kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elisabetta Quirini

Elisabetta Quirini, född 12 november 1628 i Venedig, död 19 januari 1709 i Venedig, var dogaressa av Venedig 1694-1700, gift med Republiken Venedigs doge Silvestro Valier.

Quirini-Valier beskrivs som den enda av Venedigs dogaressor under 1600-talet, sedan Morosina Morosini-Grimani, som lämnade något verkligt avtryck i historien. Hon gifte sig med Valier 1649. Hennes make blev i historieskrivningen mest känd genom henne, då hon blev mer omskriven och hans regeringstid var omärklig.

Trots att staden år 1645 hade bedömt att en kröning av dogaressa var onödig och de övriga ceremonierna kring henne borde dämpas och skäras ned, genomförde Elisabetta den 4 mars 1694 sin kröning och sitt högtidliga intåg i Venedig och mottog statens hyllning enligt alla ceremonier. Detta tycks ha gett upphov till en kontrovers, för år 1700 förbjöds dogaressorna i fortsättningen att bära krona. 

Elisabetta använde sig även av sin rätt att i egenskap av dogaressa ta emot utländska sändebud, och tog emot gåvor av dessa för att påverka lagförslag. Därför förbjöd staten dogaressor att göra även detta efter hennes tid.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wives of the doges. London : T. W. Laurie

Noter

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1600-talet
Födda 1628
Avlidna 1709
Kvinnor
Slaget vid Muroyama

Slaget vid Muroyama var ett av många slag i Genpei-kriget som varade mellan 1180 och 1185.

Vid Muroyama försökte Minamoto no Yukiie hämnas förlusten i slaget vid Mizushima genom att anfalla styrkor tillhörande Taira-klanen.

Slaget 
Befälhavare för de två Taira-styrkor som Yukiie anföll var Norimori och Taira no Shigehira. De delade sina ryttare i fem divisioner, som attackerade i ordningsföljd och tröttade ut fiendestyrkan. Så småningom var Minamotos styrka omringad och fick slå sig ut för att fly. Efter flykten återstod endast 30 av de 500 ryttare som deltagit i anfallet. Yukiie tillhörde de överlevande.

Referenser 
 Turnbull, Stephen: “Samurai - The World of the Warrior”. Osprey Publishing 2006 
 Turnbull, Stephen: “The Samurai Sourcebook”. London: Cassell & Co. 1998

Muroyama
Muroyama
Muroyama
Muroyama
1183
WP:Projekt Japan
Pisana Conaro

Pisana Conaro, död 1769, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Alvise Giovanni Mocenigo (r. 1763-1779).

Pisana Conaro var dotter till Federico Conaro och gifte sig 5 oktober 1739 med Alvise Giovanni Mocenigo. 

Vigseln skapade en allians mellan två av stadens då mäktigaste klaner. När Alvise Giovanni Mocenigo valdes till doge 1763 begärde han att de hovceremonier som avskaffats under det föregående seklet skulle återinföras, inklusive de som omgav dogaressan. Den 22 april 1763 blev därför startpunkten för en tre dagar lång rad av ceremonier för dogaressan Pisana Conaro: med undantag av en kröning med krona, återinfördes nu alla ritualer som förut hade ingått i dogaressans roll, bland annat den att ta emot delegationer av representanter från stadens skrån och främmande sändebud. Detta Stora Intåg blev mycket populärt och sågs som ett tecken på nytt hopp om att Venedigs gamla glans skulle återuppstå. 

Hon stod 1766 värdinna för sin sons mycket påkostade bröllop. Pisana beskrivs själv som en enkel och huslig person som förvånades över de påkostade ceremonierna, och hon blev populär på grund av sitt välgörenhetsarbete. Efter sin svärdotters död drog hon sig tillbaka till sin vila på landet, där hon kort därefter avled. Hennes korrespondens är bevarad. 

Efter hennes död gifte Alvise Giovanni Mocenigo år 1771 om sig med Polissena Contarini Da Mula, men hon tycks aldrig ha spelat en sådan offentlig roll som dogaressa utan levde främst i hans privata residens och lantvilla, där hon blev värdinna för den krets av konstnärer dogen tyckte om att omge sig med.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie
 
 

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1769
Kvinnor
Margherita Dalmet

Margherita Dalmet, även kallad Dalmaz och Delmaz, född 1739, död 11 januari 1817, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Paolo Renier (r. 1779-1789).

Margherita ska före sitt äktenskap ha varit lindansare, innan Paolo Renier mötte henne i Konstantinopel och gifte sig med henne 1751, samma år som hans första hustru avled. Enligt den officiella versionen var hon dock en föräldralös från ett katolskt barnhem i Konstantinopel. Hennes bakgrund betraktades som en skandal: vid samma dogeval hade Andre Tron diskvalificeras på grund av sin hustru Caterina Trons skandaler trots att denna i alla fall var adlig, men Margherita var än svårare att acceptera som blivande dogaressa. Renier ska ha övervunnit denna skepticism genom mutor. 

På grund av hennes bakgrund ville Venedig inte tillåta henne att göra något intåg som dogaressa. Hon fick dock ändå tillstånd att residera i dogepalatset som dogaressa, även om hon aldrig riktigt accepterades i denna position och i stället kallades La Falsa Dogaressa. Margherita hade rent formellt titeln dogaressa, men avstod från att fungera i denna roll, och representationen utfördes av makens brorsdotter Giustina Renier. 

Paret var inte populära, och Margherita ska ha varit orsaken till dogens impopularitet. Han lät henne bland annat tjäna pengar på att hyra ut stadens offentliga byggnader. År 1786 ställdes Margherita inför rätta för myntförfalskning. En historia är känd om hur Margherita avskydde ljudet av kyrkklockor, och maken betalade därför munkklostret vid palatset för att inte använda dem mot en regelbunden avgift: så fort avgiften var sen ringde dock priorn i kyrkklockorna. Margherita fick aldrig någon statsbegravning.

Referenser 

  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie
 Louisa Lauw: The Dogaressa
 Biografico degli Italiani - Volume 32 (1986) 

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1817
Kvinnor
Cirkusartister under 1700-talet
Italienska cirkusartister
Elisabetta Grimani

Elisabetta Grimani-Manin, död 31 augusti 1792, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Ludovico Manin (r. 1789-1797).

Hon var dotter till Antonio Grimani och gifte sig med Ludovico Manin 14 september 1748. Hon avled i en "nervös sjukdom" som påverkade hennes psykiska hälsa. Hon var Venedigs sista dogaressa och den sista som fick en statsbegravning.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1700-talet
Födda 1731
Avlidna 1792
Kvinnor
Sverd i fjell

Sverd i fjell är en norsk skulptur vid Hafrsfjorden i Stavangers kommun. Det är ett minnesmärke till minne av slaget i Hafrsfjorden 872 då Harald Hårfager enligt sägnen enade Norge till ett rike. Det är skapat av skulptören Fritz Røed och avtäcktes av kung Olav V 1983. Det föreställer tre 9,2 meter höga svärd, som är nedstuckna i berghällen. Det största av de tre svärden symboliserar den segrande kungen Harald Hårfager, medan de två andra symboliserar de förlorande småkungarna.

Sverd i fjell är också ett fredsmonument, då svärden är nedstuckna i berget för att aldrig mer kunna användas.

Se även
Haraldshaugen
Ytraberget

Källor

Skulpturer i Norge
Minnesmärken i Norge
Fredsmonument i Norge
Stavangers kommun
Skulpturer av norska skulptörer
Skulpturer 1983
Bryne (olika betydelser)

Bryne kan syfta på:
Bryne – ett handverktyg för skärpning av eggar
Bryne, Norge – en tätort i Norge
Bryne FK – en fotbollsklubb i Norge

Se även
Brynesjön
Janne Sjöström

Jan "Janne" Enar Christer Sjöström, född 10 april 1948 i Skogs församling, död 12 september 2013, var en svensk fotbollsspelare. Han spelade bland annat i IFK Göteborg, Hammarby IF och landslaget.

Karriär
Han spelade i Sandåkerns SK:s A-lag redan som 14-åring. Därefter spelade han i IFK Göteborg.

Sjöström spelade i Hammarby IF mellan 1969 och 1979 och gjorde totalt 80 mål för laget, 74 av dessa mål i Allsvenskan. Janne Sjöström var under 1970-talet radarpar med Tom Turesson. Han är den spelare som gjort flest mål någonsin i derbyt mellan Hammarby och Djurgården; 12 mål i allsvenskan. Sjöström gjorde hattrick mot New York Cosmos 1975. Efter matchen sa Pelé; "jag har mött min överman".

Sjöström spelade 8 matcher i landslaget.

Efter spelarkarriären blev Janne Sjöström tränare. Det första tränaruppdraget var i Nyköpings BIS. Därefter tränade han bland annat BK Häcken och Kalmar FF. Han tränade Skellefteå AIK Fotboll under två säsonger i början av 1980-talet. I Spårvägens IF var han tränare och senare klubbdirektör. Därefter tränade han ett antal Stockholmsklubbar i olika divisioner.

Källor
Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Personer från Skogs socken, Ångermanland
Födda 1948
Avlidna 2013
Män
Herrarnas masstart i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010

Herrarnas masstart i skidskytte i de olympiska vinterspelen 2010 hölls vid Whistler Olympic Park i Whistler, British Columbia den 21 februari 2010. Guldmedaljen vanns av Jevgenij Ustiugov från Ryssland.

Resultat

Externa länkar 
Services.biathlonresults.com: Resultat 1-30

Skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010
Herrarnas distanslopp i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010

Herrarnas distans i skidskytte i de olympiska vinterspelen 2010 hölls vid Whistler Olympic Park i Whistler, British Columbia den 18 februari 2010. Guldmedaljen vanns av Emil Hegle Svendsen från Norge. Ole Einar Bjørndalen, Norge och Sergej Novikov, Vitryssland delade på silvermedaljen.

Externa länkar 
Services.biathlonresults.com: Resultat 1-88

Skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010
Herrarnas stafett i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010

Herrarnas stafett i skidskytte i de olympiska vinterspelen 2010 hölls vid Whistler Olympic Park i Whistler, British Columbia den 26 februari 2010. Guldmedaljerna vanns av Norge med Halvard Hanevold, Tarjei Bø, Emil Hegle Svendsen och Ole Einar Bjørndalen från Norge. Tvåa kom Österrike med Simon Eder, Daniel Mesotitsch, Dominik Landertinger och Christoph Sumann. Trea kom Ryssland med Ivan Tjerezov, Anton Sjipulin, Maksim Tjudov och Jevgenij Ustiugov.

Externa länkar 
Services.biathlonresults.com: Resultat 1-19

Skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010
Anna Malvina Svennung

Anna Malvina Svennung, född 1984, är legitimerad dietist med fil. mag. i kostvetenskap  . Hon är olympier samt både nordisk och svensk mästare i rodd. 

År 2011 blev hon nordisk mästare i fyrskuller tillsammans med Veronika Karlsson, Carin Andersson och Charlotte Andersson och tog även silver i dubbelskuller med Charlotte Andersson. 

2013 blev hon svensk mästare på roddmaskin. Tävlingen avgjordes i Falun, januari 2013, som en del i SM-veckan 2013 (vinter).  Samma år blev hon svensk mästare i singeskuller och tog även SM-brons i dubbelskuller, tillsammans med Britta Pivac.

2015 blev hon nordisk mästare i singelskuller. Samma år kom hon på sjunde plats i VM i D'Aiguebellete, Frankrike.

2016 blev hon nominerad och uttagen att representera Sverige i singelsculler på de olympiska spelen i Rio de Janeiro .

Källor

Fotnoter

Födda 1984
Kvinnor
Levande personer
Svenska roddare
Svenska mästare i rodd
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2016
Idrottare från Alingsås
Lomsmuren

Lomsmuren är en myr och ett Natura 2000-område i Sandvikens och Gävle kommuner. Natura 2000-området omfattar även andra områden som Lomsjön och myren Svartsjömuren.

Lomsmuren har en yta på 250 hektar, medan Natura 2000-området har en yta på 660,2 hektar

Myren är en av Gästriklands största myrar, och ett populärt tillhåll för orre, ljungpipare, trana, storspov och mera sällsynt småspov. Norra delen av myren utgörs av kala ytor med vattenfyllda höljor och mosskupoler. På myrens torrakor förekommer den sällsynta varglaven. I mossens södra del förekommer den sällsynta orkidéen mossnycklar.,

Källor 

Natura 2000-områden i Gävleborgs län
Zilia Dandolo

Zilia Dandolo, död 13 oktober 1566, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Lorenzo Priuli (r. 1556-1559).

Biografi
Dandolo var dotter till Marco Dandolo och släkt med dogerna Andrea Dandolo och Arigo Dandolo. 

Valet av Priuli 1556 ska ha skett till stor del på grund av hans äktenskap. Vigseln hade ägt rum 1526 och ansetts vara något av en mesallians eftersom makens familj hade adlats först 1450, och Zilia betraktades som Venedigs ledande adelsdam. Vid valet av Priuli 1556 bestämdes att det högtidliga intåget och kröningen av dogaressan skulle äga rum, trots att det vid den tidpunkten inte hade tillämpats sedan kröningen av dogaressa Taddea Michiel 1478. Den 18 september 1557 ägde högtidligheterna rum. Till hennes ära namngavs en ny servis av venetianskt glas, La Zilia. 

Zilia var värdinna för många fester som dogaressa i Palazzo Priuli. Vid makens död 1559 fattade rådet en rad ovanliga beslut gällande henne. Zilia fick titeln furstinna och ett följe med hovdamer som skulle åtfölja henne offentligt, då hon skulle bära statsklädnad samt vidare ett underhåll från staten och statliga ämbetsinnehavare som översåg hennes affärer. Även hennes begravning försiggick under ceremonier som aldrig förut tillkommit en dogaressa och som blev ännu ett exempel på vilka ovanliga hedersbetygelser styrelsen gav henne.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1500-talet
Födda okänt år
Avlidna 1566
Kvinnor
Loredana Marcello

Loredana Marcello, död 12 december 1572, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Alvise I Mocenigo (regeringstid 1570–1577).

Hon var dotter till Giovanni Alvise Marcello och gifte sig med Mocenigo 1533. Hon beskrivs som attraktiv och begåvad, var brevskrivare och ansågs bildad. Tillsammans med sina systrar Bianca, Daria och Maria utgjorde hon de så kallade fiore de'l secolo i Venedig, och representerade den bildning och det nya mode som var på modet och utgjorde ideal för Venedigs adelsdamer. Hon författade brev, poem och studerade botanik, men hennes skrifter har gått förlorade: hennes botaniska arbete ska dock ha använts då man bekämpade pesten strax efter hennes död. Hon besjöngs efter sin död av Ottavio Maggio.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Födda okänt år
Avlidna 1572
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1500-talet
Söderåsen, Hofors kommun

Söderåsen är ett berg och naturreservat vid byn Vallbyheden i Hofors kommun i Gävleborgs län.

Söderåsen är Vallbyhedens högsta punkt med höjden 253 meter över havet. Reservatet är 37 hektar stort och skyddat sedan 1996.

Området består av strandterrasser ch vidsträckta klapparstensfält har uppkommit då berget överspolats av havet under slutet av istiden. Terrängen är också fylld av stora flyttblock som även de är spår av istiden Berggrunden på Söderåsen innehåller kalk, vilket bidragit till en ovanlig flora med arter som klippbräcka, backskafting och fågelstarr.

Söderåsen ligger i Torsåkers bergslag och på flera stälen finns övergivna gruvschakt efter järnmalmsbrytning. På berget finns även rikligt med kolbottnar.

Källor 
 Se Sverige. Vägvisare till 650 smultronställen från Ales stenar till Överkalix, Lars Magnusson. 2002 s. 63.
Länsstyrelsen, Söderåsen naturreservat

Naturreservat i Hofors kommun
Natura 2000-områden i Gävleborgs län
Naturskyddsområden bildade 1996
Seth Olofsson

Seth Erik Olofsson, under en period Flygeus, född 25 december 1956 i Melbourne, Australien, är en svensk saxofonist och kompositör.

Seth Olofsson föddes i Australien av svenska föräldrar och studerade i unga år vid Edison High School i USA. Han är dotterson till Erhard Fliesberg.

Olofsson släppte tillsammans med Anders Wihk skivan  En doft av himmel (1995), egna skivan En vind av frihet (1999) samt tillsammans med Gerd Ebegård och Anne-Jorid Ahgnell Ur ditt hjärtas djup (2000). Han gav sedan ut två skivor med engelska titlar, nämligen Winds of freedom (2003) och The return – to those touched by the tsunami (2005).

Den sistnämnda skivan gavs ut efter att Olofsson tillsammans med Anders Ekstedt fått uppdraget att spela vid en minnesstund i Kungsträdgården, Stockholm, några månader efter tsunamikatastrofen. Ekstedt och Olofsson har spelat tillsammans under ett tiotal år.

Diskografi i urval
1995 – En doft av himmel, Seth Olofsson
1999 – En vind av frihet, Seth Olofsson
2000 – Ur ditt hjärtas djup, Gerd Pettersson-Ebegård, Anne-Jorid Ahgnell, Seth Olofsson
2003 – Winds of freedom, Seth Olofsson
2005 – The return – to those touched by the tsunami, Seth Olofsson

Referenser

Externa länkar
Seth Olofsson på Svensk Mediedatabas

Svenska musiker inom kristen musik
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Män
Födda 1956
Levande personer
Svenska saxofonister
Musiker från Melbourne
Josh Kelley

Josh Kelley, född den 30 januari 1980 i Augusta, Georgia, är en amerikansk singer/songwriter och skådespelare. Kelley började sin karriär som pop- och rockartist med att ge ut sitt första album år 2001, men gick år 2010 över till mer country- och countryblues-influerad musik. Han har till och med 2011 utgivit sju album; det senaste, Georgia Clay, innefattar en singel med samma namn som nådde topp 20 på den amerikanska Billboardlistans Hot Country Songs.

Kelley är gift med skådespelerskan Katherine Heigl sedan 2007, och tillsammans har de två adopterade flickor samt en egen son.

Diskografi
Album
2003 – For the Ride Home
2005 – Almost Honest
2006 – Just Say the Word
2008 – Special Company
2008 – Backwoods
2008 – To Remember
2011 – Georgia Clay

EP
2005 – Josh Kelley Live Session EP	
2010 – Georgia Clay

Singlar
2003 – "Amazing"
2004 – "Everybody Wants You"
2005 – "Only You"
2005 – "Almost Honest"
2006 – "Get with It"
2006 – "Pop Game"
2006 – "Just Say the Word"
2008 – "Unfair"
2009 – "To Remember"
2010 – "Georgia Clay"
2011 – "Gone Like That"

Externa länkar 

 Josh Kelleys officiella hemsida
 Josh Kelley på allmusic.com
 Diskografi på Discogs
 

Födda 1980
Amerikanska countrymusiker
Amerikanska skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Augusta, Georgia
Elisabetta Soranzo

Elisabetta Soranzo var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Agostino Barbarigo (r. 1486-1501).

Hon var dotter till Andrea Soranzo dal Banco och gifte sig med Barbarigo 1449. Hon stod som dogaresa värd för Beatrice d'Estes berömda statsbesök 1493. Det är inte känt om hon gjorde dogaressans traditionella intåg eller blev krönt. Hon levde fortfarande vid makens död 1501.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1400-talet
Aliodea Morosini

Aliodea "Dea" Morosini kallad Dea Moro, död 1478, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Nicolo Tron (r. 1471-1473).

Hon var dotter till Silvestro Morosini och gifte sig med Nicolo Tron 1424. "Dea Moro" beskrivs som ett under av skönhet, vilket hade betydelse för en dogekanditat på grund av den skönhetskult som rådde; enligt vissa uppgifter ska hennes utseende haft viss inverkan på valet av maken till doge. Hon var dock också medlem av en äldre familj, medan maken betraktades som en uppkomling och karriärist. Deras kröning ska ha varit den dittills mest praktfulla i Venedig. Dea beskrivs av krönikören Palazzo som "Århundradets Venus" och ska ha varit den vackraste och mest välklädda kvinnliga medlemmen av den venetianska adeln. Som person lär hon ha varit ödmjuk och avstod från en statsbegravning. Efter makens död ska hon ha gått i kloster.

Referenser 
 Staley, Edgcumbe:  The dogaressas of Venice : The wifes of the doges, London : T. W. Laurie

Födda okänt år
Avlidna 1478
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1400-talet
Cristina Sanudo

Cristina Sanudo var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Cristoforo Moro (r. 1462-1471).

Hon var dotter till Lionardo Sanudo och gifte sig med Cristoforo Moro 1412. Hon engagerade sig i textilindustrin, förbjöd en del importvaror och vad som sågs som frivolitet i nya kläd- och hårmoden: vid ett tillfälle vädjade kyrkan till henne att förbjuda hennes unga hovmän att bära långt hår. Hon var känd och populär för sitt engagemang i välgörenhet. Hon levde fortfarande vid dogens död 1471.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1400-talet
Marina Nani

Marina Nani, född cirka 1400, död 1473, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Francesco Foscari  (r. 1423-1457).

Hon var dotter till Bartolommeo Nani och gifte sig med Francesco Foscari 1415. Hennes kröning och intåg bevakades internationellt och hon eskorterades av markisena av Mantua och Ferrara. 

Foscari hade barn från sitt första äktenskap och även Nani fick flera barn, men endast en son, Giacamo, överlevde. Hans bröllop firades med Lucrezia Contarini 1441 var en stor högtidlighet. Giacamo levde dock mycket slösaktigt och anklagades 1445 för högförräderi och mutbrott. Han anses ha blivit oskyldigt anklagade, och Nani vädjade förgäves till hans favör. Giacamo återfördes, torterades, ställdes inför rätta och dömdes till exil till Kreta, där han avled strax därpå. Den sorg detta åsamkade Foscari gjorde att Pietro Loredani inför rådet förklarade att dogen var olämplig att regera av ålderdomssvaghet. Marina Nani vädjade till Loredani, men han ska då ha anklagat henne för högförräderi och äktenskapsbrott. 

Francesco Foscari avled kort efter sin avsättning 1457. Nani vägrade lämna ut kroppen för en statsbegravning, som rådet önskade eftersom omständigheterna kring hans avsättning var okända för allmänheten, där Foscari varit populär. Hon tvingades till slut gå med på saken, men vägrade delta i ceremonin.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Födda 1400
Avlidna 1473
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1400-talet
Marina Galina

Marina Galina, död 1420, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Michele Steno  (r. 1400–1413). 

Hon tillhörde den venetianska klanen Galin, som hade adlats 960. Året för hennes äktenskap är inte känt. Hon var dogaressa under en stor blomstringsperiod för Venedig, och agerade beskyddare för litteratur, kultur och hantverk, bland annat det berömda sällskapet Compagnia della Calza.

Referenser 
  Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Födda 1300-talet
Avlidna 1420
Kvinnor
Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1400-talet
Caterina Corner

Caterina Corner, var en dogaressa av Venedig, gift med Venedigs doge Marco Corner (r. 1365-1367). Hon beskrivs som enkel och huslig, och dogen fick en del pikar och kritik där man gjorde sig lustig över hennes brist på majestätiskt uppträdande, som då hon lappade sina egna kläder, men maken försvarade henne och kallade henne en god huslig kvinna. Hon grundade gemensamt med maken sjukhus för gamla fattiga sjuka.

Referenser 
 Staley, Edgcumbe: The dogaressas of Venice : The wifes of the doges. London : T. W. Laurie

Dogaressor av Venedig
Personer i Italien under 1300-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor