 4:1
 Semifinal — Förlorade mot Shin Joon-Sup (Sydkorea), 1:4

Lätt tungvikt
Arcadio Fuentes

Supertungvikt
 Isaac Barrientos
 Första omgången — Förlorade mot Tyrell Biggs (USA), 0:5

Brottning

Bantamvikt, fristil
Orlando Caceres

Fjädervikt, fristil
Carmelo Flores

Lättvikt, fristil
José Betancourt

Bågskytte

Herrarnas individuella
 Ismael Rivera — 2089 poäng (→ 58:e plats)

Cykling

Herrarnas linjelopp
Ramón Rivera — fullföljde inte (→ ingen placering)

Friidrott

Herrarnas 200 meter
Luis Morales
Nelson Erazo

Herrarnas maraton
 Jorge Gonzáles
 Final — 2:14:00 (→ 13:e plats)

 César Mercado
 Final — 2:19:09 (→ 31:a plats)

 Claudio Cabán
 Final — 2:27:16 (→ 53:e plats)

Herrarnas 3 000 meter hinder
Carmelo Ríos Figueroa

Herrarnas stavhopp
 Edgardo Rivera
 Kval — 5,10m (→ gick inte vidare)

Damernas 400 meter
Marie Mathieu

Damernas 800 meter
Angelita Lind

Damernas 4 x 400 meter stafett
Margaret de Jesús
Evelyn Mathieu
Marie Mathieu
Angelita Lind

Damernas maraton
 Naydi Nazario 
 Final — 2:45:49 (→ 33:e plats)

Damernas höjdhopp
Laura Agront
 Kval — 1,80m (→ gick inte vidare, 22:a plats)

Damernas längdhopp
Madeline de Jesús
 Kval — 5,63 m (→ gick inte vidare, 21:a plats)

Fäktning

Herrarnas florett
 Edgardo Díaz

Herrarnas värja
 Gilberto Peña

Judo

Herrarnas halv mellanvikt
 Jorge Bonnet

Herrarnas mellanvikt
 José Fuentes

Ridsport

Rodd

Segling

Källor 
 

1984 i Puerto Rico
Nationer i olympiska sommarspelen 1984
1984
R/V Skagerak (2017)

R/V Skagerak är ett forskningsfartyg som byggts för Marina Infrastrukturen vid Göteborgs universitet för att ersätta det 45 år gamla fartyget R/V Skagerak (1968).

Det byggdes på varvet Nauta Shiprepair Yard S.A. i Gdynia i Polen. Projektet försenades med flera år, och slutarbetet genomfördes på Falkvarv i Falkenberg 2020–2021. Fartyget levererades färdigt i juni 2021.

Fartyget är konstruerat för en bränsleförbrukning som beräknas vara upp till 40% lägre än föregående namne.

Fartyget döptes av kung Carl XVI Gustaf den 15 oktober 2021 vid Nya Varvet i Göteborg.

Namnet Skagerak har använts också tidigare för svenska statsägda forskningsfartyg på västkusten: Skagerak I, Skagerak II och R/V Skagerak (1968).

Källor 
Om nya R/V Skagerak på Göteborgs universitets webbplats

Noter

Svenska forskningsfartyg
Svenska fartyg
Torsten Bergmark

Torsten Emric Bergmark, född 8 januari 1920 i Umeå stadsförsamling i Västerbottens län, död 11 januari 1996 i Farsta församling i Stockholm, var en svensk konstnär, konstkritiker och professor.

Torsten Bergmark var son till köpmannen Emmerik Bergmark och Helga Håkansson. Han utövade sitt konstnärskap som målare och tecknare. Han tolkade gärna aktuella politiska händelser i sina verk och var starkt emot det han såg som samtida "borgerlig konst" och modernistiska strömningar. Som konstkritiker var Bergmark marxistiskt influerad och bland de många böcker han gav ut märks Konst, klass, kapital (1969). I en polemisk essä 1976 för årsboken När-Var-Hur (årgång 1977, tryckt 1976) deklarerade han att konstnären måste tjäna det arbetande folket och den kommunistiska revolutionen, och uppmanade svenska konstnärer att lära av samtida figurativ konst från Maos Kina och DDR.

Han var medarbetare i Dagens Nyheter från 1947 till 1974, skrev om aktuell bildkonst där och utsågs samma år (1974) till professor i den moderna konstens teori och idéhistoria vid Konsthögskolan, där han verkade fram till 1984. 

Torsten Bergmark var 1947–1952 gift med Inger Sundberg (född 1927), dotter till landssekreterare Ragnar Sundberg och Gusti Forsström. De fick barnen Fanny (född 1948), Jonna (född 1949) och Nicoline (född 1951). Andra gången var han gift 1960–1978 med TV-producenten och författaren Birgitta Bergmark (1934–1999), dotter till generaldirektören Torsten Eriksson och riksdagsledamoten Nancy Eriksson, ogift Bengtsson. Sista gången gifte han sig 1980 med Unn Bergmark (född 1946).

Torsten Bergmark är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi i urval
 Kampen om rummet : kritik och program, Stockholm, Bonniers, 1966. Libris 485194

 Konstnären som politiker, Stockholm: Arbetarkultur, 1972. Libris 65763
 Det svarta spåret : en bok om nyfascismen i Italien (tillsammans med Birgitta Bergmark), Stockholm: Arbetarkultur, 1975. Libris 590009
 Den åldrade modernismen : en kritik av den moderna konstens ideologi, Stockholm:Gidlund, 1977. Libris 7591108
 Konsten och makten, Stockholm: arbetarkultur, 1978. Libris 7590036
 Flykten till konsten, Stockholm: Gidlund, 1984. Libris 7668410
 Ögonblick av närvaro : en konstnärernas konsthistoria (sammanställd av Torsten Bergmark), Stockholm: Gidlund, 1989. Libris 7668257
 Man med krimmermössa som är trött om vintern : Memoarer, Stockholm: Norstedt, 1992. Libris 7156268

Referenser

Externa länkar
Torsten Bergmark på Libris (bibliotekskatalog)
Torsten Bergmark på Svensk mediedatabas

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska konstkritiker
Professorer vid Kungliga Konsthögskolan
Konstnärer från Umeå
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1920
Avlidna 1996
Män
Peter Guthrie Tait

Peter Guthrie Tait, född den 28 april 1831 i Dalkeith vid Edinburgh, död den 4 juli 1901 i Edinburgh, var en skotsk fysiker.

Tait studerade i Cambridge, där han blev fellow i Saint Peter's College 1852. Han utnämndes 1854 till professor i matematik vid universitetet i Belfast samt 1860 till professor i fysik (natural philosophy) vid universitetet i Edinburgh. Tait blev Fellow of the Royal Society of Edinburgh 1860. Han tilldelades Keithmedaljen 1871 och Royal Medal 1886. Tait skrev ett stort antal avhandlingar i matematik, mekanik och fysik, bland vilka de viktigaste behandlar termoelektriska fenomen, vätskors sammantrycklighet och den kinetiska gasteorin. Mest känd är Tait genom sina förtjänstfulla sammanfattande arbeten, bland vilka de främsta är Elementary treatise on quaternions (1867; 2:a upplagan 1873) och den utomordentligt inflytelserika, länge som lärobok vid universiteten, även i Sverige, allmänt begagnade Treatise on natural philosophy (tillsammans med William Thomson, 1867, 2:a upplagan 1879) samt Lectures on some recent advances in physical science (1876; 3:e upplagan 1885). Andra viktiga arbeten av honom är Dynamics of a particle (tillsammans med William John Steele, 1856; 6:e upplagan 1889), Dynamics (1895), Volumetric relations of ozone (tillsammans med Thomas Andrews, 1860), Sketch of thermodynamics (1868; 2:a upplagan 1877), Introduction to quaternions (tillsammans med Philip Kelland, 1873; 2:a upplagan 1881), The unseen universe (tillsammans med Balfour Stewart, 1875; 10:e upplagan 1881), Light (1885; 2:a upplagan 1889), Heat (1884; 2:a upplagan 1892) samt samlade avhandlingar i Scientific papers (3 volymer 1898 och 1900). För Challengerexpeditionens verk skrev han en avdelning om vattnets fysikaliska egenskaper.

Källor

Noter

Externa länkar 

Skotska fysiker
Skotska professorer
Brittiska professorer i fysik
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Ledamöter av Royal Society of Edinburgh
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Royal Medal
Fysiker under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Midlothian
Födda 1831
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Alumner från Universitetet i Cambridge
Alumner från Edinburghs universitet
Arthur Fitzwilliam Tait

Arthur Fitzwilliam Tait, född 1819 nära Liverpool, död 1905 i New York, var en engelsk-amerikansk målare.
 
Tait studerade i Manchester och slog sig 1850 ned i New York. Han var en framstående jakt- och djurmålare.

Källor 

 

Djurmålare
Engelska målare
Amerikanska målare under 1800-talet
Brittiska målare under 1800-talet
Personer från Liverpool
Födda 1819
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Archibald Tait

Archibald Campbell Tait, född den 21 december 1811 i Edinburgh, död den 3 december 1882 i Addington, Surrey, var en skotsk teolog och ärkebiskop i Engelska kyrkan. 

Tait blev 1842 headmaster (rektor) i den berömda Rugbyskolan och förde därifrån kampen mot Oxfordrörelsen i evangelisk anda; sin teologiska ståndpunkt, som närmade sig den bredkyrkliga och banade väg för modern teologi i England, framlade han i skriften Dangers and safeguards of modern theology. År 1856 blev han biskop av London och företrädde som sådan den sociala väckelsen; han arbetade energiskt för evangelisationen, särskilt i Londons norra och östra kvarter. År 1862 grundlade han den betydelsefulla Bishops of London Fund för att bättre förse storstaden med präster. År 1869 blev han ärkebiskop av Canterbury och som sådan Englands primas. I striden om Essays and Reviews 1860 ff. hade han gripit in mot den bredkyrkliga radikalismen och sökt avsätta Temple. Men i den stora striden om Colenso stod han på dennes och den moderna bibelkritikens sida och motsatte sig den sydafrikanska kyrkans oavhängighetssträvanden. Tait lyckades genom den andra Lambethkonferensen (1878) göra denna institution till ett verkligt organ för den till världskyrka vidgade engelska kyrkan.

---Sidenote START---

Källor

Noter

Ärkebiskopar av Canterbury
Biskopar av London
Brittiska skolledare
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer från Edinburgh
Födda 1811
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Alumner från University of Glasgow
Alumner från Balliol College, Oxford
FIFA Soccer 96

FIFA Soccer 96, även känt som  FIFA 96: Virtual Soccer Stadium, är ett fotbollsspel utvecklat av Extended Play Productions och utgtivet av EA Sports 1995. Spelet släpptes till Sega Mega Drive, Sega Saturn, Sega 32X, Sega Game Gear, Playstation, SNES och DOS.

Spelet marknadsfördes som Next Generation Soccer, och är det första i FIFA-serien som använde sig av verkliga spelare. Matcherna presenteras av John Motson.

Musik
Spelet innehåller 15 olika musikstycken, komponerade och arrangerade av Graeme Coleman.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

1995 i fiktion
1996 i fiktion
Datorspel 1995
EA Sports-spel
FIFA-serien
Game Boy-spel
MS-DOS-spel
Playstation-spel
Sega 32X-spel
Sega Game Gear-spel
Sega Mega Drive-spel
Sega Saturn-spel
Super NES-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel som utspelar sig under 1990-talet
Datorspel utvecklade i Kanada
Birgitta Bergmark

Birgitta Bergmark, under en tid Haglund, ogift Eriksson, född 1 november 1934 i Jönköpings Sofia församling i Jönköpings län, död 16 januari 1999 i Sankt Görans församling i Stockholm, var en svensk TV-producent och författare.

Birgitta Bergmark var dotter till generaldirektören Torsten Eriksson och riksdagsledamoten Nancy Eriksson, ogift Bengtsson. Hon avlade gymnastikdirektörsexamen 1955, blev filosofie kandidat i Stockholm 1959 och filosofie licentiat 1963. Hon var lärare vid Stockholms högskola 1959–1961 och kom till Sveriges Television 1961. Där arbetade hon vid kulturredaktionen och samhällsredaktionen innan hon 1969 började på TV2 fakta, avancerade till biträdande redaktionschef 1985 och var redaktionschef vid aktualitetsavdelningen på Kanal 1 från 1987.

Hon var representant för Sveriges Radios SIF-klubb på kongresserna 1970, 1974, 1976 och 1978. 
Hon var författare till Italien krisernas år (1969), Det svarta spåret, den italienska nyfascismen (1972) och Nancy, Nancy Eriksson minns (1985).

Hon var 1956–1960 gift med TV-producenten Fritiof Haglund (1928–2021), son till missionären David Haglund och Jenny Lindkvist. Under tiden 1960–1978 var hon gift med konstnären Torsten Bergmark (1920–1996), son till köpmannen E Bergmark och Helga Håkansson. Sista gången gifte hon sig 1979 med förbundssekreteraren Alec Carlberg (född 1945), son till civilekonomen Lennart Casten Carlberg och Mercia Buchanan-Bain.

Birgitta Bergmark är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi i urval

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
Birgitta Bergmark på Libris (bibliotekskatalog)
Birgitta Bergmark på Svensk mediedatabas

Svenska TV-producenter
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Författare från Jönköping
Journalister från Jönköping
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1934
Avlidna 1999
Kvinnor
Wolfenstein: The New Order

Wolfenstein: The New Order är en förstapersonsskjutare utvecklat av MachineGames och gavs ut av Bethesda Softworks den 20 maj 2014 till Microsoft Windows, Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360 och Xbox One. Spelet är det nionde i spelserien Wolfenstein, och det första sedan 1992 som utvecklats utan Id Software. Dock använder sig spelet av id Softwares egenutvecklade spelmotor id Tech 5.

Röstskådespelare 
 Brian Bloom - William "B.J." Blazkowicz 
 Alicja Bachleda - Anya Oliwa
 Gideon Emery - Fergus Reid 
 A.J. Trauth - Probst Wyatt III
 Dwight Schultz - Wilhelm "Deathshead" Strasse 
 Nina Franoszek - Irene Engel
 Bonita Friedericy - Caroline Becker
 Ken Lally - Klaus Kreutz 
 Alex Solowitz - Max Hass 
 Mark Ivanir - Set Roth 
 Thomas Mikusz - Bubi 
 Carla Tassara - Tekla
 Leith M. Burke - J
 Eric LaRay Harvey - Bombate
 Ian Paul Cassidy - Bobby Bram 
 Paul Savior - Raman Targonski
 Nina Polan - Olenka Targonski
 Heiko Obermöller - Keller
 Nicholas Tucci - Prendergast
 Chris Jarvis - Blondie
 Carlos Pratts -Gates
 Jack Dimich - Krzysytof Oliwa
 Aleksandra Kaniak - Roza Oliwa
 Liza de Weerd - Bitzy
 Thure Riefenstein - Krieger
 Tilman Borck - The Knife 
 André Sogliuzzo - Demonic Voice

Referenser

Externa länkar 
  

Science fiction-datorspel
Förstapersonsskjutare
Datorspel 2014
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Datorspel som utspelar sig i Nazityskland
Datorspel som utspelar sig i Polen
Datorspel som utspelar sig under 1960-talet
Alternativ historia
FIFA 97

FIFA 97, även känt som FIFA Soccer 97, är ett fotbollsspel utvecklat av EA Canada och utgivet 1996 av Electronic Arts. Spelet släpptes trill PC och följdes av versioner till Playstation, SNES, Sega Mega Drive och Sega Saturn. 

David Ginola, som då spelade för Newcastle United FC, prydde spelomslaget i Europa, medan den som köpte spelet i Amerika, Asien och Oceanien i stället fick se Bebeto på framsidan. Matcherna presenteras av John Moatson, Des Lynam och Andy Gray.

Musik
Spelet innehåller 10 olika musikstycken, komponerade av EA Sports.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

1996 i fiktion
1997 i fiktion
Datorspel 1996
EA Sports-spel
1997
Game Boy-spel
MS-DOS-spel
Playstation-spel
Sega Mega Drive-spel
Sega Saturn-spel
Super NES-spel
Windows-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel som utspelar sig under 1990-talet
Datorspel utvecklade i Kanada
Nothobranchius niassa

Nothobranchius niassa är en art av årstidsfisk bland de äggläggande tandkarpar som lever i Moçambique i Afrika.

Upptäckt och taxonomi 
Arten beskrevs vetenskapligt år 2012 av iktyologerna Stefano Valdesalici, Roger Bills, Alexander Dorn, Kathrin Reichwald och Alessandro Cellerino i tidskriften Journal of Fish Biology, utgiven av Ichthyological exploration of freshwaters.

Arten uppvisar flera färgmässiga såväl som morfologiska likheter med Nothobranchius kilomberoensis.

Livscykel 
Nothobranchius niassa är kortlivade, och upplever i naturen mycket sällan sin ettårsdag. Anledningen till detta är att de lever i områden med synnerligen stora skillnader mellan regnperiod och torrperiod, och under den sistnämnda torkar allt flytande vatten ut, varvid de vuxna individerna utan undantag dör. Därav beteckningen "årstidsfiskar". Arten överlever då endast tack vare de romkorn som avlagts i bottensedimentet, och som kan ligga vilande i en så kallad diapaus upp till och med fyra månader eller mer, i väntan på nästa regnperiod. Denna livscykel tycks vara hårt kodad i fiskarnas gener, för även i fångenskap blir Nothobranchius niassa sällan över året gamla, trots att det då givetvis inte saknas vatten eller foder.

Regnperioderna varar oftast uppemot sju, åtta månader, och under denna tid måste alltså nothobranchiusäggen hinna kläckas och de små ynglen växa upp och bli könsmogna för att hinna leka och avge nya romkorn. Misslyckas detta är risken stor att arten dör ut. Evolutionen har lett till att ynglen därför är extremt snabbväxande: från att bara ha varit 3–4 millimeter långa vid kläckningen växer hanarna under goda förhållanden upp till cirka 5 centimeters längd och uppnår könsmognad efter bara sex veckor. Till skillnad från de flesta andra romläggande fiskar är ynglen vid kläckningen relativt väl utvecklade, har redan förbrukat sin gulesäck, och kan genast simma fritt. Honorna utvecklas i en något långsammare, men jämnare takt.

Källor 

Tandkarpar
niassa
James Hamilton, Jr.

James Hamilton, Jr., född 8 maj 1786 i Charleston i South Carolina, död 15 november 1857, var en amerikansk politiker. Han var Charlestons borgmästare 1821–1822, ledamot av USA:s representanthus 1822–1829 och South Carolinas guvernör 1830–1832. Som borgmästare var han demokrat-republikan, under tiden i representanthuset bytte han sedan parti till demokraterna och som guvernör representerade han Nullifier Party.

Hamilton studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Charleston. Han tjänstgjorde som major i 1812 års krig.

Hamilton efterträdde 1821 Elias Horry som Charlestons borgmästare (på den tiden var borgmästarens titel i Charleston intendant) med omval 1822. Senare samma år avgick Hamilton som borgmästare efter att ha blivit invald i USA:s representanthus. Efterträdaren John Geddes tillträdde som borgmästare i januari 1823. I representanthuset satt Hamilton kvar till år 1829 då han efterträddes av Robert Woodward Barnwell.

Hamilton efterträdde 1830 Stephen Decatur Miller som South Carolinas guvernör och efterträddes 1832 av Robert Y. Hayne.

Hamilton County i Texas och countyts administrativa huvudort Hamilton har blivit namngivna efter James Hamilton, Jr.

Referenser

Externa länkar

Borgmästare i Charleston, South Carolina
Ledamöter av USA:s representanthus från South Carolina
Guvernörer i South Carolina
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska demokrater
Amerikanska advokater
Personer i 1812 års krig
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Charleston, South Carolina
Födda 1786
Avlidna 1857
Män