kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gotlands runinskrifter 80

Runinskrift G 80 är en runsten från Linde kyrka, Linde socken och Fardhems ting på Gotland. Den är nu placerad i Gotlands fornsal.

Stenen 

Stenen låg tidigare på kykogården söder om Linde kyrka där den avtecknades och dokumenterades av C G Hilfeling 1799. Toppen var redan då avslagen och ytan hade blivit mycket hårt sliten av tramp. Stenen restes samma år och ställdes mot kyrkogårdsmuren. Det är dock osäkert om den från början stått på kyrkogården eller hört hemma på någon gårdsäga i närheten. 

Materialet består av grå kalksten, höjden är 167 cm och bredden 110 cm på stenens nedre del, över korsmitten är den 77 cm. Ursprungligen har runorna liksom ornamentiken varit skickligt utförda med inslag av punktorneringar. Motivet består av två runormar som i basen är kopplade hals mot hals, ovanför kopplet är ett vackert ringkors. En översättning av den translittererade inskriften följer nedan:

Inskriften 

Runsvenska: stain lit × bot[ulf ×] stafa × [merki × i] ... [hi-iR] × a(t) × unua(l)(t) × unit ...(l)(i) k(u)m[l * þi] ... sialu hans 

Normaliserad: Stein lét Bótulfr stafa merki ... he[f]r at Unvald unnit(?) ... kuml(?) þe[ssi] ... sálu hans 
 
Nusvenska: Stenen lät Botulv runmärka ... Han har åt Unvald skapat(?) detta kummel ... (Gud hjälpe) hans själ.

Se även

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Gotlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden

Källor 
 Gotlands runinskrifter, granskade och tolkade av Sven B F Jansson och Elias Wessén 1962. 
 Samnordisk runtextdatabas, G 80

Gotlands runinskrifter
Runinskrifter i Gotlands kommun
Föremål på Gotlands museum
Charles Cordier

Charles Henri Joseph Cordier, född 19 oktober 1827 i Cambrai, död 30 april 1905 i Alger, var en fransk skulptör.

Cordier gick 1845 in i École des beaux-arts och blev lärjunge till Rude. Då han efter en vacker debut 1848 kände sig dragen till studium av olika människoraser, fick han på statens bekostnad göra en resa till Afrika och östra Asien, där han studerade de olika typerna och framställde dem i statyer och grupper, ibland emaljerade eller utstyrda med olika bergarter, exempelvis onyx och porfyr. Hit hör en byst av Said Abdallah, Afrikansk Venus, neger- och mongoltyper, Grekisk palikar, Judinna från Algeriet, En mulattska, Arabkvinna, Fellah från Kairo, Arabisk schejk och så vidare. Därjämte utförde han porträttstatyer, som Columbus (1874, för Mexiko), ryttarstaty av Ibrahim pascha (för Kairo), stoder av aposteln Jakob, av Sainte Clotilde samt byster, som av kejsarinnan Eugénie, general Boulanger med flera, och även allegoriska och mytologiska bilder, som Harmonien och Poesien, karyatider för Stora operans i Paris foajé, Amfitrite samt Aurora och Skymningen (1889).

Källor 

  
  

Franska skulptörer
Skulptörer under 1800-talet
Franska konstnärer under 1800-talet
Personer från Cambrai
Födda 1827
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Cordier

Cordier är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Charles Cordier (1827–1905), fransk skulptör
 
 Louis Cordier (1777–1861), fransk mineralog
 Nicolas Cordier (död 1667), fransk skulptör
 Nicolas Cordier (1567–1612), fransk skulptör

Franska efternamn
Carl Frederik Sørensen

Carl Frederik Sørensen, född 8 februari 1818 i Bedsser på Samsø, död 24 januari 1879 i Köpenhamn, var en dansk marinmålare, tecknare och konstpedagog.

Han var son till köpmannen och skepparen Rasmus Sørensen och Else Margrethe Evens och från 1847 gift med Bine Ahlberg. Sørensen studerade vid Det Kongelige Danske Kunstakademi och kom att bli en av Danmarks mera betydande marinmålare. Hans målningar gjorde honom vida populär, speciellt de målningar han gjorde under Slesvig-holsteinska kriget. Han seglade då  med den danska flottan runt Helgoland 1849 och på Östersjön 1850 och avbildade flottan i strid. Åtskilliga av hans motiv är hämtade från den svenska västkusten och han besökte bland annat Göteborg där han målade flera topografiskt värdefulla bilder. Sørensen var en av de första konstnärerna som konstnärligt utnyttjade miljön runt Kullen med Kullens fyr i sina målningar. Han medverkade i Charlottenborgs utställningarna 1839–1879, ett flertal gånger i Konstakademins utställningar i Stockholm 1850–1877, världsutställningarna i Paris 1855 och 1878, Nordiska utställningen i Köpenhamn 1872 och världsutställningen i Wien 1873. Han blev ledamot av konstakademien i Köpenhamn 1856 och konstakademien i Stockholm 1866 samt erhöll professors titel 1869. Sørensen är representerad vid Statens Museum for Kunst, Nationalmuseum, Statens sjöhistoriska museum, Nasjonalgalleriet i Oslo, Bergens museum, Göteborgs historiska museum, Göteborgs konstmuseum och ett flertal danska museer.

Galleri

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 382-383, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar 

 

Danska marinmålare
Danska målare under 1800-talet
Personer från Samsø
Födda 1818
Avlidna 1879
Män
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Nationalmuseum
Ledamöter av Konstakademien
Kyrkhultsstugan

Kyrkhultsstugan är en kulturhistorisk byggnad på Skansen i Stockholm. Kyrkhultsstugan hör till de första byggnader som flyttades till Skansen år 1891. Hustypen, ofta kallad för högloftsstuga, har funnits i Sydsverige sedan medeltiden. Huset visar ett bondhem från början av 1800-talet.

Historik

På hösten år 1890 kom Skansens grundare, Artur Hazelius till Lilla Brödhults by i Kyrkhults socken i västligaste Blekinge. Här fanns ett välbevarat ”sydgötiskt” hus, alltså en låg stuga, som är sammanbyggd med en högre bod på vardera gavel. Denna stuga skulle passa bra på det planerade friluftsmuseet Skansen i Stockholm. Hazelius visste att det fanns ytterligare en museiman, Georg J:son Karlin, grundaren av Kulturen i Lund, som också ville ha byggnaden till sitt museum. Men Hazelius hann före och på vintern 1891 blev flyttningen till Skansen verkställd.

Kyrkhultsstugan är en så kallad högloftsstuga som funnits i södra Sverige allt sedan medeltiden. Den lägsta husdelen i mitten var själva bostaden, en låg ryggåsstuga där arbetade man, åt och sov. Här finns även den stora eldstad för matlagning och uppvärmning. Mellan spisens hörn och södra väggen löper en bjälke över rummet. Den anger gränsen mellan stugans köksdel och bostadsdel. Den höga skorstenen skulle förhindra att de vidbyggda husdelarna skulle fatta eld. Fönster med fönsterglas var dyrbara men i Kyrkhultsstugans boningsdel finns tre fönster, två i den södra väggen och ett i den norra. Dessutom finns ett litet takfönster som är en kvarleva från den tid då rökhålet var rummets enda ljusöppning.

I loftboden (husdelen mot öst) fanns extra sovrum för sommaren samt förråd och den högsta delen (mot väst) fungerade som vävkammare och förråd. Vid stugans sydvägg finns en liten örtagård med bikupor av halm. Örtagården har återskapats på den plats vid ytterväggen där den låg när stugan fanns i Blekinge.

Källor
 Skansen om Kyrkhultsstugan.
 Informationstavla på platsen

Noter

Externa länkar

  av Skansen / Sigrid Eklund
Skansen
Complicated (Rolling Stoneslåt)

Complicated är tionde spåret på Rolling Stones musikalbum Between the Buttons, släppt i februari 1967. Rocklåten skrevs av Mick Jagger och Keith Richards och spelades in 3 - 11 augusti 1966.
 
Texten handlar om att en människa inte ser ut för vad hon verkligen är. "She looks so simple in her way / Does the same thing every day" ("Hon ser så okonstlad ut på sitt sätt / Gör samma sak varje dag"), lyder de inledande stroferna på den tre minuter och 16 sekunder långa låten. Refräng: "She's very complicated" ("Hon är mycket komplicerad").

Medverkande musiker 
 Mick Jagger - sång, bakgrundssång och slagverk
 Keith Richards - elgitarr och bakgrundssång
 Bill Wyman - elbas
 Brian Jones - elorgel och slagverk
 Charlie Watts - trummor
 Ian Stewart - piano

Källor 
 http://www.keno.org./stones_lyrics/complicated.html
 
Låtar av Rolling Stones
Sånger 1967
Neidenälven

Neidenälven, en älv i norra Norge och, med namnet Näätämöjoki, i Finland. Det ligger i landskapet Lappland, Finland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors.

Neidenälven mynnar på västra siden av Kjøfjorden, en bifjord till Varangerfjorden. Den har ett avrinningsområdena på 3.160 kvadratkilometer, varav 590 kvadratkilometer i Norge. Källflödet är Iijärvi i Enare kommuns östra del. Älven har gott laxfiske och det var ett av skälen till skoltsamernas bosättning i Neiden i de nedre delarna av dalgången.

Källor 
 
 

Vattendrag i Lappland, Finland
Vattendrag i Norge
Enare natur
Skoltsamer
Sør-Varangers kommun
Neidhart von Reuenthal

Herr Nithart var en tysk lyriker under första hälften av 1200-talet, som levde vid de österrikiska och bayerska hoven. Reuenthal är ett sentida tillnamn taget efter den förmodade allegoriska pseudonym han använde i sina egna sångtexter. Under sin livstid använde han och hans omgivning Her Nithart eller Her Neithart.

Neidhart är känd som upphovsmannen till den så kallade höviska bypoesin, en i anslutning till Walther von der Vogelweide och den lantliga folkdiktningen uppkommen genre, som genom sin friska, ofta grovkorniga och bondska art skarpt kontrasterade mot den veka och sentimentala minnessången. Neidharts huvudsakliga produktion bestod av glada dansvisor, som delvis bevarats till vår tid. Av melodierna finns bara fragment. Neidharts visor var mycket populära under samtiden.

Källor 
 

Tyska författare
Författare under 1200-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Avlidna 1200-talet
Män
Eudy Simelane

Eudy Simelane, född 11 mars 1977, död 28 april 2008, var en sydafrikansk landslagsspelare i fotboll och HBT-aktivist. Simelane spelade för Springs Home Sweepers F.C. och det sydafrikanska damlandslaget.

Eudy Simelane mördades efter en våldtäkt i sin hemstad KwaThema i Guatengprovinsen . Gruppvåldtäkten ansågs vara en så kallad "korrigerande våldtäkt", då Simelane var öppet lesbisk.

Fotboll 
Simelane spelade som mittfältare för Springs Home Sweepers F.C. [2] och Sydafrikas kvinnliga fotbollslandslag. Hon tränade också fyra lag och studerade för att bli fotbollsdomare.

Död 
Simelanes delvis klädda kropp hittades i en bäck i KwaThema. Hon hade bortförts, våldtäkts, slagits och knivhuggits 25 gånger i ansiktet, bröstet och benen. Hon hade varit en av de första kvinnorna som levde öppet som lesbisk i KwaThema. En rapport från den internationella icke-statliga organisationen ActionAid, med stöd av den sydafrikanska mänskliga rättighetskommissionen, föreslog att hennes mord var ett hatbrott begått mot henne på grund av hennes sexuella läggning.  

Enligt den lokala organisationen för homosexuella, Triangle, är utövandet av "korrigerande våldtäkt" utbrett i Sydafrika, varigenom män våldtar lesbiska och påstår att man ska "bota" dem för deras sexuella läggning.

Rättegången mot fyra misstänkta angripare började den 11 februari 2009 i Delmas, Mpumalanga. En av de fyra påstådda angriparna erkände sig skyldig till våldtäkt och mord och dömdes till 32 års fängelse. I september 2009 dömdes en annan till mord, våldtäkt och rån och dömdes till livstids fängelse plus 35 år, men de återstående två anklagade frikändes. I september 2009 dömdes en annan person för mord, våldtäkt och rån och dömdes till livstids fängelse plus 35 år, men de återstående två anklagade frikändes.

Eftermäle 
En miniatyrbro uppfördes i KwaThema, Springs, Gauteng till hennes ära 2009.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1977
Avlidna 2008
Sydafrikanska fotbollsspelare
Personer som blivit mördade på grund av sexuell läggning
Sydafrikanska HBTQ-aktivister
Jón Jónsson (1849–1920)

Jón Jónsson, född 12 augusti 1849 i Hrútafjörður, död 21 juli 1920, var en isländsk präst och historiker. 

Jón blev student 1869, candidatus theologiae 1874, blev samma år präst i Bjarnanes och 1891 i Stafafell i Austur-Skaftafellssýsla. Han gjorde sig känd genom olika avhandlingar om Islands och Norges forn- och sagohistoria (främst Ragnar Lodbroks saga), som vittnar om stor belästhet och grundlighet. De publicerades dels i "Tímarit Hins íslenzka Bókmenntafélags", dels i "Arkiv for nordisk Filologi". En av hans mest omfattande avhandlingar er en samling av isländska personnamn med förklaringar (om dock inte alltid är lyckade), i "Safn til sögu Islands", III. Han gav även framställning av vikingatågen Vikingasaga (1914–1915). Han var medlem av alltinget 1885 och 1892–1900.

Källor

Alþingi: Jón Jónsson (á Stafafelli)

Isländska präster under 1800-talet
Isländska historiker
Isländska politiker under 1800-talet
Födda 1849
Avlidna 1920
Män
Salmonsens
Isländska präster under 1900-talet
Kristján Jónsson

Kristján Jónsson kan syfta på:

* Kristján Jónsson (1842–1869), isländsk författare
 Kristján Jónsson (1852–1926), isländsk politiker
Jón Jónsson Aðils

Jón Jónsson Aðils, född den 25 april 1869 på Mýrarhús vid Reykjavik, död den 5 juli 1920 i Köpenhamn, var en isländsk historiker.

Jón Jónsson (efternamnet Aðils tog han först 1917) blev student från Reykjaviks latinskola 1889, filosofie kandidat i Köpenhamn 1890, biträdande lärare vid Vallekilde folkhögskola i Danmark 1892-93 och 1895-96, isländsk alltingsstipendiat för historiska forskningar från 1897, sedan 1901 med skyldighet att i föreläsningar och tryckta arbeten ge populära skildringar ur Islands historia, 1906 utnämnd till underbibliotekarie vid landsbiblioteket i Reykjavik. 

Jón Jónsson blev 1911 docent i historia vid universitetet i Reykjavik och 1919, samtidigt med att han graduerades till filosofie doktor, professor. Hans doktorsavhandling, Einokunar verzlun Dana á Islandi 1602-1787, var en utförlig undersökning om danska monopolhandeln på Island. Bland övriga arbeten märks Íslenzkt Þjoðerni (Isländsk nationalitet, 1903) och Gullöld Íslendinga (Islänningarnas guldålder), livfullt och elegant skrivna och med gediget innehåll.

Källor

Externa länkar 

 Biografi på Alltingets webbplats (isländska)

Isländska historiker
Folkhögskollärare
Bibliotekarier
Isländska professorer
Historiker under 1800-talet
Personer på Island under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Michael Neiiendam

Michael Nicolai Neiiendam, född 30 maj 1895, död 3 februari 1962, var en dansk teolog. Han var son till Nicolai Neiiendam.

Neiiendam blev teologie doktor 1922, var privatdocent vid Köpenhamns universitet 1923-31, blev kaplan vid Garnisonskirken i Köpenhamn 1930 och kunglig confessionarius 1934. Han utgav bland annat Christian Bastholm (1922), Frikirker og Sekter (1927) samt Erik Pontoppidan (2 band, 1930-33). Neiiendam var medredaktör för Kirkeleksikon for Norden 1926-29.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Danska teologer
Födda 1895
Avlidna 1962
Män
Svensk uppslagsbok
Ina (flod)

För andra betydelser, se INA (olika betydelser).

Ina är en 128 km lång flod i nordvästra Polen som utgör en biflod till Oder. Den har sin källa öster om orten Ciemnik, rinner genom städerna Ińsko, Recz, Stargard Szczeciński och Goleniów och mynnar i Oder vid Dąbiesjön.

Källor

Externa länkar 

Vattendrag i Västpommerns vojvodskap
Oders avrinningsområde
Konsistoriehuset

Konsistoriehuset kan syfta på:

Konsistoriehuset, Köpenhamn –  en byggnad i Köpenhamn
Konsistoriehuset, Linköping –  en byggnad som tillhör Linköpings stift
Konsistoriehuset, Uppsala – en byggnad i centrala Uppsala
Konsistoriehuset, Västerås – en byggnad i Västerås även känt som Domkapitelhuset
Konsistoriehuset, Köpenhamn – en byggnad vid Köpenhamns universitet 
Konsistoriehuset, Strängnäs – en byggnad i Strängnäs även känt som Domkapitelhuset

Se även
 Kuggis – ett hus i Lund som  användes bland annat som konsistoriehus
Konsistorium
Tom Krause

Tom Gunnar Krause, född 5 juli 1934 i Helsingfors, död 6 december 2013 i Hamburg, var en finländsk operasångare (baryton).

Krause studerade på 1950-talet sång privat under ledning av Antti Koskinen och samtidigt medicinsk vetenskap vid Helsingfors universitet. Efter avlagd medicine kandidatexamen 1956 koncentrerade han sig fullständigt på sångstudierna och studerade vid Wiens musikakademi 1956-59. Sin första konsert gav han i Helsingfors år 1958. Följande år gjorde han sitt genombrott i Berlin som Escamillo i Georges Bizets opera Carmen, och debuterade snart även på Metropolitan.

Krause gjorde en framgångsrik internationell karriär som såväl opera- som konsertsångare. Förutom Metropolitan uppträdde han även i La Scala och i Wiens, Münchens och Paris operor och på musikfester i Salzburg, Edinburgh, Glyndebourne och Bayreuth. Dessutom uppträdde han som solist med Berlinfilharmonikerna, New York Philharmonic, Chigagos, Clevelands och Paris orkestrar och med amsterdamska Concertgebouw.

Krause gjorde över 70 inspelningar. För sina inspelningar med Jean Sibelius sånger år 1984 tilldelades han Edison Prize- och Deutsche Schallplattenpreis-priserna. Särskilt blev han känd för sina tolkningar av Mozarts operaroller och tyska lieder.

Krause var professor i sång vid Sibeliusakademin 1989-90 och vid Hamburgs musikhögskola 1994-2000, och undervisade senare även vid musikhögskolan Escuela Superior de Musica Reina Sofia i Madrid. Han höll mästarkurser i sång på olika håll av världen till sin död.

Källor

Externa länkar 
 Tom Krauses webbplats.
 .
 Nekrolog i Hufvudstadsbladet.

Grammy Award-vinnare
Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska barytonsångare
Män
Födda 1934
Avlidna 2013
Sångare från Helsingfors
Finlandssvenska musiker
Kühne

Kühne är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 August Kühne (1829–1883), tysk officer, författare under pseudonymen Johannes von Dewall
 Gustav Kühne (1806–1888), tysk författare och litteraturkritiker
 Moritz Kühne (1835–1900), tysk general och militär skriftställare
 Rita Kühne (född 1947), östtysk kortdistanslöpare
 Wilhelm Kühne (1837–1900), tysk fysiolog

Tyska efternamn
William Neile

William Neile, född 16 december 1637, död 24 augusti 1670, var en engelsk matematiker.

Neile uppges ha båglängden av den efter honom benämnda semikubiska parabeln ay2 = x3.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Engelska matematiker
Alumner från Wadham College, Oxford
Födda 1637
Avlidna 1670
Män
Svensk uppslagsbok
Moritz Kühne

Moritz Kühne, född den 26 januari 1835, död den 12 mars 1900, var en preussisk överste och militär författare.

Kühne gjorde sig känd genom utmärkta taktiska studier, som 1870–78 utkom under titeln Kritische und unkritische Wanderungen über die Gefechtsfelder der preussischen Armee in Böhmen 1866 (5:e upplagan 1898).

Källor

Noter 

Preussiska militärer
Överstar
Militärteoretiker
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1835
Avlidna 1900
Män
Ugglan
Johannes van Dewall

Johannes van Dewall (pseudonym för August Kühne), född den 29 november 1829 i Herford i Westfalen, död den 16 april 1883 i Wiesbaden, var en tysk romanförfattare.

Kühnen, som blev artilleriofficer i Berlin 1848, deltog med utmärkelse i fälttågen 1866 och 1870-71 samt erhöll 1885 avsked som överstelöjtnant. 

Dewall skrev en oavbruten följd vanligen från societetslivet hämtade romaner och noveller, bland vilka kan nämnas Else Hohenthal (1875; svensk översättning, 1880), de humoristiska Kadettengeschichten (1877; "Från mina kadettår", 1881) och Ein mann (1883; "En man", samma år).

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska officerare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Herford
Födda 1829
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Gustav Kühne

Ferdinand Gustav Kühne, född den 27 december 1806 i Magdeburg, död den 22 april 1888 i Dresden, var en tysk författare.

Kühne studerade sedan 1826 filosofi vid Berlins universitet, slöt sig till Das junge Deutschland samt redigerade 1835-1842 i Leipzig "Zeitung für die elegante Welt" och 1846-1859 "Europa, Chronik der gebildeten Welt". Kühnes alstring tillhör den reflexions- och tendensbetonade aktuella diktningen under Laubes och Gutzkows baner; den omfattar bland annat Novellen (1831), Eine Quarantäne im Irrenhause (1835), Klosternovellen (2 band, 1838), Wittenberg und Rom; Klosternovellen aus Luthers Zeit (3 band, 1876), de sociala skildringarna Sospiri, Blätter aus Venedig (1841) och Mein Tagebuch in bewegter Zeit (1863; behandlande 1848-1850 års händelser), romanerna Die Rebellen von Irland (3 band, 1840; 2:a upplagan 1863) och Die Freimaurer (1854; 2:a upplagan 1867), de lyriska samlingarna Gedichte (1831) och Romanzen, Legenden und Fabeln. Neue Gedichte (1880), de mot påvedömet riktade satirerna Römische Sonette (1869) och Christus auf der Wanderschaft (1870), ett antal med föga bifall mottagna dramer liksom de värdefulla karakteristikerna Weibliche und männlicke Charaktere (2 band, 1838), Porträts und Silhouetten (2 band, 1843) och Deutsche Männer und Frauen (1851; 2:a upplagan 1863). Kühnes Gesammelte Schriften utkom i 12 band (1862-1867).

Källor 

 

Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Magdeburg
Födda 1806
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Adam Albert von Neipperg

Adam Albert von Neipperg, född 8 april 1775 i Wien, död 22 februari 1829 i Parma, var en österrikisk greve, militär och diplomat.

Neipperg var 1811 och 1813 sändebud i Sverige, blev i juli 1814 uppvaktande hos Napoleon I:s gemål Marie Louise av Österrike och följde henne 1816 som överhovmästare till Parma. Hans förbindelse med Marie Louise legaliserades efter Napoleons död 1821 genom giftermål. Från honom stammar den furstliga ätten Montenuovo.

Källor 
 

Österrikiska diplomater
Österrikiska militärer under 1800-talet
Födda 1775
Avlidna 1829
Män
Svensk uppslagsbok
Militärer från Wien
Nysa Kłodzka

Floden heter på tyska Glatzer Neisse, ej att förväxla med Lausitzer Neisse.
Nysa Kłodzka eller Schlesiska Neisse (tyska Glatzer Neisse eller Schlesische Neisse) är en 195 kilometer lång västlig biflod till Oder.

Nysa Kłodzka rinner upp vid Jodłów öster om staden Międzylesie i Sudeterna i Nedre Schlesiens vojvodskap och flyter genom Kłodzkodalen, som den avvattnar, och de där belägna städerna Międzylesie, Bystrzyca Kłodzka och Kłodzko. Floden lämnar dalen österut och flyter härifrån in i Opole vojvodskap,  där den rinner genom Paczków, Otmuchów, Nysa, Lewin Brzeski och Skorogoszcz. Vid Rybna sydost om Brzeg mynnar floden i Oder.

Källor 
 

Vattendrag i Polen
Oders avrinningsområde
Olaus Andreæ Lidman

Olaus Andreæ Lidman, född 1624 i Öjebyn, död 11 september 1694 i Tuna socken, Medelpad, var en svensk kyrkoman och riksdagsman.

Biografi
Olaus Andreæ Lidman var född i Piteå gamla stad Öjebyn som son till borgaren Anders Olovsson Lidman. Han torde ha studerat vid Uppsala universitet och ha tagit magistergraden eftersom han så tituleras. 1648 fick han tjänst vid Kungliga biblioteket, där han stannade till 1652 då han i stället blev lektor vid Härnösands gymnasium i vältalighet, sedermera teologi, och var vid ett par tillfällen gymnasierektor. 1664 utnämndes han av drottning Kristinas förmyndarregering till kyrkoherde i Tuna socken, som var ett regalt pastorat. 1668 blev han kontraktsprost.

Olaus Lidman var ombud för Härnösands stift vid riksdagen i Göteborg 1660 riksdagen i Stockholm 1660 och riksdagen 1680.

Han var gift med Karin Bozæa, dotter till kontraktsprosten Nicolaus Olai Bozaæus i Nordingrå socken. Dottern Catharina var först gift med borgmästaren i Hudiksvall Karl Hög, och hennes andra man var faderns efterträdare Petrus Olai Kiörning. En av hennes döttrar i första äktenskapet gifte sig med Georgius Kjörning som var släkting till moderns styvfar. Olof Lidman kom därmed att bli förfader till den adliga ätten von Kiörning.

Källor
 Bygdéns herdaminne för Härnösands stift
 http://wc.rootsweb.ancestry.com/cgi-bin/igm.cgi?op=DESC&db=janeur&id=I7003

Födda 1624
Avlidna 1694
Män
Personer från Piteå
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Liechtenstein i olympiska sommarspelen 1936

Liechtenstein deltog med 6 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1936 i Berlin. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1936 i Liechtenstein
Nationer i olympiska sommarspelen 1936
1936