kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grubbvattnet

Grubbvattnet kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Grubbvattnet (Frostvikens socken, Jämtland, 715813-143333), sjö i Strömsunds kommun,  (24 ha)
Grubbvattnet (Frostvikens socken, Jämtland, 716542-144459), sjö i Strömsunds kommun,  (26,4 ha)
Grubbvattnet (Hotagens socken, Jämtland), sjö i Krokoms kommun,  (33,3 ha)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Grundhån

Grundhån kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Grundhån (Idre socken, Dalarna), sjö i Älvdalens kommun, 
Grundhån (Särna socken, Dalarna), sjö i Älvdalens kommun, 
Grundhån (Transtrands socken, Dalarna), sjö i Malung-Sälens kommun,  (4,58 ha)

Se även
Hån (olika betydelser)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Pipartorp

Pipartorp är en ort i Strängnäs kommun. Orten klassades till och med år 2000 som en småort. Området ligger cirka 7 km norr om Åkers styckebruk. Vid 2015 års småortsavgränsning återfanns här åter en småort.

Se även
Strängnäs socken

Referenser 

Orter i Strängnäs kommun
Småorter i Sverige
Carl Sigismund Gelhaar

Carl Sigismund Gelhaar, född 1767 i Dresden, Kurfurstendömet Sachsen, Tyskromerska riket, död 11 mars 1814, var en tysk pukslagare och klarinettist.

Biografi
Carl Sigismund Gelhaar föddes 1767 i Dresden. Gelhaar anställdes 1785 som klarinettist i Hovkapellet tillsammans med sju andra musiker som även ingick i Gustav IIIs privata harmonimusikkår. Han var även hovpukslagare 1792-1810 samt musikdirektör vid Svea Livgarde 1812-1814.

Han slutade omkring 1793 som klarinettist vid Kungliga hovkapellet. Han var gift med Anna Margareta Palm. Gelhaar avled 11 mars 1814.

Referenser 
Carl Sigismund Gelhaar (1767-1814) på Levande musikarv

Noter 

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Tyska klarinettister
Svenska klarinettister
Tyska slagverkare
Svenska slagverkare
Födda 1767
Avlidna 1814
Män
Personer från Dresden
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Gottlob Schicht

Gottlob Schicht, född i Zittau i Sachsen 1758, död i Köpenhamn 1821, var en tysk fagottist och cellist. Schicht anställdes i Hovkapellet i Dresden i oktober 1785 tillsammans med sju andra tyska musiker som även ingick i Gustav IIIs privata harmonimusikkår. Redan efter ett år flyttade han dock till Köpenhamn där han var engagerad som fagottist och cellist till 1816.

Källor

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Tyska fagottister
Tyska cellister
Födda 1758
Avlidna 1821
Män
Personer från Zittau
Grundsjöarna

Grundsjöarna kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Grundsjöarna (Dorotea socken, Lappland), sjö i Dorotea kommun,  (9,89 ha)
Grundsjöarna (Vilhelmina socken, Lappland, 724042-146996), sjö i Vilhelmina kommun, 
Grundsjöarna (Vilhelmina socken, Lappland, 724064-146949), sjö i Vilhelmina kommun,  (3,41 ha)
Grundsjöarna (Vilhelmina socken, Lappland, 724077-146887), sjö i Vilhelmina kommun,  (14,5 ha)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Pehr Gustaf Svedelius

Pehr Gustaf Svedelius, född 21 april 1785 i Mora församling, Kopparbergs län, död 28 juni 1846 i Stockholm (folkbokförd i Mora församling), var en svensk präst, revisor och riksdagsman.

Biografi 
Pehr Gustaf Svedelius var son till kungens hovpredikant, kontraktsprosten Anders Swedelius och rektorsdottern Anna Margareta Fahlsten. Pehr Gustaf Svedelius inskrevs vid Uppsala universitet 1793 och blev magister sedan han disputerat första gången för Carl Forslind 1803 med Pindari olympiorum oden primam interpretandi conamen, och andra gången 1806 för Pehr Fabian Aurivillius med Notitia codicum manuscriptorum Græcorum biblioth. acad. Upsaliensis.

Svedelius blev sedan lärare i franska vid Gävle elementarskola. Han utgav i den befattningen två läroböcker i franska, en grammatikövningsbok och en läsebok. 1816 blev han teologie kandidat och prästvigdes 1820 samtidigt som han blev pastor. Han blev 1828 kontraktsprost i Mora församling och 1832 revisor vid Riksgäldskontoret. Liksom fadern var han ledamot av Kungliga Patriotiska sällskapet.

Vid riksdagarna 1828–30, 1834 och 1840 var Svedelius prästeståndets representant för Västerås stift.

Referenser 
 http://www.zenker.se/Historia/Herdaminne/mora.shtml#kh33

Noter 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska kontraktsprostar
Svenska fackboksförfattare
Kungliga Patriotiska Sällskapet
Bureätten
Födda 1785
Avlidna 1846
Män
Personer från Mora socken
Grundträsktjärn

Grundträsktjärn kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Grundträsktjärnen, Västerbotten, sjö i Skellefteå kommun,  (15,7 ha)
Östra Grundträsktjärnen, sjö i Norsjö kommun,  (10,3 ha)
Grundträsktjärnen, Norrbotten, sjö i Luleå kommun,  (16,1 ha)
Grundträsktjärnarna, sjö i Malå kommun, 
Grundträsktjärnen, Lappland, sjö i Arvidsjaurs kommun,  (6,19 ha)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Gruvsjön

Gruvsjön kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Gruvsjön, Östergötland, sjö i Åtvidabergs kommun,  (10,8 ha)
Gruvsjön, Södermanland, sjö i Katrineholms kommun,  (4,97 ha)
Gruvsjön, Uppland, sjö i Östhammars kommun,  (56,6 ha)
Gruvsjön (Garpenbergs socken, Dalarna), sjö i Hedemora kommun,  (1,38 km²)
Gruvsjön (Norrbärke socken, Dalarna, 667612-147029), sjö i Smedjebackens kommun,  (14,4 ha)
Gruvsjön (Norrbärke socken, Dalarna, 668149-147496), sjö i Smedjebackens kommun,  (9,54 ha)
Gruvsjön (Silvbergs socken, Dalarna, 668803-147495), sjö i Borlänge kommun och Säters kommun,  (20,9 ha)
Gruvsjön (Silvbergs socken, Dalarna), annat namn på Silvbergssjön, sjö i Säters kommun,  (39,1 ha)
Gruvsjön (Säters socken, Dalarna), sjö i Säters kommun,  (63,7 ha)
Gruvsjön (Svärdsjö socken, Dalarna), södra delen av Gårdvikssjön i Falu kommun,  (2,36 km²)
Lilla Gruvsjön, sjö i Smedjebackens kommun, 
Stora Gruvsjön, sjö i Smedjebackens kommun,  (8,55 ha)

Se även
Kaivosjärvi (finska)
Gruvtjärn

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Gruvtjärn

Gruvtjärn kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Gruvtjärnen, Västmanland, sjö i Lindesbergs kommun,  (1 ha)
Gruvtjärnarna, sjö i Ljusdals kommun, 
Gruvtjärnen (Kalls socken, Jämtland), sjö i Åre kommun, 
Gruvtjärnen (Offerdals socken, Jämtland), sjö i Krokoms kommun, 

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Grycken

Grycken kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Grycken (Hedemora socken, Dalarna), sjö i Hedemora kommun,  (92,1 ha)
Grycken (Husby socken, Dalarna), sjö i Hedemora kommun,  (10,3 km²)
Grycken (Lima socken, Dalarna), sjö i Malung-Sälens kommun,  (2,74 km²)
Grycken (Nås socken, Dalarna), sjö i Vansbro kommun,  (4,17 km²)
Grycken (Stora Kopparbergs socken, Dalarna), sjö i Falu kommun,  (2,27 km²)
Lilla Grycken, sjö i Säters kommun,  (9,69 ha)
Stora Grycken, sjö i Falu kommun och Säters kommun,  (54,9 ha)
Grycken, Hälsingland, sjö i Ljusdals kommun och Ovanåkers kommun,  (3,71 km²)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Gryssjön

Gryssjön (Grysjön) kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Gryssjön, Småland, sjö i Vimmerby kommun,  (33,4 ha)
Lilla Gryssjön, sjö i Gislaveds kommun, 
Stora Gryssjön, sjö i Gislaveds kommun,  (11,4 ha)
Grysjön, Västergötland, sjö i Tranemo kommun,  (59,2 ha)
Gryssjön, Västmanland, sjö i Lindesbergs kommun,  (1,16 km²)
Grysjön, Värmland, sjö i Torsby kommun,  (46,7 ha)
Västra Grysjön, sjö i Torsby kommun,  (44,7 ha)
Östra Grysjön, sjö i Torsby kommun,  (1,01 km²)
Gryssjön, Hälsingland, sjö i Bollnäs kommun,  (49,8 ha)
Mellan-Gryssjön, sjö i Ljusdals kommun,  (15,5 ha)
Nedra Gryssjön, sjö i Ljusdals kommun,  (18,4 ha)
Övra Gryssjön, sjö i Härjedalens kommun,  (42,8 ha)
Gryssjön, Ångermanland, sjö i Örnsköldsviks kommun,  (1,16 km²)
Grysjön, Medelpad, sjö i Timrå kommun,  (8,86 ha)
Grysjön (Arnäs socken, Ångermanland), sjö i Örnsköldsviks kommun,  (32,8 ha)
Grysjön (Junsele socken, Ångermanland), sjö i Sollefteå kommun,  (53,6 ha)

Se även
Gryssen

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Gryssen

Gryssen kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Gryssen (Floda socken, Dalarna), sjö i Gagnefs kommun,  (45,2 ha)
Gryssen (Leksands socken, Dalarna), sjö i Leksands kommun,  (18,6 ha)
Gryssen (Rättviks socken, Dalarna), sjö i Rättviks kommun,  (24,7 ha)
Gryssen (Åls socken, Dalarna), sjö i Leksands kommun,  (39,7 ha)
Gryssen, Gästrikland, sjö i Hofors kommun,  (22,9 ha)

Se även
Gryssjön

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Pietro Nardini

Pietro Nardini, född 12 april 1722, död 7 maj 1793, var en italiensk violinvirtuos och tonsättare.

Nardini var Giuseppe Tartinis älsklingselev och var hovviolinist i Stuttgart 1753-75, därefter från 1770 hovkapellmästare i Florens. Han var berömd för sin förtrollande vackra ton och sin ouppnådda cantilena. Bland hans tonsättningar märks värdefulla kammarmusikverk och violinkompositioner, bland annat sex konserter, sonater med mera.

Källor

Externa länkar 
 
 

Italienska violinister
Italienska kompositörer
Violinister under 1700-talet
Italienska musiker under 1700-talet
Födda 1722
Avlidna 1793
Män
Svensk uppslagsbok
Star Trek: The Next Generation (säsong 4)

Den fjärde säsongen av den amerikanska science fiction TV-serien Star Trek: The Next Generation började sin syndikerade visning i USA den 24 september 1990 och avrundades den 17 juni 1991 efter 26 sända avsnitt. Serien utspelar sig under 2300-talet, där den följer Stjärnflottans rymdskepp Enterprise-D och dess besättnings äventyr. 

I denna säsong tog serien till sig begreppet serialiserade berättelser. Ett återkommande tema genom säsongen var känslan av en kokande komplott initierad av Duras-Romulan mot Federationen, i kombination med Worfs försök att återta sin familjs heder. Båda historierna introducerades i den tredje säsongens avsnitt "Sins of the Father". Worfs uteslutning är ett huvudtema i avsnitten "Family" och "The Drumhead", medan hans vanheder och komplotten mellan Duras och Romulanerna tar huvudfokus i avsnitten "Reunion", "The Mind's Eye" och "Redemption".

En annan återkommande historia i denna säsong är Miles O'Brien växande roll i serien.  Hans förnamn avslöjas i avsnittet "Family", han gifter sig i "Data's Day", hans förflutna avslöjas i "The Wounded" och hans äktenskap utforskas i "In Theory".

Utöver cliffhangeravsnittet "The Best of Both Worlds", var den fjärde säsongen även som den mjukt familjetemade säsongen. Det första avsnittet efter säsongspremiären handlar om Picards och Worfs familjer, medan det andra avsnittet fokuserar på Datas. Worfs son Alexander dyker för första gången upp senare i säsongen, vilket även Natasha Yars syster gör, samt att Enterprise stöter på ett utomjordiskt spädbarn.

Rollista

Huvudroller

Återkommande roller

Avsnitt 

I den följande tabellen listas avsnitten i den ordning som de sändes och behöver nödvändigtvis inte motsvara deras produktionskoder.

Utgivning

Se även

Noter

Referenser

Externa länkar 
 Episode guide på Star Trek.com

Säsong
TV-säsonger 1990
TV-säsonger 1991
Robert Miano

Robert Miano, född 25 september 1942, i New York, New York, är en amerikansk skådespelare. Innan han blev skådespelare var han sångare. Han studerade skådespeleri under Lee Strasberg och Warren Robertson. Han inledde sin filmkarriär i New York under 1970-talet innan han flyttade till Los Angeles. Han har medverkat i över hundra filmer, däribland Chained Heat (1983), Donnie Brasco (1997), Loser (2000), Dungeons & Dragons (2000) och Today You Die (2005) samt i TV-serien General Hospital. Han har ofta spelat gangstrar och maffiabossar.

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Födda 1942
Skådespelare från New York
Män
Levande personer
Jag tänker på mig själv – och vänstern

Jag tänker på mig själv – och vänstern är en svensk dokumentärfilm från 2005 i regi av Maria Rydbrink Raud. I filmens centrum står konstnären Marianne Lindberg De Geer som undersöker vad som hände hennes gamla kamrater som på 1970-talet drog igång och genomförde det omtalade tältprojektet.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer 2005
Alla älskade Alice

Alla älskade Alice är en svensk TV-film från 1989 i regi av Kurt-Olof Sundström. I rollerna ses Pontus Gustafsson, Cecilia Walton och Gun Jönsson.

Rollista 
 Pontus Gustafsson	– Hasse
 Cecilia Walton – Kickan
 Gun Jönsson – Siv/Alice
 Thorsten Flinck – Kent
 Maria Weisby – Pia Bengtsson/Siv
 Steve Kratz – Andreas Löfberg/Bo
 Axel Düberg – Lalle Stendahl/professor Kopowsky
 Barbro Oborg – Cilla Hedberg/Bogdana Kopowsky
 Maria Hansson-Bandobranski – Margareta Sturesson/doktor Kyszakiewicz
 Claire Wikholm – Sylvia Svensson/Kerstin Toresson

Om filmen 
Filmen producerades av Ally Wanngård för Sveriges Television. Manus skrevs av Kurt-Olof Sundström, musiken av Leo Nilson och filmen fotades av Leif Benjour. Den sändes första gången den 2 oktober 1989 och är 89 minuter lång.

Referenser 

Svenska TV-filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1989
Filmer från Sveriges Television
TV-filmer 1989
Jussistatyetten för bästa film

Jussistatyetten för bästa film () delas ut sedan 1987 som en av Jussistatyettens kategorier. Priset ska gå till det föregående årets bästa finländska långfilm på bio. Mottagare var vid första utdelningen filmens regissör, därefter delades priset mellan regissör och producent, och sedan 2007 tillfaller priset endast producenten.

Pristagare
Följande filmer har tilldelats priset:

Källor
 

Finländska filmpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1987
Den experimentella romanen

Den experimentella romanen (Le Roman expérimental) är ett verk av den franska författaren Émile Zola från 1881. Verket är en samling av artiklar, framförallt från Le Bien public och Le Voltaire, om Zolas vision om den naturalistiska romanen. Zola såg "den experimentella romanen som en konsekvens av seklets vetenskapliga revolution" - på samma sätt som den klassiska och romantiska litteraturen har motsvarat den experimentella skolastikens och teologins tidsålder, motsvarar den experimentella romanen den vetenskapliga tidsåldern.

Verket ses allmänt som Zolas naturalistiska manifestdoktrin tillsammans med Claude Bernards l'Introduction à l'étude de la médecine expérimentale, samt Balzac föreläsningar, i synnerhet La Cousine Bette..

Se även 
 Naturalismens litteratur

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Le Roman expérimental en version sonore  (Franska)
 Text på Wikisource (Franska)

Verk av Émile Zola
Litteratur 1881
Fransk litteratur
Franskspråkig litteratur
OGLE BUL-SC03 V8195

OGLE BUL-SC03 V8195 är en eruptiv variabel av RCB-typ (RCB) i stjärnbilden Skytten.
 
Stjärnan har magnitud +11,2 och når i förmörkelsefasen ner till +19,5.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Skytten
OGLE BUL-SC03 V8195
Panketal

Panketal är en kommun i Tyskland, vid Berlins nordöstra stadsgräns i Landkreis Barnim, förbundslandet Brandenburg. Namnet kommer från områdets geografi, som domineras av dalen omkring bäcken Panke som rinner genom Barnim-högplatån. Bebyggelsen utgör en del av Berlin/Brandenburgs storstadsområde.

Kommunen bildades 2003 genom sammanslutning av orterna och de dittillsvarande kommunerna Zepernick och Schwanebeck.

Geografi

Läge 

Kommunen Panketal ligger på den under senaste istiden bilade Barnim-högplatån och räknas till området Niederbarnim. Den högsta punkten i kommunen är Gehrenberg, 93 m ö.h. Ån Panke, en biflod till Spree, flyter genom kommunen i riktning från Bernau mot Berlin och präglar tillsammans med bäcken Dranse områdets geografi. Bebyggelsen i orterna Zepernick och Schwanebeck gränsar omedelbart till bebyggelsen i Berlinstadsdelen Buch.

Administrativ indelning 
Kommunen förvaltas som självständig kommun och indelas i två kommundelar (Ortsteile):
 Schwanebeck, med Neu-Buch, Schwanebeck-West, Alpenberge, Bergwalde, Gehrenberge, Albrechtsgelände, Friedrichshof och Neu Schwanebeck
 Zepernick, med Röntgental och Hobrechtsfelde.

Befolkning

Noter 

Kommuner och städer i Landkreis Barnim
Camillo De Nardis

Camillo De Nardis, född 26 maj 1857, död 5 augusti 1951, var en italiensk tonsättare och musikpedagog.

Nardis var lärare i musikteori och körsångledare vid flera italienska konservatorier i Neapel. En del av hans kompositioner, som omfattar operor, kyrkomusik, kammarmusik och orkesterverk, är påverkad av abruzzisk folkmusik. Nardis har även utgett operamusik från 1700-talet.

Källor 
 

Italienska musikpedagoger
Italienska kompositörer
Födda 1857
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Rusinsaari

Rusinsaari är en ensligt belägen holme i sjön Nilakka i Norra Savolax Finland. Holmen är ungefär 20 m lång och 10 m bred. Rusinsaari omges av en stenig kust, med stora klippblock. På den östra spetsen finns ett kummel.

Öar i Pielavesi
Öar i insjöar i Finland
Marie-Christine Skuncke

Marie-Christine Skuncke, född 20 januari 1951 i Paris, är en svensk litteraturvetare och professor emeritus vid Uppsala Universitet.

Skuncke tillhör agnatiskt Jämtlands-ätten Skancke och är dotter till förre avdelningsdirektören vid Gatt International Trade Centre (ITC) i Genève civilekonom Sven Skuncke och tolken Marie-France, född Rose, och dotterdotter till polske vice industri- och handelsministern Adam Karol Rose (1895–1951). Hon blev filosofie magister vid Lunds universitet 1970, filosofie doktor vid Cambridge University 1980 på avhandlingen Sweden and European drama: a study of translation and adaptations from French and English 1772–1796 och docent i litteraturvetenskap vid Uppsala universitet 1987. Hon var utlandslektor vid universitetet i Gdansk i Polen 1976–1980, vikarierande universitetslektor i litteraturvetenskap vid Umeå universitet 1981–1982 och forskarassistent i litteraturvetenskap vid Uppsala universitet 1982–1988. År 2000 utnämndes hon där till professor i litteraturvetenskap.

Priser och utmärkelser
1987 – Svenska Akademiens gustavianska stipendium
2006 – Hertig Karls pris
2012 – Schückska priset

Bibliografi

Externa länkar

Referenser

Noter

Källor

 de Robelin, Roger, Skanke ätten, Røros 1995, Jämtlands-ätten, Tab. 135, s. 69.

Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Umeå universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Personer från Paris
Nardusörtssläktet

Nardusörtssläktet, Nardostachys är ett släkte av familjen vänderotsväxter med två arter i de centrala delarna av Himalaja.

De är fleråriga örter med kort, tjock rotstock, lansettlika, helbräddade blad och röda blommor. Av den 4–10 centimeter långa aromatiska bittert kryddrika rotstocken hos Nardostachys jatamansi bereds sedan gammalt en välluktande drog, indisk nardus använd dels för framställning av nardussalva och nardusolja, samt som beståndsdel i teriak.

Enligt Nya testamentets evangelium enligt Johannes tog Maria från Betania ett skålpund smörjelse av dyrbar äkta nardus och smorde därmed Jesu fötter.

Källor 
 

Vänderotsväxter
Svensk uppslagsbok
Haywire

Haywire är en amerikansk långfilm från 2011 i regi av Steven Soderbergh, med Gina Carano, Michael Fassbender, Channing Tatum, Ewan McGregor och Bill Paxton i rollerna.

Handling
Specialagenten Mallory Kane (Gina Carano) gör ett felsteg när hon räddar en kinesisk journalist. Nu är hon jagad av sin egen organisation, men hon vägrar ge upp utan en fight.

Rollista

Mottagande
Haywire släpptes 20 januari 2012 i USA och spelade in 8,4 miljoner dollar första helgen. Den spelade till slut in 18,9 miljoner dollar i USA och 32,4 miljoner i resten av världen.

Filmen fick bra recensioner av kritikerna, på Rotten Tomatoes är 80% av 180 insamlade recensioner positiva, med ett snittbetyg på 6.8/10. Tidningen Metros recensent C-G Karlsson gav filmen 3 av 5 och skrev:

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Filmer i regi av Steven Soderbergh
Arkitektur Stockholm – Strategier för stadens gestaltning

Arkitektur Stockholm – Strategier för stadens gestaltning är namnet på Stockholms första arkitekturstrategi, som godkändes den 14 november 2013 av stadsbyggnadsnämnden i Stockholm.

Syfte
Arkitektur Stockholm beskriver hur staden och dess invånare kan höja nivån på den arkitektur som kommer att utveckla Stockholm framöver. Den beskriver mål och strategier för hur Vision Stockholm 2030 och översiktsplanen skall förverkligas. Formellt är Arkitektur Stockholm ett tematiskt tillägg till Promenadstaden, den tidigare översiktsplanen för Stockholms kommun.

Liknande strategier
Även andra städer och länder har liknande arkitekturstrategier, exempel:
 Göteborg: Stadsbyggnadskvaliteter Göteborg – om stadens utformning.
 Malmö: Karaktär Malmö – Handlingsprogram för arkitektur och stadsbyggnad.
 Köpenhamn: Arkitekturstad Köpenhamn.
 Oslo: Oslos bærekraft og vekst - Overordnet arkitekturpolitikk for byen og hovedstaden.
 Nederländerna: Architectural policy 2001 – 2004 – shaping the Netherlands.
 Skottland: Building our legacy - statement on Scotland’s architecture policy 2007.

Se även
 Promenadstaden
 Vision Stockholm 2030
 Vision 2040
 Arkitektur i Stockholm

Externa länkar
 Läs hela dokumentet.

Referenser

Samhällsplanering
Stadsplanering i Stockholm
Vindrosor, moteld

Vindrosor, moteld är en diktsamling av Artur Lundkvist utgiven 1955.

Samlingen är en av Lundkvists mest politiska och innehåller även reseintryck från  Amerika, Kina, Japan och Island. Samlingen innehåller bland annat sviten Kinesiska tavlor.

Boken fick ett mindre positivt mottagande än den föregående diktsamlingen Liv som gräs (1954). Bengt Holmqvist hade flera invändningar och ansåg att Lundkvist ibland ser, eller vill se, för mycket, medan han i andra fall ser för litet. Han menade att det finns en motsättning mellan upplevelse och resonemang, som kan resultera i "flåsande, patetiska föreläsningar". Hans sammanfattande intryck var att Lundkvist "gestaltar en ödslighet som slagit emot honom under hans färder med vindarna och floderna. Upplevelse och resonemang skär inte varandra utan möts i en stor syn. När detta inträffar sluter sig obarmhärtigt Artur Lundkvists form; men den sluter sig kring mycket. Det är möjligt att vindrosornas och moteldens sinsemellan mycket olika svagheter är det pris som han just nu tvingas att betala för sina höjdpunkter." (BLM 1/1956). Carl-Eric Nordberg skrev med anknytning till dikterna i boken: "hur sakligt och illusionslöst Lundkvist informerat oss om världens ofta eländiga tillstånd hör han ändå i sista hand till de romantiska fjärrlängtarnas släkte."

I sin självbiografi Självporträtt av en drömmare med öppna ögon beskrev Lundkvist Vindrosor, moteld som "min dittills mest världsmedvetna diktsamling, vars egentliga betydelse föreföll mig gå den svenska kritiken förbi".

Källor
Paul Lindblom Samtiden i ögat. En bok om Artur Lundkvist, Tidens förlag 1991, s. 196-202
Artur Lundkvist Självporträtt av en drömmare med öppna ögon, Bonniers 1966, s. 225

Diktsamlingar av Artur Lundkvist
Skönlitteratur 1955
Kina i skönlitteratur
Yxkullsund

Yxkullsund är ett naturreservat i Ljungby kommun i Kronobergs län.

Naturreservatet ligger på gränsen mellan Ljungby och Värnamo kommuner. Det omfattar 122 hektar och är skyddat sedan 2003. I norr gränsar området till sjön Furen och i öster till Gässjön. 
 
Inom området finns en blandning av öppet landskap, trädbärande betesmarker, ädellövskog, samt fuktiga slänter med sumpskog. Det finns gott om gamla, grova, lövträd framförallt ek. Där trivs lavar, svampar och insekter. Av dessa ska läderbaggen nämnas som är en stor skalbagge. Inom området finns ett rikt fågelliv. Där finns bland andra mindre hackspett, bivråk och nötkråka.

I betesmarkerna växer kattfot, svinrot, nattviol och klockgentiana. Man kan även hitta sjötåtel, rödlånke,  tandrot och blåsippa.

Området omkring Yxkullsunds säteri har brukats under lång tid. Det finns flera fornlämningar, fossil åkermark, många odlingsrösen, och mäktiga stenmurar.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Yxkullsund

Naturreservat i Ljungby kommun
Naturskyddsområden bildade 2003
Dedekindsumma

En dedekindsumma är en slags summor som innehåller summor och produkter av sågtandskurvan.

Definition 

Definiera sågtandsfunktionen  som  

Då definieras

Då a=1 skrivs funktionen ofta som

s(b,c) = D(1,b;c).

Reciprocitetslagen 
Om b och c är relativt prima heltal är

En generalisering av Hans Rademacher är följande: om a,b och c är parvis relativt prima är

Referenser 

Talteori
Modulära former