kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Martin Fredriksson

Martin Fredriksson, född 7 april 1980, är en svensk journalist, aktivist och, enligt egen uppgift, tidigare hemlig informatör åt Säkerhetspolisen.

Fredriksson har varit reporter vid TV3:s Insider och TV4:s Kalla fakta. Han var tidigare ansvarig utgivare för Researchgruppen.

Han har ett förflutet inom vänsterextrema AFA mellan 1999 och 2003 men tar enligt egen utsago avstånd från våld som metod. År 2006 dömdes Fredriksson för att ha misshandlat en nazist. I ett inlägg på Researchgruppens Twitter från januari 2013 skrev Fredriksson angående händelsen "skulle inte tveka en sekund att spöa den där nassen igen idag om samma situation uppstod."

2010 startade Fredriksson tillsammans med Robert Aschberg och Mikael Ekman Piscatus AB. Bolaget tillhandahöll ett sökbart arkiv över myndighetshandlingar. 2016 bildade Nyhetsbyrån Siren och Piscatus ett nytt bolag, Acta Publica AB, där Fredriksson är delägare och CTO. 2018 var Fredriksson medgrundare till Be Informed Sweden AB.

I februari 2016 berättade Fredriksson att han hade varit hemlig informatör åt Säkerhetspolisen. Fredriksson, som inte hade berättat om något Säpo-samarbete för övriga medlemmar i Researchgruppen, erkände på Twitter att han samarbetat med myndigheten under 2000-talets första decennium.

Priser och utmärkelser
2013 – Guldspaden för Avpixlat avpixlade

Nomineringar 
2014 - nominerad till Stora journalistpriset tillsammans med Expressen för SD och hatet. 
2017 - nominerad till Stora journalistpriset för Nyhetsbyrån Sirens satsning på robotjournalistik.

Referenser

Externa länkar 
Martin Fredrikssons blogg

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska aktivister under 2000-talet
Födda 1980
Levande personer
Män
Överkonvergent modulär form

Inom matematiken är överkonvergenta modulära former speciella p-adiska modulära former som är element av vissa p-adiska Banachrum (vanligen med oändlig dimension) 
som innehåller klassiska rum av modulära former som delrum. De introducerades av Nicholas M. Katz 1972.

Källor
 

Robert F. Coleman, Classical and overconvergent modular forms. Les Dix-huitièmes Journées Arithmétiques (Bordeaux, 1993). J. Théor. Nombres Bordeaux 7 (1995), no. 1, 333--365. 
Robert F. Coleman Classical and Overconvergent Modular Forms of Higher Level, J. Theor. Nombres Bordeaux 9 (1997), no. 2, 395-403.
Katz, Nicholas M. p-adic properties of modular schemes and modular forms.  Modular functions of one variable, III (Proc. Internat. Summer School, Univ. Antwerp, Antwerp, 1972),  pp. 69-190. Lecture Notes in Mathematics, Vol. 350, Springer, Berlin, 1973.
Modulära former
Staffan Dahl

Karl Emil Staffan Dahl, född 16 september 1919 i Uppsala, död 20 juli 2009 i Sollentuna församling, Stockholms län
, var en svensk bibliotekarie och översättare från ryska.

Biografi
Dahl blev filosofie magister i Uppsala 1948, filosofie licentiat 1948, filosofie doktor 1949, tjänstgjorde vid Försvarsstaben 1944–1947, var förste assistent vid slaviska institutionen vid Uppsala universitet 1947–1949, blev amanuens vid Kungliga biblioteket i Stockholm 1949, bibliotekarie 1953 och var förste bibliotekarie där 1959–1984. 

Vid sidan av denna verksamhet översatte Dahl rysk skönlitteratur och reviderade också äldre översättningar. Han var också i praktiken en av författarna till det stora rysk-svenska lexikon från 1948 som bär Gunnar Gunnarssons namn. Efter hans pensionering från KB följde så de översättningar av Fjodor Dostojevskijs stora romaner som är hans storverk.

Böcker 
 Codex Ad 10 der Västeråser Gymnasialbibliothek (Uppsala: Lundequistska bokhandeln, 1949) [Avhandling]

Översättningar (urval) 
 Jan Larri: Kariks och Valjas underbara äventyr (Prikljutjenija Karika i Vali) (Geber, 1947)
 Michail Sjolochov: Den azurblå stäppen och andra noveller (Tiden, 1961)
 Isaac Babel: Budjonnyjs röda ryttararmé (Konarmija) (Tiden, 1963)
 Ivan Gontjarov: Bråddjupet (Obryv) (Cavefors, 1977)
 Anton Tjechov: En okänd människas berättelse och andra noveller (Wahlström & Widstrand, 1981)
 Fjodor Dostojevskij: Bröderna Karamazov (Bratʹja Karamazovy) (Wahlström & Widstrand, 1986)
 Fjodor Dostojevskij: Idioten (Idiot) (Wahlström & Widstrand, 1989)
 Fjodor Dostojevskij: Onda andar (Běsy) (Wahlström & Widstrand, 1990

Priser 
1978 – Sveriges Författarfonds premium till personer för belöning av litterär förtjänst
1987 – Svenska Akademiens översättarpris
1992 – Letterstedtska priset för översättningen av Dostojevskijs Onda andar

Litteratur 
 Staffan Dahl: "Mitt liv som översättare - av Dostojevskijs romaner i synnerhet". I tidskriften Thélème, 1991: 1(6), s. 46-48
 Staffan Dahl: "Mitt liv som översättare: Tema: Dostojevskij". I tidskriften Ariel, 1993-1994: 6/1, s. 24-25
 Sara Lidman: "Spännande och hejdlöst roligt: Dostojevskij i nyöversättning". I tidskriften Vi, 1987: nr 13, s. 38-39
 Magnus Ljunggren & Sven-Göran Malmgren: "En ny svensk-rysk och rysk-svensk ordbok". I LexicoNordica, bd 14 (2007), s. 225-238

Källor 
 
 ” Staffan Dahl, 1919–2009” av Lars Erik Blomqvist och Lars Kleberg i Svenskt översättarlexikon. Läst 14 april 2014

Noter 

Svenska översättare
Översättare från ryska
Svenskspråkiga översättare
Svenska bibliotekarier
Mottagare av Svenska Akademiens översättarpris
Mottagare av Letterstedtska priset
Översättare från Uppsala
Födda 1919
Avlidna 2009
Män
Mian–Chowlas följd

Inom matematiken är Mian–Chowlas följd en heltalsföljd definierad på följande vis. Följden börjar med

 

Sedan är för   det minsta positiva heltalet så att de parvisa summorna

 

är skilda för alla  and  mindre eller lika stora som .

De första talen i talföljden är:

1, 2, 4, 8, 13, 21, 31, 45, 66, 81, 97, 123, 148, 182, 204, 252, 290, 361, 401, 475, 565, 593, 662, 775, 822, 916, 970, 1016, 1159, 1312, 1395, 1523, 1572, 1821, 1896, 2029, 2254, 2379, 2510, 2780, 2925, 3155, 3354, 3591, 3797, 3998, 4297, 4433, 4779, 4851, … 

Följden upptäcktes av Abdul Majid Mian och Sarvadaman Chowla.

Källor 
 
 S. R. Finch, Mathematical Constants, Cambridge (2003): Section 2.20.2
 R. K. Guy Unsolved Problems in Number Theory, New York: Springer (2003)

Heltalsföljder
Ledningselektron

Ledningselektron är ett begrepp inom fysiken. I en fast kropp är elektronerna delvis gemensamma för de ingående atomerna och fördelar sig på ett antal tillåtna energitillstånd som bildar energiband. Om ett sådant energiband är helt fyllt med elektroner kan dessa inte förflytta sig genom kroppen.

Elektroner i ett bara delvis fyllt band kan däremot röra sig fritt, och dessa rörliga elektroner, ledningselektronerna, transporterar den elektriska strömmen genom kroppen.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1977

Elektronik
Elektricitet
Stora Helvetet

Stora Helvetet är en bro på Mittbanan i Jämtland, väster om Storlien, ca 100 meter från den norska gränsen. 

Fram till 2018 var det en järnvägsbank, som var 24 meter hög och uppfördes 1877, under betydande svårigheter. Nedanför stupet ligger väg E14, vilket gör att en olycka skulle bli extra allvarlig. Platsen har fått sitt namn efter svårigheterna rallarna hade under byggnationen. I närheten, vid Storlien, ligger den högsta punkten i det svenska järnvägsnätet (då och nu) med sina 601 meter över havet.

Trafiken på sträckan stoppades den 28 november 2013. Anledningen till att bandelen stängdes var att Trafikverket upptäckt att banvallen börjat röra sig neråt. Efter byte av spår och installation av skredvarning återinvigdes sträckan 15 januari 2015, ett halvår tidigare än prognoserna. Trafiken fördröjdes dock en månad av att norrmännen glömde att i tid söka tillstånd för sina förare att köra i Sverige (3 km mellan Storlien och gränsen).

Från hösten 2016 till hösten 2018 byggdes en ny bro, och även då stängdes banan tidvis (ett brobygge ger mindre avstängning än ombyggning av banken). Under avstängningarna gick all trafik med lastbil och buss. NSB:s tåg som normalt går Heimdal-Storlien gick då Heimdal-Kopperå och buss Kopperå-Storlien.

Bron öppnades för trafik den 19 oktober 2018.

Någon kilometer i riktning mot Storlien ligger Lilla Helvetet. Det är en ravin med branta klippväggar, och som är populär för klättring. Även den ligger nära E14 och järnvägen, och orsakade svårigheter för byggena. E14 byggdes här 1958.

Referenser

Externa länkar
 Bild på Stora Helvetet från Trafikverkets museums bildsamling

Transport i Åre kommun
Byggnader och anläggningar i Åre kommun
Järnvägsbroar i Sverige
Pam Rose

Pam Rose är en amerikansk countrylåtskriverska. Hon har varit med i grupperna Calamity Jane och Kennedy Rose, båda gångerna tillsammans med Mary Ann Kennedy. Som låtskriverska tillsammans med andra har hon Grammynominerats för sångerna "Ring on Her Finger, Time on Her Hands" inspelad av Lee Greenwood och "I'll Still Be Loving You", inspelad av Restless Heart. Andra sånger skrivna av henne är "Safe in the Arms of Love", inspelad av Martina McBride, och "You Will" inspelad av Patty Loveless.

Hon har också skrivit musik till svenska countrysångerskan Jill Johnson.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Amerikanska countrygitarrister
Amerikanska countrysångare
Amerikanska keyboardister
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Musiker från Tennessee
Personer från Chattanooga
Födelseår saknas
Levande personer
Kvinnor
Andreas Bolin

Andreas Bolin eller Bolinus, född 26 december 1642 i Södra Unnaryds socken, död 1698, var en svensk präst och dagbokförfattare.

Bolin var son till bonden Anders Bengtsson. Han intogs 1655 i Växjö skola och studerade sedan vid Växjö gymnasium, samtidigt som han arbetade som informator. 1666 avreste han till Tyskland för studier i sällskap med Magnus Wiselius, inskrevs vid universitetet i Rostock och 1667 vid universitetet i Wittenberg. 1670 lämnade han Wittenberg och återvände till Sverige, där han inskrevs vid Uppsala universitet och avlade teologisk examen 1671. Han blev samma år informator för Axel Silfversparre, avlade filosofisk examen 1674 och prästvigdes 1675. I samband med prästvigningen blev han regementspastor vid Kalmar regemente och deltog med regementet under Skånska kriget. 1681 utsågs Bolin till kyrkoherde i Forsheda, Bredaryd och Torskinge.

Då Bolin anträdde sin utländska resa började han föra en resedagbok, som senare sammanbands med en biografi över sitt liv som han författade på äldre dar. Dagboken, som sedan gick i arv inom släkten gav ut 1913 under titeln En dagbok från 1600-talet författad av regementspredi-kanten vid Kalmar regemente, kyrkoherden i Bredarvd, Torskinge och Forsheda Andreas Bolinus, även en tysk översättning har getts ut.

Källor 

 

Svenska präster under 1600-talet
Svenska dagboksskrivare
Personer från Södra Unnaryds socken
Födda 1642
Avlidna 1698
Män
Maurício Alves Peruchi

Maurício Alves Peruchi  eller Maurício, född 2 januari 1990 i Montanha i Espírito Santo, död 12 april 2014 nära Saint-Quentin i Frankrike, var en brasiliansk fotbollsspelare. Han påbörjade sin karriär i Fluminense FC och spelade sist för US Boulogne.

Villarreal CF köpte Maurício från Fluminense FC för 700 000 euro.

Alves Peruchi omkom den 12 april 2014 i en trafikolycka i Frankrike.

Referenser

Externa länkar
BDFutbol
Transfermarkt
Futpedia

Brasilianska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Fluminense FC
Spelare i Villarreal CF
Spelare i US Boulogne
Personer som omkommit i trafikolyckor
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Personer från Espírito Santo
Födda 1990
Avlidna 2014
Män
Torsten Björck

Torsten Christian Björck, född 5 augusti 1915 i Vollsjö, Malmöhus län, död 3 augusti 2006 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk diplomat.

Biografi
Björck var son till grosshandlare Olof Björck (1870-1960) och Agda Lindahl (1886-1976). Han tog studentexamen vid Lundsbergs skola 1934 och tog juris kandidatexamen vid Lunds universitet 1940 innan han blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1941. Björck tjänstgjorde i Hamburg 1941, Berlin 1942, vid UD 1945 och var andre sekreterare 1946. Han var andre legationssekreterare i Bern 1947, vicekonsul i Berlin 1948, andre sekreterare vid UD 1949, förste sekreterare 1950 och förste legationssekreterare i Bern 1951. Björck tjänstgjorde i permanenta delegationen i Genève 1952, var förste ambassadsekreterare i Bogotá, Quito och Panama City 1955, ambassadråd i Buenos Aires 1956 samt konsul i Hongkong och Macao 1958 med tjänstgöring som ambassadråd i Tokyo 1960-1961. Björck var därefter generalkonsul i Genua, Milano och San Marino 1962-1966, sändebud i Lima och La Paz 1966-1974 samt var till departementschefens förfogande 1975. Han avslutade sig diplomatiska karriär med att vara sändebud i Montevideo och Asunción 1976-1981.

Han tjänstgjorde i folkhushållningsdepartementet 1945-1956, var ombud eller sekreterare vid ett flertal handelsförhandlingar med Tyskland, Danmark, Island, Japan och Schweiz samt vid internationella konferensen i Genève. Björck var svensk observatör vid ECLA-konferensen i Bogotá 1955, vid OAS:s ekonomiska konferens i Buenos Aires 1956 och ombud vid internationella bomullskommittéens sammanträde i Tokyo 1961.

Björck avled 2007 och är begraven på Vollsjö kyrkogård.

Utmärkelser
Björcks utmärkelser:
Kommendör av Argentinska förtjänstorden Al Merito (KArgAM)
4. klass av Japanska Uppgående solens förtjänstorden (JUSO4kl)
Dansk Frihetsmedalj (DFrM)

Noter 

Män
Födda 1915
Avlidna 2006
Sveriges generalkonsuler i Genua
Sveriges generalkonsuler i Milano
Sveriges generalkonsuler i San Marino
Sveriges ambassadörer i Peru
Sveriges ambassadörer i Bolivia
Sveriges ambassadörer i Uruguay
Sveriges ambassadörer i Paraguay
Personer från Vollsjö socken
Alumner från Lunds universitet
Göran Engblom

Göran Magnus Engblom, född 21 november 1930 i Uppsala, död 29 juni 2008, var en svensk diplomat och författare.

Biografi
Engblom avlade juris kandidatexamen i Uppsala 1954 innan han blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1955. Engblom tjänstgjorde i Washington, D.C. 1957, var beskickningssekreterare i Bogotá 1959, Peking 1961 och var handelssekreterare i Centralamerika 1962. Han var biträdande direktör för Sveriges allmänna exportförening 1966, direktör där 1967 och var vice VD och VD:s ställföreträdande 1969. Engblom var VD för Sveriges exportråd 1972-1975 samt ambassadör i Lima och La Paz 1975-1978.

Han var styrelseledamot i Latinamerikanska institutet 1969-1975, exportkreditnämnden 1973-1975, utredningsman i 1977 års industribiståndsutredning, 1978 års UD-utredning, projektledare vid utredningen angående nordisk samverkan vid anläggningsexport, executive director för International Trade Centre i Genève 1981 med ställning som biträdande generalsekreterare i FN och ambassadör vid UD 1992. Engblom skrev artiklar i ekonomiska och kommersiella frågor.

Engblom var son till rektor Victor Engblom och Maja Smith. Han gifte sig 19 augusti 1956 med filosofie magister Birgitta Nordin (född 1930), dotter till kontraktsprost Arvid Nordin och Ruth Janson. Han gravsattes den 21 oktober 2008 på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Bibliografi

Referenser

Män
Födda 1930
Avlidna 2008
Sveriges ambassadörer i Peru
Sveriges ambassadörer i Bolivia
Alumner från Uppsala universitet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Författare från Uppsala
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Diplomater från Uppsala
Curt Laudon

Curt Charles Laudon, född 11 april 1906 i Stockholm, död 4 juli 1964 i Stockholm, var en svensk arkitekt med kontor i Stockholm.

Liv och verk

Curt Laudon fick sin arkitektutbildning vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm, mellan åren 1928-1930 och 1931-1934. Under studietiden hade han anställningar hos bland andra Gunnar Asplund (1931-1932), Hakon Ahlberg (1933-1934) och Joel Lundeqvist (1934-1935). Från 1935 var han anställd arkitekt hos Erik Lallerstedt. År 1943 startade han egen verksamhet i Stockholm.

Bland Laudons tävlingar märks:
 Folkskola i Arboga, 1:a pris. 
 Skola i Arbrå, 1:a pris. 
 Läroverk i Kristianstad (tillsammans med Robert Lundholm), 1:a pris (utförd). 
 Flickskola i Linköping (tillsammans med Robert Lundholm), 1:a pris (utförd). 
 Läroverk i Mora, 1:a pris (utförd). 
 Universitetet i Frescati i Stockholm 1960 (tillsammans med Hans Fog och Bernt Sahlin), (inköp, ej utfört).
 Nytt nämndhus i Stockholm 1947 (tillsammans med Ralph Erskine och Léonie Geisendorf), 1:a pris (ej utfört). 

Till Laudons utförda arbeten hör bland annat:
 Tekniskt läroverk, Karlskrona.
 Stadshus, Kristianstad.
 Folkskola, Skelleftehamn. 
 Kvarteret Prästkammaren (Maltesholmsvägen 12-32), Stockholm.
 Västertorps gymnasium, Stockholm.
 Västertorpshallen, Stockholm.
 Kvarteret Västgöten (Kaj Munks väg 10-12), Stockholm (tillsammans med Curt Strehlenert).
 Vallentuna kommunalhus.
 Hagaskolan, Västerås 1962.

Källor
 KulturNav: Laudon, Curt.

Referenser

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Födda 1906
Avlidna 1964
Män
Jorge Maqueda

Jorge Maqueda Peño, född 6 februari 1988 i Toledo, är en spansk handbollsspelare (högernia).

Klubbkarriär 
Maqueda inledde karriären i spanska klubben BM Villafranca men spelade sedan för toppklubben FC Barcelona mellan 2005 och 2007. Sedan var han två år i  BM Alcobendas 2007–2009 innan han spelade för  BM Aragón mellan 2009 och 2012. Med Barcelona spelade han i EHF Champions League 2005-2006 och  2006-2007 och med Aragón i EHF Cup 2009-2010.

Då de spanska klubbarna hade ekonomiska problem skrev han kontrakt med HBC Nantes från säsongen 2012.och spelade sedan med Nantes i EHF European Cup 2012-2015. Han avslutade tiden i Nantes 2015. Från säsongen 2015-2016 spelade han  för den makedonska klubben RK Vardar Skopje.  Med Vardar vann han makedonska cupen 2016 och 2017, makedonska mästerskapet 2016 och 2017 och EHF Champions League 2017. Sommaren 2018 anslöt han till den ungerska klubben Pick Szeged.  Sommaren 2020 bytte Maqueda klubb till likaledes ungerska Veszprém KC.  Med Veszprém vann han ungerska cupen 2021 och 2022.

I november 2021 blev Maqueda klar för en återkomst i HBC Nantes, där han skrev på ett tvåårskontrakt med start i juli 2022.

Landslagskarriär 
Maqueda har i augusti 2021 efter OS 2020 spelat 152 landskamper för Spanien och gjort 378 mål.

I det spanska landslaget har Jorge Maqueda vunnit flera medaljer i mästerskap. Han kom trea i VM 2011 i Sverige. 2012 deltog han i olympiska spelen men slutade på sjunde plats. Vid VM 2013 i som spelades i Spanien blev han världsmästare. Vid  EM året efter 2014 blev han trea för att sedan bli silvermedaljör i EM 2016. Vid EM 2020  där finalen spelades i Stockholm mot Kroatien vann han EM-titeln och blev även uttagen till All Star-laget. I VM 2021 i Egypten fick han sin andra bronsmedalj i VM då Spanien besegrade Egypten i bronsmatchen. Han vann brons vid OS 2020 i Tokyo.

Referenser

Externa länkar 

 

Spanska handbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Spanien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Spanien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Spanska olympiska bronsmedaljörer
Världsmästare i handboll
Europamästare i handboll
Handbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i BM Alcobendas
Spelare i BM Aragón
Spelare i HBC Nantes
Spelare i RK Vardar
Spelare i SC Szeged
Spelare i Veszprém KC
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Toledo
Födda 1988
Levande personer
Män
Edward O'Brien

Edward O’Brien, född 12 september 1914 i Somers Point i New Jersey, död 15 september 1976 i Essex Falls i New Jersey, var en amerikansk  friidrottare.

O’Brien blev olympisk silvermedaljör på 4 x 400 meter vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Amerikanska kortdistanslöpare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från USA
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från New Jersey
Födda 1914
Avlidna 1976
Män
Ebba Hult De Geer

Ebba Hult De Geer, född Hult 2 juni 1882 i Rödeby församling, Blekinge län,  död 28 juli 1969 i Klara församling, Stockholm, var en svensk friherrinna och geolog. 

Efter examen från Anna Sandströms högre lärarinneseminarium 1902 var Hult lärarinna vid Risbergska flickskolan i Örebro 1902–04 och vid Whitlockska samskolan i Stockholm 1904–07. Hon studerade vid Stockholms högskola 1906–08, var vetenskaplig medarbetare och sekreterare åt sin make Gerard De Geer, deltog i dennes resor, bland annat till Spetsbergen 1910 och Nordamerika 1920. Hon var från 1943 ledare för Stockholms högskolas geokronologiska institut och vidareutvecklade makens idéer om fjärrkonnektioner av lervarvssekvenser över långa avstånd.

Hon gifte sig den 11 september 1908 med Gerard De Geer i hans andra gifte. Hon var vidare syster till konstnären Hildur Hult.

Bibliografi
Dating of Prehistoric Bulwark (1935)
Jahresringe und Jahrestemperatur (1936)
Biochronology (Edinburgh 1936)
Raknehaugen (1938)
Den planetariska varvfysiken (1942)
De Geer's Chronology Confirmed by Radiocarbon, C 14 (1951)
Conclusions from C 14 and De Geer's Chronology (1951)
La Varve Zéro et les drainages successifs finaux du Grand Lac de barrage central du Jämtland (1953)
Planetary Geochronology (1956) 
Orographie et glaciation dans la Vallée Baltique (1956)
Les bords glaciaires de 7500 BC en Amerique du Nord et la période de 550 ans retrouvée en Suède (1957)
Old and New Datings of Swedish Ice Lakes and the Thermals of Bölling and Alleröd (1957)
La déglaciation d'Uppland-Åland... avec une analyse orographique (1957)
Till Gerard De Geers minne (1958)
Det rätta nollåret (1959)
G. De Geer's Chronology (1962)
Übersicht der Würmdeglaziation (1962)
De Geer's Part in Exploring the Baltic Sea (1963)

Källor

Nationalencyklopedin: Ebba Hult De Geer

Notiser

Externa länkar 
 

Svenska geologer under 1900-talet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska friherrinnor
Ebba
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1882
Avlidna 1969
Kvinnor
Personer från Rödeby socken
Alumner från Stockholms universitet
Nonono

Nonono eller NONONO är ett svenskt band som består av Stina Wäppling, Tobias Jimson och Michel Flygare. Bandet bildades 2012 i Stockholm och släppte albumet We are only what we feel våren 2014 och har turnerat i USA och Europa.Bandets singel "Pumpin Blood" har sålt i över två miljoner exemplar och har certifierats för Guld i USA samt Platina i Sverige. 

2014 nominerades de till Musikförläggarnas pris i kategorierna "Årets internationella framgång" och "Årets genombrott".

Diskografi
2014 We are only what we feel
2018 Undertones

Referenser

Externa länkar
Nononos webbplats

Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2012
Omladina

Omladina kan syfta på:

 Omladina, Serbien
 Omladina, Tjeckien