kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tutzing

är en kommun och ort i Landkreis Starnberg i Regierungsbezirk Oberbayern i förbundslandet Bayern i Tyskland.  Tutzing, som är beläget vid Starnbergsjön, har cirka 
 invånare.

Ortsteile 
Tutzing har tio Ortsteile.
 Diemendorf
 Kampberg
 Monatshausen
 Neuseeheim
 Oberzeismering
 Unterzeismering
 Rößlsberg
 Traubing
 Obertraubing
 Deixlfurt

Referenser 

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Starnberg
Pallium (romersk mantel)

Pallium (från ett latinskt ord betydande mantel) var en fornromersk dräkt, inspirerad av grekernas himation och mycket använd under första århundradet före Kristus i stället för togan, men förbjöds av Augustus att bäras offentligt och gick därefter ur bruk.

Se även 
 Fabula

Källor 
 

Romersk klädedräkt
Storbritanniens marin

Storbritanniens marin (His Majesty's Naval Service) är Storbritanniens sjömilitära försvarsgren. I marinen ingår inte Royal Fleet Auxiliary eller andra civila myndigheter tillhörande det brittiska försvarsministeriet.

Ledning
Marinen leds av amiralitetsstyrelsen (), en avdelning av försvarsstyrelsen () vilken är en del av Storbritanniens försvarsministerium och vars ordförande är Storbritanniens försvarsminister ().

Organisation
Marinen består av:
 Royal Navy, Storbritanniens örlogsflotta
 Royal Marines, Storbritanniens marinkår
 Queen Alexandra's Royal Naval Nursing Service (QARNNS), marinens omvårdnadspersonal
 Maritime Reserve Forces, marinens reservstyrkor
 Naval Careers Service (NCS), marinens rekryteringsmyndighet

Ingående delar

Royal Navy och QARNNS
Royal Navy består av officerare och sjömän i örlogsflottan, inklusive militär själavårdspersonal. QARNNS är integrerad i Royal Navy och dess officerare är officerare i Royal Navy.

Royal Marines
Royal Marines är en särskild reguljär kår som leds och administreras av chefen för kustflottan (Fleet Commander).

Maritime Reserve Forces
 Royal Naval Reserve
 Royal Marines Reserve
 Royal Fleet Reserve 
 Queen Alexandra’s Royal Naval Nursing Service Reserve

Naval Careers Service
Rekryteringsmyndigheten är en av marinens fyra huvuddelar. Dess personal består av före detta stamanställda officerare och sjömän. All personal lyder under krigslagarna.

Ej ingående delar

Royal Fleet Auxiliary
Royal Fleet Auxiliary är en uniformerad civil myndighet med ansvar för flottans trängfartyg. Den lyder under amiralitetsstyrelsen genom chefen för kustflottan.

Royal Corps of Naval Constructors
Royal Corps of Naval Constructors (RCNC) är en civil personalkår vilken utgör en integrerad del av försvarets civila ingenjörspersonal. Den består av skeppsbyggnadsingenjörer, elingenjörer och mekanikingenjörer anställda av försvarsdepartementet och sysselsatta med formgivning, konstruktion, upphandling och reparation av flottans fartyg och dess maskineri, utrustning och system.

NAAFI Canteen Service
Navy, Army and Air Force Institute (NAAFI) Canteen Service är en marketenteriorganisation med civil personal. Vid krigsfall kommer dess personal på fartyg och baser att anställas som marin personal.

Referenser
 Naval Book Reference Bd2: COMPOSITION OF THE NAVAL SERVICE AND JURISDICTION OF QRRN (April 2013).

Storbritanniens militär
Einar Person

Axel Einar Albert Person född 14 december 1918 i Hagfors, död januari 2006 i Karlskoga, var en svensk målare, tecknare och grafiker. 

Person kom in sent på konstnärsbanan, han arbetade först på skruvfabriken i Hagfors för att sedan utbilda sig till skomakare. 1939 fick han anställning på Bofors modellverkstad i Karlskoga där han arbetade som svarvare, På fritiden ägnade han sig som hobby med musik och teckning. Periodvis i början av 1940-talet hade han musiken (klarinettist och jazzmusiker) som levebröd och under ett engagemang i Lund 1945-1946 blev han elev vid Skånska målarskolan i Malmö. Han debuterade på utställningen Unga tecknare på Nationalmuseum 1947. Två år senare tilldelades han Maria Leander-Engströmstipendiet och 1957 tilldelades han Värmlands musei vänners stipendium.

Tillsammans med Carl Nyland ställde han ut i Karlskoga 1950 och tillsammans med Oskar Person 1951, och tillsammans med Olle Hermansson 1953 och 1959 på Galerie Æsthetica i Stockholm. Han deltog även i samlingsutställningarna Svart och vitt på Nationalmuseum 1955, Nordiska konstförbundets utställning i Göteborg 1957, Föreningen Graphicas utställning Ung grafik i Lund 1959. 

1998 invigdes en retrospektiv utställning i Karlskoga konsthall med anledning av Einar Persons 80-årsdag. Den 11 februari 2000 öppnades en utställning med Einar Persons grafik i Degerfors Folkets hus, den visades även i Hagfors.

Hans produktion bestod av landskap, stadsbilder, stilleben och figurstudier. 

Person är representerad på Nationalmuseum, Moderna museet i Stockholm stad och Värmlands museum i Karlstad, H.M. Konungens samlingar samt Malmö museum, Eskilstuna konstmuseum och Örebro läns landsting.

En jubileumsutställning, arrangerad av Karlskoga Konstförening, ägde rum i Karlskoga konsthall i oktober 2021. Samtidigt gavs en bok ut om Einar Perssons liv och grafik.

Grafikern
Det är oklart hur många grafiska bilder som Persson utförde. Det kan har rört sig om närmare 500 plåtar. Han arbetade med teknikerna torrnålsgravyr, hård- och mjukgrundsetsningar och akvatintetsningar. Motiven hämtades bland annat från hemtrakten, Frankrike, London (1954) och Spanien (1957-58).

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 391-392  Allhems Förlag Malmö

Noter

Externa länkar
Einar Person på konstnärslexikonet Amanda
Einar Person på Karlskoga kommuns kultursida

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Hagfors
Födda 1918 
Avlidna 2006
Män
Cedergrenska guldmedaljen

Cedergrenska guldmedaljen började 1914 utdelas av Kungliga Tekniska högskolans (KTH) styrelse vart femte år till någon framstående författare på elektroteknikens område med företräde för svenskar. Kostnaden bestrids av den 1919 till KTH överlämnade Cedergrenska fonden, instiftad av Stockholms Allmänna Telefon AB.

Mottagare
1914 – Charles Proteus Steinmetz
1919 – Karl Willy Wagner
1924 – Oliver Heaviside
1929 – Henning Pleijel
1934 – Ludwig Dreyfus
1939 – Jens Lassen la Cour
1944 – Ernst Alexanderson
1989 – Gunnar Markesjö

Källor
Svensk Uppslagsbok, band 5 spalt 1030
Självbiografi av Gunnar Markesjö skriven för Tekniska museet

Kungliga Tekniska högskolan
Teknologipriser
Svenska litteraturpriser
Svenska medaljer
Histopatologi

Histopatologi (av grekiskans ἱστός histos "vävnad", πάθος pathos "lidande" och -λογία -logia "läran om") är läran om sjukliga ändringar i vävnader. I dag används termen ofta i inskränkt betydelse som beteckning för mikroskopisk diagnostik av sjukdomar efter obduktion eller biopsi från levande människor, djur eller även växter.

De metoder som används inom histopatologi är fixering, nedläggning alternativt utskärning, dehydrering, inbäddnings, snittning och färgning.

Fixering

När en vävnad eller ett organ kommer till patologen läggs det i formalin. Formalin är en kemisk lösning som dödar alla celler och hindrar att förruttnelseprocessen sätts igång. Det gör att cellerna till stora delar ser ut som de gjorde i kroppen. Formalin tränger in i ett preparat i en hastighet av cirka 1 mm/timma. Hur länge ett preparat ska fixeras beror alltså på dess storlek. Om preparatet kommer från en smittad patient ska det - oavsett storlek - fixeras i minst 72 timmar. Under den tiden hinner formalinet döda alla virus och bakterier.

Nedläggning av små preparat

Små preparat blir vad man kallar för nedlagda. Detta är oftast biopaket som tagits i syfte att få veta vad en patient lider av och för att få veta om man behöver göra ett större - ofta operativt - ingrepp eller inte. En biopsi kan vara en pytteliten bit av exempelvis tarm, lever eller prostata. Dessa mäts ofta, ibland delas de för att sedan läggas ner i speciella kassetter. Arbetsuppgiften utförs av en biomedicinsk analytiker.

Utskärning

Utskärning görs av stora preparat: exempelvis stora bitar tarm, en hel prostata eller njure. Har hela preparat har en biopsi redan tagits och en läkare har bedömt att organet måste tas bort. En patolog tittar då på organet och bedömer vilka bitar som är viktigast att titta på. Dessa skärs ut och läggs i speciella kassetter. Patologen assisteras av en biomedicinsk analytiker i samband med utskärning.

Dehydrering

Kassetterna från nedläggning och utskärning läggs i en maskin med kammare. I kamrarna sker dehydrering. Det innebär att all vätska i cellerna ska bytas ut mot smält paraffin. Det sker genom att vävnader och organ badas i etanol från 70 procent upp till 99,5 procent, sedan xylén och därefter smält paraffin. Längden på denna process är beroende av storleken på materialet i klossarna. Biopaket dehydreras exempelvis 4 timmar, utskuret i 8 till 12 timmar. Större preparat i 12-24 timmar.

Referenser

Noter

Patologi
Histologi
Niederhagen

Niederhagen var ett nazistiskt koncentrationsläger, beläget i närheten av Büren i Provinsen Westfalen. Från 1941 till 1943 var lägret självständigt; därefter var det ett av Buchenwalds satellitläger.

Fångarna i Niederhagen utgjordes av medlemmar av Jehovas vittnen, politiska fångar, romer, homosexuella, judar samt krigsfångar och tvångsarbetare från Polen, Sovjetunionen, Tjeckoslovakien, Frankrike, Nederländerna och Belgien.

Referenser 

Koncentrationsläger i Nazityskland
Büren, Tyskland

Büren är en stad i Kreis Paderborn i det tyska förbundslandet Nordrhein-Westfalen. Büren har cirka  invånare. I Büren finns bland annat Burg Ringelstein.

Referenser 

Kommuner och städer i Kreis Paderborn
Burg Ringelstein

Burg Ringelstein är en borgruin i Büren i det tyska förbundslandet Nordrhein-Westfalen. Den uppfördes omkring år 1385. 

Under trettioåriga kriget arrangerades i borgen häxprocesser. De som fälldes för häxeri avrättades i borgens Hexenkeller ("häxkällaren").

Referenser

Externa länkar 

Befästningar i Tyskland
Borg- och slottsruiner i Tyskland
José María Giménez

José María Giménez de Vargas , född 20 januari 1995 i Toledo, Canelones, är en uruguayansk fotbollsspelare. Han spelar för den spanska klubben Atlético Madrid.

Karriär i klubblag
Giménez började spela fotboll i ungdomslaget CCSD Toledo Juniors, innan han skrev kontrakt säsongen 2012–13 med Primera División-klubben Danubio. Giménez debuterade i laget den 10 november 2012 i andra halvleken av en match mot Central Español. Veckan därpå, den 17 november, spelade han sin första match mot start, mot River Plate.

Den 25 april 2013 skrev Giménez på ett kontrakt för den spanska La Liga-klubben Atlético Madrid. Han debuterade i laget den 14 september 2013 på Estadio Vicente Calderón mot Almería.

Karriär i landslag
Giménez deltog i U20-VM 2013 i Turkiet, där laget placerade sig på andra plats, efter en förlust på straffsparksläggning mot Frankrike i finalen. Han deltar i Världsmästerskapet i fotboll 2018 där han i första VM-matchen mot Egypten den 15 juni 2018 gjorde Uruguays första och enda mål i matchen.

Meriter
 
 U20-världsmästerskapet i fotboll 2013: silvermedaljör 

 Atlético Madrid
 La Liga: 2013–14
 Supercopa de España 2014

Referenser 

Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Primera División de Uruguay
Spelare i Danubio FC
Spelare i La Liga
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Copa América 2015
Spelare i Copa América Centenario
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Copa América 2019
Spelare i Copa América 2021
Spelare i VM i fotboll 2022
Uruguayanska idrottare under 2000-talet
Födda 1995
Levande personer
Män
Erster Deutscher Herbstsalon

Erster Deutscher Herbstsalon (tyska för första tyska höstsalongen) var en internationell konstutställning arrangerad av Der Sturm i Berlin 1913. Utställningen ägde rum i hyrda lokaler på Potsdamer Strasse 75, inte långt ifrån galleri Der Sturm, som drevs av Herwarth och Nell Walden. Erster Deutscher Herbstsalon pågick mellan 20 september och 1 december 1913. Utställningskatalogen förtecknar 366 konstverk av konstnärer som hörde till det internationella avantgardet, exempelvis Umberto Boccioni, Marc Chagall, Sonia Delaunay-Terk, Vasilij Kandinskij, Paul Klee, Gabriele Münter och Marianne von Werefkin.

konstutställningar
1913 i Tyskland
Johan Stenström (konstnär)

Johan Edvard Stenström född 23 januari 1870 i Låttra i Västra Vingåkers socken, Södermanlands län, död 13 februari 1945 i Kopparberg Ljusnarsbergs socken, Örebro län, var en svensk målare, tecknare och dekoratör. 

Han var från 1902 gift med Emma Vilhelmina Lundberg. Stenström hade ett mycket känt sysslingsbarn Karin Bergöö som sedan gifte sig med konstnären Carl Larsson. Stenström utvandrade som 17-åring till Amerika. Vid sin vistelse där arbetade han med olika uppgifter, bland annat arbetade han på en pyroteknisk fabrik, han ägnade en stor del av sin fritid och raster åt att teckna av sina arbetskamrater. Hans arbetsgivare upptäckte hans konstnärliga anlag och bekostade hans studier på en konstakademi i Chicago. Hans konsttalang ledde till att han fick arbete som teater- och cirkusmålare. Han återvände till Sverige 1897, och var sedan ända fram till 1918 anställd på en pyroteknisk fabrik i Tyresö. Efter att han slutat sin anställning flyttade han till Vasselhyttan och började måla, framför allt landskap, gårdar och allra mest gamla bruk och hyttor, som idag är rivna. Han utförde även en hel del beställningsarbeten bland annat porträtt och fond- och väggmålningar. 

Han deltog i ett stort antal samlingsutställningar bland annat i Sveriges allmänna konstförenings decemberutställning i Stockholm 1911 med tavlorna Höstguld och Efter snöfallet, utställningar i Härnösand och Östersund 1913 samt Västerås konstförenings utställning av västmanländska konstnärers arbeten 1929. Kulturnämnden i Lindesberg anordnade 1975 i samarbete med Linde museum, Vasselhyttans bygdegårdsförening och Ljusnarsbergs konstklubb en utställning av bergslagsmotiv målade av Stenström. Ett 60-tal oljemålningar, akvareller och teckningar ställdes ut i Vasselhyttans bygdegård och på Linde museum. Tavlorna hade lånats upp i bygden och från Jernkontoret i Stockholm. 

Han skrev sin signatur JE Stenström där mittstrecket var gemensamt för J och E och var känd som ’’Bergslagens mesta målare’’. Hans konst består av interiörbilder, porträtt och landskapsskildringar från Bergslagen. Många av hans oljemålningar återger miljöer vid driften av Bångbro järnverk, Guldsmedshyttans bruk, Storå hytta, Ramsbergs bruk, Uttersbergs bruk och Löa ödehytta samt andra platser i Ramsbergs- och Kopparbergs bergslag.

Vingåkers kommun äger flera av Stenströms målningar. En större tavla från 1915 föreställande Västra Vingåkers kyrka  och Åsens gård är placerad i kommunhuset.´Stenström är representerad vid Östersunds länsmuseum  landskapsmålningen Solglöd, och Jernkontorets samlingar samt i Vasselhyttans bygdegård norr om Lindesberg med fond- och väggmålningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 261, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar
Johan Stenström på Stenströms släktforskning

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Västra Vingåkers socken
Födda 1870 
Avlidna 1945
Män
Slender Man

Slender Man är en fiktiv figur skapad av Victor Surge, pseudonym för Eric Knudsen, i juni 2009. Slender Man brukar framställas som en mager och onaturligt lång man med ett formlöst, vitt ansikte och iklädd svart kostym. Slender Man brukar enligt historierna förfölja, kidnappa eller traumatisera människor, oftast barn. Slender Man är inte bunden till någon speciell historia men förekommer i en del spel och i viss skönlitteratur.

Se även 
 Slender Man-fallet

Referenser

Externa länkar 

Fiktiva män
Fiktiva figurer introducerade 2009
Creepypasta
Slender Man
Maria Lindberg (textilkonstnär)

Ingrid Maria Lindberg, född Andersson 2 mars 1919 i Lindesberg, död 12 april 1999 i Örebro, var en svensk textilkonstnär och målare. Hon var dotter till fabrikören Gustav Geron Andersson och Emma Asplund samt gift med hälsovårdsinspektören Sune Lindberg. 

Lindberg studerade konst för Eivin Granath i Örebro. Hon tilldelades Örebro läns landstings kulturstipendium 1975. Hennes produktion består av applikationer i naivistiska kompositioner samt trädgårdsbilder, naketstudier, stilleben och realistiska målningar med en dragning åt den surrealistiska stilen. Lindberg arbetade mycket tillsammans med Elsa Ericson. Hon tillhörde konstnärsgruppen Fem Målarinnor.

Lindberg är representerad på Örebro läns museum, Örebro läns landsting, Örebro kommun och i H M Konung Gustaf VI Adolfs samling.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 531 Allhems Förlag Malmö
Konstnärer i Östergötland och Örebro län, Gunnel och Kjell Swärd, Pedagogförlaget, , sid 158

Noter

Externa länkar
Maria Lindberg på konstnärslexikonet Amanda

Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Lindesberg
Födda 1919
Avlidna 1999
Kvinnor
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Harri Laks

Harri Laks, född 12 juni 1923 i Tartu, Estland, död 26 augusti 2000 i Uddevalla, var en svensk målare, tecknare och skulptör. 

Frånsett en kortare tids utbildning med några kvällskurser vid konstskolan Pallas i Tartu var Laks huvudsakligen autodidakt som konstnär. 1942 tvångsmobiliserades han och andra världskriget kom mellan, men trots detta målade han ett antal tavlor bland annat från Karelen och Impilax, som än i dag finns bevarade. Slutligen hamnade han på en flyktingförläggning i Sverige där han under ett par månader målade ett 40-tal tavlor, som ställdes ut på Stadshotellet i Sandviken 1944. Nästan omgående efter utställningen flyttade han till Göteborg, i början försörjde han sig på olika sorters tillfälliga arbeten men kunde senare leva på sin konst.

1945 deltog han i utställningen Estnisk Konst på Värmlands museum, där Helge Kjellin hade samlat 26 estniska konstnärer, bland andra Erik Haamer och Eduard Wiiralt. Hans verk visades även på Estnisk och Lettisk konst på Liljevalchs 1946 i Stockholm, Röhsska Konstslöjdsmuseet 1947 och på Meets 1948 i Göteborg.

Laks reste till Paris 1950-1951 för att studera skulptur. Där fick han arbeta i Edvard Wiiralts ateljé. 1956 påbörjade han teckningslärarutbildningen på Konstfack i Stockholm.

Redan i Estland hade en gupp konstnärer och författare bildat ett litterärt sällskap vid namn Tuulisui (ord för vinden) där också Harri Laks deltog.
Rätt snart efter ankomsten till Sverige lyckades han tillsammans med ett par vänner samla kraft för att trycka tidningar och böcker i Tuulisuis namn. I samband med detta illustrerade han bland annat Nägu Koduaknas av Kalju Lepik.

Externa länkar
Minnessida över Harri Laks

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 448 Allhems Förlag, Malmö

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Tartu
Födda 1923 
Avlidna 2000
Män
Estländare i Sverige
Turdus Solitarius

Turdus Solitarius, (latin för ”solitär trast”), var en liten och ljussvag stjärnbild på ekliptikan i gränsområdet mellan Vågen och Vattenormen.

Den föreslogs av den franske astronomen Pierre Charles Le Monnier 1776. Det är osäkert vilken fågel den ”ensamlevande trasten” åsyftade. Den bild av konstellationen som Le Monnier presenterade påminner om blåtrast, Monticola solitarius, som tillhör familjen flugsnappare, men som på den tiden sorterade under  trastfåglarna.  Enligt andra källor ska Le Monnier ha syftat på solitärfågeln, Didus solitarius, som dog ut på 1760-talet.

Stjärnbilden ersattes 1822 av Ugglan i den brittiske amatörastronomen Alexander Jamiesons A Celestial Atlas. Jamieson menade att ugglan bättre borde ha en plats på stjärnhimlen. Ugglan förekom också i 1848 års upplaga av Elijah H. Burritts Atlas, som var bilaga till Burrits verk The Geography of the Heavens. Turdus solitarius återkom inte på stjärnhimlen, utan försvann precis som solitärfågeln.

Stjärnor 
Konstellationens stjärnor återfinns på den moderna stjärnhimlen i stjärnbilderna Vågen, Vattenormen och Jungfrun. Stjärnbilden innehöll flera någorlunda ljusstarka stjärnor.
 Brachium – Sigma Librae är en röd jättestjärna av magnitud 3,21. Den var stjärnbildens ljusstarkaste stjärna.
 Pi Hydrae är en orange stjärna på väg att utvecklas till jättestjärna. Dess magnitud är 3,28.

Referenser 

Gamla stjärnbilder
Fabula

Fabula (från latinets, fabel, saga, dikt, drama) var hos romarna den officiella beteckningen på skådespel.

Fabula palliata var en komedi med grekisk dräkt, se pallium. De mest kända romerska lustspelsförfattarna som  Plautus och Terentius verkade inom denna genre. Fabula togata var ett lustspel i romersk dräkt av togor. Fabula praetext(at)a var allvarliga dramer med ämnen ur den romerska historien. 

Fabula docet (historien lär) var en ofta använd slutfas i de romerska fabulorna, en slag sensmoral som sedan kom att överföras till fabeln.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000 (uppslagsord fabula)
 

Teater i Romerska riket
Pall Mall

Pall Mall kan syfta på:

 Pall Mall, London – en gata i London
 Pall-mall – krocketliknande spel, populärt under 1600-talet
 Pall Mall (cigarettmärke) – ett cigarettmärke som saluförs av British American Tobacco
 Pall Mall Gazette – brittisk dagstidning 1865-1923
Pall Mall, London

Pall Mall är en gata i West End, London, från Trafalgar Square till trakten av Green Park. Gatan är främst känd för de många herrklubbar som är belägna efter gatan.

Den har fått sitt namn efter det krocketliknande spelet pall-mall, som var mycket populärt i England under 1600-talet, en bana för spelet fanns tidigare där gatan nu går fram.

Källor 
 

Gator i London
Pall Mall Gazette

Pall Mall Gazette var en dagstidning i London, utgiven 1865–1923.

Under bland andra John Morley och William Thomas Stead var den en radikal politiskt tidning och vann stort inflytande över den allmänna opinionen i Storbritannien. Ett av dess mest berömda reportage var The Maiden Tribute of Modern Babylon 1885. Efter att från 1892 varit moderat konservativ och från 1917 åter liberal förenades den 1921 med The Globe och uppgick 1923 i Evening Standard.

Källor 
 

Brittiska dagstidningar
Svensk uppslagsbok
Dagstidningar startade 1865
Dagstidningar nedlagda 1923