kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles McKeown

Charles McKeown (uttal: ), född 1946, är en brittisk skådespelare och manusförfattare. Han är mest känd för sitt samarbete med Terry Gilliam och de två träffades under inspelningen av Ett herrans liv (1979). Tillsammans har McKeown och Gilliam samarbetat på Ett herrans liv, Brazil, Baron Münchausens äventyr och The Imaginarium of Doctor Parnassus. Andra filmer McKeown har varit med och skrivit är Plunkett & Macleane och Ripley's Game; hans arbete på Batman förblev ouppmärksammat.

Brittiska skådespelare
Brittiska manusförfattare
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer i Storbritannien under 2000-talet
Födda 1946
Levande personer
Män
Ulrich Greifelt

Ulrich Greifelt, född 8 december 1896 i Berlin, död 6 februari 1949 i Landsberg am Lech, var en tysk SS-Obergruppenführer och dömd krigsförbrytare. Under andra världskriget var han stabschef för Rikskommissariatet för befästandet av den tyska folkstammen. Vid RuSHA-rättegången 1947–1948 var han huvudåtalad och dömdes till livstids fängelse för brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och medlemskap i SS, som vid Nürnbergprocessen hade förklarats vara en kriminell organisation. Greifelt avled i fängelset.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1896
Avlidna 1949
Män
Personer från Berlin
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Obergruppenführer
Karl Gutenberger

Karl Michael Gutenberger, född 18 april 1905 i Essen, död 8 juli 1961 i Essen, var en tysk SS-Obergruppenführer och dömd krigsförbrytare.

Biografi 
År 1938 utsågs Gutenberger till polischef i Duisburg. Året därpå beklädde han motsvarande post i Essen. Från 1941 var Gutenberger Högre SS- och polischef (Höhere SS- und Polizeiführer, HSSPF). I slutet av andra världskriget tillhörde Gutenberger gerillaorganisationen Werwolf. Hans-Adolf Prützmann, befälhavare för Werwolf, uppdrog åt honom att organisera en attentatsgrupp med uppgift att mörda överborgmästaren i Aachen, Franz Oppenhoff.

En brittisk militärdomstol dömde Gutenberger i oktober 1948 till 12 års fängelse; han släpptes dock redan i maj 1953.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1905
Avlidna 1961
Män
Personer från Essen
SS- und Polizeiführer
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Obergruppenführer
Clem Loughlin

Clement Joseph "Clem" Loughlin, född 15 november 1892 i Carroll, Manitoba, död 8 februari 1977 i Viking, Alberta, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare på backpositionen. Loughlin spelade som professionell för Portland Rosebuds, Victoria Aristocrats och Victoria Cougars i PCHA, WCHL och WHL samt för Detroit Cougars och Chicago Black Hawks i NHL åren 1916–1929. 1925 vann han Stanley Cup med Victoria Cougars. Innan proffsåren vann Loughlin dessutom Allan Cup, som kanadensisk amatörmästare, med Winnipeg Monarchs.

Efter spelarkarriären tränade Loughlin Chicago Black Hawks under tre säsonger åren 1934–1937. Hans yngre bror Wilf Loughlin var även han professionell ishockeyspelare och bröderna spelade tillsammans i Victoria Aristocrats och Victoria Cougars i PCHA.

Statistik

Spelare
MHL-Sr. = Manitoba Hockey Association

Statistik från hockey-reference.com

Tränare
M = Matcher, V = Vinster, F = Förluster, O = Oavgjorda, P = Poäng

Meriter
Allan Cup – 1915 med Winnipeg Monarchs
PCHA First All-Star Team – 1923–24
PCHA Second All-Star Team – 1920–21, 1921–22 och 1922–23
Stanley Cup – 1925 med Victoria Cougars

Referenser

Noter

Externa länkar
Clem Loughlin på nhl.com
Clement Joseph "Clem" Loughlin på Find A Grave

Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska ishockeytränare
Tränare i Chicago Blackhawks
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Winnipeg Monarchs
Spelare i Victoria Aristocrats
Spelare i Portland Rosebuds
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Manitoba
Födda 1892
Avlidna 1977
Män
Stanley Cup-mästare 1925
Denise Feierabend

Denise Feierabend, född 15 april 1989 i Engelberg, är en schweizisk alpin skidåkare som har tävlat i världscupen sedan februari 2008. Hon tävlar i samtliga grenar, både i fart och teknik.

Hon deltog i olympiska vinterspelen 2014 i Sotji där hennes bästa placering blev en 
12:e plats i superkombination. I slalomtävlingen slutade hon på en 17:e plats .

I världscupkombinationen i St. Moritz den 27 januari 2012 kom hon sexa, vilket är hennes bästa resultat i världscupen hittills i karriären. Hon har även två tiondeplatser .

I junior-VM i Garmisch-Partenkirchen 2009 vann hon guld i slalom .

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Biografi och resultatöversikt hos FIS
 Officiell hemsida

Schweiziska alpina skidåkare
Schweiziska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Schweiziska idrottare under 2000-talet
Personer från kantonen Obwalden
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Slaget vid Praga

Slaget vid Praga ägde rum den 15 oktober 1705 (enligt den svenska kalendern; 14 oktober enligt den julianska och 25 oktober enligt den gregorianska) nära staden Warszawa i Polen under det stora nordiska kriget. En svensk styrka på över 270 soldater understödda av cirka 140 soldater polsk-litauiska soldater under ledning av Valentin Dahldorff besegrade en polsk-sachsisk-rysk armé på 5 000 man under befäl av Michał Serwacy Wiśniowiecki och Aleksandr Mensjikov.

Efter Otto Arnold Paijkulls misslyckade nederlag vid Rakowitz tre månader tidigare, med uppdraget att  stoppa kung Stanisław Leszczyńskis kröning, försökte den polske befälhavaren Wiśniowiecki och den ryske befälhavaren Mensjikov överfalla en svensk patrullstyrka som vaktade bron över floden Vistula från Praga till Warszawa. De ville erövra och förstöra bron, som annars skulle bistå de svenska krigsrörelserna i området. Endast Dal- och Upplands regementen stod kvar för att beskydda den polska kröningen i Warszawa, medan den svenska huvudarmén under Karl XII befann sig vid Błonie. En del av koalitionsarmén lyckades överfalla och besegra en polsk styrka på omkring 140 man, trogna till Leszczynski, inne i Praga medan resten anföll de 40 svenska patrullsoldaterna som bevakade brohuvudet. Koalitionsstyrkorna lyckades ta sig till mitten av bron innan de hindrades av tolv patrullsoldater. Dessa höll stånd vid bron tills svenska förstärkningar anländer till bron, då dessa alarmerades av muskötelden. 20 soldater från Upplands regemente under Daldorff kommer till bron, vilket tvingade koalitionsstyrkorna att dra sig tillbaka. Men vid samma brohuvud förstärktes koalitionsstyrkorna av resten av de soldater som bekämpat den polska vaktstyrkan i Praga. De fördelades runt brohuvudet och sköt massiva skottsalvor och kanoneld, med sex kanoner som de tidigare tagit från polackerna, mot de utsatta svenskarna som drog sig tillbaka över bron efter att ha förlorat många män. Bron erövras av koalitionsstyrkorna, men senare kommer ytterligare svenska förstärkningar på 210 soldater från Dal- och Upplands regementen. Dessa fördelades och motattackerade  de överlägsna koalitionsstyrkorna vid bron, som drevs tillbaka mot Praga och tvingas senare retirera efter att resten av Dalregementet under Gustaf Siegroth kommer dit och jagar bort dem.

I denna strid förlorade svenskarna omkring 100 soldater (varav dalregementet förlorade 17 döda och 53 sårade soldater) medan de polsk-allierades förluster är okända. De polska-sachsisk-ryska styrkorna förlorade omkring 250 soldater. Cirka 270 svenskar och 140 polacker deltog i striderna före Dalregementets ankomst, vilket skulle innebära att den svensk-polska styrkan uppskattades räkna mellan 500 och 1 000 soldater.

Referenser

Noter

Källor 
 Grimberg, Carl & Uddgren, Hugo (1914), Svenska krigarbragder, Norstedt Förlag, Stockholm.
 Pihlström, Anton & Westerlund (1906), 1Kungl. dalregementets historia 3, Kungl. dalregementet under karolinska tiden 1682-1721.

Slag under stora nordiska kriget
Svenska slag
Polska slag
Sachsiska slag
Ryska slag
Slag i Polen
Krigsåret 1705
1705 i Polen
Warszawas historia
Marja Casparsson

Maria (Marja) Casparsson, född 11 juli 1901 i Saltsjöbaden, Nacka församling, död 24 augusti 1993 i Saltsjöbaden, var en svensk målare.

Biografi
Marja Casparsson far Edvard Casparsson (1856–1923) var nära vän med flera av tidens främsta konstnärer, som Anders Zorn och Ernst Josephson. Modern Anna Casparsson gav musiklektioner och blev vid hög ålder känd för sina applikationsbroderier. 

Marja Casparsson föddes och växte upp i Villa Snäckan i Saltsjöbaden. Hon tänkte efter studentexamen 1919 först bli arkitekt, inspirerad av sin äldre syster Inga, som var en av Sveriges första kvinnliga byggnadsingenjörer.  Hon fick studera vid KTH som specialelev, eftersom kvinnor inte  kunde bli ordinarie elever förrän 1921. Hon upptäckte emellertid att hon hellre ville bli konstnär och lämnade KTH redan efter ett år. Hon studerade vid Edward Berggrens målarskola 1920–1921, Wilhelmsons målarskola 1921–1922 och Konstakademien 1922–1929, där hon belönades med den hertigliga medaljen. 

I moderns villa i Saltsjöbaden inreddes en ateljé, liksom på sommarstället ”Marstrandslyckan” vid den lilla sjön Vån i södra Östergötland, intill konstnärsvännerna Leoo och Marianne Verde. 

Tillsammans med familjen gjorde hon studieresor till Italien, Frankrike, Tyskland, Österrike och Nederländerna. 

Hon målade landskap och interiörer i olja och akvarell samt porträtt. Hon gjorde dessutom akvarellerade illustrationer till Asbjörnsens och Moes norska folksagor, som emellertid aldrig blev publicerade.

Marja Casparsson är begravd på Skogsö kyrkogård.

Utställningar och representation
Marja Casparsson hade separatutställning i Konstnärshuset i Stockholm 1936 och i Norrköpings konstmuseum 1938 och har deltagit i ett flertal samlingsutställningar i Stockholm och i Saltsjöbaden. 

2007 ordnades en minnesutställning i Saltsjöateljén (Isaac Grünewalds ateljé i Grünewaldvillan) och sommaren 2013 arrangerades en utställning i Nacka konsthall med Marja och Anna Casparsson.

Marja Casparsson är representerad i Nationalmuseum, Moderna museet, Konstakademien, Östergötlands länsmuseum och Vår Gårds konstsamling i Saltsjöbaden. I svenska statens porträttsamling på Gripsholms slott finns bland annat ett porträtt av modern, vilket ingick bland de porträtt som 1988 ställdes ut på National Gallery of Art i Washington (”Masterpieces from Gripsholm Castle”).

Källor

Noter

Externa länkar 
konstnärslexikonett Amanda

Svenska landskapsmålare
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet
Personer från Saltsjöbaden
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Födda 1901
Avlidna 1993
Kvinnor
Shering Wachtmeister

Greve Erik Melcher Shering (Ted) Wachtmeister af Johannishus, född 14 juli 1892 på Tistad slott i Bärbo församling, död 18 december 1975 på Nääs säteri i Bärbo församling, var en svensk greve, jurist och reservofficer.

Biografi 
Wachtmeister var son till universitetskanslern, greve Fredrik Wachtmeister och friherrinnan Louise af Ugglas. Han tog studentexamen på Lundsbergs skola 1911 och tog juris kandidatexamen i Uppsala 1918. Wachtmeister var attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1918–1922. Han tog reservsofficersexamen 1915 och var fänrik vid Kronprinsens husarregementes (K 7) reserv 1915. Han befordrades till underlöjtnant 1918, löjtnant 1923 och var ryttmästare i kavalleriets reserv 1942–1959.

Han var ägare av och bebodde Nääs säteri. Wachtmeister var styrelseordförande i Jönåkers häradsallmänning från 1933, Södermanlands läns brandförsäkringsbolag 1946–1963, Skandinaviska Bankens avdelningskontor i Nyköping 1954–1963 och hade olika kommunuppdrag till 1951.

Wachtmeister gifte sig första gången 1920 med Margaretha Huitfeldt (1900–1926), dotter till kommendörkapten Hugo Huitfeldt och Signe Stang. Han gifte sig andra gången 1929 med Adrienne De Geer (1908–1996), dotter till major Wilhelm De Geer och Thomasine Funck. I första äktenskapet var han far till Bengt (1921–2006) och Nils (1923–2003), i det andra till Thomas ("Tom") (1931–2011), Ian (1932–2017), Georg (född 1940) och Sten (född 1945).

Shering Wachtmeister är begravd på Bärbo kyrkogård tillsammans med sina båda hustrur.

Utmärkelser
Riddare av Vasaorden (RVO) 
Riddare av Bulgariska Civilförtjänstorden (RBulgCfO)

Referenser

Externa länkar
Sports Reference

Svenska grevar
Svenska ryttmästare
Svenska roddare
Riddare av Vasaorden
Shering
Alumner från Uppsala universitet
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Bärbo socken
Födda 1892
Avlidna 1975
Män
Armikrog

Armikrog är ett peka-och-klicka-äventyrsspel utvecklat av Doug TenNapel i samarbete med Pencil Test Studios till Microsoft Windows, OS X, Linux och Wii U. Det är en andlig uppföljare till TenNapels tidigare spel The Neverhood, och utvecklades av samma personer. Liksom The Neverhood använder Armikrog sig av leranimation.

Spelet handlar om Tommynaut (Michael J. Nelson), en rymdutforskare som tillsammans med sin blinda talande hund Beak-Beak (Rob Paulsen) kraschlandar på en främmande planet och blir inlåsta i fortet Armikrog.

Finansiering 
Spelet finansierades genom crowdfunding på Kickstarter, med mål att få ihop 900 000 US dollar, och ytterligare 50 000 dollar för att finansiera utvecklingen av en Wii U-version. Båda målen uppnåddes; vid slutet av finansieringsperioden hade de fått ihop 974 578 dollar.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbsida 
 Amikrog på Kickstarter 

Peka-och-klicka-äventyrsspel
Datorspel 2015
Windows-spel
Macintosh-spel
Linuxspel
Wii U-spel
Kickstarterprojekt
Camillo Pamphili

Camillo Francesco Maria Pamphili, efternamnet stavas även Pamphilij, född 21 februari 1622 i Neapel, död 26 juli 1666 i Palazzo Doria-Pamphili, Rom, var en italiensk adelsman och kardinal. Pamphili utsågs av sin farbror påven Innocentius X till kardinal 1644, men avsade sig kardinalstiteln tre år senare och gifte sig med Olimpia Aldobrandini. Paret fick fem barn.

Källor

Externa länkar

Italienska kardinaler
Personer i Italien under 1600-talet
Personer från Neapel
Födda 1622
Avlidna 1666
Män
The Broken Circle Breakdown

The Broken Circle Breakdown är en belgisk dramafilm från 2012 med regi och manus av Felix Van Groeningen. Manuset är baserat på en pjäs skriven av Johan Heldenbergh och Mieke Dobbels. Heldenbergh spelar även en av huvudrollerna tillsammans med Veerle Baetens.

Filmen nominerades till en Oscar för Bästa utländska film vid Oscarsgalan 2014. Den vann pris i samma kategori vid Césargalan 2014 och mottog även två priser vid Tribeca Film Festival där Veerle Baetens prisades som bästa kvinnliga skådespelare.

The Broken Circle Breakdown skildrar Elise och Didiers kärlekshistoria och hur de hanterar det faktum att deras dotter blir sjuk. Bluegrassmusik spelar en viktig roll i filmen då de båda huvudpersonerna spelar tillsammans i ett bluegrassband.

Rollista
 Veerle Baetens – Elise Vandevelde
 Johan Heldenbergh – Didier Bontinck
 Nell Cattrysse – Maybelle
 Geert Van Rampelberg – William
 Nils De Caster – Jock
 Robbie Cleiren – Jimmy
 Bert Huysentruyt – Jef
 Jan Bijvoet – Koen
 Blanka Heirman – Denise

Källor
 Broken Circle Breakdown på Svensk Filmdatabas

Noter

Externa länkar

Filmer 2012
Belgiska dramafilmer
Gävle kommunala flickskola

Gävle kommunala flickskola (ursprungligen Gefle kommunala flickskola), tidigare Högre flickskolan i Gefle var en flickskola i Gävle mellan 1859 och 1967. Den låg från 1877 i det hus som kallas Själanderska skolan.

Historik
Den grundades 1859 av Elsa Borg, en av Cecilia Fryxells elever. Den var från början likt de mindre små tillfälliga flickpensioner som hade funnits i Gävle sedan 1830-talet, men den kom att växa och bli permanent. 

Den övertogs av Karolina Själander 1874, och kallades sedan Själanders skola. 1879 slogs den ihop med sin konkurrent, Clara Linds skola (1865-79), och kallades då Förenade elementarläroverket för fickor, men den fick 1882 namnet Högre flickskolan i Gefle. 

Skolan kommunaliserades 1933, och avvecklades på 1960-talet.

Källor
 
  
 

Flickskolor i Sverige
Ej längre existerande skolor i Sverige
Utbildningsinstitutioner bildade 1859
Gävles historia
1859 i Sverige
Nils Wachtmeister

Nils Wachtmeister kan avse:

Nils Wachtmeister (1891–1960) – greve och hovstallmästare
Nils Wachtmeister (1923–2003) – greve och överste
Roms stift

Roms stift är ett stift inom Romersk-katolska kyrkan. Biskop av Rom och tillika påve är sedan den 13 mars 2013 Franciskus. Biskopen av Rom har flera titlar

 Biskop av Rom
 Jesu Kristi vikarie
 Petri efterträdare
 Italiens primas
 Statsöverhuvud för Vatikanstaten
 Guds tjänares tjänare

De fyra senaste biskoparna av Rom
Johannes Paulus I (1978)
Johannes Paulus II (1978–2005)
Benedikt XVI (2005–2013)
Franciskus (2013–)

Källor

Externa länkar
Roms stifts officiella webbplats
Romersk-katolska stift i Italien
Enköpings Elementarskola för flickor

Enköpings Elementarskola för flickor var en flickskola i Enköping, grundad 1873.  

Den grundades 1873 av Lina Husberg, en av Cecilia Fryxells elever.

Källor
 http://www.ub.gu.se/fasta/laban/erez/kvinnohistoriska/tidskrifter/idun/1915/pdf/1915_34.pdf
 http://www.enkopingshistoria.n.nu/1880-tal

Flickskolor i Sverige
Ej längre existerande skolor i Sverige
Utbildningsinstitutioner bildade 1873
Katarina Sandberg

Katarina Sandberg, född 4 november 1992 i Kristianstad, är en svensk författare.  

Katarina Sandberg växte upp i Kristianstad. Hon har varit nominerad till Lilla Augustpriset tre gånger. 

Katarina Sandberg debuterade 2013 med romanen Vi är inte sådana som i slutet får varandra. 

Katarina Sandberg vann 2003 "Wild Kids". 

Katarina Sandberg innehar poängrekordet i lilla sportspegelns "kasta boll i hål"-tävling.

Bibliografi 
2013 – Vi är inte sådana som i slutet får varandra (roman), Gilla Böcker

Källor
http://lillapiratforlaget.se/authorship/katarina-sandberg/

Externa länkar 
 Lilla Piratförlaget om Vi är inte sådana som i slutet får varandra

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Författare från Skåne
Författare från Kristianstad
Födda 1992 
Levande personer
Kvinnor
Nils Wachtmeister (1923–2003)

Nils Erik Gustaf Wachtmeister, född 7 april 1923 i Stockholm, död 18 augusti 2003 i Stockholm, var en svensk greve och militär (överste).

Biografi
Wachtmeister avlade studentexamen vid Lundsbergs skola 1941 och officersexamen i flygvapnet 1944. Han genomgick Flygkrigshögskolans stabskurs 1950 och Försvarshögskolan 1961. Wachtmeister befordrades till överstelöjtnant 1956 och överste 1966. Han var militärassistent vid flygförvaltningen 1950–1956, kurschef vid Flygkrigshögskolan 1956–1957, flygchef vid F 11 Nyköping 1957–1960, ställföreträdande chef för flygstabens operationsavdelning 1960–1963, gruppchef vid flygstabens systeminspektör 1963–1965 och chef för flygförvaltningens försökscentral i Malmslätt från 1966.

Wachtmeister var styrelseledamot i Föreningen Gamla Lundsbergare 1953–1963 och ordförande 1956–1963. Han havererade med ett Saab 32 Lansen den 25 augusti 1960, utanför Gotland. De blev undsatta av fartyget Merida. 

Nils Wachtmeister var son till godsägaren, greve Shering Wachtmeister och Margaretha Huitfeldt. Han var halvbror till Ian Wachtmeister och Tom Wachtmeister.  Han var gift första gången 1946-1967 med Ingrid Bergström (född 1927), dotter till polissekreteraren Daniel Bergström och Emilie Berlin-Engeström. Han gifte sig andra gången 1967 med Kerstin Lindberg (född 1932), dotter till bokhandlaren Einar Franzén och Gerda Asp. Wachtmeister är far till Ted (född 1948), Henriette (född 1951) och Niklas (född 1954).

Utmärkelser 

  Riddare av Svärdsorden, 1962.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 3 december 1974.

Källor

Noter

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska grevar
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Nils
Militärer från Stockholm
Födda 1923
Avlidna 2003
Män
Kerstin Wachtmeister

Kerstin Vilhelmina Wachtmeister, under en period Lindberg, född Franzén 26 juli 1932 i Enköping, är en svensk före detta företagsledare, författare och översättare.

Biografi
Wachtmeister är dotter till bokhandlaren Einar Franzén och Gerda Asp. Hon tog realexamen 1949 och genomförde språkstudier i Frankrike 1954. Hon studerade vid Grafiska Institutet 1960-1961 och genomförde studier i förlagsverksamhet i Danmark 1962. Wachtmeister var tekniskt biträde på apoteket Falken 1949, reklamassistent på Forum 1951, reklamchef där 1958, chef för Svensk boktjänst 1965 och reklamchef på Bokbranschens Marknadsinstitut 1971 samt verkställande direktör där 1978-1984. Hon drev därefter eget företag, hade konsultativ verksamhet inom bokbranschen, marknadsföring, bok- och trycksaksproduktion från 1984.

Hon hade frilansuppdrag för Allers matredaktion med flera tidningar, översättningar (engelska, tyska) och var huvudredaktör för flera fackböcker. Hon var gift första gången 1957-1966 med den grafiska formgivaren Bo Lindberg (född 1922). Hon gifte sig andra gången 1967 med överste Nils Wachtmeister (1923-2003), son till greve Shering "Ted" Wachtmeister och Margaretha Huitfeldt.

Bibliografi (urval)

 En miljon menyer (Informationsförlaget, 1988)
 En miljon lätta menyer (Informationsförlaget, 1994)

Översättningar (urval)
 Hilary Walden: Choklad, kola och karameller: 140 recept på hemlagad konfekt (The complete home confectioner) (Forum, 1987)
 Diane Seed: De 100 bästa pastasåserna (The top one hundred pasta sauces) (Forum, 1991)

Referenser

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1932
Levande personer
Kerstin
Svenska översättare
Översättare från engelska
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Enköping
Västra Ukraina

Västra Ukraina är den del av landet som inte ligger i östra, norra, centrala eller södra Ukraina. Denna geografiska definition syftar oftast på områden som ligger väster om Kiev. Ibland används benämningen politiskt, som beteckning för ett betydligt större område, och ställs då i motsats till (östra Ukraina).

Definition och historia
Västra Ukraina är ingen administrativ term men definieras huvudsakligen utifrån den europeiska 1900-talshistorien och de världskrig och annekteringar som dessa förde med sig. Västra Ukraina inkluderar då i regel områden som under mellankrigstiden tillhörde Polen. Vid andra världskrigets utbrott integrerades dessa delar i Ukrainska SSR, som före krigsutbrottet omfattade resten av de områden som senare kom att bilda den självständiga staten Ukraina (minus Krim som tillkom 1954). Västra Ukraina har även varit starkt präglat av att under långa tider ha tillhört antingen polska eller österrikiska statsbildningar. Detta gör landsändan än idag är olik andra delar av landet.

Politisk användning
Begreppet har även använts i motsats till östra Ukraina, i samband med kulturella och politiska skillnader mellan områden i landet där rysk kultur och språk är stark respektive svag. En viktig skiljelinje i ukrainsk politik går mellan de östra/sydöstra och västra/centrala delarna av landet. I samband med oroligheterna i Ukraina 2014 har ett scenario med en delning av Ukraina, där östra Ukraina ställts mot andra, västligare delar av landet, aktualiserats.

Referenser

Ukrainas geografi
Geopolitik