kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Torben Krogh (teaterhistoriker)

Torben Thorberg Krogh, född den 21 april 1895 i Köpenhamn, död där den 10 februari 1970, var en dansk musik- och teaterhistoriker.

Efter sin studentexamen 1913 studerade Krogh vid Musikkonservatoriet i Köpenhamn 1914–17, varefter han tog en magisterexamen i musikhistoria 1919. Han blev sedan filosofie doktor efter en disputation i Berlin 1922 på en avhandling med titeln Zur Geschichte des dänischen Singspiels im 18. Jahrhundert.

Åren 1923–24 arbetade Krogh som lektor vid Köpenhamns universitet och var därefter operainstruktör vid det Kongelige Teater 1924–29 och samtidigt lärare på teaterns elevskola 1929. År 1941 blev han bibliotekarie vid teaterns bibliotek och var professor i teaterns estetik och historia vid Köpenhamns universitet 1953–66.

Krogh var författare till ett flertal musikaliska och sceniska historiska arbeten, bland annat Old Danish Theatre Music (1931), Gamla danska teatern (1940) och Heiberg vaudevilles (1942). Därtill var han medförfattare i Dansk Biografisk leksikon (2:a upplagan) och Weilbachs Kunstnerleksikon. Han gav också ut en betydelsefull bok om Bellmans musik.

Hedersbetygelser
Krogh hedrades för sina insatser 
 som Riddare av Dannebrog 1941, och riddare av 1:a graden 1953,
med medlemskap av Det kongelige danske Selskab for Faederneslandets Historie 1951,
med Holbergmedaljen 1951.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Noter

Danska musikhistoriker
Danska teaterhistoriker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Mottagare av Dannebrogorden
Personer i Danmark under 1900-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1895
Avlidna 1970
Män
Shiny Beast (Bat Chain Puller)

Shiny Beast (Bat Chain Puller) är ett musikalbum av Captain Beefheart och The Magic Band som lanserades 1978 på Warner Bros. Records. I Europa släpptes albumet två år senare, 1980.

Titeln inom parentes kommer sig av att Captain Beefherat spelat in ett helt annat album med den titeln. Det albumet kom dock aldrig ut då producenten Herb Cohen använt pengar som tillhört Frank Zappa för att bekosta inspelningen och produktionen. Zappa vägrade då att lämna ifrån sig inspelningarna om han inte kompenserades, och följden blev att Bat Chain Puller inte lanserades för allmänheten förrän år 2012. Beefheart valde under de rättsliga processer som följde att göra nya inspelningar av några låtar från det planerade albumet, samt spela in några helt nya låtar och ge ut detta album istället.

Låtlista
Sida A
"The Floppy Boot Stomp" – 3:51
"Tropical Hot Dog Night" – 4:49
"Ice Rose" – 3:38
"Harry Irene" – 3:43
"You Know You're a Man" – 3:14
"Bat Chain Puller" – 5:27

Sida B
"When I See Mommy I Feel Like a Mummy" – 5:04
"Owed t'Alex" – 4:07
"Candle Mambo" – 3:24
"Love Lies" – 5:03
"Suction Prints" – 4:25
"Apes-Ma" – 0:40

(Alla låtar skrivna av Captain Beefheart d.v.s. Don Van Vliet)

Medverkande
Captain Beefheart (Don Van Vliet) – sång, munspel, sopransaxofon, vissling

The Magic Band
Bruce Lambourne Fowler – trombone, basgitarr
Jeff Moris Tepper – slidegitarr, gitarr
Eric Drew Feldman – synthesizer, piano, basgitarr
Robert Arthur Williams – trummor, percussion
Richard Redus – slidegitarr, gitarr, dragspel, basgitarr

Bidragande musiker
Art Tripp III – marimba, percussion

Referenser

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1978
Doc at the Radar Station

Doc at the Radar Station är ett musikalbum av Captain Beefheart och the Magic Band. som lanserades i augusti 1980 på Virgin Records. Skivans omslag består av en målning av Captain Beefheart. Förre medlemmen i The Magic Band, John French arbetade här för sista gången med Captain Beefheart. French hade flera gånger under 1970-talet lämnat gruppen, men här återkom han en sista gång.

Musikkritikern Robert Christgau kallade albumet för Captain Beefhearts mest kompromisslösa album sedan Trout Mask Replica 1969. Han tillade sedan: "Själv har jag alltid gillat hans kompromisser, vilka tenderar att vara galnare än normalt folks vildaste drömmar" och gav skivan A- i betyg.

Låtlista	
Sida 1
"Hot Head" – 3:23
"Ashtray Heart" – 3:25
"A Carrot is as Close as a Rabbit Gets to a Diamond" – 1:38
"Run Paint Run Run" – 3:40
"Sue Egypt" – 2:57
"Brickbats" – 2:40

Sida 2
"Dirty Blue Gene" – 3:51
"Best Batch Yet" – 5:02
"Telephone" – 1:31
"Flavor Bud Living" – 1:00
"Sheriff of Hong Kong" – 6:34
"Making Love to a Vampire with a Monkey on My Knee" – 3:11

(Alla låtar skrivna av Captain Beefheart d.v.s. Don Van Vliet)

Medverkande
Captain Beefheart (Don Van Vliet) – sång, percussion, munspel, sopransaxofon, basklarinett, gitarr

The Magic Band
Drumbo (John French) – slidegitarr, gitarr, marimba, basgitarr, trummor (på "Ashtray Heart" och "Sheriff of Hong Kong")
Bruce Lambourne Fowler – trombone
Jeff Moris Tepper – slidegitarr, gitarr
Eric Drew Feldman – synthesizer, basgitarr, mellotron, piano
Robert Arthur Williams – trummor

Bidragande musiker
Gary Lucas – gitarr, valthorn
Gary Lewis – gitarr

Källor

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1980
Hobbit: Femhäraslaget

Hobbit: Femhäraslaget är en episk fantasy- och äventyrsfilm i regi av Peter Jackson. Den är den tredje delen i den tredelade filmatiseringen av J.R.R. Tolkiens bok Bilbo – En hobbits äventyr från 1937, som tog sin början i filmen En oväntad resa (2012) och fortsatte i Smaugs ödemark (2013) som var en film som byggde upp denna film. De tre filmerna utgör tillsammans en prequel till Jacksons tidigare filmtrilogi om Härskarringen.

Handlingen fortsätter efter händelserna i Smaugs ödemark, där man efter en episk strid mot draken Smaug i dvärgarnas kungadöme Erebor lockar ut besten som då är på väg att attackera Sjöstaden. I filmen medverkar bland annat skådespelarna Ian McKellen som  trollkarlen Gandalf, Martin Freeman som Hobbiten Bilbo Bagger, Richard Armitage som ledaren av dvärgarna, Thorin Ekenskölde, Evangeline Lilly som den tuffa alven Tauriel, Lee Pace som Alv-kungen Thranduil, Luke Evans som Bard Bågskytten, Benedict Cumberbatch som draken Smaug, Orlando Bloom som Alvkungens son, Legolas. Filmen inkluderar även Cate Blanchett som Galadriel, Christopher Lee som Saruman och Hugo Weaving som Elrond.

Filmen hade från början bekräftats med titeln Bort och hem igen (There and Back Again), vilket syftar på bokens originaltitel. Under april 2014 meddelade Jackson att titeln hade ändrats.

Rollista (i urval) 
Ytterligare information: Hobbit-filmseriens rollista
 Martin Freeman och Ian Holm som Bilbo Bagger
 Ian McKellen som Gandalf
 Richard Armitage som Thorin Ekensköld
 Evangeline Lilly som Tauriel
 Orlando Bloom som Legolas
 Luke Evans som Bard
 Lee Pace som Thranduil
 Benedict Cumberbatch som Smaug/Andebesvärjaren
 Ken Stott som Balin
 James Nesbitt som Bofur
 Cate Blanchett som Galadriel
 Christopher Lee som Saruman
 Hugo Weaving som Elrond
 Aidan Turner som Kíli
 Dean O'Gorman som Fíli
 Billy Connolly som Dáin
 Stephen Fry som Mästaren av Sjöstad
 Ryan Gage som Alfrid
 Sylvester McCoy som Radagast
 Mikael Persbrandt som Beorn
 Graham McTavish som Dvalin
 Mark Hadlow som Dori
 Jed Brophy som Nori
 Adam Brown som Ori
 John Callen som Óin
 Peter Hambleton som Glóin
 William Kircher som Bifur
 Stephen Hunter som Bombur
 Manu Bennett som Azog
 John Tui som Bolg
 John Bell som Bain
 Simon London som Feren
 Robin Kerr som Elros

Referenser

Externa länkar 

Filmer 2014
Filmer i regi av Peter Jackson
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer från New Line Cinema
Nyzeeländska filmer baserade på böcker
Nyzeeländska äventyrsfilmer
Nyzeeländska fantasyfilmer
Fantasy-krigsfilmer
Prequelfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
J.R.R. Tolkien-filmatiseringar
Drakar på film
Filmmusik av Howard Shore
IMAX-filmer
3D-filmer
Ice Cream for Crow

Ice Cream for Crow är ett musikalbum av Captain Beefheart och The Magic Band som lanserades 1982. Detta kom att bli Captain Beefhearts sista album innan han helt lade musikkarriären på hyllan. När han gästade Late Night with David Letterman 1982 sade han att titeln glass för kråkan representerade kontrasten mellan vit glass och en svart kråka. Albumet tog sig inte upp på Billboard 200-listan i USA, men listnoterades kort som #90 på UK Albums Chart i Storbritannien.

Skivomslagets framsida består av en målning av Captain Beefheart, samt ett foto på Beefheart taget av Anton Corbijn.

Låtlista
Sida A
"Ice Cream for Crow" – 4:35
"The Host the Ghost the Most Holy-O" – 2:25
"Semi-Multicoloured Caucasian" – 4:20
"Hey Garland, I Dig Your Tweed Coat" – 3:13
"Evening Bell" – 2:00
"Cardboard Cutout Sundown" – 2:38

Sida B
"The Past Sure Is Tense" – 3:21
"Ink Mathematics" – 1:40
"The Witch Doctor Life" – 2:38
"'81 Poop Hatch" – 2:39
"The Thousandth and Tenth Day of the Human Totem Pole" – 5:42
"Skeleton Makes Good" – 2:18

(Alla låtar skrivna av Captain Beefheart d.v.s. Don Van Vliet)

Medverkande
Captain Beefheart (Don Van Vliet) – sång, munspel, sopransaxofon, gitarr, percussion

The Magic Band
Jeff Moris Tepper – slidegitarr, akustisk gitarr
Richard "Midnight Hatsize" Snyder – basgitarr, marimba, viola
Gary Lucas – slidegitarr
Cliff Martinez – trummor, percussion

Bidragande musiker
Eric Drew Feldman – piano, synthesizer

Källor

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1982
Number 1 Record

Number 1 Record (eg. #1 Record) är ett musikalbum av den amerikanska musikgruppen Big Star. Det var gruppens debutalbum och lanserades 1972 på det lilla Memphis-baserade skivbolaget Ardent Records. Majoriteten av skivans låtar skrevs av Alex Chilton och Chris Bell tillsammans. Skivan anses vara ett typexempel på powerpop.

Albumet fick mestadels ett varmt mottagande av musikkritikerna, men lyckades inte nå ut till den breda publiken då skivbolaget misslyckades med distributionen. Albumet har senare uppmärksammats mer och blev 2003 listat som #438 i Rolling Stones lista The 500 Greatest Albums of All Time. Albumets låt "Thirteen" listades av samma magasin som #396 på listan The 500 Greatest Songs of All Time.

Låtlista
Sida 1
"Feel" – 3:34
"The Ballad of El Goodo" – 4:21
"In the Street" – 2:55
"Thirteen" – 2:34
"Don't Lie to Me" – 3:07
"The India Song" (Andy Hummel) – 2:20

Sida 2
"When My Baby's Beside Me" – 3:22
"My Life Is Right" (Chris Bell/Tom Eubanks) – 3:07
"Give Me Another Chance" – 3:26
"Try Again" – 3:31
"Watch the Sunrise" – 3:45
"ST 100/6" – 1:01

Låtar utan angiven upphovsman skrivna av Alex Chilton och Chris Bell.

Medverkande
Big Star
Chris Bell – gitarr, sång
Alex Chilton – gitarr, sång
Andy Hummel – basgitarr, sång
Jody Stephens – trummor

Bidragande musiker
Terry Manning – elektrisk piano, körsång

Produktion
John Fry – musikproducent
Larry Nix – mastering
Carole Manning – omslagsdesign
Ron Pekar – omslagskonst

Källor

Externa länkar
#1 Record på Allmusic
Recensioner
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1972
Amerikanska debutalbum
Supersnazz

Supersnazz är ett musikalbum av The Flamin' Groovies som lanserades 1969 på Epic Records. Efter att gruppen släppt EP-skivan Sneakers föregående år albumdebuterade man nu med denna skiva. Skivan blev ett kommersiellt fiasko och ledde till att gruppen förlorade sitt kontrakt hos Epic Records. Trots detta gavs skivan ut i nyutgåvor både på 1970-talet och 1980-talet. År 2000 gavs skivan ut på CD av skivbolaget Sundazed som specialiserat sig på obskyr musik från 1960-talet.

Låtlista
(upphovsman inom parentes)
"Love Have Mercy" (Roy Loney)
"The Girl Can't Help It" (Bobby Troup)
"Laurie Did It" (Roy Loney)
"Apart from That" (Roy Loney, Cyril Jordan)
"Rockin' Pneumonia and the Boogie Woogie Flu" (Huey Smith, John Vincent)
"The First One's Free" (Roy Loney)
"Pagan Rachel" (Roy Loney)
"Somethin' Else (Sharon Sheeley, Bob Cochran)/ Pistol Packin' Mama" (Al Dexter)
"Brushfire" (Roy Loney, Cyril Jordan)
"Bam Balam" (Roy Loney, Cyril Jordan)
"Around the Corner" (Roy Loney, Cyril Jordan)

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1969
Amerikanska debutalbum
Dixie Chicken

Dixie Chicken är ett musikalbum av Little Feat som lanserades i februari 1973 på Warner Bros. Records. Det var gruppens tredje studioalbum och det första med basisten Kenny Gradney som ersatte originalmedlemmen Roy Estrada. Albumet bröt med ljudbilden på gruppens två tidigare skivor då det är mer lugnt än dessa, och inspirerat av New Orleans-R&B. Skivans omslag illustrerades av Neon Park som designade omslagen till majoriteten av gruppens skivor.

Låtlista
(upphovsman inom parentes)
"Dixie Chicken" (Lowell George, Fred Martin) – 3:55
"Two Trains" (George) – 3:06
"Roll Um Easy" (George) – 2:30
"On Your Way Down" (Allen Toussaint) – 5:31
"Kiss It Off" (George) – 2:56
"Fool Yourself" (Fred Tackett) – 3:10
"Walkin' All Night" (Paul Barrère, Bill Payne) – 3:35
"Fat Man in the Bathtub" (George) – 4:29
"Juliette" (George) – 3:20
"Lafayette Railroad" (George, Payne) – 3:40

Externa länkar
Allmusic om albumet
Recensioner

Musikalbum 1973
Sailin' Shoes

Sailin' Shoes är ett musikalbum av Little Feat som lanserades i maj 1972 på Warner Bros. Records. Det var gruppens andra, och det sista albumet med originalbasisten Roy Estrada. Varken debutalbumet eller detta album fick särskilt stort genomslag hos skivköparna. Albumomslaget var det första som Neon Park designade för gruppen. Han kom sedermera att göra omslagen till i stort sett alla efterkommande album gruppen släppte. Omslaget är något av en pastisch på franske konstnären Jean-Honoré Fragonards verk Gungan.

Spåret "A Apolitical Blues" spelades senare in av hårdrocksgruppen Van Halen på albumet OU812.

Låtlista
(låtar utan angiven upphovsman skrivna av Lowell George)
"Easy to Slip" (Lowell George, Fred Martin) – 3:22
"Cold Cold Cold" – 4:01
"Trouble" – 2:19
"Tripe Face Boogie" (Richie Hayward, Bill Payne) – 3:16
"Willin'" – 2:57
"A Apolitical Blues" – 3:28
"Sailin' Shoes" – 2:53
"Teenage Nervous Breakdown" – 2:13
"Got No Shadow" (Payne) – 5:08
"Cat Fever" (Payne) – 4:37
"Texas Rose Café" – 3:42

Externa länkar
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1972
Leamon King

Leamon King, född 13 februari 1936 i Tulare i Kalifornien, död 22 maj 2001 i Delano i Kalifornien, var en amerikansk friidrottare.

King blev olympisk mästare på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Amerikanska kortdistanslöpare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från USA
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Kalifornien
Personer från Tulare County
Födda 1936
Avlidna 2001
Män
Wishbone Four

Wishbone Four är ett musikalbum av Wishbone Ash som lanserades 1973 på MCA Records. Det var deras fjärde studioalbum, och det första de gjorde utan producenten Derek Lawrence. Gruppen producerade albumet på egen hand. Albumet innehåller flera folkmusikbaserade ballader. Efter att gruppen turnerat till stöd för denna skiva lämnade originalmedlemmen Ted Turner gruppen och återkom inte förrän 1987. Originalutgåvorna av albumet innehöll en affisch på gruppen.

Låtlista
"So Many Things to Say" - 5:06
"Ballad of the Beacon" - 5:04
"No Easy Road" - 3:48
"Everybody Needs a Friend" - 8:24
"Doctor" - 5:53
"Sorrel" - 5:03
"Sing Out the Song" - 4:24
"Rock 'n Roll Widow" - 5:50

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #44
UK Albums Chart, Storbritannien: #12
RPM, Kanada: #41
VG-lista, Norge: #13

Källor

Externa länkar
Albumets utgåvor på Discogs
musikalbum 1973
Minute by Minute

Minute by Minute är ett musikalbum av The Doobie Brothers som lanserades i december 1978 på Warner Bros. Records. Det var gruppens åttonde studioalbum, och det första helt utan sångaren och grundaren Tom Johnston som lämnat gruppen efter marginell medverkan på föregående albumet Livin' on the Fault Line. I hans frånvaro blev gruppens ljudbild mer inspirerad av soulmusik. Johnston skulle dock återkomma till gruppen på 1980-talet. Efter det här albumet lämnade trummisen och originalmedlemmen John Hartman gruppen.

Albumet blev ett av gruppens framgångsrikaste och två av dess singlar blev stora USA-hits, dels titelspåret och "What a Fool Believes" som nådde förstaplatsen på Billboard Hot 100-listan. Singlarna blev även måttliga singelhitar i Storbritannien.

Låtlista
(upphovsman inom parentes)
"Here to Love You" (McDonald) – 3:58
"What a Fool Believes" (McDonald, Loggins) – 3:41
"Minute by Minute" (McDonald, Abrams) – 3:26
"Dependin' on You" (Simmons, McDonald) – 3:44
"Don't Stop to Watch the Wheels" (Simmons, Baxter, Michael Ebert) – 3:26
"Open Your Eyes" (McDonald, Abrams, Henderson) – 3:18
"Sweet Feelin'" (Simmons, Templeman) – 2:41
"Steamer Lane Breakdown" (Simmons) – 3:24
"You Never Change" (Simmons) – 3:26
"How Do the Fools Survive?" (McDonald, Carole Bayer Sager) – 5:12

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #1
RPM, Kanada: #1
Nederländerna: #10
Topplistan, Sverige: #46

Källor

Externa länkar
Allmusic om albumet

Musikalbum 1978
Boris Möller

Boris Fredrik Gotthard Möller, född 24 augusti 1879 i Stockholm, död 13 november 1963, var en svensk militär, major i svenska armén och överste i kejserliga persiska gendarmeriet. Han var den sist levande mottagaren av medaljen För tapperhet i fält. Han är farfar till Jan Boris-Möller.

Biografi
Möller var son till generalkonsul Fredrik Möller och Aline Lamby. Han tog studentexamen i Stockholm 1900 och officersexamen 1903. Möller tjänstgjorde vid Göta livgarde (I 2) 1904-1905, vid Svea ingenjörkår (Ing 1) 1905-1907 och vid Fälttelegrafkåren 1907-1908.
 
Han genomgick fältsignalkurs  i Karlskrona 1908 och blev samma år diplomerad fältballongförare. Möller var därefter instruktör vid kejserliga persiska gendarmeriet 1912-1915, chef för andra gendarmeriregementet 1914-1915 och utnämndes till överste 1915. Efter återkomsten till Sverige blev han kapten vid Hallands regemente (I 16) 1919 och befordrades till major 1929. Möller var därefter adjutant vid I. arméfördelningensstaben 1918-1922 och tjänstgjorde i generalstaben 1922-1930. Han var sekreterare i Kungliga Automobilklubbens södra avdelning från 1930.

Möller gifte sig 1916 med Lilly Håkanson (född 1895), dotter till praktiserande läkaren Wilhelm Håkanson och Elisabeth Henckel. Han är far till Woltmar (född 1918), löjtnant vid Skånska dragonregementet (P 2) och Carl-Gösta (född 1920), löjtnant vid Skånska dragonregementet (P 2) och far till Jan Boris-Möller. Möller avled den 13 november 1963 och gravsattes den 24 november 1963 på Brunnby kyrkogård i Höganäs kommun.

Utmärkelser  
  Riddare av Svärdsorden (RSO)
  Medaljen För tapperhet i fält i guld (GMtf) 1914
  Kungl. Sällskapet Pro Patrias guldmedalj (ProPGM)
  Hallands skytteförbunds guldmedalj (Hall. sfbGM) 1906
  Iranska Lejon- och Solorden av 3:e klass (IranLSO3kl)
  Officer av Brittiska imperieorden (OffStbEmpO)
  Officer av Franska Svarta stjärnorden (OffFrSvSO)
  Riddare av Danska Dannebrogsorden (RDDO)
  Riddare av 1. klass av Finlands Vita Ros’ orden (RFinlVRO1kl)
  Riddare av Italienska Sankt Mauritius och Sankt Lazarusorden (RItS:tMLO)
  Riddare av 1. klass av Norska Sankt Olavsorden (RNS:tOO1kl)
  Officer av 1. klass av Iranska de l'Instruction publique (OffIrandel'Ip1kl)
  Iransk guldmedalj för tapperhet i fält (IranGMtf)
  Preussiska Röda Korsets medalj av 3:e klass (PrRKM3kl)
Hederssabel från Shahen av Persien

Referenser

Män
Födda 1879
Avlidna 1963
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Svenskar i Iran
Riddare av Svärdsorden
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
För tapperhet i fält (guldmedalj)
Mottagare av Svarta stjärnorden
Edmond Noel

Edmond Favor Noel, född 4 mars 1856 i  Holmes County, Mississippi, död 30 juli 1927 i Lexington, Mississippi, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Mississippis guvernör 1908–1912.

Noel gjorde en lång karriär som delstatspolitiker i Mississippi, först i Mississippis representanthus och sedan i Mississippis senat. År 1895 blev han först invald i delstatssenaten med omval 1899. Efter förlust i guvernörsvalet 1903 kandiderade Noel på nytt fyra år senare och vann.

Noel efterträdde 1908 James K. Vardaman som Mississippis guvernör och efterträddes 1912 av Earl L. Brewer. År 1920 tillträdde han på nytt som ledamot av Mississippis senat.

Noel avled 1927 och gravsattes på Odd Fellows Cemetery i Lexington i Mississippi.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Mississippi
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Holmes County, Mississippi
Födda 1856
Avlidna 1927
Män
Art Throop

Arthur Leonard "Art" Throop, född 19 augusti 1884 i Ottawa, död 24 juni 1973 i Haileybury, Ontario, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare. Throop spelade professionellt för Haileybury Comets och Toronto Tecumsehs i NHA, New Westminster Royals och Portland Rosebuds i PCHA, Pittsburgh Lyceum i WPHL samt med Brantford Indians i OPHL åren 1909–1915.

Före proffsåren i WPHL, OPHL, NHA och PCHA spelade Throop bland annat för Ottawa Victorias i Federal Amateur Hockey League. I mars 1907 deltog han i en match med Ottawa Victorias mot Cornwall Hockey Club som urartade i våldsamt spel och slutade med att Cornwalls Owen "Bud" McCourt morgonen efter matchen avled efter att ha blivit slagen medvetslös under matchen av Victorias spelare Charles Masson. Throop själv skadade sig illa i huvudet efter att ha mottagit slag från en motståndares klubba.

Statistik

Statistik från justsportsstats.com

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 
 

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i New Westminster Royals
Spelare i Portland Rosebuds
Spelare i Haileybury Comets
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Ottawa
Födda 1884
Avlidna 1973
Män
Celsiusgatan, Stockholm

Celsiusgatan är en gata på Kungsholmen i Stockholm som går mellan Kungsholmsgatan och Fleminggatan. Gatan är uppkallad efter vetenskapsmannen och astronomen Anders Celsius. Anders Celsius hade ingen närmare anknytning till Kungsholmen, men det hade hans kusin Olof Celsius den yngre som under åtta år var kyrkoherde i Kungsholmens församling. Därför hävdas det ibland att gatan skulle vara uppkallad efter honom, men det faktum att de intilliggande gatorna Polhemsgatan och Wargentinsgatan även de är uppkallade efter kända vetenskapsmän gör det föga troligt att det är någon annan än vetenskapsmannen Anders Celsius som har gett gatan dess namn.

Källor

Externa länkar 

Gator och torg på Kungsholmen
Celsiusgatan

Celsiusgatan kan avse:

Celsiusgatan, Stockholm – på Kungsholmen i Stockholm
Celsiusgatan, Malmö – i Malmö
Den gröna cykeln

Den gröna cykeln eller Wadjda () är en saudiarabisk och tysk film från 2012, skriven och regisserad av Haifaa al-Mansour. Det är den första långfilm som filmats i sin helhet i Saudiarabien och den första långfilmen av en kvinnlig saudiarabisk regissör. Den var även Saudiarabiens första inskickade kandidat till Oscarsnominering för bästa utländska film, men den nominerades inte.

Wadjda är en 10-årig flicka i Saudiarabien. Wadjdas vardag är fylld av restriktioner för att hon är flicka. I skolan anmärker rektor och lärare på Wadjas uppförande då hon på olika sätt bryter mot normen för hur en flicka ska bete sig och är lite av en rebell. En dag rycker en pojke på cykel av henne slöjan när hon är på väg hem från skolan. Hon springer efter för att ta tillbaka den men hinner inte ifatt pojken på cykel som ropar att "Du har inte en chans att komma ifatt mig tjejen". Hon svarar att "Så fort jag har en cykel ska jag visa dig". Därefter är Wadja på intensiv jakt efter en cykel. Trots att Wadja inte fäster så stor vikt vid religionen och koranen ställer hon upp i en korantävling för att vinna ett penningpris som skulle räcka för att köpa en grön cykel som hon har tingat i en butik. Till allas förvåning vinner hon tävlingen. När rektorn undrar vad hon ska göra för prispengarna svarar hon att hon ska köpa en cykel. Då det är högst olämpligt att som kvinna cykla i Saudiarabien ordnar rektorn till Wadjas stora besvikelse så att prispengarna istället doneras till Palestina.

Referenser

Filmåret 2012
Saudiarabisk film