kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Olaus Claudii Rahm

Olaus Claudii Rahm, född på 1620-talet i Ramvik, Högsjö socken, död 27 maj 1678 genom halshuggning och stegling på Tidbrandshögen vid Rödöns färjsund, var en svensk kyrkoman och riksdagsman.

Biografi
Olaus Claudii Rahm var son till bonden i Ramvik Klas Olovsson och bondedottern Anna Danielsdotter från Utanö i samma socken, Högsjö. Modern var änka efter Olov Danielsson Hoffman på Kungsgården i Bjärtrå socken. Rahms hel- och halvsyskon med ättlingar stannade i bondeståndet, medan Rahm sändes till skolan i Strängnäs 1633 och var då cirka tretton år gammal, för att 1647 inskrivas vid Uppsala universitet varefter han efter tre års studier fick tjänst som kollega vid trivialskolan i Härnösand samt som stadsförsamlingens kapellan. Snart var han dock i Ragunda socken som kapellan åt sin svärfar, Hans Nielsen Berg, vilken han enligt historien skulle ha trängt undan för att efterträda denne, vilket skedde 1658 då han blev kyrkoherde där.

Under riksdagen 1660 hade han fullmakt som superintendenten Petrus Steuchius vikarie.

Norge anföll Jämtland 1677. Rahm flydde med sin familj till en början till Utaned, men återvände till den belägrade socknen, övertalad av sin hustru. Vid mötet med norrmännen bad Rahm om nåd och gav dem sin trohetsed. Han övertalade sin kapellan och övriga att överlämna uppgifter om Sverige till Norge samt desinformerade Sverige, som inte kände till hans förräderi, om fiendens styrka. När Sverige återerövrade området från Norge rannsakades Rahm, som angav rädsla att förlora egendomar som orsak till förräderiet. Svea hovrätt dömde Rahm och tolv bönder till halshuggning och stegling. Före verkställandet fråntogs Rahm sin prästerlighet (kappa och krage), eftersom en präst inte kan avrättas. Domen verkställdes efter att Rahm hållit ett anförande och erkänt att han med list och mutor skaffat undan sin svärfar från kyrkoherdesbefattningen. Strax efter verkställandet kom bud om att kungen, Karl XI benådat Rahm, som då redan var död. Rahms egendomar återgavs sålunda till hans arvingar.

Rahm var först gift med Elisabeth Berg, dotter till den danske kyrkoherden Hans Nielsen Berg i Ragunda och Margareta Blix. Andra hustrun hette Anna Kristoffersdotter Austredia. Hans tredje hustru hette Karin, men det äktenskapet var barnlöst. En dotter i första äktenskapet gifte sig Drakenstierna.

Källor
Bygdéns herdaminne för Härnösand
http://wc.rootsweb.ancestry.com/cgi-bin/igm.cgi?op=DESC&db=janeur&id=I25276

Noter

Födda 1620-talet
Avlidna 1678
Män
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1600-talet
Personer som blivit avrättade för förräderi
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Högsjö socken
George Dewey Clyde

George Dewey Clyde, född 21 juli 1898 i Springville, Utah, död 2 april 1972 i Salt Lake County, Utah, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Utahs guvernör 1957–1965.

Clyde studerade vid Utah State Agricultural College (numera Utah State University) och University of California, Berkeley. Därefter undervisade han vid Utah State Agricultural College.

Clyde efterträdde 1957 J. Bracken Lee som Utahs guvernör och efterträddes 1965 av Calvin L. Rampton.

Clyde avled 1972 och gravsattes på begravningsplatsen Wasatch Lawn Memorial Park i Salt Lake City.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Utah
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Springville, Utah
Födda 1898
Avlidna 1972
Män
Alumner från University of California, Berkeley
Springville

Springville kan syfta på:

Springville, Alabama
Springville, Iowa
Springville, Kalifornien
Springville, New York
Springville, Utah
Springville, Wisconsin
Springville, Utah

Springville är en ort i Utah County i den amerikanska delstaten Utah. Orten marknadsför sig som Art City Utah.

Kända personer från Springville
Cyrus Edwin Dallin, Skulptör
George Dewey Clyde, politiker

Källor

 
Orter i Utah
Orter grundade 1853
Peter Matthiessen

Peter Matthiessen, född 22 maj 1927 i New York i New York, död 5 april 2014 i Sagaponack i New York, var en amerikansk författare, miljöaktivist och före detta CIA-agent. Matthiessen skrev romaner samt rese- och naturskildringar. Han var troende zenbuddhist och reste i Himalaya. Han engagerade sig också för indianernas ställning i Förenta staterna och skrev flera böcker på temat. Matthiessen var med och grundade litteraturtidskriften The Paris Review 1953. Han använde tidskriften som täckmantel för sin verksamhet inom underrättelsetjänsten CIA, något som inte blev allmänt känt förrän 2007.

Två av Matthiessens böcker har tilldelats priset National Book Award: Snöleoparden 1980 och Shadow Country 2008. Han är den ende som tilldelats priset både i den skönlitterära klassen och i fackboksklassen. Den senare boken är en 890-sidig revidering av en romantrilogi som gavs ut på 90-talet. Flera filmer har gjorts med Matthiessens verk som förlagor, bland annat Inkräktare från 1960 i regi av Luis Buñuel.

Utgivet

Skönlitteratur 
 Race Rock (1954)
 Partisans (1955)
 Raditzer (1961)
 Lek på Guds gröna ängar (At Play in the Fields of the Lord) (1965; sv. 1968)
 Far Tortuga (1975; sv. 1978)
 On the River Styx and Other Stories (1989)
 Watson-trilogin
 Killing Mister Watson (1990)
 Lost Man's River (1997)
 Bone by Bone (1999)
 Shadow Country (2008)

Facklitteratur
 Wildlife in America (1959)
 The Cloud Forest: A Chronicle of the South American Wilderness (1961)
 Under the Mountain Wall: A Chronicle of Two Seasons in the Stone Age (1962)
 "The Atlantic Coast", kapitel i The American Heritage Book of Natural Wonders (1963)
 The Shorebirds of North America (1967)
 Oomingmak (1967)
 Sal Si Puedes: Cesar Chavez and the New American Revolution (1969)
 Blue Meridian. The Search for the Great White Shark (1971).
 Trädet där människan föddes (The Tree Where Man Was Born) (1972; sv. 1974)
 Snöleoparden (The Snow Leopard) (1978; sv. 1981)
 Sand Rivers, med fotografier av Hugo van Lawick
 In the Spirit of Crazy Horse (1983)
 Indian Country (1984)
 Nine-headed Dragon River: Zen Journals 1969-1982 (1986)
 Men's Lives: The Surfmen and Baymen of the South Fork (1986)
 African Silences (1991)
 Baikal: Sacred Sea of Siberia (1992)
 East of Lo Monthang: In the Land of the Mustang (1995)
 The Peter Matthiessen Reader: Nonfiction, 1959-1961 (2000)
 Tigers in the Snow (2000)
 The Birds of Heaven: Travels With Cranes (2001)
 End of the Earth: Voyage to Antarctica (2003)

Källor

Amerikanska fackboksförfattare
Amerikanska miljöaktivister
Amerikanska reseskildrare
Amerikanska romanförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Personer från New York
Födda 1927
Avlidna 2014
Män
Gamla Stan (musikgrupp)

Gamla Stan var en svensk musikgrupp från Stockholm inom musikgenren rock/wave. Gruppen var aktiva i början av 1980-talet och bestod av Michael Nannini, Lennart Hellgren, Jonas Axmark och Anders De Maats. Bland deras mest kända låtar hör När jag kom och Romantiken e död.

Medlemmar
Michael Nannini – sång, rytmgitarr
Lennart Hellgren – keyboard, bakkgrundssång
Jonas Axmark – gitarr, sång, bakgrundssång
Svalle Svedmalm – basgitarr
Lasse Bremer – trummor
Anders De Maats

Externa länkar
Diskografi på discogs.com
lastfm.se Gamla Stan

Svenska musikgrupper
Svenska rockgrupper
Musikgrupper från Stockholm
Swing (olika betydelser)

Swing kan syfta på

 Swing – en typ av jazz som utvecklades under 1930- och 40-talen
 Swingdans – som hör ihop med jazz-stilen
 Sväng – en känsla av rytmisk energi eller dragkraft i ett musikaliskt framförande
 Swing (album) – ett album av Union Carbide Productions
 Swing (ungdomstidning) –  tidskrift för ungdom, modern musik, sport och dans
 Swing (sporttidning) – en tidning om boxning, kraftsport och liknande 1920-1936
 Nya Swing – en boxningstidning som fanns mellan 1993 och 1996

Se även 
 West Coast Swing
 Swinging – en livsstil
 Sving – flera betydelser
 Swing Vote – flera betydelser
 Swing Lake – flera betydelser
Hönsäters Sjöskog

Hönsäters sjöskog är ett naturreservat inom Kinnekulle naturvårdsområde i Götene kommun i Västergötland.

Området är skyddat sedan 2007 och omfattar 26 hektar. Det ligger på platåberget Kinnekulles norra sida intill sjön Vänerns strand strax väster om orten Hällekis. 

I detta naturreservat ska träd och skog få stå orört under lång tid. Där ska granar och tallar få stå i flera hundra år. Fågellivet är rikt på sommaren och fram på hösten förekommer en mängd olika svampar där jordstjärnan kan nämnas. Längs Vänerns strand finns inslag av björk, klibbal och andra lövträd. Död ved förekommer i relativt god omfattning inom reservatet. Jordmånen är kalkrik och arter som tvåblad och sårläka kan hittas. I branta partier har även de rödlistade arterna skogssvingel och strävlosta noterats.

Till reservatet finns en markerad vandringsled från Hällekis järnvägsstation.

Hönsäters Sjöskog ingår i EU:s nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Källor
Länsstyrelsen, Hönsäters sjöskog naturreservat

Naturreservat i Götene kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 2007
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
1049 Gotho

1049 Gotho är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1925 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Dess preliminära beteckning var 1925 RB. Asteroiden namngavs senare Gotho, men det är okänt varför.

Gothos senaste periheliepassage skedde den 27 augusti 2018. Asteroidens rotationstid har beräknats till 8,470 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter med namn av okänt ursprung
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth 
Astronomiska upptäckter 1925
Drakegatan

Drakegatan är en gata inom stadsdelen Gårda i Göteborg. Den är cirka 245 meter lång och sträcker sig från Åvägen till Johan på Gårdas gata.

Drakegatan fick sitt namn år 1923 efter det tidigare Drakeska tegelbruket, vilket anlades av Anders Drake i mitten av 1700-talet. Gatan hette tidigare Svanegatan efter kvarteret Svanen, stadsdelens äldsta kvarter. Namnändringen gjordes för att undvika förväxling med Svangatan i Olskroken.

Referenser

Noter

Källor 
, s. 80
Drakegatan. Eniro.se. Läst 2014-01-03.

Gator i Göteborg
Gårda
Landsföreningen för folknykterhet utan förbud

Landsföreningen för folknykterhet utan förbud (LFUF) var en svensk förening som verkade för ett nej i rusdrycksomröstningen 27 augusti 1922.

LFUF bildades 15 februari 1922 med uppgift att "arbeta för frivillig folknykterhet samt motverka förbud och förbudslagstiftning såsom ledande till moralisk, rättslig, social och ekonomisk skada för individer och samhälle". Föreningens ordförande var vid bildandet farmakologiprofessorn Carl Gustaf Santesson och vice ordförande direktör Allan Cederborg.

Även om LFUF bildades enbart ett halvår före rusdrycksomröstningen, förmådde de organisera motståndet mot förbudet och bidrog på så sätt till att omröstningen slutade med ett nej till förbud. Kampanjen mot förbudet leddes av LFUF:s verkställande ledamot direktör G. Magnusson och förste sekreteraren H. A. Ring.

Verksamheten i LFUF efter folkomröstningen väl genomförts var mer begränsad. LFUF bekämpade "det danska systemet", som innebar hög beskattning på alkoholdryckerna, men verksamheten ebbade så småningom ut.

LFUF utgav åren 1929 till 1939 tidskriften Frihet och ansvar.

Källor

Ej längre existerande svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 1922
1922 i Sverige
Alkohollagstiftning
Axel Lindahl (fotograf)

Axel Lindahl, född 27 juli 1841 i Mariestad, död 11 december 1906 i Södertälje, var en svensk-norsk fotograf, en av de främsta i sin generation fotografer.

Biografi 
År 1865 startade Lindahl en fotoateljé i Uddevalla tillsammans med brodern Uno, och redan 1866 ställde han ut fotografier på Stockholmsutställningen 1866. Efter att ha drivit småstadsateljéer i tio år flyttade han verksamheten till Göteborg. På den tiden hade han också börjat resa och sålde bilder från Sveriges västkust och från Stockholm. År 1877 utökades reseverksamheten till att omfatta Norge.

År 1883 sålde Lindahl såväl firma som firmanamn och vände på allvar uppmärksamheten mot Norge. Under sex år av intensivt fältarbete reste Lindahl över stora delar av landet. Som mest framkallade han mer än 400 plåtar per säsong, och efter tolv år hade Lindahl byggt upp ett arkiv med cirka 3 500 norska bilder.

Lindahls fotografier väckte tidigt uppmärksamhet, och i slutet av 1880-talet och på 1890-talet blev hans fotografier ofta återgivna som xylografier i bland annat Folkebladet, Skilling-Magazin och Ny Illustrert Tidende. Rich. Andvord i Oslo sålde och distribuerade Lindahls fotografier i mappar. Lindahl nådde också ekonomisk framgång och efterlämnade vid sin död en förmögenhet på omkring 160 000 norska kronor. Norsk Folkemuseums Lindahl-samling är från 1996 tillgänglig över internet via Galleri NOR.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 

Axel Lindahl på Galleri NOR
 

Svenska fotografer under 1800-talet
Norska fotografer
Personer i Norge under 1900-talet
Personer från Mariestad
Födda 1841
Avlidna 1906
Män
Sven Källfelt

Sven Esbjörn Källfelt, född 3 maj 1915 i Göteborg, död där 8 februari 1988, var en svensk ingenjör, byggmästare och världsmästare i bowling.

Sven Källfelt utbildade sig till ingenjör vid Göteborgs tekniska institut. Hans far startade en byggnadsfirma år 1923, vilken Sven Källfelt tog över ledningen för år 1961. Han köpte in Nya Varvet och omvandlade området från flottbas till civilt område.

Han hade ett stort idrottsintresse och orienterade, spelade tennis och bowlade. I bowling blev han världsmästare, europamästare och svensk mästare i lagspel. Källfelt spelade för ÖIS, där han även ingick i styrelsen.

Sven Källfelt var aktiv i styrelserna för Göteborgs Byggmästareförening och Göteborgs Fastighetsägareförening.

Sven Källfelts gata i stadsdelen Nya Varvet i Göteborg fick år 1994 sitt namn till minne av Källfelt. Han var sedan den 7 december 1940 gift med Inga Maj Källfelt (1919-2000).

Källor 
, s. 277

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Örgryte IS
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Göteborg
Födda 1915
Avlidna 1988
Män
Ingenjörer från Göteborg
Valero Rivera

Valero Rivera López, född 14 februari 1953 i Zaragoza, är en spansk handbollstränare och före detta handbollsspelare. Han är en av världens mest meriterade handbollstränare, med bland annat sex Europacupen/Champions League-titlar (flest för en tränare), ett VM-guld och tolv spanska ligatitlar. Han är far till handbollsspelaren Valero Rivera Folch.

Lag

Som spelare 
  FC Barcelona (1971–1983)

Som tränare 
  FC Barcelona (1983–2005)
  (1993 och 2008–2013)
  (2013–)

Externa länkar 

  

Spanska handbollsspelare
Spanska handbollstränare
Spanska idrottare under 1900-talet
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Zaragoza
Födda 1953
Levande personer
Män
Carl Georg von Holck

Carl Georg von Holck, född den 3 januari 1834 i Aalborg, död den 14 augusti 1868 i Dresden, var en dansk rättslärd.

von Holck blev juris kandidat 1855, tog följande år även slesvigsk juridisk examen och fick anställning i slesvigska ministeriet. Åren 1857–59 studerade han i Bonn, Paris och München, höll 1860–61 föreläsningar vid Köpenhamns universitet i slesvigsk rätt och blev 1862 professor. Efter hans död utgavs Den danske Statsforfatningsret (1869) och Den danske Statsforvaltningsret (1870).

Källor 

 

Danska professorer i juridik
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1800-talet
Födda 1834
Avlidna 1868
Män
Michael Nannini

Michael Nannini, född 6 december 1961, är en svensk trubadur och artist. Han deltog i Melodifestivalen 1988 tillsammans med Karin Ljung med låten "Säg är det sant?". De hade skrivit låten tillsammans och slutade på en delad sjunde plats. I början av 1980-talet var han medlem i den svenska musikgruppen Gamla Stan.

Nannini arbetar 2013 som trubadur som spelar på olika krogar runt om i landet, främst i Stockholmsområdet.

Referenser

Externa länkar 
Nannini.se Michael Nanninis officiella hemsida

Födda 1961
Levande personer
Män
Svenska artister
Deltagare i Melodifestivalen 1988
Dag Melin

Dag Edvard Teodor Melin, född 6 oktober 1887 i Skara, död 17 mars 1976 i Täby, var en svensk arkitekt, huvudsakligen verksam i Djursholm och Mörby.

Liv och verk
Melin tog sin studentexamen i Skara 1906 och studerade 1906–1910 vid  Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm. Därefter och fram till 1913 följde studier vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm. Åren 1910–1911 var han anställd hos arkitekt Gustaf Lindgren och hos arkitekt Rudolf Arborelius 1910–1917. Efter dennes död blev han kontorschef fram till 1918. Samma år startade han egen arkitektverksamhet. 

Melin var underlärare i linjalritning och byggnadsritning vid Tekniska skolan i Stockholm (1913–1918), samt överlärare och föreståndare vid Byggnadsyrkesskolan (1932–1941). Under en period var han rektor för Konstfackskolan (1936–1946), konsulterande stadsarkitekt i Djursholm och stadsarkitekt i Stocksund. Han var  bosatt under många år i Mörby, som inkorporerades med Stocksund 1913. 

Han ritade ett stort antal villor i Stockholms förorter och omgivningar, bland annat i Djursholm, Stocksund och Mörby. Bland andra arbeten märks ombyggnadsritningar för Pharmaciaas fabrik i kvarteret Rosteriet på Liljeholmen (1920), sjukstuga i Kopparberg (1925), prästgård vid Hörken, Västmanland (1925),  tuberkulossjukhus i Kopparberg, tillbyggnad (1926), sjukstuga Hällefors (1928), gravkapell för Ljusnarsbergs församling (1931), restaurering av Faringe kyrka, Uppland (1929) och laboratorium för Ingenjörsvetenskapsakademien (1929).

Dag Melin är begravd på Danderyds kyrkogård.

Villor (urval)

Källor
 
 
 Vem var det? 1957
 Melin, Dag på SvenskaGravar.se

Externa länkar

Djursholms stadsarkitekter
Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Skara
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1887
Avlidna 1976
Män
Clemens Krauss

Clemens Heinrich Krauss, född 31 mars 1893 i Wien, Österrike, död 16 maj 1954 i Mexico City, Mexiko, var en österrikisk dirigent och operaimpressario, som särskilt förknippas med musik av vännen Richard Strauss.

Källor

Noter

Österrikiska dirigenter
Österrikiska musiker under 1900-talet
Födda 1893
Avlidna 1954
Män
Hjalmar Olsson (boxare)

Hjalmar Olsson, född 9 november 1864 i Gryts skärgård i Östergötland och död 30 augusti 1927 på samma ort, blev under namnet Jack Campbell den förste proffsboxaren från Sverige. Han är även bland de enda svenskar som, vid ett par tillfällen, boxats professionellt bareknuckle, det vill säga utan handskar. 

Olsson åkte redan som tonåring till USA. Efter en tids kringflackande fick han kontakt med boxningsmanagern John Maynard och blev sparringpartner till regerande världsmästaren i fjädervikt, John Mitchell. Som boxare bytte han fort namn till det irländskt-klingande Jack Campbell. Vid debutmatchen 5 oktober 1882, då han knockade motståndaren Ed Chambers och därmed blev kalifornisk mästare i fjädervikt hade han ännu inte fyllt 18 år.

Olsson/Campbell gick 26 mästerskapsmacher varav bara fem förluster. Han boxades mot många av sin tids stora boxare i sin viktklass som Young Mitchell och Young Jack Dempsey. Hans sista dokumenterade proffsmatch gick mot engelsmannen Charles Tilly i London. 

Efter sin proffskarriär vistades Olsson ett tag i Sverige innan han återvände till USA. Efter proffstiden turnerade han som uppvisningsboxare samt på varieté och cirkus, där publiken fick pröva sin lycka mot boxaren. När han till slut landade i Sverige igen, omkring 1920, försökte han sig på en karriär som boxningstränare och som arrangör. Han arrangerade ett par proffsgalor i Norrköping med lokala boxare som affischnamn som dock aldrig slog igenom stort. Han startade ett boxningsinstitut vid namn Tornet i samma stad som småningom kom att gå upp i IK Sleipner. Han var tränare i IF Linnéa ett kort tag men tränarkarriären gick inte så bra. Boxningen hade utvecklats från att vara mycket rå och mycket handla om att tåla mycket stryk, till att bli mer teknisk med tekniker som han inte behärskade. 

Hjalmar Olsson avled av cancer. Han ligger begravd på Gryts kyrkogård. 

Boxningsskribenten Christer Franzén har skrivit en liten bok om 24 sidor boxaren Olsson/Campbell, utgiven av Svenska boxningsförbundet och Gryts hembygdsförening.

Källor 
 SvD: Gick 35 proffsmatcher – utan handskar, Janne Bengtsson
 nt.se: Första proffset kom från Gryt av Gunnar Hagberg
 Östran: En nostalgitripp om Sveriges första proffsboxare av Christer Franzén (inte signerad, men framgår av texten)

Svenska boxare
Män
Födda 1864
Avlidna 1927
Personer från Gryts socken, Östergötland
Frukost i det gröna

Frukost i det gröna, även känd som Frukosten i det gröna, () är en oljemålning av den franske konstnären Édouard Manet. Den målades 1863 och ställdes ut samma år vid de refuserades salong i Paris, där den orsakade skandal.

Målningen donerades till franska staten 1906 och är sedan 1986 utställd på Musée d'Orsay i Paris. En mindre version ägs av Courtauld Institute of Art i London.

Historik 
Frukost i det gröna visades i Salon des Refusés första gången salongen arrangerades (på initiativ av Napoleon III), tillsammans med verk av Monet, Renoir, Bazille, Courbet, Sisley och Whistler. Manets målning, som då bar namnet Le Bain ('Badet'), blev utställningens mest omtalade och gav upphov till både skratt och chockerat avståndstagande och orsakade skandal.

Det chockerande var att målningen visade avklädda kvinnor tillsammans med påklädda män. Att de befinner sig i ett märkligt landskap och att männen bär moderna kläder gjorde att samtidens publik uppfattade målningen som oanständig; kvinnorna var inte klassiska gudinnor utan nakenmodeller, kanske till och med prostituerade. Till detta kom att Manets stil inte var klassisk och mjuk i tonerna utan skapade starka kontraster, och att figurerna inte riktigt tycks höra samman med den skissartade skogen som saknar både djup och perspektiv, likt en kuliss.

Bakgrund och betydelse 
Manets målning bygger på klassiska verk som Le Concert champêtre av Tizian (målningen tillskrevs på 1800-talet Giorgione) och Marcantonio Raimondis gravyr av Rafaels Paris' dom.

Med Frukost i det gröna utmanade Manet konventioner, högstämda ämnen och traditionella framställningsätt inom konsten. Den kulisslika scenen, där kvinnan i bakgrunden är större än förväntat, har liknat scenen vid något som målats i en ateljé.

Förebilderna för personerna "i det gröna" anses ha identifierats, med den helnakna kvinnans ansikte efter Victorine Meurent (som även poserade för Olympia) och hennes kropp efter Manets blivande hustru Suzanne. De två männen är modellerade efter svågern Ferdinand Leenhoff respektive en kombination av Manet och hans bror Gustave.

Målningen tillhör de konstverk från 1800-talets sista hälft som blev utgångspunkten för modern konst.

Se även
Olympia, skandalomsusad målning av Manet som ställdes ut på Salongen 1865.
Frukost i det gröna av Picasso, skulpturgrupp vid Moderna Museet i Stockholm

Kommentarer

Referenser 

Målningar på Musée d'Orsay
Målningar på Courtauld Institute of Art
Målningar av Édouard Manet
Målningar 1863
Genremålningar
1050 Meta

1050 Meta är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1925 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Dess preliminära beteckning var 1925 RC. Asteroiden namngavs senare Meta, men det är okänt varför.

Den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Metas senaste periheliepassage skedde den 21 september 2019. Asteroidens rotationstid har beräknats till 6,142 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter med namn av okänt ursprung
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth 
Astronomiska upptäckter 1925
1051 Merope

1051 Merope är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 september 1925 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth. Dess preliminära beteckning var 1925 SA. Asteroiden namngavs senare efter Merope i den grekiska mytologin, som också lånat sitt namn till en av de ljusstarka stjärnorna i Plejaderna.

Den tillhör asteroidgruppen Alauda.

Meropes senaste periheliepassage skedde den 25 oktober 2017. Asteroidens rotationstid har beräknats till 27,2 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider 
Alauda-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth 
Astronomiska upptäckter 1925