kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dals och Lysings häraders domsaga

Dals och Lysings häraders domsaga var en domsaga i Östergötlands län, bildad 1708. I perioden 1747 och 1763 var den ersatt av Göstrings, Lysings, Dals och Aska härader domsaga. Domsagan uppgick 31 december 1849 i Aska, Dals och Bobergs domsaga och Lysings och Göstrings domsaga.

Domsagan omfattade Dals härad och Lysings härad och lydde under Göta hovrätt.

Tingslag
Dals tingslag
Lysings tingslag

Häradshövdingar
1708-1710 Georg Stierneroos
1710-1716 Johan Lagerberg
1716-1724 Johan Lothigius
1724-1737 Magnus Eneroth
1738-1747 Carl Stenholm
1747-1763 se Göstrings, Lysings, Dals och Aska härader domsaga
1763–1772 Elias Magnus Nordenstolpe
1772–1782 Anders Jansson
1782-1794 Carl Jakob von Strokirch
1794–1821  Ture von Nackreij
 1822–1838 Mattias Weibull
1838-1846 Jonas Abraham Tornérhielm
1846-1849 Lars Petter Eneqvist

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Motala tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

historiska domsagor i Östergötlands län
Kerberos (stjärnbild)

Kerberos, (Cerberus på latin), var en liten stjärnbild på norra stjärnhimlen intill  Herkules.

Stjärnbilden introducerades av den polsk-tyske astronomen Jan Hevelius 1687, vilket betydde att den trehövdade hunden Kerberos ersatte grenen med gyllene äpplen som tidigare prytt Herkules hand på stjärnhimlen. Emellertid avbildades konstellation Kerberos inte som hund, utan av kartmakarna konsekvent med ormhuvuden.

Första gången Kerberos avbildades var i stjärnatlasen Firmamentum Sobiescianum (Jan Hevelius, 1690). 

Den engelske gravören John Senex kombinerade 1721 Kerberos och grenen med äpplen, Ramus, till stjärnbilden Cerberus et Ramus. Så presenterades stjärnbilden också i Johann Elert Bodes monumentalverk Uranographia, sive Astrorum Descriptio viginti tabulis aeneis incisa … (1801).

Stjärnor 
Konstellationens stjärnor återfinns numera i stjärnbilden Herkules. Den gamla stjärnbilden innehöll flera någorlunda ljusstarka stjärnor.
 109 Herculi är en orange jättestjärna av spektraltyp K2 III. Den var ljusast i stjärnbilden med magnitud 3,84
 102 Herculi har magnitud 4,36
 95 Herculi har magnitud 5,18

Referenser

Externa länkar 

Gamla stjärnbilder
Leon Welamson

Edvard Leon Welamson född 1 juli 1884 i Svedvi socken, Västmanlands län, död 15 december 1972 i Sankt Görans församling, Stockholm, var en svensk tecknare, målare, bokkonstnär och konstpedagog. 

Han var son till kontorschefen Erik Welamson och Josefine Johansson och från 1916 gift med konstnären Greta Welamson. Han utbildade sig vid Tekniska skolan och vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1902–1907 samt för Jens Møller-Jensen vid Skolen for Dansk Kunsthaandværk i Köpenhamn samt genom självstudier under resor till bland annat  Tyskland, Frankrike, Italien, Österrike och Jugoslavien. Han var lärare vid Tekniska skolan 1907–1949, överlärare i konstindustriell fackteckning vid Högre konstindustriella skolan 1931–1943, tillförordnad huvudlärare vid Tekniska skolan 1943–1945, huvudlärare i reklam och bokhantverk 1945–1947 och facklärare vid Konstindustriella aftonskolan 1947–1949. Samtidigt drev han en privat illustrationsskola 1933–1945 och Welamsons konstgalleri 1948–1954. Som illustratör och tecknare medverkade han 1907–1930 i Dagens Nyheter, Strix, Söndags-Nisse, Kasper och Nya Nisse. Han utgav 1911 bildalbumet Femininum och under 1910-talet var han en flitigt anlitad affischkonstnär. Som bokkonstnär utförde han illustrationer och typografiska dekorer för bokomslag. Som konstnär utförde han porträtt, figurer, nonfigurativt mönstrade färgstudier och naturalistiska landskapsskildringar från Stockholm, Lappland, Bohuslän och Österrike utförda i olja, akvarell, gouache, träsnitteller teckning. Han tilldelades Kommerskollegiums stipendium 1907, det Adelsköldska stipendiet 1935 och ett statligt lärarstipendium 1936. Separat ställde han ut på Blanchs konstsalong 1909 och upprepade gånger i sin egen ateljé 1950–1965. Han var representerad i Baltiska utställningen 1914, Sveriges allmänna konstförenings höstsalong 1932 och i flera samlingsutställningar med affischkonst. Welamson är representerad vid Stadsmuseet i Stockholm och med kakelmålningar på Stockholms stadshus. 

Han är gravsatt på Skogskyrkogården i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 608-609, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska Konstnärer, Biografisk handbok, Wäbo Förlag

Noter

Externa länkar
Leon Welamson på konstnärslexikonet Amanda

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Svedvi socken
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1884 
Avlidna 1972
Män
Theodor Kotschy

Karl (Carl) Georg Theodor Kotschy, född 15 april 1813 i Ustron, Österreichisch-Schlesien, död 11 juni 1866 i Wien, var en österrikisk botaniker. 

Kotschy var 1836–38 deltagare i Joseph Russeggers vetenskapliga expedition till Orienten och länderna vid Nilen samt fortsatte därefter på egen hand under ytterligare några år sin forskning i olika delar av österlandet. Detta besökte han därefter flera gånger, även sedan han 1852 blivit biträdande kustos vid botaniska hovkabinettet i Wien. Han hemförde till Europa pressade växter i hundratusental och berikade därigenom vetenskapen med en mängd nya arter.

Eponymer
Theodor Kotschy har hedrats med de vetenskapliga namnen:
 Cyrtodactylus kotschyi
 Hypericum kotschyanum
 Kotschya
 Kotschya platyphylla
 Ophrys kotschyi

Källor

Österrikiska botaniker
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer från Tjeckiska Schlesien
Födda 1813
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Greta Welamson

Greta Welamson, född Sellberg 9 september 1885 i Göteborg, död 17 december 1946 i Stockholm, var en svensk bokkonstnär, skriftställare, teckningslärare, tecknare och målare. 

Hon var dotter till andre stadsläkaren Isodor Ludvig Sellberg och Elin Maria Almén och från 1916 gift med Leon Welamson samt mor till Lars Welamson. Sellberg-Welamson studerade för Carl Wilhelmson vid Valands målarskola i Göteborg och fortsatte sin utbildning vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1903–1907 där hon tilldelades det Adlersköldska stipendiet. Hon genomförde en studieresa till Paris 1902 och under 1910 vistades hon en period i London och Paris. Som Kommerskollegiums stipendiat vistades hon i Österrike och Tyskland 1912. Sin största insats gjorde hon som lärare i teckning och konstnärliga trycksaker, hon var lärare vid Yrkesskolan för bokhantverk 1912–1918 och vid Högre konstindustriella skolan 1915–1946 samt Welamsons illustrationsskola. Hon medverkade i ett flertal utställningar av affischer, adresser och exlibris bland annat Svenska exlibris föreningens utställning av nordiska exlibris på Nordiska museet 1948. en minnesutställning med hennes konst visades 1949 på Welamsons konstgalleri i Stockholm. Som illustratör utförde hon en mängd exlibris, bokillustrationer, vignetter och hyllningsadresser bland annat utgåvor av Erik Johan Stagnelius och Bengt Lidner samt Selma Lagerlöfs Dimman. Under de sista åren av sitt liv ägnade hon sig åt sitt eget skapande och utförde en rad målningar med motiv från Öregrundstrakten med strandlandskap, bryggor och båtar utförda i olja, akvarell eller i form av teckningar. Hon utgav samlingen Fünfzehn Exlibris 1912 och boken Typografiska exlibris 1946. Welamson är representerad på Nationalmuseum i Stockholm med ett bokband – Kaos av Pär Lagerkvist – och 15 exlibris. .     
Hon är gravsatt på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 114, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska Konstnärer, Biografisk handbok, Wäbo Förlag

Noter

Externa länkar
Greta Welamson på konstnärslexikonet Amanda


Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Födda 1885 
Avlidna 1946
Kvinnor
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm

Representerade vid Nationalmuseum
Mayer–Vietoris följd

Inom matematiken, speciellt inom algebraisk topologi och homologiteori, är Mayer–Vietoris följd ett algebraiskt verktyg som förenklar beräkningen av algebraiska invarianter av topologiska rum kända som deras homologi- och kohomologigrupper. Resultatet bevisades av två österrikiska matematiker, Walther Mayer och Leopold Vietoris. Metoden består av att dela ett rum i delrum för vilka homologi- och kohomologigrupperna är lättare att beräkna. Denna följd relaterar (ko)homologigrupperna av delrummen. Den är en naturlig lång exakt följd som består av (ko)homologigrupper av hela rummet, direkta summan av (ko)homologigrupperna av delrummen och (ko)homologigrupperna av delgruppernas snitt.

Mayer–Vietoris följd gäller för ett flertal kohomologi- och homologiteorier, bland annat för singulär homologi och singulär kohomologi. I allmänhet gäller den för de teorier som satisfierar Eilenberg–Steenrodaxiomen, och den har variationer för både reducerad och relativ (ko)homologi. Eftersom (ko)homologin av de flesta rum inte kan beräknas direkt från deras definitioner används istället metoder som Mayer–Vietoris följd i hopp om att få partiell information. Många rum inom topologi är sammansatta av enklare rum. Genom att noga välja två delrum med enklare (ko)homologi kan man i bästa fall beräkna hela rummets (ko)homologi. I denna aspekt är Mayer–Vietoris följd analog till Seifert–van Kampens sats för fundamentalgruppen, och en precis relation existerar för homologin i dimension ett.

Källor 
 

.

.

.

 .

.

.

.

. 

.

. 

Homologiteori
Leopold Trattinnick

Leopold Trattinnick, född 26 maj 1764 i Klosterneuburg vid Wien, död 14 januari 1849 i Wien, var en österrikisk botaniker. 

Trattinnick bedrev vid sidan av juridisk verksamhet omfattande botanisk forskning och övergick snart helt till denna, under lång tid som privatlärd, sedermera som kustos vid Hofmuseum i Wien 1808–1835. Det första exsickatverket i Österrike, Flora austriaca exsiccata, utgavs av honom 1792. Av hans skrifter står främst Oesterreichs Schwämme (1804–1806; flera upplagor), Mykologisches Cabinet (1805–1807), Flora des österreichischen Kaiserthumes (1816–1822, med 221 kolorerade tavlor), Rosacearum monographia (fyra delar, 1823–1824), Neue Arten von Pelargonien (sex band, 264 kolorerade tavlor, 1825–1843). Genom sina arbeten uppnådde han särskilt en framgångsrik popularisering av sin vetenskap.

Källor

Österrikiska botaniker
Botaniker under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Personer från Klosterneuburg
Födda 1764
Avlidna 1849
Män
Ugglan
Ignaz Friedrich Tausch

Ignaz Friedrich Tausch, född 29 januari 1793 i Theusing, död 8 september 1848 i Prag, var en österrikisk botaniker. 

Tausch blev 1816 lärare i botanik vid greve Emmanuel von Canals berömda botaniska trädgård i Prag, som han beskrev i arbetet Hortus Canalius (1823). Han är känd för sina sorgfälliga undersökningar av Böhmens flora, varöver han utgav en förteckning, Herbarium floræ bohemicæ (1831).

Källor

Österrikiska botaniker
Alumner från Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid Karlsuniversitetet
Botaniker under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Personer i Böhmen under 1800-talet
Födda 1793
Avlidna 1848
Män
Ugglan
Samlad (Claes Janson-album)

Samlad är ett musikalbum från 1996 med Claes Janson.

Låtlista
En mun är hälften av en kyss (Staffan Kjellmor/Hans Alfredson) – 3;26
Livet är nå'n annanstans (George Gershwin/Hans Widmark) – 3:58
Jag ligger på en äng (Georg Riedel/Astrid Lindgren) – 4:09
Ångbåtsblues (Cornelis Vreeswijk) – 3:59
Någon har koll på mitt liv (George Gershwin/Ninne Olsson) – 3:34
Har du kvar din röda cykel? (Anders Widmark/Hans Widmark) – 3:29
Nu börjar det sluta regna (Lars Göransson) – 2:35
Dansande höst (Benny Rigman/Hans Alfredson) – 3:27
Vad jag sökte, vad jag fann (Johan Söderqvist/Jonas Gardell) – 3:33
I Want to Be Part of Your Dreams (Stefan Nilsson/Hans Alfredson) – 3:51
Ode to Billie (George Gershwin/Hans Widmark) – 3:13
Om vädret (Willard Robinson/Mats Josephson) – 3:33
Telegram för fullmånen (Georg Riedel/Cornelis Vreeswijk) – 2:50
Ingenting mer (Toots Thielemans/Hans Widmark) – 4:16
En handfull blues (John Benson Brooks/Bob Russel/Hans Widmark) – 3:43
Anything I Dream is Possible (Billy Reid) – 2:53

Medverkande
Claes Janson – sång
Bosse Broberg – trumpet
Ulf Andersson – sax
Olle Holmqvist – trombon
Kjell Öhman – piano
Hans Backenroth – bas
Dan Strömqvist – trummor

Källor

Musikalbum 1996
Album av Claes Janson
All of Me (Claes Janson-album)

All of Me är ett musikalbum från 1993 med Claes Janson. Han sjunger amerikanska jazzstandards.

Låtlista
All of Me (Gerald Marks/Seymour Simons) – 3:53
My One and Only Love (Guy Wood/Robert Mellin) – 5:31
Am I Blue? (Harry Akst/Grant Clark) – 3:09
Lush Life (Billy Strayhorn) – 6:08
There Will Never Be Another You (Harry Warren/Mack Gordon) – 3:14
When Sunny Gets Blue (Marvin Fisher/Jack Segal) – 4:59
But Not for Me (George Gershwin/Ira Gershwin) – 3:48
If You Could See Me Now (Tadd Dameron/Carl Sigman) – 5:09
I Want a Little Girl (Murray Mencher/Billy Moll) – 2:39
Have You Met Miss Jones? (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 3:03
Georgia on My Mind (Hoagy Carmichael/Stuart Gorell) – 4:51
She Was Too Good to Me (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 4:42
Social Call (Gigi Gryce/Jon Hendricks) – 2:24
The Very Thought of You (Ray Noble) – 4:59
Bye Bye Blackbird (Ray Henderson/Mort Dixon) – 3:49

Medverkande
Claes Janson – sång
Bosse Broberg – trumpet (spår 4, 8, 11, 13)
Kjell Öhman – piano
Hans Backenroth – bas
Leif 'Gus' Dahlberg – trummor (spår 1–5, 8–9, 13, 15)
Dan Strömqvist – trummor (spår 6–7,10–12,14)

Källor

Fotnoter

Musikalbum 1993
Album av Claes Janson
Fury (2014)

Fury är en amerikansk krigsfilm om andra världskriget, regisserad och skriven av David Ayer. Huvudrollerna spelas av Brad Pitt, Shia LaBeouf, Logan Lerman, Jon Bernthal, Michael Peña, Jason Isaacs och Scott Eastwood. Handlingen kretsar kring fem amerikanska soldater i en stridsvagn som fått smeknamnet Fury. 

Filmen hade biopremiär den 24 oktober 2014 i Sverige. Premiär i Finland 31 oktober 2014.

Rollista (i urval) 
 Brad Pitt – Don "Wardaddy" Collier
 Shia LaBeouf – Boyd "Bible" Swan
 Logan Lerman – Norman "Cobb" ”Machine” Ellison
 Michael Peña – Trini "Gordo" Garcia
 Jon Bernthal – Grady "Coon-Ass" Travis
 Jason Isaacs – Cpt. Waggoner
 Scott Eastwood – Sergeant Miles
 Xavier Samuel – Lt. Parker
 Brad William Henke – Sergeant Davis
 Alicia von Rittberg – Emma
 Eugenia Kuzmina – Hilda Meier
 Kevin Vance – Sgt. Peterson
 Iain Garrett – Sgt. Foster

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2014
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av David Ayer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska historiefilmer
1945 på film
Nazityskland på film
Andra världskriget på film
Filmmusik av Steven Price
Filmer från Columbia Pictures
Hroar de la Cour

Paul Hroar Dornonville de la Cour, född 6 december 1914 i Kristiania (nuvarande Oslo) i Norge, död 17 februari 2007 i Eskilstuna Klosters församling i Södermanlands län, var en svensk industriledare.

Hroar de la Cour tillhörde den franskbördiga danska släkten la Cours svenska gren. Han var son till industriledaren Jens Lassen la Cour och Maria Kapfener samt bror till industriledaren Bjarne de la Cour. Han var direktör i AB Arbogamaskiner från 1945, AB Scania verktyg i Helsingborg från 1956 och AB C A Carlson & Co i Arboga från 1961. Han blev styrelseledamot i Skandinaviska bankens avdelningskontor i Arboga 1951 och ordförande där 1958. Han var också politiskt verksam som ledamot av stadsfullmäktige.

Han var från 1945 gift med Lilly H E D de la Cour (1922–1997). En sonson till paret är artisten Henric de la Cour. Ett senare äktenskap upplöstes 2001.

Referenser

Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Oslo
Födda 1914
Avlidna 2007
Män
Reflexer (konstverk)

Reflexer är en oljemålning av Anders Zorn. Den målades sommaren 1889 och föreställer en kvinna som vadar i ett vattenbryn på Dalarö i Stockholms skärgård. Målningen anses vara en av Zorns viktigaste.

Zorn tillbringade flera somrar på Dalarö hos sin svärmor Henriette Lamm där han målade flera tavlor med skimrande vattenytor, till exempel Sommarnöje (1886), Vågskvalp (1887) och Ute (1888). 
Han gjorde sig känd för närstudier av vattenytans skiftande karaktär och skrev i sina minnesanteckningar: "Vad som nu tycks ha lockat mig särskilt var vattnets lek och reflexer, att riktigt få det att röra sig, sätta vågorna och allt i perspektiv och vetenskapligt förklara allt med minutiös skärp".

Referenser

Noter 

 
Målningar av Anders Zorn
Dalarö
Målningar 1889
Målningar med motiv från Stockholms skärgård
Målningar i privat ägo
Curt Hillfon

Gösta Curt Hillfon, född 18 oktober 1943 i Högalids församling i Stockholm, död 19 mars 2018 i Kristianstad, var en svensk målare, grafiker och tecknare. 

Hillfon växte upp i Stockholm, men var sedan 1960-talet verksam på Österlen i Skåne och hade sin ateljé i det gamla bränneriet i Maglehem utanför Degeberga. Han utbildade sig i Stockholm på Konstfack 1960–1963 och vid Kungliga Konsthögskolan 1966–1971. Hillfon hade en rad separatutställningar på ett flertal gallerier runt om i Sverige och även ställt ut på Lunds konsthall och Göteborgs konsthall. 

Han är representerad på Moderna Museet i Stockholm, Göteborgs konstmuseum, Malmö konstmuseum, Helsingborgs museum, Nationalmuseum, Länsmuseet Gävleborg, Kalmar Konstmuseum, Norrköpings konstmuseum och Örebro läns landsting.

Curt Hillfon var son till arkitekten Gösta Hillfon och skulptören och keramikern Hertha Hillfon samt bror till konstnären Maria Hillfon och far till Freja Hillfon, keramiker, Märta Hillfon, smyckes- och kläddesigner samt glaskonstnären Max Hillfon.

Källor
Lexikonett Amanda
Korpen flyger förbi, omslagsbild till Järnvägarnas fritidsföreningar konstförbunds årsskrift 2013
Galleri Enjoy Scandinavian Art, om Curt Hillfon

Noter

Externa länkar
Bränneriet i Ystads Allehanda, läst 25 juli 2022.
Curt Hillfon i Ystads Allehanda. Läst 21 mars 2018.
 "Vindfiskaren" En dokumentärfilm om Curt Hillfon.

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1943
Avlidna 2018
Män
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Representerade vid Moderna museet
Christine Chapel

Christine Chapel är en fiktiv rollfigur från Star Trek: The Original Series och i två filmer ur samma franchise.

Referenser

Externa länkar 
 Christine Chapel på Memory Alpha

Fiktiva läkare
Fiktiva sjuksköterskor
Rollfigurer i Star Trek: The Original Series
Rollfigurer i Star Trek: The Animated Series
Rollfigurer i Star Trek-filmserien
Fiktiva figurer introducerade 1966
Margita Dahlström

Gun Margita Dahlström, född 5 november 1939 i Örebro, är en svensk textilkonstnär, grafiker och målare. 

Dahlström utbildade sig vid Textilinstitutet i Borås 1957–1959 och vid Konstfackskolan i Stockholm 1959–1964. Hon har utfört en större mängd med offentliga arbeten, bland annat en applikation med broderi på Biblioteket i Brickebacken, en väv på högstadieskolan i Adolfsberg, en väv på Älvtomta dagcenter samt tillsammans med Lotta Lindwall en ridå till Engelbrektsskolan i Örebro.
Som illustratör har hon illustrerat diktboken NÄRA av författaren Bertil Pettersson 1985 samt Nytecknat 1998.

Dahlström var en av initiativtagarna till Bildkonst Upphovsrätt i Sverige (BUS).

Dahlström är representerad på Malmö museum, Örebro läns museum, Värmlands museum, Lindesbergs, Mjölby och Örebro kommuner samt Örebro läns landsting..

Källor
Konstnärer i Östergötland och Örebro län, Pedagogförlaget, sid 42,  

Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Konstnärer från Örebro
Födda 1939 
Levande personer
Kvinnor
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Playstation All-Stars Battle Royale

Playstation All-Stars Battle Royale är ett fightingspel utvecklat av Superbot Entertainment ihop med SCE Santa Monica Studio och utgivet av Sony Computer Entertainment i november 2012 till Playstation 3 och Playstation Vita. Spelet tillkännagavs i april 2012 på en episod av GameTrailers TV with Geoff Keighley. 

Utvecklingen av spelet började år 2009 med ett arbetslag som inkluderade medlemmar från flera Sony-utvecklare och tidigare tredjepartsutvecklare. Omar Kendall, tidigare en designer på UFC-serien, Backyard Wrestling-serien och X-Men: Next Dimension, tog på sig rollen som chef för Playstation All-Stars efter att ha tagit anställning hos Superbot Entertainment. Spelet utvecklades under tre år och försenades från sitt ursprungliga release i oktober 2012.

Figurer 

Noter
 Nedladdningsbara via Playstation Store

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbsida

Datorspel 2012
Playstation 3-spel
Playstation Vita-spel
Fightingspel
Actionspel
Plattformsspel
Crossover-datorspel
Sony Interactive Entertainment-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Heinz Ehaus

Heinz Ehaus, född 1 februari 1906 i Lauenburg, död 8 maj 1945 i Johannisbad, var en tysk promoverad jurist, nazistisk politiker och SS-Obersturmbannführer. Under andra världskriget var han Kreishauptmann (ungefär distriktsledare) i Reichshof i distriktet Krakau i Generalguvernementet.

Biografi 
Ehaus studerade rättsvetenskap och statsvetenskap vid universiteten i Berlin, Tübingen och Königsberg. Vid det sistnämnda lärosätet promoverades han 1931 till juris doktor. År 1933 blev Ehaus medlem i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och Sturmabteilung (SA). Han gick över från SA till Schutzstaffel (SS) 1937.

Ehaus anställdes vid Gestapo i Bielefeld i oktober 1935 och i maj året därpå kom han till Geheime Staatspolizeiamt (Gestapa) i Berlin. I januari 1938 fick Ehaus anställning vid Hauptamt Sicherheitspolizei och kom att samarbeta med Werner Best.

Den 1 september 1939 anföll Tyskland sin östra granne och andra världskriget inleddes. I oktober samma år inrättades Generalguvernementet, det polska territorium som inte inkorporerades i Tyska riket. Efter att ha varit Landkommissar i Nisko för en kort period utnämndes Ehaus till Kreishauptmann i Rzeszów, som under den tyska ockupationen benämndes Reichshof. Den 22 januari 1940 lät Ehaus prygla mellan trettio och fyrtio judar på torget i Rzeszów. Under Ehaus befäl deporterades mellan 18 000 och 21 000 judar från Rzeszów till det nazistiska förintelselägret Bełżec.

Ehaus begick självmord i krigets slutskede.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

Födda 1906
Avlidna 1945
Män
Personer från Lębork
Tyska jurister
Politiker i Nazityskland
Gestapo
Generalguvernementet
SS-officerare som begått självmord
SS-Obersturmbannführer
R Doradus

R Doradus (också kallad HD 29712) är en röd jättestjärna och en halvregelbunden variabel av SRB-typ, som är belägen i den sydliga stjärnbilden Svärdfisken. 

Avståndet från jorden är 178 ± 10 ljusår. Med en vinkeldiameter på 0,057 ± 0,005 bågsekunder är detta den skenbart största stjärnan på himlen (bortsett från Solen) sett från jorden, större än Betelgeuse som man länge trodde var den stjärna som hade störst skenbar diameter. R Doradus verkliga diameter på 515 ± 70 miljoner km är dock bara en tredjedel av Betelgeuses, men Betelgeuse framstår som mindre eftersom den ligger mycket längre bort. Om man placerade R Doradus mitt i solsystemet så skulle den sträcka sig en bra bit utanför Mars omloppsbana.

R Doradus skenbara magnitud varierar mellan 4,8 och 6,6 vilket gör att den är nätt och jämnt synlig för blotta ögat. I infrarött är den dock en av de starkast lysande stjärnorna med en ljusstyrka 6 500 ± 1 400 gånger Solens.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Svärdfisken
Halvregelbundna variabler
HD-objekt