kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sitona gressorius

Sitona gressorius är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1792.  Sitona gressorius ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
gressorius
Randig ärtvivel

Randig ärtvivel (Sitona lineatus) är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758. Randig ärtvivel ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Biologi 
Den randiga ärtviveln är en 4–5 millimeter lång, brungrå vivel, som angriper baljväxter och särskilt ärtodlingar genom att äta på bladens kanter. De övervintrar som adulter i fältkanter och vallar, och på våren flyger de in i ärtfälten och lägger ägg i jorden. Det krävs temperaturer på minst 18 °C för att inflygning ska ske. Parning sker strax efter inflygningen och varje hona lägger i snitt 1000 ägg. Vivelns larver livnär sig på ärtrötterna och dess kvävefixerande bakterieknölar. Larverna är vita med bruna huvuden och blir upp till 7 mm långa. Larvstadiet varar i ungefär sex veckor och därefter förpuppas larverna. Två veckor efter förpuppning kommer den nya generationen adulter fram. Detta brukar ske i slutet av juli-augusti. Den randiga ärtviveln producerar en ny generation adulter per odlingssäsong.

I perenna vallar med baljväxter är risken för förekomst extra hög, eftersom det där finns både övervintringsmöjligheter och värdväxter. De vuxna vivlarna är lättskrämda och skygga, och faller lätt till marken då plantan ruskas om.

Förekomst 
Randig ärtvivel förekommer i de flesta delarna av landet. Mest observationer gjordes under 2019 i de södra delarna, särskilt Skåne, och i Uppland.

Betydelse i lantbruket 
Både larver och adulter orsakar skador på ärtplantor, och andra baljväxter. Adulterna gnager på bladen i karaktäristiska halvmåneformade gnag längst kanterna medan larverna gnager på rötter och rhizobiumknölar. Oftast syns angrepp nära vallar och fältkanter där temperaturerna fort blir höga på våren och inflygningssträckan är kort. Särskilt vid varmt väder och sen sådd kan skadorna bli betydande på grund av att detta leder till dålig tillväxt hos ärtornas groddplantor. Det blir då svårare för dem att återhämta sig vid vivelangrepp.

Den ekonomiska betydelsen av angrepp anses vara liten och oftast återhämtar sig plantorna under säsongen även vid kraftiga angrepp.

Bekämpning 
Den randiga ärtviveln är känslig för ogynnsamt väder, och trivs bäst då det är vindstilla och varmt. Enligt IPM ska angrepp i första hand förebyggas och som sekundär åtgärd tillsätts kemiska bekämpningsmedel. Ett sätt att förebygga skadorna från randig ärtvivel är att sträva efter en jämn och snabb uppkomst av ärtor så att plantorna är motståndskraftiga vid eventuellt angrepp. Naturliga fiender såsom jordlöpare och parasitsteklar hjälper till att hålla populationen nere.

Vid kraftigt angrepp på unga plantor i etableringsfasen kan det vara aktuellt med kemisk bekämpning i form av pyretroider.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
Sitona lineatus
Insekter i palearktiska regionen
Sitona suturalis

Sitona suturalis är en skalbaggsart som beskrevs av Stephens 1831. Sitona suturalis ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
suturalis
Sitona sulcifrons

Sitona sulcifrons är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl Peter Thunberg 1798.  Sitona sulcifrons ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
sulcifrons
Sitona puncticollis

Sitona puncticollis är en skalbaggsart som beskrevs av Stephens 1831. Sitona puncticollis ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
puncticollis
Sitona lepidus

Sitona lepidus är en skalbaggsart som beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1834. Sitona lepidus ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
lepidus
Sitona lineellus

Sitona lineellus är en skalbaggsart som först beskrevs av Bonsdorff 1785.  Sitona lineellus ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
lineellus
Sitona ambiguus

Sitona ambiguus är en skalbaggsart som beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1834. Sitona ambiguus ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
ambiguus
Sitona hispidulus

Sitona hispidulus är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1777.  Sitona hispidulus ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
hispidulus
Sitona humeralis

Sitona humeralis är en skalbaggsart som beskrevs av Stephens 1831. Sitona humeralis ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
humeralis
Sitona striatellus

Sitona striatellus är en skalbaggsart som beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1834. Sitona striatellus ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
striatellus
Sitona inops

Sitona inops är en skalbaggsart som beskrevs av Carl Johan Schönherr 1832. Sitona inops ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
inops
Sitona longulus

Sitona longulus är en skalbaggsart som beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1834. Sitona longulus ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
longulus
Sitona macularius

Sitona macularius är en skalbaggsart som först beskrevs av Thomas Marsham 1802.  Sitona macularius ingår i släktet Sitona, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
macularius
Psalidium maxillosum

Psalidium maxillosum är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1792.  Psalidium maxillosum ingår i släktet Psalidium, och familjen vivlar. Det är osäkert om arten förekommer i Sverige.

Källor 

Vivlar
maxillosum
Larinus sturnus

Larinus sturnus är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann Gottlieb Schaller 1783.  Larinus sturnus ingår i släktet Larinus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
sturnus
Larinus jaceae

Larinus jaceae är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1775.  Larinus jaceae ingår i släktet Larinus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
jaceae
Lixus punctiventris

Lixus punctiventris är en skalbaggsart som beskrevs av Karl Henrik Boheman 1836. Lixus punctiventris ingår i släktet Lixus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
punctiventris
Rhinocyllus conicus

Rhinocyllus conicus är en skalbaggsart som först beskrevs av Frölich 1792.  Rhinocyllus conicus ingår i släktet Rhinocyllus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
conicus
Temnorhinus

Temnorhinus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Louis Alexandre Auguste Chevrolat 1873. Temnorhinus ingår i familjen vivlar. 

Släktet innehåller bara arten Temnorhinus hololeucus.

Källor 

Vivlar
Temnorhinus
Temnorhinus hololeucus

Temnorhinus hololeucus är en skalbaggsart som först beskrevs av Peter Simon Pallas 1781.  Temnorhinus hololeucus ingår i släktet Temnorhinus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
hololeucus
Coniocleonus hollbergi

Coniocleonus hollbergi är en skalbaggsart som först beskrevs av Olof Immanuel von Fåhraeus 1842.  Coniocleonus hollbergi ingår i släktet Coniocleonus, och familjen vivlar. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Enligt den svenska rödlistan är arten sårbar i Sverige. Arten förekommer i Götaland, Öland och Svealand. Arten har tidigare förekommit i Nedre Norrland men är numera lokalt utdöd. Artens livsmiljö är åsmoskogar.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Coniocleonus hollbergi

Vivlar
hollbergi
Hedspolvivel

Hedspolvivel (Coniocleonus nebulosus) är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Hedspolvivel ingår i släktet Coniocleonus, och familjen vivlar. Enligt den finländska rödlistan är arten sårbar i Finland. Enligt den svenska rödlistan är arten nationellt utdöd i Sverige. . Arten har tidigare förekommit i Götaland men är numera lokalt utdöd. Artens livsmiljö är åsmoskogar.

Källor

Externa länkar 

 Artfaktablad för Coniocleonus nebulosus

Vivlar
Stephanocleonus tetragrammus

Stephanocleonus tetragrammus är en skalbaggsart som först beskrevs av Peter Simon Pallas 1781.  Stephanocleonus tetragrammus ingår i släktet Stephanocleonus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
tetragrammus
Pseudocleonus grammicus

Pseudocleonus grammicus är en skalbaggsart som först beskrevs av Georg Wolfgang Franz Panzer 1789.  Pseudocleonus grammicus ingår i släktet Pseudocleonus, och familjen vivlar. Enligt den svenska rödlistan är arten starkt hotad i Sverige. Arten förekommer i Götaland. Artens livsmiljö är jordbrukslandskap, stadsmiljö.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Pseudocleonus grammicus

Vivlar
grammicus
Pseudocleonus cinereus

Pseudocleonus cinereus är en skalbaggsart som först beskrevs av Franz Paula von Schrank 1781.  Pseudocleonus cinereus ingår i släktet Pseudocleonus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
cinereus
Prästkragespolvivel

Prästkragespolvivel (Cyphocleonus trisulcatus) är en skalbaggsart som först beskrevs av Herbst 1795.  Prästkragespolvivel ingår i släktet Cyphocleonus, och familjen vivlar. Enligt den finländska rödlistan är arten nationellt utdöd i Finland. Enligt den svenska rödlistan är arten akut hotad i Sverige. Arten förekommer på Gotland. Arten har tidigare förekommit i Götaland och Svealand men är numera lokalt utdöd. Artens livsmiljö är torra gräsmarker.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Cyphocleonus trisulcatus

Vivlar
Cyphocleonus dealbatus

Cyphocleonus dealbatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Gmelin 1790.  Cyphocleonus dealbatus ingår i släktet Cyphocleonus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
dealbatus
Cleonis pigra

Cleonis pigra är en skalbaggsart som först beskrevs av Giovanni Antonio Scopoli 1763.  Cleonis pigra ingår i släktet Cleonis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Skuhrovec, J., Volovnik, S., Gosik, R., Stejskal, and R. Trnka, F. Cleonis pigra (Scopoli, 1763) (Coleoptera: Curculionidae: Lixinae): morphological re-description of the immature stages, keys, tribal comparisons and biology // Insects, 2019, 10 (9): 325 (1–25) (with) — https://www.mdpi.com/2075-4450/10/10/325/pdf 

Vivlar
pigra
Bothrynoderes

Bothrynoderes är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Carl Johan Schönherr 1823. Bothrynoderes ingår i familjen vivlar. 

Släktet innehåller bara arten Bothrynoderes affinis.

Källor 

Vivlar
Bothrynoderes
Bothynoderes affinis

Bothynoderes affinis, även känd som spräcklig praktvivel, är en skalbaggsart som först beskrevs av Franz Paula von Schrank 1781. Bothynoderes affinis ingår i släktet Bothynoderes, och familjen vivlar. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är sandstränder vid Östersjön.

Källor 

Vivlar
affinis
Gronops lunatus

Gronops lunatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1775.  Gronops lunatus ingår i släktet Gronops, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
lunatus
Gronops inaequalis

Gronops inaequalis är en skalbaggsart som beskrevs av Karl Henrik Boheman 1842. Gronops inaequalis ingår i släktet Gronops, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
inaequalis
Hypera diversipunctata

Hypera diversipunctata är en skalbaggsart som först beskrevs av Franz Paula von Schrank 1798.  Hypera diversipunctata ingår i släktet Hypera, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
diversipunctata
Hypera fuscocinerea

Hypera fuscocinerea är en skalbaggsart som först beskrevs av Thomas Marsham 1802.  Hypera fuscocinerea ingår i släktet Hypera, och familjen vivlar. Enligt den svenska rödlistan är arten nationellt utdöd i Sverige. . Arten har tidigare förekommit i Götaland men är numera lokalt utdöd. Artens livsmiljö är jordbrukslandskap.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Hypera fuscocinerea

Vivlar
fuscocinerea
Hypera viciae

Hypera viciae är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1813.  Hypera viciae ingår i släktet Hypera, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
viciae
Hypera fornicata

Hypera fornicata är en skalbaggsart som först beskrevs av Penecke 1928.  Hypera fornicata ingår i släktet Hypera, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
fornicata
Hypera arator

Hypera arator är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Hypera arator ingår i släktet Hypera, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
arator
Hypera venusta

Hypera venusta är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1781.  Hypera venusta ingår i släktet Hypera, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
venusta
Limobius borealis

Limobius borealis är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1792.  Limobius borealis ingår i släktet Limobius, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
borealis
Notaris scirpi

Notaris scirpi är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1792.  Notaris scirpi ingår i släktet Notaris, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
scirpi
Notaris maerkeli

Notaris maerkeli är en skalbaggsart som först beskrevs av Karl Henrik Boheman 1843.  Notaris maerkeli ingår i släktet Notaris, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
maerkeli
Tanysphyrus ater

Tanysphyrus ater är en skalbaggsart som beskrevs av Willis Blatchley 1928. Tanysphyrus ater ingår i släktet Tanysphyrus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
ater
Bagous binodulus

Bagous binodulus är en skalbaggsart som först beskrevs av Herbst 1795.  Bagous binodulus ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
binodulus
Bagous czwalinai

Bagous czwalinai är en skalbaggsart som beskrevs av Georg Karl Maria Seidlitz 1891. Bagous czwalinai ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Enligt den finländska rödlistan är arten otillräckligt studerad i Finland. Enligt den svenska rödlistan är arten otillräckligt studerad i Sverige. Arten förekommer i Götaland. Artens livsmiljö är näringsrika sjöar.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Bagous czwalinai

Vivlar
czwalinai
Bagous longitarsis

Bagous longitarsis är en skalbaggsart som beskrevs av Thomson 1868. Bagous longitarsis ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
longitarsis
Bagous petro

Bagous petro är en skalbaggsart som först beskrevs av Herbst 1795.  Bagous petro ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
petro
Bagous frit

Bagous frit är en skalbaggsart som först beskrevs av Herbst 1795.  Bagous frit ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
frit
Bagous lutulentus

Bagous lutulentus är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1813.  Bagous lutulentus ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
lutulentus
Bagous friwaldszkyi

Bagous friwaldszkyi är en skalbaggsart som beskrevs av Tournier 1874. Bagous friwaldszkyi ingår i släktet Bagous, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
friwaldszkyi
Dryophthorus corticalis

Dryophthorus corticalis är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1792.  Dryophthorus corticalis ingår i släktet Dryophthorus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
corticalis
Euophryum

Euophryum är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Thomas Broun 1909. Euophryum ingår i familjen vivlar. 

Kladogram enligt Dyntaxa:

Källor

Externa länkar 

Vivlar
Euophryum
Euophryum rufum

Euophryum rufum är en skalbaggsart som först beskrevs av Thomas Broun 1880.  Euophryum rufum ingår i släktet Euophryum, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
rufum
Euophryum confine

Euophryum confine är en skalbaggsart som först beskrevs av Thomas Broun 1881.  Euophryum confine ingår i släktet Euophryum, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
confine
Rhopalomesites

Rhopalomesites är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Thomas Vernon Wollaston 1873. Rhopalomesites ingår i familjen vivlar. 

Släktet innehåller bara arten Rhopalomesites tardii.

Källor 

Vivlar
Rhopalomesites
Almvedvivel

Almvedvivel (Cossonus cylindricus) är en skalbaggsart som beskrevs av Sahlberg 1835. Almvedvivel ingår i släktet Cossonus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
Cossonus linearis

Cossonus linearis är en skalbaggsart som först beskrevs av Fabricius 1775.  Cossonus linearis ingår i släktet Cossonus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
linearis
Rhyncolus ater

Rhyncolus ater är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Rhyncolus ater ingår i släktet Rhyncolus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
ater
Rhyncolus reflexus

Rhyncolus reflexus är en skalbaggsart som beskrevs av Karl Henrik Boheman 1838. Rhyncolus reflexus ingår i släktet Rhyncolus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
reflexus
Phloeophagus lignarius

Phloeophagus lignarius är en skalbaggsart som först beskrevs av Thomas Marsham 1802.  Phloeophagus lignarius ingår i släktet Phloeophagus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
lignarius
Brachytemnus

Brachytemnus är ett släkte av skalbaggar som beskrevs av Thomas Vernon Wollaston 1873. Brachytemnus ingår i familjen vivlar. 

Släktet innehåller bara arten Brachytemnus porcatus.

Källor 

Vivlar
Brachytemnus
Brachytemnus porcatus

Brachytemnus porcatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Ernst Friedrich Germar 1824.  Brachytemnus porcatus ingår i släktet Brachytemnus, och familjen vivlar. Enligt den svenska rödlistan är arten nära hotad i Sverige. Arten förekommer i Götaland och Öland samt tillfälligtvis även i Nedre Norrland och Övre Norrland. Artens livsmiljö är skogslandskap.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Brachytemnus porcatus

Vivlar
porcatus
Stereocorynes truncorum

Stereocorynes truncorum är en skalbaggsart som först beskrevs av Ernst Friedrich Germar 1824.  Stereocorynes truncorum ingår i släktet Stereocorynes, och familjen vivlar. Enligt den svenska rödlistan är arten sårbar i Sverige. Arten förekommer i Götaland, Gotland och Öland. Artens livsmiljö är skogslandskap.

Källor

Externa länkar 
 Artfaktablad för Stereocorynes truncorum

Vivlar
truncorum
Pseudophloeophagus aeneopiceus

Pseudophloeophagus aeneopiceus är en skalbaggsart som först beskrevs av Karl Henrik Boheman 1845.  Pseudophloeophagus aeneopiceus ingår i släktet Pseudophloeophagus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
aeneopiceus
Magdalis phlegmatica

Magdalis phlegmatica är en skalbaggsart som först beskrevs av Herbst 1797.  Magdalis phlegmatica ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
phlegmatica
Magdalis frontalis

Magdalis frontalis är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1827.  Magdalis frontalis ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
frontalis
Magdalis violacea

Magdalis violacea är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Magdalis violacea ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
violacea
Almsplintvivel

Almsplintvivel (Magdalis armigera) är en skalbaggsart som först beskrevs av Geoffroy 1785.  Almsplintvivel ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
Björksplintvivel

Björksplintvivel (Magdalis carbonaria) är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Björksplintvivel ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
Magdalis cerasi

Magdalis cerasi är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Magdalis cerasi ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
cerasi
Magdalis ruficornis

Magdalis ruficornis är en skalbaggsart som först beskrevs av Carl von Linné 1758.  Magdalis ruficornis ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
ruficornis
Magdalis caucasica

Magdalis caucasica är en skalbaggsart som beskrevs av Tournier 1872. Magdalis caucasica ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
caucasica
Magdalis rufa

Magdalis rufa är en skalbaggsart som beskrevs av Ernst Friedrich Germar 1824. Magdalis rufa ingår i släktet Magdalis, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
rufa
Lepyrus capucinus

Lepyrus capucinus är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann Gottlieb Schaller 1783.  Lepyrus capucinus ingår i släktet Lepyrus, och familjen vivlar. Enligt den svenska rödlistan är arten nära hotad i Sverige. Arten förekommer i Götaland, Gotland och Öland. Artens livsmiljö är jordbrukslandskap, stadsmiljö.

Källor

Externa länkar 

 Artfaktablad för Lepyrus capucinus

Vivlar
capucinus
Lepyrus arcticus

Lepyrus arcticus är en skalbaggsart som först beskrevs av Gustaf von Paykull 1792.  Lepyrus arcticus ingår i släktet Lepyrus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
arcticus
Lepyrus palustris

Lepyrus palustris är en skalbaggsart som först beskrevs av Giovanni Antonio Scopoli 1763.  Lepyrus palustris ingår i släktet Lepyrus, och familjen vivlar. Arten har ej påträffats i Sverige.

Källor 

Vivlar
palustris
Liten snytbagge

Liten snytbagge (Hylobius pinastri) är en skalbaggsart som först beskrevs av Leonard Gyllenhaal 1813. Liten snytbagge ingår i släktet Hylobius, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige. Den kallas också mindre snytbagge.

Till utseendet är denna snytbagge ganska lik den vanliga snytbaggen (H. abietis), men den är, som trivialnamnet antyder, mindre än den vanliga snytbaggen. Punkturen på halsskölden ser också lite annorlunda ut och benen hos den mindre snytbaggen är ofta något rödaktiga.

Liten snytbaggen föredrar hyggen som är relativt fuktiga och som domineras av gran. Biologin för liten snytbagge är i övrigt ganska lik den vanliga snytbaggens biologi.

Källor

Externa länkar 

Vivlar
Hylobius transversovittatus

Hylobius transversovittatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann August Ephraim Goeze 1777.  Hylobius transversovittatus ingår i släktet Hylobius, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Vivlar
transversovittatus
Liparus coronatus

Liparus coronatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Johann August Ephraim Goeze 1777.  Liparus coronatus ingår i släktet Liparus, och familjen vivlar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor 

Vivlar
coronatus