kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lasioglossum hirashimae

Lasioglossum hirashimae är en biart som beskrevs av Ebmer och Sakagami 1977. Lasioglossum hirashimae ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hirashimae
Lasioglossum hirashimai

Lasioglossum hirashimai är en biart som först beskrevs av Michener 1980.  Lasioglossum hirashimai ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hirashimai
Lasioglossum hirsutifrons

Lasioglossum hirsutifrons är en biart som först beskrevs av Cockerell 1946.  Lasioglossum hirsutifrons ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hirsutifrons
James Hope Grant

Sir James Hope Grant, född den 22 juli 1808 i Bridge of Earn, Perthshire, död den 7 mars 1875 i London, var en brittisk general.

Han blev 1826 kornett, deltog i kriget mot Kina 1840–42, tjänstgjorde därefter vid indiska armén och utmärkte sig i striderna vid Sobraon, Chillianwallah och Goojerat (1845–49).

År 1854 utnämndes han till överste och inlade stora förtjänster vid undertryckandet av sepoysupproret (1856–58), i synnerhet vid
Delhis stormning och Lucknows befriande. Grant blev 1858 generalmajor och 1860 överbefälhavare över engelska trupperna i fälttåget mot Kina.

Efter att ha besatt Daguforten och Tianjin slog han i förening med fransmännen fienden i två strider samt intågade 13 oktober i Peking och ledde brännandet av Qingkejsarnas sommarpalats Yuanmingyuan, varefter freden avslöts. 1861 blev Grant generallöjtnant och chef för trupperna i Madras, 1865 generalkvartermästare, 1870 befälhavare för lägret i Aldershot och 1872 general.

På grundval av Grants dagböcker utgavs Incidents in the seapoy war of 1857–58 (1878) och Incidents in the China war of 1860 (1875).

Källor

 
Dictionary of National Biography, 2004-13.

Brittiska generaler
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1808
Avlidna 1875
Män
WP:Projekt Kina
Skotska militärer
Lasioglossum hirtiventre

Lasioglossum hirtiventre är en biart som först beskrevs av Cockerell 1922.  Lasioglossum hirtiventre ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hirtiventre
Lasioglossum hirtulinum

Lasioglossum hirtulinum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1939.  Lasioglossum hirtulinum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hirtulinum
Lasioglossum hispanicum

Lasioglossum hispanicum är en biart som först beskrevs av Blüthgen 1931.  Lasioglossum hispanicum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hispanicum
Lasioglossum hoedillum

Lasioglossum hoedillum är en biart som först beskrevs av Joseph Vachal 1903.  Lasioglossum hoedillum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hoedillum
Lasioglossum hofferi

Lasioglossum hofferi är en biart som beskrevs av Pesenko 1986. Lasioglossum hofferi ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hofferi
Lasioglossum hoffmanni

Lasioglossum hoffmanni är en biart som först beskrevs av Embrik Strand 1915.  Lasioglossum hoffmanni ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hoffmanni
Lasioglossum holochlorum

Lasioglossum holochlorum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1914.  Lasioglossum holochlorum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
holochlorum
Lasioglossum holomelanurum

Lasioglossum holomelanurum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum holomelanurum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
holomelanurum
Lasioglossum holostictum

Lasioglossum holostictum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1940.  Lasioglossum holostictum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
holostictum
Lasioglossum houstoni

Lasioglossum houstoni är en biart som först beskrevs av Walker 1986.  Lasioglossum houstoni ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
houstoni
Lasioglossum hualitchu

Lasioglossum hualitchu är en biart som först beskrevs av Holmberg 1886.  Lasioglossum hualitchu ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hualitchu
Lasioglossum huanghe

Lasioglossum huanghe är en biart som beskrevs av Ebmer 2002. Lasioglossum huanghe ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
huanghe
Träskofiol

Träskofiol är ett stråkinstrument, liknande en violin och stämd på samma sätt, men ofta ett halvt tonsteg högre. 

Träskofiolen är ursprungligen en skånsk fattigmansfiol. Den är tillverkad av en träsko, oftast en högersko, som gröpts ur ytterligare och försetts med lock, stall, ljudhål, greppbräda och hals, precis som på en vanlig fiol. Träskofiolen har anor från slutet av 1700-talet, blev mer allmänt använd i Skåne i mitten av 1800-talet och mer riksbekant under 1930-talet, mycket tack vare den rikskända gruppen Källnatrion.

Världsmästerskap 
Världsmästerskap i träskofiol arrangeras av Skånes Spelmansförbund årligen sedan 2013, i likhet med VM i Nyckelharpa.  
 2013 på festivalen FolkRot i Simontorp. Vinnare var Elna Carr.
 2014 på Degeberga spelmansstämma. Vinnare var Peter Pedersen.
 2015 på Hagstadstämman. Vinnare var duon 'Sven Jönssons' med Eva Johansson och Peter Pedersen.
 2016 på Klöva Hallar spelmansstämma till minne av Per-Joel Berndtsson. Vinnare var Ninni Carr.
 2017 på festivalen FolkRot i Simontorp. Vinnare var Ale Carr. 
 2018 på Degeberga spelmansstämma. Vinnare var Peter Pedersen. 
 2019 på festivalen FolkRot i Simontorp. Vinnare var Erika Risinger. 
2020 på Tröls i Malmö. Vinnare var Ida Eriksson.  
2021 på Folkfest Malmö. Vinnare varAle Carr
2022 på Folkrots festivalen.
Vinnare var Ninni Carr

Träskofiolspelmän 
Nedan listas nu levande träskofiolspelmän.
 Peter Pedersen
 Lillemor Lundh Olsson
 Elna Carr
 Ale Carr
 Laif Carr
 Ninni Carr
 Eva Johansson
 Frida Höfling
 Ola Larsson
 Erika Risinger
 Julia Frölich
 Anna Rynefors
 Lukas Arvidsson
 Ida Eriksson
 Maria Wernberg
 Rickard Hallerbäck

Källor 

stråkinstrument
Kultur i Skåne
Lasioglossum hudsoniellum

{{Taxobox
| name = Lasioglossum hudsoniellum
| status = 
| image = 
| image_caption = 
| domain_sv = 
| domain = 
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Leddjur
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = Egentliga insekter
| classis = Insecta
| ordo_sv = Steklar
| ordo = Hymenoptera
| familia_sv = Vägbin
| familia = Halictidae
| genus_sv = Smalbin
| genus = Lasioglossum
| subgenus = Dialictus
ä| species_sv = 
| species = Lasioglossum hudsoniellum
| taxon = Lasioglossum hudsoniellum
| taxon_authority = (Cockerell, 1919)
| range_map = 
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 = 
| image2_caption = 
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = Sexfotingar
| superfamilia = Apoidea
| superfamilia_sv = Bin
| synonyms = Halictus hudsoniellus Cockerell, 1919
Dialictus hudsoniellus (Cockerell, 1919)
}}Lasioglossum hudsoniellum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1919. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

 Beskrivning 
Huvudet och mellankroppen är guldgröna till blågröna. Hos honan är Clypeus och labrum rödbruna till orange, medan käkarna är orange till gula. Hos hanen ; hos hanen är clypeus övre halva gul medan labrum och käkarna är ljusgula. Antennerna är mörkbruna hos båda könen, vingarna är halvgenomskinliga med ljust brungula ribbor och vingfästen. Hos honan är bakkroppen övervägande orangegul, med halvgenomskinligt gula bakkanter på tergiter och sterniter och inblandning av rödbrun färg på tergiterna 3 till 5. Hos hanen är bakkroppen genomgående rödbrun, dock är tergiternas och sterniternas kanter rödorange till halvgenomskinligt gula. Behåringen är hos båda könen vitaktig till rent vit och tämligen gles, tätare över nederdelen av ansiktet, speciellt hos hanen. Hos honan är även behåringen på tergiterna 3 till 5 kraftig. Kroppslängden är 4 till 5,4 mm hos honan, 3,2 till 4,2 mm hos hanen.

 Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från det sydöstligaste hörnet av Alberta och det sydvästligaste hörnet av Saskatchewan, båda i Kanada, över Montana i USA och söderöver i en vidgande triangel till östra Arizona, New Mexico och större delen av Texas. Arten är sällsynt i Kanada, vanligare i södra delarna av utbredningsområdet.

 Ekologi 
Habitatet utgörs främst av prärier. Arten är polylektisk, den flyger till blommande växter från flera familjer, som korgblommiga växter (släktet Chrysothamnus och solros), ärtväxter (släktet Dalea), blågullsväxter (Giliasläktet) samt slideväxter (släktet Eriogonum'').

Arten är ettårigt eusocial, den är samhällsbildande med arbetare som hjälper den samhällsgrundande honan/drottningen, den enda från det gamla boet som övervintrat, att ta hand om avkomman. Boet är underjordiskt.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hudsoniellum
Insekter i nearktiska regionen
Lasioglossum humboldtense

Lasioglossum humboldtense är en biart som först beskrevs av Michener 1936.  Lasioglossum humboldtense ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
humboldtense
Lasioglossum humei

Lasioglossum humei är en biart som först beskrevs av Cockerell 1905.  Lasioglossum humei ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
humei
Lasioglossum hummeli

Lasioglossum hummeli är en biart som först beskrevs av Blüthgen 1934.  Lasioglossum hummeli ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hummeli
Lasioglossum hunteri

Lasioglossum hunteri är en biart som först beskrevs av Cockerell 1932.  Lasioglossum hunteri ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hunteri
Lasioglossum huttoni

Lasioglossum huttoni är en biart som först beskrevs av Cameron 1900.  Lasioglossum huttoni ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
huttoni
Lasioglossum hyalinipenne

Lasioglossum hyalinipenne är en biart som först beskrevs av Morawitz 1876.  Lasioglossum hyalinipenne ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hyalinipenne
Lasioglossum hyalinum

Lasioglossum hyalinum är en biart som först beskrevs av Crawford 1907. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Huvudet och mellankroppen är blågröna till gulgröna. Clypeus är svartbrun på den övre halvan, mässingsaktig på den undre, medan antennerna är mörkbruna och undersidan på de yttre delarna orangegul hos honan, klargul hos hanen. Käkarna är orange hos honan, gula med svarta fästen och röda spetsar hos hanen. Benen är bruna med gula till orangegula fötter och delvis skenben. Vingarna är genomskinliga med ljust brungula ribbor och vingfästen. Tergiterna och sterniterna på bakkroppen är mörkbruna med ljust brungula till genomskinligt gula bakkanter. Behåringen är vitaktig och mycket riklig på huvud och mellankropp hos honan; ansiktet och bakkroppen har glesare hårväxt. Hanen är glesare behårad. Som de flesta smalbin är arten liten; honan har en kroppslängd på 4,3 till 5,7 mm och en framvingelängd på 3,4 till 4 mm; motsvarande mått hos hanen är 4,4 till 5,4 mm för kroppslängden och 3,3 till 3,8 mm för framvingelängden.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar västra Nordamerika från södra British Columbia i Kanada samt angränsande område i västra USA från Washington i norr, över Oregon, sydvästra Idaho, östra Kalifornien, Nevada och Utah till Arizona. Arten är inte särskilt vanlig.

Ekologi 
Arten är polylektisk, den flyger till blommande växter från många olika familjer, som korsblommiga växter, korgblommiga växter, ärtväxter, kaktusväxter, strävbladiga växter, malvaväxter, vallmoväxter, slideväxter, kransblommiga växter, dunörtsväxter, gräs, rosväxter, tamariskväxter och pockenholtsväxter.

Som de flesta arter i underfamiljen (Dialictus) antas Lasioglossum hyalinum vara social. Boet byggs i marken, och endast parade unghonor (det viss säga ungdrottningar) övervintrar.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hyalinum
Insekter i nearktiska regionen
Lasioglossum hybodinum

Lasioglossum hybodinum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1912.  Lasioglossum hybodinum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hybodinum
Lasioglossum hydrocephalum

Lasioglossum hydrocephalum är en biart som först beskrevs av Blüthgen 1926.  Lasioglossum hydrocephalum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hydrocephalum
Lasioglossum hypochlorinum

Lasioglossum hypochlorinum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1940.  Lasioglossum hypochlorinum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hypochlorinum
Lasioglossum hypochlorum

Lasioglossum hypochlorum är en biart som först beskrevs av Ellis 1914.  Lasioglossum hypochlorum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hypochlorum
Lasioglossum hypoleucum

Lasioglossum hypoleucum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1937.  Lasioglossum hypoleucum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hypoleucum
Lasioglossum hypsiston

Lasioglossum hypsiston är en biart som beskrevs av Ebmer 1980. Lasioglossum hypsiston ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hypsiston
Lasioglossum hyrkanium

Lasioglossum hyrkanium är en biart som beskrevs av Ebmer 1978. Lasioglossum hyrkanium ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
hyrkanium
Lasioglossum ibadanicum

Lasioglossum ibadanicum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1945.  Lasioglossum ibadanicum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
ibadanicum
Lasioglossum ibericum

Lasioglossum ibericum är en biart som beskrevs av Ebmer 1975. Lasioglossum ibericum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
ibericum
Lasioglossum ilicum

Lasioglossum ilicum är en biart som först beskrevs av Blüthgen 1924.  Lasioglossum ilicum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
ilicum
Lasioglossum illinoense

Lasioglossum illinoense är en biart som först beskrevs av Robertson 1892. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten finns i östra Nordamerika.

Beskrivning 
Det speciellt hos honan vida huvudet och mellankroppen är ljusblåa eller gröna. Clypeus är svartbrun på den övre halvan hos honan, gul hos hanen. Den undre är brun hos båda könen. Labrum och käkarnas spetsar är alltid gula hos hanen, och ibland hos honan. Antennerna är mörkbruna, undersidan på de yttre delarna rödbruna hos honan, klargula hos hanen. Benen är bruna med orangegula fötter på de fyra bakre benen. Vingarna är halvgenomskinliga med blekt gulbruna ribbor och vingfästen. Tergiterna och sterniterna på bakkroppen är rödbruna med genomskinligt gulbruna bakkanter. Behåringen är vitaktig och tämligen gles; hanen kan dock ha något kraftigare behåring i ansiktet under ögonen. Som de flesta smalbin är arten liten; honan har en kroppslängd på 4 till drygt 5 mm och en framvingelängd på drygt 3 till nästan 4 mm; motsvarande mått hos hanen är drygt 4 till nästan 5 mm för kroppslängden och drygt 3 mm för framvingelängden.

Utbredning 
Arten finns i östra Nordamerika från Nova Scotia i sydöstra Kanada till Mississippi och Georgia i USA. Österut når den till Kansas och Texas. Arten är sällsynt i Kanada, men mera vanlig i östra USA.

Ekologi 
Arten är polylektisk, den flyger till blommande växter från många olika familjer, som korgblommiga växter, ärtväxter, flockblommiga växter, rosväxter, oleanderväxter, kransblommiga växter, malvaväxter, brakvedsväxter, videväxter, sumakväxter, järneksväxter, kaprisväxter, lagerväxter, vallmoväxter, grobladsväxter, portlakväxter och ranunkelväxter.

Som de flesta arter i undersläktet (Dialictus) är Lasioglossum illinoense social, och bygger bo i jorden.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
illinoense
Insekter i nearktiska regionen
Lasioglossum imbecillum

Lasioglossum imbecillum är en biart som beskrevs av Ebmer 1974. Lasioglossum imbecillum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
imbecillum
Lasioglossum imitans

Lasioglossum imitans är en biart som först beskrevs av Cockerell 1914.  Lasioglossum imitans ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
imitans
Lasioglossum imitator

Lasioglossum imitator är en biart som beskrevs av Michener 1965. Lasioglossum imitator ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
imitator
Lasioglossum immaculatum

Lasioglossum immaculatum är en biart som beskrevs av Walker 1995. Lasioglossum immaculatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
immaculatum
Lasioglossum immunitum

Lasioglossum immunitum är en biart som först beskrevs av Joseph Vachal 1895.  Lasioglossum immunitum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
immunitum
Lasioglossum impavidum

Lasioglossum impavidum är en biart som först beskrevs av Sandhouse 1924.  Lasioglossum impavidum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
impavidum
Lasioglossum impunctatum

Lasioglossum impunctatum är en biart som beskrevs av Walker 1999. Lasioglossum impunctatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
impunctatum
Lasioglossum impurum

Lasioglossum impurum är en biart som först beskrevs av Cresson 1872.  Lasioglossum impurum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
impurum
Lasioglossum imuganense

Lasioglossum imuganense är en biart som först beskrevs av Cockerell 1919.  Lasioglossum imuganense ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
imuganense
Lasioglossum incompletum

Lasioglossum incompletum är en biart som först beskrevs av Crawford 1907.  Lasioglossum incompletum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
incompletum
Lasioglossum inconditum

Lasioglossum inconditum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1916.  Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Ett slankt bi med svart huvud och mellankropp. Bakkroppen är mörkbrun med något ljusare bakkanter. Färgen på bakkropp (inklusive bakkanterna) är något mörkare hos honan. Hår beklädnaren är mycket gles till obefintlig. Undantaget är honans baklår, som har en täthårig pollenkorg att samla pollen i; dessutom har hon en hårfläck på buken med samma funktion. Kroppslängden är mellan 6 och 6,5 mm.

Ekologi 
Lasioglossum inconditum är polylektisk, den flyger till blommande växter från många familjer, som korgblommiga växter, korsblommiga växter, ärtväxter, näveväxter, linväxter och rosväxter.

Biet är en bergsart som bygger sitt bo underjordiskt. Man antar att larvbona grävs ut av en enda, följaktligen solitär, hona.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Alaska, Kanada från British Columbia till Quebec, New Brunswick, Nova Scotia och Newfoundland, norra USA från Washington, Oregon och Kalifornien till New England, New York och Massachusetts, samt västra, centrala USA från Kalifornien via Nevada och Utah till Montana, Wyoming och Colorado.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
inconditum
Lasioglossum indistinctum

Lasioglossum indistinctum är en biart som först beskrevs av Crawford 1906.  Lasioglossum indistinctum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
indistinctum
Lasioglossum infimum

Lasioglossum infimum är en biart som först beskrevs av Wilhelm Ferdinand Erichson 1842.  Lasioglossum infimum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
infimum
Lasioglossum inflatum

Lasioglossum inflatum är en biart som beskrevs av Walker 1995. Lasioglossum inflatum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
inflatum
Lasioglossum ingogoense

Lasioglossum ingogoense är en biart som först beskrevs av Cockerell 1940.  Lasioglossum ingogoense ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
ingogoense
Lasioglossum inoum

Lasioglossum inoum är en biart som först beskrevs av Cameron 1904.  Lasioglossum inoum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
inoum
Lasioglossum insculptum

Lasioglossum insculptum är en biart som först beskrevs av Cockerell 1918.  Lasioglossum insculptum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
insculptum
Lasioglossum insigne

Lasioglossum insigne är en biart som först beskrevs av Meyer 1920.  Lasioglossum insigne ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
insigne
Lasioglossum insolitum

Lasioglossum insolitum är en biart som först beskrevs av Sandhouse 1924.  Lasioglossum insolitum ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
insolitum
Lasioglossum instabilis

Lasioglossum instabilis är en biart som först beskrevs av Cockerell 1914.  Lasioglossum instabilis ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Smalbin
instabilis