kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Walther (teolog)

Wilhelm Walther, född den 7 januari 1846 i Cuxhaven, död den 24 april 1924 i Rostock, var en tysk teolog.

Walther var pastor i sin hemstad 1870-95 och blev 1895 professor i kyrkohistoria vid Rostocks universitet. Han gjorde sig särskilt känd som framstående Lutherforskare och försvarare av Luther mot romersk-katolska angrepp. Till sin teologiska ståndpunkt var han strängt luthersk-ortodox. Han uppträdde bland annat mot Harnacks Das Wesen des Christentums i en rad skrifter 1901-05 och hade som en av ledarna för Allgemeine evangelisch-lutherische Konferenz förbindelser med Sverige. 

Bland hans många arbeten kan nämnas Luther im neuesten römischen Gericht (1884-92), Die deutsche Bibelübersetzung des Mittelalters (1889-92), Das Erbe der Reformation im Kampfe der Gegenwart (1903-04), Für Luther wider Rom (1906), Heinrich VIII von England und Luther (1908), Luthers Charakter (1916, många upplagor och översättningar), Luthers deutsche Bibel (1917).

Källor

Noter

Födda 1846
Avlidna 1924

Tyska professorer i kyrkohistoria
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Cuxhaven
Män
Meertenstal

Inom matematisk logik är ett Meertenstal ett heltal som är sitt eget Gödeltal.

Gödelkodning av ett decimaltal med n siffror är produkten av de första n primtal upp till värdet av deras motsvarande siffror i talföljden.

Det enda kända Meertenstalet är 81312000 = 28315371112130170190.

Det var "givet" till Lambert Meertens av Richard S. Bird som present under firandet av hans 25-årsdag på CWI, Amsterdam.

Källor

Externa länkar 
 Talföljd  i OEIS

Heltalsmängder
Seth Bremberg

Seth Emil Bremberg född 14 november 1899 i Karlstad, död 25 november 1963 i Stockholm, var en svensk redaktör och författare, vars verksamhet i huvudsak var knuten till skämttidningarna Grönköpings Veckoblad och Söndagsnisse-Strix. Som Grönköpingsförfattare använde han pseudonymen Ada A:son Susegård .

Biografi
Föräldrar var järnhandlaren Carl Bremberg och Berta Juringius. Han avlade studentexamen 1918 och studerade sedan humanistiska ämnen vid Stockholms högskola 1918–1921. Under studenttiden medverkade han i studenttidningar och var bland annat redaktör för studentkårens tidning Gaudeamus.

Bremberg debuterade i Grönköpings Veckoblad 1924. Från 1931 och fram till sin död lät han under pseudonymen Ada A:son Susegård ge ut en lång rad böcker med bidrag hämtade ur veckobladet. Han blev redaktör och ansvarig utgivare för tidskriften 1942, varvid han efterträdde grundaren Hasse Zetterström, och kvarstod fram till sin död 1963. 

Han var vidare redaktör och ansvarig utgivare för Söndagsnisse-Strix från 1943 till nedläggningen 1955 och från 1944 medarbetade han i drygt tio år även i Stockholmstidningen. Utanför Grönköpingssfären skrev han bl.a. under pseudonymerna Ankapetus, Père Noble och Måndags-Nils.

Hösten 1925, alltså året efter Brembergs debut, skrev Nils Hasselskog (1892–1936) sitt första bidrag till Grönköpings Veckoblad. Hasselskog var den originelle och litterärt framstående författaren, medan Bremberg skrev  i den tradition som fortfarande är tidningens huvudlinje - ironiska kommentarer till dagsaktuella händelser. Att de båda medarbetade under samma tid har gjort att Brembergs insatser lätt kommit i bakgrunden. Beskrivningen av Grönköpings politiker under Brembergs tid har emellertid analyserats av Martin Åberg i Politikern i svensk satir 1950–2000. Brembergs författarskap i övrigt synes vara obeskrivet.

Bland de invånare i Grönköping som tillkommit med Brembergs medverkan märks
 Ada A:son Susegård, legitimerad författarinna och hemkonsulent. 
 Stig Berglund, som tog studenten i Hjo, kulturdoktor
 Gördis "Flabbs" Brunander, sångerska. Alice Babs, som slog igenom 1940,  var förebilden. 
 Wilhelmina Unill, kristidschefska, senare socialchefska. Lokala kristidsnämnder existerade i Sverige 1939-1949 och så även i Grönköping. De ansvarade bland annat för utdelning av ransoneringskort.
Ovannämnda figurer tillhör Grönköpings fasta persongalleri, men förekommer inte i de texter, som Nils Hasselskog publicerade i eget namn. För Susegård, som var Brembergs egen pseudonym, är sambandet med denne uppenbar och de två andra damerna tillkom efter att Hasselskog avlidit 1936 och Bremberg, om än inte redaktör, kunde räknas som Veckobladets huvudförfattare. Även Stig Berglund, som tillkom under andra hälften av 1930-talet, är sannolikt skapad av Bremberg.

Bibliografi

Under eget namn

Som Ada A:son Susegård

Källor 

Författare från Karlstad
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1899
Avlidna 1963
Män
Grönköping
Rothals

Rothalsen på en växt är den uppsvällda delen som utgör övergången mellan stammen och rötterna
Hos buskar och träd lagras huvuddelen av vinterförrådet av stärkelse i rothalsen. Detta gör rothalsen tilldragande för gnagare som vattensork och åkersork. Rothalsen är dessutom i en utsatt position, eftersom fuktigheten omkring den varierar hela tiden. Ofta ligger fuktigheten i det kritiska området (dvs. mellan 15 och 60% vatteninnehåll), som gör svampangrepp möjliga.

Dessa förhållanden gör att man bör vara utomordentligt försiktig när man arbetar vid rothalsen. Den allra minsta skråma i barken kan bli en åtkomstväg för rötsvampen Verticillium dahliae, rotröta, svamparna Pythium, Phythophthora med flera.

Växtanatomi
Shanyang

Shanyang kan syfta på följande orter i Kina:

Shanyang, Jiaozuo – ett stadsdistrikt i Jiaozuo i Henan-provinsen
Shanyang, Shangluo – ett härad i Shaanxi-provinsen
Huai'an, Huai'an – ett härad som idag är ett stadsdistrikt i Huai'an i Jiangsu-provinsen.
Shanyang (köpinghuvudort i Kina)
Shanyang (köpinghuvudort i Kina, Shanghai Shi, lat 30,77, long 121,37)

WP:Projekt Kina
Knödeltal

Ett Knödeltal för ett givet positivt heltal n är ett sammansatt tal m med egenskapen att varje i < m relativt prima till m uppfyller . Konceptet är uppkallat efter Walter Knödel. Mängden av alla Knödeltal för n betecknas Kn.

Det särskilda fallet K1 är Carmichaeltal.

Exempel

Källor

Litteratur 
 
 
 

Heltalsmängder
Kedholmens naturreservat

Kedholmen är ett naturreservat i Släps socken i Kungsbacka kommun i Halland.

Reservatet är en ö på 18 hektar strax väster om Särö. Det är skyddat sedan 1980 och förvaltas av Västkuststiftelsen.

På ön dominerar hällmark och rishedar. Det växer strandkål och strandkvanne liksom trift, sandlök, strandglim, skörbjuggsört och baldersbrå. I skyddade lägen växer barrträd.

Källor
Kedholmen, Länsstyrelsen i Hallands län

Naturreservat i Kungsbacka kommun
Naturskyddsområden bildade 1980
Anixter

Anixter International Inc., (), är ett amerikanskt multinationellt företag som distribuerar produkter inom kommunikation, säkerhet, förbandsteknik, el– och elektroniska kablar samt mindre andra komponenter. De har fler än 100 000 kunder i fler än 50 länder världen över.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska transportföretag
Företag bildade 1957
Företag i Illinois
Företag listade på NYSE
Multinationella företag med huvudkontor i USA
Eulers lyckotal

Eulers lyckotal är positiva heltal n sådana att m2 − m + n är ett primtal för m = 0, …, n − 1.

Polynomet x2 − x + 41 av Leonhard Euler ger primtal för alla heltalsvärden av x från 0 till 40. När x är lika med 41, kan värdet bli inte primtal eftersom det är delbart med 41. Endast 6 tal har denna egenskap, nämligen:

2, 3, 5, 11, 17, 41. 

Dessa tal är inte relaterade till så kallade lyckotal.

Källor 
 
 F. Le Lionnais, Les Nombres Remarquables. Paris: Hermann, pp. 88 and 144, 1983.

Externa länkar 
 

Heltalsmängder
Primtalsklasser
Rudolf Mosse

Rudolf Mosse, född 8 maj 1843 i Grätz, Storhertigdömet Posen, död 8 september 1920 i Schenkendorf, var en tysk förlagsman.

Mosse grundade 1867 en förläggarfirma, som framför allt genom sina tidningar Berliner Tageblatt, Berliner Volkzeiutung och Berliner Morgenzeitung kom att spela stor roll i Tysklands politiska och kulturella utveckling.

Källor 
 

Tyska förläggare
Födda 1843
Avlidna 1920
Män
Charles Blondin

Charles Blondin (egentligen Jean François Gravelet) född i Hesdin 1824, död 1897, var en fransk lindansare.

Blondin gjorde sig berömd 1859 då han gick på lina över Niagarafallen. Senare gjorde han om bedriften med olika variationer; med ögonbindel, körande en skottkärra, bärande en man på ryggen samt gående på styltor. Han turnerade även i Sverige 1871-72 samt flera vändor på 1880-talet.

Källor
 Chambers Biographical Dictionary, 1984

Franska lindansare
Män
Födda 1824
Avlidna 1897
Personer från Pas-de-Calais
Cirkusartister under 1800-talet
Primtalspotens

Inom matematiken är en primtalspotens, även kallad primpotens, en potens, där basen är ett primtal och exponenten ett heltal ≥ 0. 

Exempel på primtalspotenser är: 1 = 20, ,  och .

Eftersom talet 1 = p0, inte har någon entydig primtalsbas, så anses det ibland inte vara en primtalspotens.

De första primtalspotenserna är:

1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 11, 13, 16, 17, 19, 23, 25, 27, 29, 31, 32, 37, 41, 43, 47, 49, 53, 59, 61, 64, 67, 71, 73, 79, 81, 83, 89, 97, 101, 103, 107, 109, 113, 121, 125, 127, 128, 131, 137, 139, 149, 151, 157, 163, 167, 169, 173, 179, 181, 191, 193, 197, 199, 211, 223, 227, … 

Primtalspotenserna är, förutom talet 1, de positiva heltal som är delbara med exakt ett primtal. Primtalspotenser och relaterade begrepp kallas även primära tal, som i primärdekompositionen.

Egenskaper

Algebraiska egenskaper 
Varje primtalspotens (utom tvåpotens) har en primitiv rot, alltså är den multiplikativa gruppen av heltal modulo pn (eller ekvivalent, enhetsgruppen i ringen Z/pnZ) cyklisk.

Antalet element i en ändlig kropp är alltid en primtalspotens och omvänt hålls varje primtalspotens som antalet element i någon ändlig kropp (som är unik upp till isomorfi.)

Kombinatoriska egenskaper 
En egenskap hos primtalspotenser som ofta används för analytisk talteori är att mängden av primtalspotenser som inte är primtal är en liten mängd i den meningen att den oändliga summan av deras reciprokkonvergenta. Även primtalen utgör en stor mängd.

Delbarhet-relaterade egenskaper 
Eulers fi-funktion (φ) och sigmafunktionen (σ0) och (σ1) av en primtalspotens beräknas med formlerna:

,

,

.

Alla primtalspotenser är defekta tal. En primtalspotens pn är ett n nästan-primtal. Det är inte känt om en primtalspotens pn kan vara ett vänskapligt tal. Om det finns ett sådant tal, sedan pn, måste det vara större än 101500 och n måste vara större än 1400.

Inom populärkulturen 
I filmen Cube från 1997 spelar primtalspotenser en viktig roll, i egenskap av indikatorer på dödliga faror i en labyrintliknande kubstruktur.

Se även 
 Perfekt potens
 Nästan-primtal
 Semiprimtal

Källor 
 
 Elementary Number Theory. Jones, Gareth A. and Jones, J. Mary. Springer-Verlag London Limited. 1998.

Primtal
Ann Inc.

Ann Inc., (), är ett amerikanskt detaljhandelsföretag som verkar inom konfektion för damer och har sammanlagt 1 034 butiker i 47 amerikanska delstater, District of Columbia, Puerto Rico och Kanada. Deras butikskedjor verkar under namnen "Ann Taylor" (364 st), "LOFT" (640 st) och "Lou & Grey". 

Den 21 augusti 2015 blev Ann Inc. uppköpta av The Ascena Group, Inc. för $2,16 miljarder.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Officiell webbplats – Ann Taylor
 Officiell webbplats – LOFT

Amerikanska detaljhandelsföretag
Amerikanska konfektionsföretag
Företag i New York
Företag bildade 1954
Karl Brunner

Karl Josef Michael Otto Brunner, född 26 juli 1900 i Passau, död 7 december 1980 i München, var en tysk jurist och SS-Brigadeführer.

Biografi 
Karl Brunner deltog i första världskriget från 1917 och uppnådde graden löjtnant. Efter kriget gick han med i en frikår; mellan 1922 och 1923 tillhörde han Marinebrigade Ehrhardt. Denna frikår anfördes av officeren Hermann Ehrhardt och bekämpade i huvudsak kommunister. Brunner studerade rättsvetenskap vid Münchens universitet och verkade från 1927 som advokat. År 1933 blev han medlem i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och Sturmabteilung (SA). Senare överflyttades han till SS och var verksam vid SD-Hauptamt, Sicherheitsdiensts (SD) huvudbyrå.

Andra världskriget 
Den 1 september 1939 anföll Tyskland sin östra granne Polen och andra världskriget inleddes. I kölvattnet på de framryckande tyska trupperna följde särskilda insatsgrupper, Einsatzgruppen, vilka inom ramen för Operation Tannenberg hade i uppgift att eliminera personer som kunde tänkas leda det polska motståndet, till exempel politiska aktivister, intelligentia och reservister. Adolf Hitler hade för avsikt att utplåna Polens härskarklass för att därmed ”hugga huvudet av den polska nationen”. Därtill inledde insatsgrupperna massmordet på polska judar. Brunner utsågs i september 1939 till chef för Einsatzkommando 4 inom Einsatzgruppe I. Brunners insatskommando följde efter 14:e armén under befäl av generalöverste Wilhelm List. I september och oktober 1939 opererade insatskommandot i bland annat Bielsko-Biała och Rzeszów. 

I september 1940 utnämndes Brunner till inspektör för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (Inspekteur der Sicherheitspolizei und des SD, IdS) i Salzburg. Från 1943 till krigsslutet var han SS- och polischef (SS- und Polizeiführer, SSPF) i Bozen. Den 13 maj 1945 greps Brunner och hamnade i krigsfångenskap. Han släpptes tre år senare.

Befordringshistorik

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1900
Avlidna 1980
Män
Personer från Passau
Tyska jurister
Gestapo
Sicherheitsdienst
Reichssicherheitshauptamt
Personer inom Einsatzgruppen
SS- und Polizeiführer
SS-Brigadeführer
Alexis Masbou

Alexis Masbou, född 2 juni 1987 i Albi, är en fransk roadracingförare. Han tävlar 2016 i Moto3 för stallet Peugeot Saxoprint RTG.

Masbou gjorde VM-debut i 125-klassen 2003 i Frankrikes Grand Prix, vilket var det enda Grand Prix han körde det året. Samma sak gällde 2004, men från 2005 har han kört hela VM-säsonger. Fram till 2011 i 125-klassen och därefter i Moto3. Sin första seger tog Masbou i Tjeckiens Grand Prix 2014. Han tävlade för stallet Ongetta-Rivacold det året, men bytte stall till Racing Team Germany 2015, fortsatt på Honda. Säsongen började på bästa sätt med seger i premiären men därefter gick det sämre. Inga fler pallplatser och en 13:e plats i VM. Han och teamet fortsätter samarbetet 2016, men med motorcykel av fabrikat Peugeot.

Framskjutna placeringar 
Uppdaterad till 2015-12-31.

Källor 
 http://www.motogp.com/en/riders/Alexis+Masbou

Födda 1987
Franska roadracingförare
Moto3-förare
125GP-förare
Män
Levande personer
Personer från Albi
Erik Brandt (redaktör)

Erik Emil Brandt, född 17 april 1904 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 18 maj 1977 i Heliga Trefaldighets församling i Gävle, var en svensk tidningsman och författare, verksam bland annat som chefredaktör för Sörmlandsposten, Gefle Dagblad och Grönköpings Veckoblad.

Biografi
Brandt studerade vid Sigtuna folkhögskola 1922–1923 och 1925–1926. Han arbetade som journalist i Bärgslagsbladet i Köping 1923–1930, Katrineholms-Kuriren 1930–1941 och Eskilstuna-Kuriren 1941–1946. Han blev sedan 1946 redaktör och ansvarig utgivare av Sörmlandsposten i Eskilstuna fram till nedläggningen året efter. Från 1948 var han anställd vid Gefle Dagblad, först som politisk redaktör och sedan 1951–1968 som huvudredaktör och ansvarig utgivare.

Från 1936 medarbetade han i Söndagsnisse-Strix och Grönköpings Veckoblad och var sedan efter pensioneringen från Gefle Dagblad chefredaktör för Grönköpings Veckoblad 1968–1977. Han blev 1970 hedersledamot vid Gästrike-Hälsinge nation i Uppsala.

Brandt står som skapare av Grönköpings lokale riksdagsman Jonas Krökén i Kröken, som representerade Bondeförbundet, senare Centerpartiet, och vars brev från riksdagen han skrev, samlade och utgav. Brandt var själv politiskt aktiv i Folkpartiet.

Brandts roman från 1951, När skönheten kom till byn, utspelar sig i en stad med stora likheter med Katrineholm och har betecknats som en nyckelroman.

Bibliografi

Redaktör

Källor

 Brandt, Erik E i Vem är det, 1977.
 Brandt, Erik i Gefle från A till Ö. Läst 2013-10-16.

Författare från Stockholm
Födda 1904
Avlidna 1977
Män
Svenska chefredaktörer
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Grönköping
André Volten

André Theo Aart Volten, född 19 mars 1925 i Andijk i Nederländerna, död 5 september 2002 i Amsterdam, var en nederländsk skulptör.

André Volten utbildade sig under en kort period vid Instituut voor Kunstnijverheidsonderwijs (Institutet för tillämpad konst)  i Amsterdam och 1946-50 i Bryssel, där han genom vänskap med bland andra Josef Ongenae utvecklade ett intresse för abstrakt konst. 

I Amsterdam från 1950 arbetade han också som svetsare vid ett skeppsvarv. Han var från 1953 med i en grupp skulptörer som 
engagerade sig för konstens roll i det offentliga rummet. År 1954 var han en av grundarna av konstnärsgruppen Liga Nieuw Beelden (ungefär Föreningen Nya bilden). Från slutet av 1960-talet arbetade han främst i stål, ofta corténstål, och också med granit.

Verk i urval 
 Utan titel, 1955, Uithuizen, Eemsmond kommun
 Utan titel , 1961, Museum Boijmans Van Beuningens skulpturpark i Rotterdam
 DIN 20, 1963, Enschede centrum
 Konstruktion, 1963, utanför ArtEZ, Academie voor beeldende kunsten i Arnhem 
 De Moderne Stad, 1965, Bezuidenhoutseweg i Haag
 Utan titel, 1966, ursprungligen vid Winterdijkskolan, senare nära Groenskolan vid Prinstererlaan i Gouda
 Konstruktion i DIN 2.0, 1966, Siegerpark i Amsterdam
 Böjd skärm, 1968, Gorecht Oost i Hoogezand-Sappemeer
 Konstruktion I-BEANS DIN 30, 1969, Sloterpark i Amsterdam
 Utan titel, 1969 i Deventer
 Väggskulptur, 1971, Sporthallen på Duke Ellingtonstraat i Delft
 Kolonn, 1970, polishuset i Groningen
 Kolonn, 1970, Roetersstraat i Amsterdam
 Fyra former i granit, 1978, J.M. den Uylstraat i Amsterdam
 Utan titel, 1986, Stadshuset/Musikteatern i Amsterdam
 Symbol för gästfrihet, 1990, Stationsplein i Lelystad
 Utan titel, 1995, Minervalaan i Amsterdam)
 Utan titel, 1996, Distelweg i Amsterdam-Noord
 Luftbrunnen, 1973/74 Skulpturstråket Mannheim Congrescentrum Rosengarten i Mannheim
 Skulptur für eine Ebene, 1977 i Lehmbruck-Museums skulpturpark i Duisburg
 Utan titel, 1978, Europeiska patentorganisationen i München
 Fontän, 1983, Brunnenmeile Duisburg, i Duisburg

Bildgalleri

Källor
Denna artikel baseras på artikeln om André Volten på holländskspråkiga Wikipedia

Noter

Externa länkar

Nederländska skulptörer
Födda 1925
Avlidna 2002
Män
Personer i Nederländerna under 1900-talet
Personer från Andijk
Erik Rydvall

Erik Olof Rydvall, född 8 april 1983 i Lycksele församling, Västerbottens län, är en svensk nyckelharpist.

Rydvall var med och bildade folkmusikgruppen Nordic i Stockholm 2004. 
Nordic släppte skivan Metropol 2009. Nordics andra skiva Hommage 2012 mottogs med öppna armar av den svenska kritikerkåren 

Rydvall spelar sedan 2011 tillsammans med den norska hardingfelespelmannen Olav Luksengård Mjelva. Duon släppte i april 2013 skivan Isbrytaren på det norska skivbolaget Grappa/Heilo. Skivan fick fin kritik från svenska recensenter  . Isbrytaren fick även pris som årets album i kategorin "Traditionellt samspel" vid Folklarmprisen i september 2013.

Diskografi 
 Nordic
2008 – Metropol
2012 – Hommage

 Rydvall/Mjelva
2013 – Isbrytaren
2016 – Vårdroppar
2019 – Vårvindar friska

Referenser

Noter

Källor
Folk och Världsmusikgalan Det var vi som vann
Statens Musikverk artikel nyckeharpahardingfela
SVT Rydvall prisas i Norge

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska folkmusiker
Födda 1983
Män
Levande personer
Nyckelharpister
Ana Carrasco

Ana Carrasco, född 10 mars 1997 i Murcia, är en spansk roadracingförare som tävlar i världsmästerskapen i Supersport 300. Hon blev världsmästare 2018 och därmed den första kvinnliga världsmästaren i motorcykelsporten roadracing, där män och kvinnor tävlar mot varandra.

Tävlingskarriär 
Carrasco gjorde VM-debut i Moto3-klassen säsongen 2013 och var då den enda ordinarie kvinnliga föraren i Grand Prix Roadracings tre klasser. Hon körde för Team Calvo på en KTM-motorcykel. Carrasco tog sin första VM-poäng med femtondeplatsen i Malaysias Grand Prix 2013 och blev då den första kvinna att ta VM-poäng i ett Grand Prix sedan Katja Poensgen 2001 och den första i lilla klassen - 125GP eller Moto3 - sedan Tomoko Igata 1995. Hon avslutade säsongen 2013 med att bli åtta i Valencias Grand Prix. Roadracing-VM 2014 körde Carrasco för RW Racing GP på en Kalex KTM. Roadracing-VM 2015 körde Carrasco en KTM för Aleix Espargarós team BOE41 RBA Team.

Supersport 300 
Sedan säsongen 2017 kör Carrasco för DS jr Kawasaki i den nya VM-klassen Supersport 300.. Supersport 300-VM 2017 slutade hon på åttonde plats och tog en raceseger i Portugal. Det var första gången i historien som en kvinna vann en VM-deltävling i roadracing. Säsongen 2018 tog Carrasco ledningen i VM efter tre deltävlingar med segern på Imolabanan. Det var första gången en kvinna ledde en VM-klass i roadracing. Hon vann även följande race på Silverstone. Ledningen krympte men hon höll undan med en poäng före Mika Perez och blev världsmästare.

Källor 
 http://www.motogp.com/en/riders/Ana+Carrasco
 http://www.motogp.com/en/news/2013/Ana+Carrasco+makes+history+at+Sepang

Noter 

Födda 1997
Levande personer
Spanska roadracingförare
Moto3-förare
Världsmästare i roadracing
Personer från Murcia

Kvinnor
Supersport 300
Karl Willy Wagner

Karl Willy Wagner, född 22 februari 1883 i Friedrichsdorf, Taunus, död där 4 september 1953, var en tysk elektrotekniker.

Wagner studerade matematik och fysik vid universiteten i Berlin och Göttingen, där han även tjänstgjorde som assistent åt Hermann Theodor Simon vid institutet för tillämpad elektricitetslära, samt promoverades där 1910 till filosofie doktor på avhandlingen Der Lichtbogen als Wechselstromerzeuger. Samma år utnämndes han till telegrafingenjör i Reichspostamt, blev 1912 privatdocent vid tekniska högskolan i Berlin och kallades 1914 till professor och medlem vid Physikalisch-technische Reichsanstalt som ledare för dess starkströmslaboratorium. Från 1918 var han chef och ledare för Reichspostamtets Telegraphen-Versuchsamt. Hans karriär fick ett abrupt slut 1936, då han avlägsnades från sina tjänster efter att ha vägrat avskeda judiska medarbetare.
 
Wagner utgav det på sitt område banbrytande arbetet Elektromagnetische Ausgleichsvorgänge in Freileìtungen und Kabeln samt publicerade i facktidskrifter en rad avhandlingar inom olika områden av såväl starkströms- som svagströmstekniken, dels av teoretisk art, dels även grundade på omfattande experiment. I många fall lämnade hans arbeten nya originella uppslag rörande viktiga problem och bildade utgångspunkt för en omfattande litteratur. Bland de spörsmål, som han undersökte och bearbetade, märks problemen om överspänningar vid kraftledningar och deras bekämpande, restladdningsfenomen och hysteresis hos dielektrika samt deras inflytande på elektromagnetiska vågors fortplantning utefter kabelledningar och teorin för kedjeledningar. Han fann även, efter omfattande experiment, en ytterst noggrann mätmetod för bestämmande av mycket små kapacitanser och för uppmätning härvid av den så kallade förlustvinkeln. 

Wagner tilldelades 1919 Cedergrenska guldmedaljen och invaldes 1935 som korresponderande ledamot av svenska Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Tyska elektroingenjörer
Tyska fysiker
Tyska professorer
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1883
Avlidna 1953
Män
Ugglan
Personer från Hessen