kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Earle Morris

Earle E. Morris, Jr., född 14 juli 1928 i Pickens i South Carolina, död 11 februari 2011, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var South Carolinas viceguvernör 1971–1975 och delstatens kontrollör (South Carolina Comptroller General) 1976–1999.

Efter sin karriär som politiker var Morris styrelseordförande i Carolina Investors. Företaget gick 2003 i konkurs och i samband med konkursen uppdagades en bedrägerihärva. Morris fick till sist nästan fyra års fängelse för bedrägeri och blev frigiven av hälsoskäl i mars 2010.

Utmärkelser

Morris blev 1980 hedersdoktor i public service vid University of South Carolina, 1981 hedersdoktor i medicin vid Medical University of South Carolina, 1982 hedersdoktor i humanvetenskaperna (Doctor of Humanities h.c.) vid Lander College, 1982 hedersdoktor i juridik vid Clemson University, 1983 hedersdoktor i juridik vid militärhögskolan The Citadel, 1984 hedersdoktor i humanvetenskaperna vid Francis Marion College, 1988 hedersdoktor i juridik vid Central Wesleyan College, 1990 hedersdoktor i public service vid South Carolina State College, 1992 Doctor of Humane Letters h.c. vid University of Charleston och 1996 Doctor of Humane Letters h.c. vid Winthrop University.

Referenser

Viceguvernörer i South Carolina
Amerikanska demokrater
Amerikanska brottslingar
Hedersdoktorer
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Pickens County, South Carolina
Födda 1928
Avlidna 2011
Män
Pickens

Pickens kan syfta på:

 Andrew Pickens
 Andrew Pickens (guvernör)
 Francis Wilkinson Pickens
 Israel Pickens
 James Pickens, Jr.
 Slim Pickens
 T. Boone Pickens
 Pickens, Mississippi
 Pickens, South Carolina

Se även 
 Pickens County

Engelska efternamn
Pickens, South Carolina

Pickens är administrativ huvudort i Pickens County i den amerikanska delstaten South Carolina. Pickens grundades 1868 i närheten av countyts tidigare huvudort Pickens Court House, så att domstolshusets, frimurarhusets och fängelsets läge flyttades 22,5 km österut. Den tidigare kommunformen var town men år 1998 beslutades det om att kalla kommunen city i stället.

Kända personer från Pickens 
 Earle Morris, politiker

Källor 

Orter i South Carolina
Pickens County, South Carolina
Vasilij Kuznetsov

Vasilij Kuznetsov, född den 13 februari 1901 i Sofilovka, död den 5 juni 1990 i Moskva, var en rysk diplomat och politiker.

Biografi
Kuznetsov gick med i kommunistpartiet i maj 1927. Han utbildade sig till ingenjör och studerade 1931–1933 metallurgi i USA.

Kuznetsov hade en rad olika positioner inom statsförvaltningen och inom kommunistpartiet från 1940 och framåt.  Han var ordförande i den Sovjetiska centralkommittén 12 mars 1946 till 12 mars 1950. År 1955 blev han förste vice utrikesminister. 

Den 7 oktober 1977 valdes han till första vice ordförande i presidiet i Sovjetunionens högsta sovjet, en position han innehade fram till den 18 juni 1986. Vid dödsfallen av Leonid Brezjnev (1982), Jurij Andropov (1984) och Konstantin Tjernenko (1985), blev Kuznetsov tillförordnad ordförande i presidiet fram till valet av respektive efterträdare.

Kuznetsov ledde den delegation som förde Rysslands talan i de rysk-kinesiska gränsförhandlingarna 1969–1970.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Sovjetiska politiker
Personer från Kostroma oblast
Födda 1901
Avlidna 1990
Män
Nubisk sandsten

Nubisk sandsten är en faciesutbildning från yngre krita, senon och danien i nordöstra Afrika, Egypten och angränsande områden.

Lagren består av sandsten växellagrat med kalksten. Perioden kännetecknades av en sänkningsperiod med transreggression från söder mot norr. Under namnet Nubisk sandsten har man även inbegripit sandsten i samma område från Karbon.

Källor 
 

Bergarter med tillnamn
Svinfellingar

Svinfellingar (Isländska Svínfellingar) var en  isländsk  hövdingaätt som hade sin storhetstid under 1200-talets början fram till Sturlungatiden. De dominerade Östfjordarna (Austurland) på Island och är beskrivna i Svínfellingasaga. Ättnamnet kommer från gården Svinafell (Svínafell), som var ättens hövdingasäte; dess maktbas låg i Öröfasveit (Öræfasveit).

Svinfellingarna tycks ha varit i mindre utsträckning inblandade i ättstrider, vilket kan förklaras med att de på östra sidan av Island bodde långt bort från maktcentrum.

Sigurd Ormsson bodde i Svinafell i slutet av 1200-talet, och hans brorson Jon Sigmundarson är också omnämnd. Hans söner var biskopen Brand Jonsson, Orm Jonsson Svinfelling vars son Sämund Ormsson blev gift med en dotter till Sturla Sighvatsson.

Referenser

 Árni Daníel Júlíusson, Jón Ólafur Ísberg, Helgi Skúli Kjartansson Íslenskur sögu atlas: 1. bindi: Frá öndverðu til 18. aldar Almenna bókafélagið, Reykjavík 1989

Externa länkar
 Sturlungasagan 

Islands historia
Medeltida personer på Island
Arbetsgruppen för finansiella åtgärder

Arbetsgruppen för finansiella åtgärder (förkortas FATF från engelskans Financial Action Task Force eller GAFI från franska namnet Groupe d'action financière) är ett mellanstatligt organ som inrättades av G7-toppmötet i Paris 1989. Dess arbete syftar till att fastställa internationella standarder samt främja implementering av åtgärder för att bekämpa penningtvätt, finansiering av terrorism och finansiering av spridning av massförstörelsevapen. FATF har sitt säte i Paris och består av 37 medlemsstater (bland annat Sverige, sedan 1990), ett antal observatörer samt två regionala organisationer (Gulfstaternas samarbetsråd och Europeiska kommissionen).

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

 

Mellanstatliga organisationer
Organisationer bildade 1989
Ekonomisk brottslighet
Haukadalsätten

Haukadalsätten (Isländska Haukdælir) var en  isländsk  hövdingaätt som hade sin storhetstid under 1200-talets början fram till Sturlungatiden. Ättnamnet kommer från Haukadalur (på svenska Hökdalen).

På 1200-talet blev Haukadalsättens ledare Gissur Thorvaldsson utnämnd till Jarl av Island av Håkon Håkonsson av Norge.

Referenser

 Árni Daníel Júlíusson, Jón Ólafur Ísberg, Helgi Skúli Kjartansson Íslenskur sögu atlas: 1. bindi: Frá öndverðu til 18. aldar Almenna bókafélagið, Reykjavík 1989

Externa länkar 
 Sturlungasagan 

Island under medeltiden
Medeltida personer på Island
Blok P

Blok P var det största bostadshuset på Grönland och den största byggnaden i Nuuk. Den innehöll omkring 320 lägenheter, och det sägs att omkring 1 % av den samlade befolkningen på Grönland bodde i denna byggnad.. Byggnaden revs 2012.

Historia 
Byggnaden byggdes och uppfördes 1965–1966 som en del av Folketingets program för att modernisera och urbanisera den grönländska infrastrukturen genom att flytta iväg folk från de kustnära boplatserna, som ansågs för "olönsamma, osunda och omoderna". Då blocket byggdes var det den största byggnaden i Konungariket Danmark.

Byggnaden var på fem våningar och hade 64 lägenheter med längd över ca. 200 meter. Blok P låg i öst–västlig riktning. Blok P revs 2012; de boende i huset flyttades till Qinngorput.

Största grönländska flaggan 
Den nordliga änden av huset har varit utsmyckad med den största kända grönländska flaggan. Flaggan, som bestod av kasserade kläder, syddes av en lokal konstnär, Julie Edel Hardenberg, med hjälp av skolbarn.

Referenser 

Nuuk
Nuuks centrum

Nuuks centrum (da. Nuuk Centrum) är ett område i Nuuk, Grönlands huvudstad. Tillsammans med Kolonihavnen utgör området den södra och centrala delen av staden. De flesta institutioner och verksamheter är placerade här. Det gäller t.ex. Grönlands självstyres centraladministration och Grönlands första köpcentrum, Nuuk Center, som ligger på  H.J. Rinkip Aqqutaa (H.J. Rinksvej). Nuup Bussiis bussar förbinder stadens centrum med alla andra områden och stadsdelar.

Externa länkar

Referenser 

Centrum
Naturbetong

Naturbetong är en gjutmetod för betong som utvecklades i början av 1950-talet av den norske arkitekten Erling Viksjø i samarbete med  ingenjören Sverre Jystad. Den användes sedan av Viksjø för ett flertal byggnader, bland andra Høyblokka  (1955–58) och Y-blokka (1970) i regeringskvarteret i Oslo, Bakkehaugens kyrka (1959), Norsk Hydros huvudkontor på Bygdøy Allé 2 (1960–63) och Bergens rådhus (1971–74).

Naturbetonggjutning sker så att formen först fylls med olika slags singel och grus, vilket oftast innebär runtslipade småstenar från flodbäddar, varefter en cement/sandblandning pressas in så att alla hålrum fylls. Framsidan sandblästras efter härdningen, så att småstenen i ytskiktet ordentligt framträder. I normal betonggjutning blandas eventuell singel och grus in i betongen före gjutningen.

Naturbetong ligger också till grund för betogravetekniken för ristning i betong, vilken utvecklades av konstnären Carl Nesjar.

Bildgalleri

Betong
Byggnadsmaterial
Steffen Kammler

Steffen Kammler född 6 maj 1965 i Calbe (Saale) i Sachsen-Anhalt, Tyskland, är en norsk dirigent. Han blev norsk medborgare 2008. Kammler studerade journalistik på universitetet i Leipzig och tog diplomexamen 1990. Efter det utbildade han sig i körledning på musikhögskolan i Weimar, samt inom orkesterledning på musikhögskolorna i Weimar och Leipzig. 
Kammler var från 1975 till 1983 medlem av den 700 år gamla gosskören Dresdner Kreuzchor i Dresden. Han arbetade med Kammerchor Josquin des Prez i Leipzig från 1990 till 1997. 

Steffen Kammler var anställd som körmästare på Opernhaus Halle från 1996 till 1997 och hade därefter motsvarande tjänst på Hamburgische Staatsoper från 1997 till 2001. I perioden från 2001 till 2009 var Kammler körmästare för Den Norske Opera & Ballett och arbetade också med operans barnkör.  

År 2008 blev Kammler dirigent för oratoriekören Cæciliaforeningen i Oslo och har med denna kör framfört stora norska verk för kör, orkester och solister av Bertouch, Reissiger och Valen. Han var dirigent för Den norske Studentersangforening från 2009 till 2011 och blev professor vid universiteten i Shaoxing 2009. Han har sedan 2009 arbetat som gymnasielärare i Drammen.

Diskografi 
 1998: Direktion: Die Busspsalmen = The penitential psalms (salmerna 6, 38, 130, 143) av Orlando di Lasso. Kammerchor Josquin des Prèz. 
 1999: Körinstudering: Wozzeck opera av Alban Berg. Dirigent Ingo Metzmacher,EMI Classics 556 865 2 (liveopptak)
 2012: Direktion: Requiem for kong Karl Johan av Friedrich August Reissiger. Oratoriekoret Cæciliaforeningen.

Referenser 

Norska dirigenter
Norska musiker under 2000-talet
Personer från Calbe
Födda 1965
Levande personer
män
John Louis Nuelsen

John Louis Nuelsen, född 19 januari 1867, död 1946, var en schweizisk metodist.

Nuelsen var teologie och juris doktor i USA, blev predikant i metodist-episkopalkyrkan 1889 samt biskop 1908 från 1912 med uppsikt över verksamheten i Europa. Han var verksam inom de kyrkliga enhetssträvandena och utgav flera arbeten om metodismen.

Källor 
 

Metodistiska teologer
Metodistiska biskopar
Personer i Schweiz under 1900-talet
Födda 1867
Avlidna 1946
Män
Betograve

Betograve är en teknik för att få fram effekter i skulptering med naturbetong. Betong gjuts i en gjutform, i vilken det finns ett bottenlager av packad småsten eller grus, varefter efter betongens härdning delar av ytlagret ristas bort med sandblästring.

Namnet har sannolikt bildats av franskans "beton" (betong) och "graver" (rista) och utvecklades framför allt av den norske skulptören Carl Nesjar under 1950-talet, i samarbete med arkitekten Erling Viksjø. Carl Nesjar introducerade Pablo Picasso för tekniken, vilket ledde till ett samarbete mellan dessa två konstnärer, i vilket Carl Nesjar gjorde ett drygt tjugotal monumentalskulpturer med förlagor eller skisser av Picasso.

En av de första, och samtidigt den största, av dessa skulpturer i betograveteknik efter förlagor av Picasso är den 15 meter höga skulptur, som ibland kallas Jaqueline, vid stranden av Vänern utanför Kristinehamn. Carl Nesjar och Siri Derkert använde också betograve för Siri Derkerts gestaltning av Östermalmstorgs tunnelbanestation i Stockholm på 1960-talet (Ristningar i betong), och Bengt Olson för bland annat fasadutsmyckning av prefekturbyggnaden i Créteil utanför Paris på 1970-talet.

Källor

Noter

Begrepp inom skulpturen
Betong
Steven Novella

Steven Novella, född 29 juli 1964, är en amerikansk neurolog och assisterande professor i neurologi vid Yale University School of Medicine. Steven är mest känd för sitt engagemang i den skeptiska rörelsen.

Skepticism 

Steven Novella är ordförande och medgrundare till New England Skeptical Society och programledare för organisationens podcast The Skeptics' Guide to the Universe. 
Han är även grundare till organisationen Science Based Medicine (och en regelbunden skribent på bloggen med samma namn).

Steven var en av de 200 första som skrev på uppropet Project Steve, en drift med listor av typen "Dessa vetenskapsmän tvivlar på evolutionen" som man ibland kan se hos organisationer som förespråkar kreationism.

Referenser

Amerikanska neurologer
Personer i USA under 2000-talet
Födda 1964
Levande personer
Män
Skeptiker
Amerikanska skeptiker
Personer från New Haven County
Regeringen Jatsenjuk I

Regeringen Jatsenjuk I var Ukrainas interimsregering mellan 27 februari 2014 och 26 oktober 2014. Den tillsattes under Euromajdan, där häftiga gatukravaller och ett antal döda ledde till att den sittande regeringen förlorade sitt parlamentariska stöd. Interimsregeringen, som ledes av Arsenij Jatsenjuk, satt på mandat från parlamentet och fick förnyat stöd i maj 2014 av den nyvalde presidenten Petro Porosjenko.

Beskrivning
Ukrainas parlament, Verchovna Rada godkände 27 februari 2014 regeringen, och den nya premiärminister blev den då 39-årige Arsenij Jatsenjuk, ledaren av Fäderneslandsförbundet. Det högerextrema partiet Svoboda hade flera tunga poster i regeringen. Däremot hade ett av de mest synliga partierna under Euromajdan-demonstrationerna, UDAR med Vitalij Klytjko som ledare, inte någon plats i regeringen.

Arsenij Jatsenjuks regering bestod av tre ungefär lika stora grupper: representanter för de parlamentariska partierna Fäderneslandsförbundet och Svoboda, representanter för proteströrelsen, och teknokrater – specialister utan direkt koppling till någon politisk rörelse.

Socialminister Ljudmyla Denisova var regeringens enda kvinnliga minister.

Regeringen hade under sin korta regeringstid fyra försvarsministrar som endast satt på posten i 26 (Tenjutj), 100 (Koval), 103 (Heletej) och 12 dagar (Poltorak). Poltorak fick dock fortsätta på posten i Regeringen Jatsenjuk II

24 juli 2014 anmälde Jatsenjuk sin och regeringens avskedsansökan, vilken parlamentet dock vägrade godkänna. Därefter avgick dock ett antal av ministrarna (oberoende och Svoboda) från sina poster, inför nyval till parlamentet som hölls samma höst. Parlamentsvalet, utlyst 25 augusti av president Porosjenko, ägde rum 26 oktober 2014.

Ministrar 
Nedan finns en ministerlista och vid titel och namn återges en färg som betecknar partitillhörigheten.

Referenser

Notförteckning

Källförteckning 
 Högerextrema tar sig in i regeringen - Nyheter | SVT.se
 Demonstranter med bland de nya ministrarna - Sydsvenskan

Bildanden 2014
Jatsenjuk
Ukrainas ministrar
2014 i Ukraina
Politikåret 2014
Albrecht Lindcreutz

Albrecht Lindcreutz (före adlandet Lindberg), född 5 september 1674 i Södertälje, död 13 oktober 1744 i Stockholm. Föräldrar: rådmannen Hans Lindberg och Anna Gerner. Gift 22 dec 1707 i Stockholm med Judita Leijel, död 25 okt 1746, dotter till handelsmannen Adam Leijel och Helena Radou.

Levnadsbeskrivning 
Lindcreutz skrevs in vid Uppsala universitet 1692 där han, enligt likpredikan av Anders Johan von Höpken, "läste mer än man plägade läsa". År 1696 påbörjade Lindcreutz en tvåårig bildningsresa i Tyskland och Holland. Vid hemkomsten anställdes han som kanslist i Kammarkollegium. Lindcreutz förlänades adelskap 25 juni 1719.

Lindcreutz deltog som riksdagsman vid riksdagarna på 1730- och 40-talen och blev landshövding i Stora Kopparbergs län 1739. Vid Dalupproret 1743 försökte Lindcreutz förgäves föra en medlande roll.

År 1742 utnämndes Lindcreutz till president i Kammarkollegiet och blev därmed den förste som från ofrälse kanslist arbetat sig upp till högsta posten i ett ämbetsverk. Utöver ämbetsmannabanan tjänstgjorde Lindcreutz som förvaltare och förmyndare för olika privatpersoner, till exempel grevinnan Beata Elisabeth Königsmarck (d.1723) och greve Erik Brahe (1722–1756).

I likpredikan beskrivs Lindcreutz som ”Gudfruktig, utan hyckleri, ärlig, utan skryt, liten af ord, mycket af gärningar, tiente sit Fädernesland och sin nästa med den upriktighet, hvarmed de fläste tiena sig sielfva.”

Källor
 Svenskt Biografiskt Lexikon
 Likpredikan över Albrecht Lindcreutz 1744

Noter

Landshövdingar i Kopparbergs län
Personer från Södertälje
Födda 1674
Avlidna 1744
Män
Svenska politiker under 1700-talet
Presidenter i Kammarkollegium
Kartongfabriken i Fors

Kartongfabriken i Fors, Avesta kommun, ritat av arkitekten Ralph Erskine och uppförd mellan 1951 och 1953. Beställare och byggherre av fabriken var skogsbolaget Kopparfors. Byggnaden är en del av ett industriområde. 

Fabriken skapades i syfte för pappersproduktion. Eftersom produktionsprocessen innebär avdunstning från vatten och tillförsel av större mängder varmluft fick byggnadens utformning anpassas efter detta.

Numera ägs fabriken av den finska skogsindustrikoncernen Stora Enso.

Stil och konstruktion 
Byggnaden är utförd i en modernistisk anda och har ett barockinspirerat formspråk. Fasaden består av tegel, ett material som kan utstå de påfrestningar som uppstår i industrimiljön och som alltså är kompatibelt med produktionsprocessen. Byggnadens skelett är en betongkonstruktion och vissa tegelväggar är självbärande. De har krökta former dels för att ge styvhet mot vindtryck men också för att bereda plats för viss maskinell utrustning. Fabriken har en totallängd av cirka 130 meter. 

Erskine uppförde även andra byggnader i området, bland annat bostäder för industriarbetarna som tillsammans med torg och butiker var tänkta att utgöra ett samhällscentrum.

Referenser
 Rönn, Magnus, Ralph Erskin som industriarkitekt, AB Svensk Byggtjänst, Oskarshamn, 2000
 Egelius, Mats, Ralph Erskin, arkitekt, Byggförlaget, Stockholm, 1988

Ralph Erskine
Industribyggnader i Sverige
Byggnader och anläggningar i Avesta kommun
Axel Jantsch

Axel Arthur Jantsch, född 20 december 1962 i Klagenfurt i Österrike, är professor vid Institutionen för Datateknik, Technische Universität Wien. Dessförinnan var han professor i elektroniksystemkonstruktion vid KTH. Mellan 2009 och 2014 var han chef för avdelningen Elektroniksystem och sedan 2012 även för forskningscentret iPack vid KTH Skolan för informations- och kommunikationsteknik.

Axel Jantsch hör till pionjärerna inom NoC - Network-on-chip och arbetar nu med tredimensionella nätverk på chip. Hans forskargrupp vid KTH var först i världen med att använda begreppet NoC i tryck.

Jantsch blev diplomingenjör i datavetenskap 1988 vid Technische Universität Wien och avlade doktorsexamen i datavetenskap 1992 vid samma universitet. Mellan 1993 och 1995 var han postdoktoral forskare vid KTH, varefter han arbetade vid Siemens i Wien. 1996 kom han tillbaka till KTH och blev 1997 universitetslektor, 2000 docent och 2002 utnämndes han till professor vid samma lärosäte. Sedan 2010 är han också docent vid Åbo universitet. Jantsch har tidigare också varit gästprofessor vid Technische Universität Wien, Fudanuniversitetet i Shanghai samt vid Kinesiska vetenskapsakademien i Shenzhen, Kina.

Bibliografi

Referenser

Övriga Källor

Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Klagenfurt
Födda 1962
Levande personer
Män
Personer verksamma vid Åbo universitet
Lista över ukrainska ministrar 2014

Lista över ukrainska ministrar 2014 kan syfta på:

 Ministrar i regeringen Regeringen Azarov II, se Lista över ukrainska ministrar 2012
 Ministrar i regeringen Regeringen Jatsenjuk I
 Ministrar i regeringen Regeringen Jatsenjuk II
Superymnigt tal

Inom matematiken är superymniga tal (även kallade superrika tal) en klass av naturliga tal. Ett naturligt tal n är superymningt om för alla m < n är

där σ är sigmafunktionen, dvs summan av alla delare till m. 

De första superymninga talen är:

1, 2, 4, 6, 12, 24, 36, 48, 60, 120, 180, 240, 360, 720, 840, 1260, 1680, 2520, 5040, 10080, 15120, 25200, 27720, 55440, 110880, 166320, 277200, 332640, 554400, 665280, 720720, 1441440, 2162160, 3603600, 4324320, 7207200, 8648640, 10810800, … 

Superymniga tal definierades av .

Källor 
 
 .
 .

Externa länkar 
 MathWorld: Superabundant number 

Heltalsmängder
Sigmafunktionen
Max Greenfield

Max Greenfield, född 4 september 1980 i Dobbs Ferry, New York, är en amerikansk skådespelare. Greenfield är bland annat känd för rollen som Schmidt i TV-serien New Girl. Han har även haft återkommande roller i TV-serier som Ugly Betty och Veronica Mars.

Vid Emmy-galan 2012 nominerades Greenfield i kategorin Bästa manliga biroll i en komediserie. Vid Golden Globe-galan 2013 nominerades han till pris i kategorin Bästa manliga biroll i en TV-serie.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från delstaten New York
Födda 1980
Levande personer
Män
Kon-Tiki-museet

Kon-Tiki-museet (marknadsfört som Kon-Tiki Museet) är ett museum över Kon-Tikiexpeditionen och över andra expeditioner som letts av Thor Heyerdahl. Det är beläget på Bygdøy i Oslo, i lokaler som invigdes 1957.

Bakgrund
Thor Heyerdahl fick internationell uppmärksamhet efter att ha farit över Stilla havet från Peru till Polynesien 1947 med flotten Kon-Tiki. Därefter följde seglatser med vassbåten Ra I 1969, Ra II 1970 och papyrusbåten Tigris 1977.

Kon-Tiki-museet byggdes från början för att inhysa Kon-Tiki-flotten av balsaträ av förcolumbiansk modell. En annan båt i museet är Ra II, som är byggd av vass utifrån Thor Heyerdahls uppfattning om hur gammalegyptiska, havsgående vasskepp kan ha varit utformade. Ra II användes för att segla från Nordafrika till Karibien. Ett tidigare försök med den vassbåten Ra I slutade med att farkosten löstes upp och fick överges innan målet nåtts.

Museet ägs och drivs av en stiftelse.

Innehåll
Museet har även en utställning om Påsköns grottor, en liten biograf och en souvenirshop.

Museet innehåller också föremål som Thor Heyerdahl samlat vid sina arkeologiska utgrävningar på Påskön, en kopia av en av öns basaltstatyer och en kopia av en relief av mytiska fågelmän, som Heyerdahls grupp fann vid utgrävningar i Tucume i Lambayequedalen vid Stillahavskusten i nordvästra Peru. Likheten mellan dessa fågelmän och hällristningar av fågelmän på Påskön var indicier för kontakt mellan Sydamerika och Påskön före européernas ankomst till kontinenten.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Officiell webbplats

Museer i Oslo
Thor Heyerdahl
Sjöfartsmuseer i Norge
Museifartyg i Norge
Bygdøy
Freaky Fortune

Freky Fortune är en grekisk dansduo som består av Nick Raptakis & Teo Pouzbouris. De representerade Grekland i Eurovision Song Contest 2014 i Köpenhamn med låten Rise Up tillsammans med RiskyKidd,  där de slutade på 20:e plats i finalen.

Referenser

Externa länkar

Artister som representerat Grekland i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2014
Grekiska musikgrupper