kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Linus Ullmark

Sven Linus Ullmark, född 31 juli 1993 i Lugnvik i Bjärtrå församling, Kramfors kommun, är en svensk ishockeymålvakt som spelar för Boston Bruins i NHL. Han har tidigare spelat för Rochester Americans i AHL och Modo Hockey i SHL. Hans moderklubb är Lugnviks IF och som junior spelade han för Höga Kusten HF och Kramfors-Alliansen innan han kom till Modo. Ullmark har även spelat 3 juniorlandskamper och 12 landskamper med Tre Kronor

NHL/AHL 
Den 27 maj 2014 skrev Ullmark på ett treårskontrakt med NHL-laget Buffalo Sabres, men blev istället utlånad till Modo Hockey igen, under säsongen 2014/2015. Sedan 2015 har han dock spelat i Nordamerika för Boston och olika lag i deras organisation.

Meriter 
Säsongen 2013/2014 var Ullmark den målvakt som hade högst räddningsprocent (93,14 % på 35 matcher), vilket gav honom utmärkelsen Honkens trofé.

Under februari 2023 fick Ullmark stor uppmärksamhet efter att ha avgjort för Boston Bruins mot Vancouver Canucks genom ett skott som gick över hela rinken. Han blev därmed den trettonde målvakten i NHL:s historia som lyckades med bedriften att göra mål.

Klubbkarriär

Referenser 

Födda 1993
Levande personer
Ishockeymålvakter i Modo Hockey
Män
Personer från Kramfors kommun
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Rochester Americans
Ishockeymålvakter i Mora IK
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL Entry Draft 2012
Svenska ishockeymålvakter
Vinnare av William M. Jennings Trophy
Vinnare av Vézina Trophy
ARES (arkitekter)

ARES var en arkitektgrupp i Göteborg bestående av Arvid Bjerke, Ragnar Ossian Swensson, Ernst Torulf och Sigfrid Ericson. Gruppen erhöll uppdraget att utforma Konstmuseet i Göteborg (1923) och Jubileumsutställningen i Göteborg 1923.

Källor

Noter 

Svenska arkitektfirmor
Arkitektur i Göteborg
Ross Barkley

Ross Barkley, född 5 december 1993 i Liverpool, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Premier League-klubben Luton Town.

Klubbkarriär
Den 5 januari 2018 värvades Barkley av Chelsea, där han skrev på ett 5,5-årskontrakt. Den 30 september 2020 lånades Barkley ut till Aston Villa på ett låneavtal över säsongen 2020/2021.

Den 4 september 2022 värvades Barkley på fri transfer av franska Nice.

Den 9 augusti 2023 värvades Barkley av Luton Town.

Landslagskarriär
Den 12 maj 2014 blev Barkley uttagen i Englands trupp till fotbolls-VM 2014 av förbundskaptenen Roy Hodgson.

Källor

Noter

Engelska fotbollsspelare
Engelska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Everton FC
Spelare i Sheffield Wednesday FC
Spelare i Leeds United FC
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i OGC Nice
Spelare i Luton Town FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Personer från Liverpool
Födda 1993
Levande personer
Män
Brittiska idrottare under 2000-talet
Sissal Kampmann

Sissal Kampmann, född 1974 i Vestmanna, är en färöisk författare.

Bibliografi

Dikt 
 2012 - Endurtøkur. Köpenhamn, Forlaget Eksil.
 2011 - Ravnar á ljóðleysum flogi – yrkingar úr uppgongdini. Köpenhamn, Forlaget Eksil.

Priser och utmärkelser 
2013 - 1 års stipendium från Mentanargrunnur Landsins (Färöarna)
2012 - Klaus Rifbjergs debutantpris för lyrikk

Källor 

Färöiskspråkiga författare
Färöiska poeter
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Harald Smedal

Harald Smedal, född 5 april 1859 i Kristiansand, död 3 maj 1911 i Kristiania, var en norsk jurist. 

Smedal blev juris kandidat 1881, studerade som statsstipendiat straffrätt och fängelseväsen i Sverige, Danmark, Tyskland, Schweiz och Italien 1882–85, blev høyesterettsadvokat 1886 och statsadvokat i Borgarting lagmannsrett 1889. Han blev 1891 ledamot och var sedan 1904 ordförande i civilprocesslagkommissionen. Han var 1891–92 ordförande i krigslagkommissionen och 1892–96 ledamot av den civila strafflagkommissionen. 

Smedals medverkan vid dessa lagreformer fick grundläggande betydelse, och lagförslagens motivering är till större delen hans verk. Under tiden 14 oktober 1895 till 17 februari 1898 var han statsråd, först medlem av norska statsrådsavdelningen i Stockholm, sedan justitieminister. Han var generalkrigsadvokat, senare kallad generaladvokat, 1901–06, från 1904 därjämte konstituerad som riksadvokat (utnämnd som sådan 1906). Smedal författade betänkanden och uppsatser (bland annat i "Nordisk tidsskrift for fængselsvæsen").

Källor

Noter 

Norska jurister
Norges justitieministrar
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Kristiansand
Födda 1859
Avlidna 1911
Män
Ugglan
Deering

Deering kan syfta på:

 Deering, New Hampshire
 Deering, North Dakota
James Deering – amerikansk affärsman
Marcus Pløen Ingstad

Marcus Pløen Ingstad, född 18 augusti 1837 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där 17 september 1918, var en norsk jurist.

Ingstad blev juris kandidat 1861, universitetsstipendiat 1865 och utnämndes 1870 till professor i romersk rätt vid Kristiania universitet. Han var 1880–91 extra ordinarie assessor i Høyesterett. Han författade bland annat Om Romerretsstudiet (1876), Om leie efter romersk ret. Oversættelse og forklaring af Digesternes 19. bogs 2. titel delvis under sammenligning med norsk ret (1911) och Den romerske obligationsrets almindelige del, delvis under sammenligning med norsk ret (utgiven av Edward Isak Hambro, 1920). Hans föreläsningar cirkulerade i övertryck, men blev aldrig utgivna. Han var medutgivare av "Repertorium for praktisk lovkyndighed". År 1877 blev han juris hedersdoktor vid Uppsala universitet.

Källor

 

Norska professorer i juridik
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Norska jurister under 1800-talet
Jurister från Oslo
Födda 1837
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Alumner från universitetet i Oslo
Alumner från Uppsala universitet
Grangärde ångsåg

Grangärde ångsåg var ett sågverk vid Stationsvägen 51 i Grangärde, Ludvika kommun. Ångsågen uppfördes omkring 1910 och sågverksamheten upphörde år 2000.

Historik

Den ursprungliga ångdrivna sågen etablerades omkring år 1910 vid sjön Saxens sydvästra strand. Läget vid sjön gav tillgång till sjötransporter och via ett kort industrispår fick man en anslutning till Nyhammarbanan (del av Stockholm–Västerås–Bergslagens Järnvägar). Från Grangärde ångsåg skickades sedan det sågade virket på järnvägsvagnar till olika beställare. Ångsågen fungerade dessutom som vanlig brädgård där allmänheten kunde köpa sågat, hyvlat och profilerat virke i mindre kvantiteter. För kortare transporter användes landsvägen som sträcker sig strax söder om anläggningen. Här låg även Grangärde järnvägsstation, som var i drift mellan 1903 och 1982. 

Fram till år 2000 pågick verksamheten vid sågverket i full omfattning. Då varslades 14 anställda om uppsägning medan sju blev kvar för att arbeta med  torkning och justering av virket.  Anledningen till uppsägningarna var dålig lönsamhet på grund av pressade priser på sågade trävaror, höga råvarukostnader, omodern sönderdelningsutrustning samt omständlig,  manuell hantering.

Historiska bilder

Avveckling
I maj 2005 upphörde all verksamhet och området inklusive sågverket förvärvades av värmlandsföretaget Global Machine Trade Center (GMTC) som demonterade utrustningen för att sälja den till Ryssland.
I samband med demonteringsarbetena totalförstördes sågens hyvleri genom en våldsam brand  natten till den 2 december 2005. I hyvleriet demonterades maskiner med skärbrännare och branden misstänks ha orsakats av ett missöde i hanteringen. 

Saneringen av den troligen förorenade industrimarken förorsakade en långdragen och konfliktladdad  tvist där Ludvika miljö- och byggnämnd med viten ville tvinga fastighetsägaren GMTC att utföra provtagningar vid den nedlagda sågen. I mars 2010 avslog Miljödomstolen  GMTC:s överklagande att slippa bekosta en markundersökning. För närvarande (2013) disponeras området av Mellanskog som biobränsleterminal och för flis- och virkessortering. På området finns även en av Jordbruksverket godkända tork- och värmebehandlingsanläggningar.

Framtiden för  den 7,5 hektar stora fastigheten är oviss inte minst därför att en kostsamma marksanering med stor sannolikhet måste genomföras.

Nutida bilder

Referenser

Externa länkar

Företag i Ludvika kommun
Ej längre existerande svenska sågverk
Bränder 2005
Eastern European Hockey League

Eastern European Hockey League (EEHL) var en regional ishockeyliga, som spelades mellan 1995 och 2004.

Ligan skapades 1995 av lag i Vitryssland, Lettland, Litauen och Ukraina, för att stärka kvaliteten på ishockeyn i dessa länder. Vissa säsonger deltog även lag från Polen och Ryssland. Huvudturneringen var för proffslag, men det fanns också juniorvarianter för olika åldersgrupper. De sista åren anslöt allt fler lag från Vitryssland. 

År 2004 upplöstes ligan, och i stället inträdde två lag från Lettland (Metalurgs Liepāja och HK Rīga 2000) samt ett lag från Ukraina (Sokil Kyiv) i vitryska Extraliga.

EEHL-mästare
1995/1996: HK Neman Grodno, Vitryssland
1996/1997: Juniors Rīga, Lettland
1997/1998: Sokil Kyiv, Ukraina
1998/1999: Sokil Kyiv, Ukraina
1999/2000: Berkut Kyiv, Ukraina
2000/2001: Berkut Kyiv, Ukraina
2001/2002: Metalurgs Liepāja, Lettland
2002/2003: Keramin Minsk, Vitryssland
2003/2004: Keramin Minsk, Vitryssland

EEHL Cup
1997/1998: Sokil Kyiv, Ukraina
1998/1999: Sokil Kyiv, Ukraina
2000/2001: HK Rīga 2000, Lettland
2003/2004: Titan Klin, Ryssland

Källor

Externa länkar
EEHL-slutspel (ryska)

Ishockey i Lettland
Ishockey i Litauen
Ishockey i Polen
Ishockey i Ryssland
Ishockey i Ukraina
Ishockey i Belarus
Ishockeyserier
Sportevenemang i Lettland
Sportevenemang i Litauen
Sportevenemang i Polen
Sportevenemang i Ryssland
Sportevenemang i Ukraina
Sportevenemang i Belarus
Återkommande sportevenemang med premiär 1995
Casemiro

Carlos Henrique Casimiro, känd som Casemiro, född 23 februari 1992 i São José dos Campos, São Paulo, är en brasiliansk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Manchester United i Premier League. Han representerar även det brasilianska landslaget.

Klubbkarriär

São Paulo 
Casemiro inledde sin fotbollskarriär i São Paulo FC:s ungdomsverksamhet.

Real Madrid 
Den 31 januari 2013 lånades Casemiro ut till Real Madrid Castilla. Han debuterade för Real Madrid i La Liga den 20 april 2013 i en 3-1-vinst över Real Betis. Den 1 juli 2013 meddelade Real Madrid att de köpt loss Casemiro från São Paulo.

Porto 
Säsongen 2014-2015 spenderade Casemiro på lån i Porto.

Manchester United 
Den 22 augusti 2022 värvades Casemiro av Manchester United, där han skrev på ett fyraårskontrakt med en option på ett ytterligare år.

Landslagskarriär
I november 2022 blev Casemiro uttagen i Brasiliens trupp till VM 2022.

Meriter

São Paulo 
 Copa Sudamericana: 2012

Real Madrid 
 La Liga: 2016/2017, 2019/2020, 2021/2022
 UEFA Champions League: 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022
 Spanska cupen: 2013/2014
 Spanska supercupen: 2017, 2019, 2021
 UEFA Super Cup: 2016, 2017, 2022
 VM för klubblag: 2016, 2017, 2018

Manchester United 

 Engelska Ligacupen: 2022/2023

Referenser

Webbkällor

Noter 

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spanska mästare i fotboll
Spelare i São Paulo FC
Spelare i Real Madrid Castilla
Spelare i Real Madrid
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Premier League
Spelare i Copa América 2015
Spelare i Copa América Centenario
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Copa América 2019
Spelare i Copa América 2021
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från São José dos Campos
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Roger Bergkvist

Nils Roger Bergkvist, född 6 november 1945 i Västerås, är en svensk psykoterapeut och poet. 

Roger Bergkvist har givit ut böckerna Dikter från världens mitt med omnejd (2006) och Ögonblick och bilder (2009) på eget förlag.

2010 utkom musikalbumet Skuggpoeten där sonen Embee och Esmeralda Moberg skapat musik baserad på texter från Dikter från världens mitt med omnejd, vilket uppmärksammades i radio.

Roger Bergkvist är psykolog och psykoterapeut och driver egen mottagning i Västerås.

Bibliografi i urval

Källor
Skuggpoeterna. Magnus Ringgren om diktens många ansikten – som vi inte får se Aftonbladet 27 maj 2007.

Noter

Svenska poeter under 1900-talet
Författare från Västerås
Män
Födda 1945
Levande personer
Svenska poeter under 2000-talet
Fotboll i England 2012/2013

Detta är en översikt av Fotboll i England säsongen 2012/2013.

Premier League

Manchester United vann sin trettonde Premier League-titel och tog sin tjugonde ligatitel totalt.

Tabelltoppen:

Nedflyttade till The Championship:

The Championship
Cardiff City och Hull City blev direktuppflyttade till Premier League. Crystal Palace FC blev uppflyttade efter att ha vunnit kvalspelet.  

Nedflyttade till League One:

Kval till Premier League:

Leicester-Watford 1-0, Watford-Leicester 3-1

Crystal Palace-Brighton 0-0, Brighton-Crystal Palace 0-2

Final: Crystal Palace-Watford 1-0

League One
Doncaster Rovers och AFC Bournemouth blev direktuppflyttade till The Championship. Yeovil Town blev uppflyttade efter att ha vunnit kvalspelet.
Tabelltoppen:

Nedflyttade till League Two:

Kval till The Championship:

Sheffield United-Yeovil 1-0, Yeovil-Sheffield United 2-0

Swindon-Brentford 1-1, Brentford-Swindon 3-3 (Brentford till final efter straffar 5-4)

Final: Yeovil-Brentford 2-1

League Two
Gillingham FC, Rotherham United FC och Port Vale blev direktuppflyttade till League One. Bradford City blev uppflyttade efter att ha vunnit kvalspelet.
Tabelltoppen:

Nedflyttade till Football Conference: 

Kval till League One:

Bradford-Burton Albion 2-3, Burton Albion-Bradford 1-3

Northampton-Cheltenham 1-0, Cheltenham-Northampton 0-1

Final: Bradford-Northampton 3-0

Conference National

Mästare och direktuppflyttade till League Two: Mansfield Town

Uppflyttade till League Two efter kvalspel: Newport County

FA-cupen
Final, 11 maj 2013 på Wembley Stadium: Wigan Athletic-Manchester City 1-0

Semifinaler: 

Millwall-Wigan Athletic 0-2 (Wembley Stadium 13 april 2013) 

Chelsea-Manchester City 1-2 (Wembley Stadium 14 april 2013)

Ligacupen
Final, 24 februari på Wembley Stadium: Swansea City-Bradford City 5-0

Semifinaler (två möten): 

Bradford-Aston Villa 3-1, Aston Villa-Bradford 2-1

Chelsea-Swansea 0-2, Swansea-Chelsea 0-0

Händelser
22 januari: League Two-laget Bradford City blir den första klubben från den lägsta ligadivisionen sedan 1962 som når ligacupfinalen. På vägen har de slagit ut tre Premier League-klubbar; Aston Villa, Arsenal och Wigan Athletic.
23 februari: Swansea City vinner sin första stora titel när de besegrar Bradford City i ligacupfinalen med 5-0.
8 maj: Sir Alex Ferguson meddelade att han slutar som manager för Manchester United efter nästan 27 år.
11 maj: Wigan Athletic vinner sin första stora titel när de vinner FA-cupfinalen mot Manchester City med 1-0. Tre dagar senare blir det klart att de får lämna Premier League efter en förlust mot Arsenal. Wigan blir därmed den första klubben någonsin som vinner FA-cupen och degraderas i ligan samma säsong.

Källor
http://www.footballsite.co.uk/index.html

2012 i Storbritannien
2013 i Storbritannien
2012/2013
Fotbollssäsongen 2012/2013
Indra Nooyi

Indra Krishnamurthy Nooyi, född den 28 oktober 1955, är en indisk-amerikansk företagsledare. Hon var ordförande och verkställande direktör för PepsiCo och rankas av Forbes som en av världens 100 mäktigaste kvinnor. Som högst rankades hon åren 2008 och 2009, då hon kom på tredje plats på listan.

Utbildning och karriär
Indra Nooyi föddes den 28 oktober 1955 i Madras (nu Chennai) i Indien. 

Nooyi utbildade sig vid Holy Angels Anglo Indian Higher Secondary School i Madras. Hon utbildade sig vidare och har en bachelor’s degree (motsvarande kandidatexamen) från Madras Christian College och en master’s degree i business administration (affärsadministration) från Indian Institute of Management Calcutta, samt en master’s degree i public and private management från Yale University 1980.

Nooyi började sin karriär inom näringslivet i Indien som produktchef vid Johnson & Johnson och textilföretaget Mettur Beardsell. Hon flyttade till USA för att utbilda sig vid Yale University. Efter utbildningen vid Yale University arbetade hon i sex år för Boston Consulting Group. Mellan 1986 och 1990 arbetade hon för Motorola och mellan 1990 och 1994 arbetade hon för Asea Brown Boveri. 

1994 kom hon till PepsiCo och 2001 blev hon finanschef. Hon har lett företagets globala strategier i mer än ett årtionde, och hade bland annat en viktig roll i förvärvandet av Tropicana 1998 och Quaker Oats 2001, som också förde Gatorade till PepsiCo. År 2006 blev hon verkställande direktör för PepsiCo. Från 2000 och fram till 2006, under Nooyis tid som finanschef, ska enligt Business Week PepsiCos årliga omsättning ha ökat med 72 % och nettovinsten fördubblats till 5,6 miljarder.

Privatliv
Indra Nooyi är gift och har två döttrar och bor i Greenwich i Connecticut. Hon är syster till sångerskan Chandrika Krishnamurthy Tandon.

Utmärkelser  
År 2008 utsågs Indra Nooyi till en av de bästa ledarna i USA av U.S. News & World Report. Hon var också med på tidskriften Institutional Investors All-America Executive Teams lista över bästa verkställande direktörer 2008-2011.

Källor

Noter

Externa länkar

Personer inom USA:s näringsliv
Personer från Chennai
Kvinnor
Födda 1955
Levande personer
Alumner från Yale University
Pepsico
David Dickson

David Dickson, född 20 februari 1941 i Batu Gajah i Brittiska Malaya, är en australisk tidigare simmare, som vann tre bronsmedaljer i frisim och medleylagkapp vid olympiska sommarspelen 1960 och 1964.

Olympiska spelen 1960 
Dickson gjorde sin internationella debut i Rom på 4 × 200 meter i freestyle stafett. I lag med John Konrads, Jon Henricks och Murray Rose som tidigare samma månad slagit världsrekordet på distansen kom han trea.

Samväldesspelen 1962 
År 1962 deltog David Dickson i samväldesspelen i Perth, där han kom trea efter Dick Pound från Kanada och Bobby Mcgregor från Skottland. Dock så vann han guld i 4 x 110 yards freestylestafett (med Rose, Peter Doak och Peter Phelps) och 4 x 110 yards medleystafett med Julian Carroll, Ian O'brien och Kevin Berry.

Olympiska spelen 1964 
Till olympiaden år 1964 skickades Dickson för att tävla tillsammans med Berry, O'brien och Bob Windle. De andra tre vann guld i sina respektive grenar, medan Dickson slogs ut i semifinalen på 100 meter freestyle.

Tillsammans med John Ryan, Doak och Windle, vann Dickson brons i 4 x 100 meter freestylestafett. Han följde upp det med ett till brons i 4 x 100 meter medleystafett tillsammans med Berry, O'brien och Peter Reynolds. Han var nära att även få medalj vid 4 x 200 meter freestylestafett där han slutade fyra med Windle, Doak och Allan Wood.

Samväldesspelen 1966 
Dickson fick äran att bära den australienska flaggan under Samväldesspelen 1966 i Kingston, Jamaica. Han tog återigen bronsmedalj på 110 yards freestyle.

Australiens olympiska kommitté 
Dickson blev vald att bli ATC:s första representant i styrelsen i Australiens olympiska kommitté.

Källor 

Australiska simmare
Australiska idrottare under 1900-talet
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1941
Levande personer
Män
Absalon Taranger

Absalon Taranger, född 10 augusti 1858 i Sund, Hordaland, död 20 november 1930, var en norsk jurist och kyrkohistoriker.

Taranger blev student 1883, juris kandidat 1893 och juris doktor 1897. Han blev 1885 assistent i riksarkivet och 1893–98 universitetsstipendiat samt blev 1898 e.o. professor i rättshistoria vid Kristiania universitet, vid vars praktisk-teologiska seminarium han därjämte från 1904 var lärare i kyrkorätt. 

Taranger författade bland annat Den angelsaksiske kirkes indflydelse paa den norske (i "Norske historiske foreningens skrifter", 1890–91), av betydelse för hela Nordens kyrkohistoria, Udsigt över den norske retshistorie (två band, 1898–1904, ofullbordad), läroböckerna Norsk samfundslære (I, 1902, femte upplagan 1917; II, 1903), Norsk kirkeret (1910–17), Norsk familieret (1911, med tillägg 1916), och band 3 (1–2, 1915–17, tidsskedet 1319–1537) av "Norges historie" (sex band, 1909–17). Han redigerade serie II av "Norges gamle love 1388–1604" (band 1–2, 1912–21). Han publicerade vidare Magnus Erlingssons privilegium for den norske kirke (i "Norvegia sacra", 1922) och Da Norge var missionsmark (i "Bibliotheca Norvegiæ sacræ’, IV, 1924).

Taranger tillkallades som sakkunnig vid tvisten om Grisbådarna och vid Permanenta skiljedomstolen i Haag 1909. Som ledamot av arbetskommittén angående en ny kyrkoförfattning (1900) utarbetade han det organisationsförslag, som framlades i Stortinget 1911 och gick ut på att upprätta en "fri folkkyrka" med självstyrelse i inre angelägenheter. Han var 1910–21 ordförande i "Det norske kirkeparti", det parti som anslöt sig till detta program, och var medredaktör av partiets huvudorgan, det strängt ortodoxa "Kristeligt ugeblad", men avgick, då nämnda parti avlöstes av "Det kirkelige landslag". 

Sin demokratiskt klerikala religiösa ståndpunkt framlade Taranger i Religiøse lægmandsbetragtninger (1912), sitt kyrkopolitiska program i Hvad kirkepartiet er og hvad det vil (1912). Han var ledamot av 1908 års stora kyrkokommitté och av kungliga kyrkoförfattningskommittén samma år samt medlem av centralstyrelsen för norska bibelsällskapet (sedan 1905) och för Landsindremissionsselskapet.

Källor

Norska professorer i juridik
Norska rättshistoriker
Norska kyrkohistoriker
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1858
Avlidna 1930
Män
Personer från Sunds kommun, Hordaland
Ugglan
Jessica Fleetwood

Jessica Fleetwood, född 12 juli 1966 i Oxelösund, är en svensk skulptör och konstnär verksam i Dalsland.

Utställningar
2013
 “Not Quite why” Jubileums utställningen. Fengersfors.
 “Sommar salongen” Dalslands konstförening, jurybedömd.
 Göteborgs Art Biennal.  

2012
 London The gallery in Cork Street. Swedish Contemporary art.

Offentliga verk i urval
 Ståltheten, Oxelösunds hamn
 Maria och Jesusbarnet, Stjärnholms stiftsgård, Nyköping

Källor

Externa länkar

 Akka

Födda 1966
Svenska skulptörer under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Personer från Oxelösund
Svenska skulptörer under 2000-talet
Gasbuss

En gasbuss är en buss som kan drivas med naturgas eller biogas, dvs metan. Biogas är ett biobränsle, vilket gör att klimatpåverkan minimeras. I Sverige används de huvudsakligen som stadsbussar och ibland även som landsortsbussar, och går på biogas framställd i städernas avloppsreningsverk, av rötat slaktavfall eller av rötad kompost. I gasbussarna används bensinmotorer som försetts med gastillsats och har liksom vanliga bensinmotorer tändstift. Dessa bussar ger även i jämförelse med dieselbussar fördelar som framförallt bättre avgasrening. De påverkas heller inte lika mycket av olika avgasnormer. Tankarna sitter i regel på taket, vanligtvis framtill eller något mot mitten, mer sällan baktill och täcks av en kåpa. Kåpan kan vara mer eller mindre synlig utifrån, då vissa bussar istället för att ha en hög gaskåpa (och därtill högre totalhöjd) istället kan ha ett lägre tak invändigt som inrymmer gastankarna och en mindre kåpa på taket som inte påverkar totalhöjden så mycket.

Gasbussar förekommer i till exempel: Boden, Borås, Eskilstuna, Falköping, Gävle, Göteborg, Helsingborg, Jönköping, Kalmar, Karlstad, Kristianstad, Linköping, Lund, Malmö, Norrköping, 
Skellefteå, Stockholm, Trollhättan, Uppsala, Visby, Västerås och Örebro. 

I Stockholm kommer biogasen från Henriksdals reningsverk och i Göteborg från Ryaverket.

I andra länder, exempelvis Tyskland, Österrike och Italien, satsas det mer på naturgas som alternativt fordonsbränsle.

Under senare delen av 2010-talet har biodiesel/RME/HVO-bussar och diesel/el-hybridbussar eller rena elbussar börjat konkurrera ut gasbussen.

Se även 
Gasbil
Fordonsgas
Växthuseffekten

Noter

Externa länkar
Biogasportalen

Typer av bussar