kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ying Ziying

Ying Ziying (), död 206 f.Kr. var den tredje regenten i den kinesiska  Qindynastin. Ying Ziying regerade i 46 dagar i slutet av 207 f.Kr. innan dynastin föll.

Ying Ziying kröntes 207 f.Kr. till Kung av Qin (秦王) av den mäktiga eunucken Zhao Gao efter att Zhao Gao tvingat kejsar Qin Er Shi till självmord. Qindynastin hade vid den tiden fallit samman på grund av rebeller och flera av de tidigare feodalstaterna från epoken De stridande staterna hade utropat sig självständiga. Eftersom Qindynastin inte var det imperium det tidigare varit ansåg Zhao Gao att titeln kejsare inte var passande, så Ying Ziying fick nöja sig med att vara kung.

Ying Ziying anade att Zhao Gao själv planerade ta makten i riket så Ying Ziying mördade honom och utrotade hans familj. När rebellen och guvernören av Pei Liu Bang kom till huvudstaden Xianyang abdikerade Ying Ziying efter 46 dagar vid makten. När upprorsledaren och fältmarskalken Xiang Yu från Chu anlände till huvudstaden 206 f.Kr. mördade han Ying Ziying, alla prinsarna och dess släktingar. Qindynastin var därmed helt utplånad.

Identifiering
Det är oklart vilket släktrelation som Ying Ziying hade med den tidigare kejsarmakten. Den klassiska historieskrivningen Shiji skriver att Ying Ziying var Qin Er Shis brorson. Andra källor identifierar honom som Er Shis son, kusin eller yngre bror.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Qins regenter
Avlidna 206 f.Kr..
Män
WP:Projekt Kina
Födda okänt år
Regenter under 200-talet f.Kr.
Kungligheter som blivit mördade
Huset Ying
Qindynastin
Personer i Kina under 200-talet f.Kr.
Jean-Nicolas Pache

Jean-Nicolas Pache, född den 5 maj 1746 i Paris, död den 18 november 1823 i Thin-le-Moutier, departementet Ardennes, var en fransk politiker. 

Pache blev krigsminister den 19 oktober 1792, men väckte snart sina forna vänner girondisternas misstankar som anhängare av Marat och måste avgå den 3 februari 1793, sedan han redan hunnit ådagalägga mycken partiskhet för sina radikala meningsfränder. Han valdes då i stället, med bergpartiets hjälp, till mär i Paris, komprometterades snart genom förbindelser med hébertisterna, avsattes (i april 1794) och fängslades, men Robespierre dröjde med att ställa honom inför revolutionstribunalet, och efter skräckregementets fullständiga upphörande (hösten 1794) kom den allmänna amnestin även Pache till godo. Han drog sig då för alltid tillbaka från det offentliga livet.

Källor 

  

Frankrikes krigsministrar
Borgmästare i Paris
Personer under franska revolutionen
Födda 1746
Avlidna 1823
Män
Ugglan
Politiker från Paris
Bandy Vereniging Nijmegen

Bandy Vereniging Nijmegen är en bandyklubb från Nijmegen, Nederländerna. Den är bland de bästa i landet och flera av  spelarna har spelat i det nederländska bandylandslaget.

Kända spelare 
 Johan Kuhnen, 12 VM.
 Marc Perenboom, 12 VM.
 Sander Heinsbroek, 11 VM.
 Twan Hengst, 11 VM.
 Jordan Braam, 11 VM.
 Mark van Dinter, 11 VM.

Externa länkar 
 Bandy Vereniging Nijmegen

Bandyklubbar i Nederländerna
Sport i Nijmegen
Bouchor

Bouchor är ett franskt efternamn, som burits av bland andra: 

 Joseph-Félix Bouchor (1853–1937), fransk konstnär
 Maurice Bouchor (1855–1929), fransk poet

Franska efternamn
Peter-Paulkatedralen

Peter-Paulkatedralen (ryska: Петропавловский собор) är en kyrka som ligger i Peter-Paulfästningen i Sankt Petersburg. Den uppfördes 1712–1733 av den schweizisk-ryske arkitekten Domenico Trezzini på uppdrag av tsar Peter den store. Katedralen var de ryska kejsarnas begravningsskyrka.

Källor
 http://snl.no/Peter-Paul-festningen

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Sankt Petersburg
Kyrkobyggnader invigda 1733
1733 i Ryssland
Al Quie

Albert Harold "Al" Quie, född 18 september 1923 i Wheeling Township i Rice County, Minnesota, död 18 augusti 2023 i Wayzata, Minnesota, var en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1958–1979 och Minnesotas guvernör 1979–1983.

Quie deltog i andra världskriget som pilot i USA:s flotta och utexaminerades 1950 från St. Olaf College. Han var ledamot av Minnesotas senat 1955–1958. År 1958 fyllnadsvaldes han till USA:s representanthus och omvaldes därefter tio gånger.

Quie efterträdde 1979 Rudy Perpich som Minnesotas guvernör och efterträddes 1983 av företrädaren Perpich.

Referenser

 

Ledamöter av USA:s representanthus från Minnesota
Guvernörer i Minnesota
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Rice County, Minnesota
Födda 1923
Avlidna 2023
Män
Dion Boucicault

Dionysius (Dion) Lardner Boucicault, född den 26 maj 1822 i Dublin, död den 18 september 1890 i New York, var en irländsk teaterförfattare av fransk härkomst och verksam i USA. 

Boucicault gjorde 1841 en gynnsam debut som både dramatiker och skådespelare med lustspelet London assurance på Covent-gardenteatern. Åren 1853–60 tillbragte han i Amerika, var från 1861 teaterdirektör i London, utan större framgång, och bosatte sig 1876 i New York, där han utförde huvudrollerna i sina skådespel. Boucicault författade eller bearbetade omkring 150 teaterpjäser, till stor del efter franska originalstycken. Han förstod att låta sina pjäser kulminera i en rörande scen och ansågs för den bäste irländske aktör på sin tid. Genom åtskilliga stycken underblåste han irländarnas agg till engelsmännen. Bland dem, som mest slagit an, må vidare nämnas Old heads and young hearts ("Far och son", 1849), Used up, den irländska folkdramen Colleen Bawn (1860), vilken rönte stor framgång även i Paris (bearbetad av d'Ennery), The octoroon (1861), med ämne från slavlivet i Nordamerika, The corsican brothers och The filt (1885).

Källor 

 

Irländska dramatiker
Amerikanska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Irländska skådespelare under 1800-talet
Irländska författare under 1800-talet
Personer från Dublin
Födda 1822
Avlidna 1890
Män
Ugglan
Jean Boudet

Jean Boudet, född den 9 februari 1769 i Bordeaux, död den 14 september 1809 i Budwitz, var en fransk greve och general. 

Boudet ingick under franska revolutionen som löjtnant i nationalgardet och skickades 1794 med en expedition till Västindien, där han vid återerövringen av Guadeloupe (samma år) utvecklade så mycken tapperhet och skicklighet, att direktoriet 1796 utnämnde honom till divisionsgeneral. Sedan stred han med utmärkelse i Holland under Brune, i Italien under Berthier och på San Domingo under Leclerc. Han deltog som divisionschef i Napoleons fälttåg i Italien 1800, i Österrike 1805, i Tyskland 1806–07, då han besatte Stralsund, och i Österrike 1809, under vilket senare krig han särskilt utmärkte sig i slagen vid Aspern och Wagram.

Källor 

 

Franska generaler
Personer i Napoleonkrigen
Franska grevar
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1769
Avlidna 1809
Män
Ugglan
Personer från Bordeaux
Deltagare i slaget vid Wagram
Namn ingraverat på Triumfbågen
Paul Boudet

Paul Boudet, född den 13 november 1800, död den 17 november 1877, var en fransk statsman.

Boudet blev advokat 1821, var 1834–48 deputerad och 1839–40 generalsekreterare i justitieministeriet samt 1839–48 medlem av statsrådet (conseil d'état). År 1848 blev han medlem av nationalförsamlingen och 1849 ånyo av conseil d'état, där han hörde till den minoritet, som protesterade mot statskuppen av 1851. Sedan valen år 1863 visat, att de frisinnade åsikterna hade de flesta sympatierna hos franska folket, blev han inrikesminister. När han 1865 nedlade sin portfölj, blev han medlem av senaten och dennes förste vice president, vilken funktion han innehade till kejsardömets fall.

Källor

Noter

Frankrikes inrikesministrar
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Boudet

Boudet är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Jean Boudet
 Paul Boudet
 Sébastien Boudet

Franska efternamn
Johann Ludwig Christian Gravenhorst

Johann Ludwig Christian Carl Gravenhorst, född 14 november 1777 i Braunschweig, Tyskland, död 14 januari 1857 i Breslau, var en tysk zoolog och entomolog. Som entomolog är han framför allt ihågkommen för sina arbeten om skalbaggar i gruppen kortvingar (Staphylinidae), och parasitsteklar (Ichneumonidae). Han publicerade också verk om kräldjur och groddjur och blev särskilt känd för dem om groddjur. Han studerade även en del lägre djur och skrev allmänna zoologiska verk utifrån jämförande anatomi.

Biografi
Gravenhorst föddes i Braunschweig 1777. Han började under sin skolgång tidigt intressera sig för insekter, kanske påverkad av att två av hans lärare var entomologer. När han år 1797 började studera juridik på Helmstedts universitet hade han redan en önskan om att studera zoologi. Två år senare dog hans far, och han ärvde faderns förmögenhet, vilket gjorde det möjligt för honom att förverkliga sin önskan. År 1799 började han studera naturvetenskap vid Göttingens universitet, där han lärde av Johann Friedrich Blumenbach. Han återvände till Helmstedt 1801 och avlade examen efter att ha disputerat med en entomologisk avhandling.

Efter detta återvände Gravenhorst till Braunschweig där han fortsatte med egna studier. År 1802 genomförde han en resa till Paris, där han under några månader arbetade med Georges Cuvier, Pierre André Latreille och Alexandre Brongniart. Med sin ärvda förmögenhet började han skaffa sig en stor privat naturhistorisk samling, som innehöll många reptiler och groddjur. 

År 1805 blev Gravenhorst professor i naturhistoria och zoologi i Göttingen och året därpå publicerade han Monographia Coleopterorum Micropterorum, som etablerade hans rykte som entomolog. År 1810 blev han professor i naturhistoria vid universitetet i Frankfurt an der Oder, Alma Mater Viadrina. När universitetsverksamheten året efter, 1811, förlades till Breslau följde Gravenhorst med. Han blev direktör för det naturhistoriska museet och donerade sin egen naturhistoriska samling till museet.

Gravenhorst tvingades gradvis minska sitt vetenskapliga arbete efter att han 1825 hade börjat lida av en sinnessjukdom som förvärrades med åren. Efter 1842 publicerade han ingenting nytt, utan enbart tidigare material. Han drog sig helt tillbaka 1856 och dog i januari 1857.

Källor

Externa länkar

Tyska entomologer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Braunschweig
Födda 1777
Avlidna 1857
Män
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Helmstedts universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Helmstedts universitet
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Erik Frick

Erik August Frick, född 31 januari 1837 i Karlskrona, död 13 december 1899 i Härnösand, var en svensk läkare. 

Frick blev student vid Lunds universitet 1855, medicine kandidat 1862 och medicine licentiat vid Karolinska institutet i Stockholm 1866. Han var uppbördsläkare på korvetten HMS Gefle under en expedition till Medelhavet och Nordamerika 1866–67, järnvägsläkare vid Nordvästra stambanans byggande 1867–68; amanuens och underkirurg vid Serafimerlasarettet i Stockholm 1868–69; stadsläkare i Visby 1870–71 och lasarettsläkare i Härnösand 1871–89. Han var även biträdande läkare vid Härnösands hospital 1873–89 och överläkare där från 1889.

Källor

Svenska läkare under 1800-talet
Svenska psykiatrer
Läkare från Karlskrona
Födda 1837
Avlidna 1899
Män
Åren med Laura Díaz

Åren med Laura Díaz är en roman av den mexikanske författaren Carlos Fuentes utgiven 1999.

Romanen utspelar sig i Veracruz och väver samman flera teman om huvudpersonen Laura Díaz händelserika liv, hennes familjs öden och Mexikos omvälvande 1900-talshistoria.

Källor

Romaner av Carlos Fuentes
Skönlitteratur 1999
Mexiko i skönlitteratur
fr:Les Années avec Laura Díaz
Lucius Frederick Hubbard

Lucius Frederick Hubbard, född 26 januari 1836 i Troy, New York, död 5 februari 1913 i Minneapolis, Minnesota, var en amerikansk republikansk politiker och militär. Han var Minnesotas guvernör 1882–1887.

Hubbard grundade tidningen Red Wing Republican och deltog i amerikanska inbördeskriget i nordstaternas armé. Han var ledamot av Minnesotas senat 1872–1876.

Hubbard efterträdde 1882 John S. Pillsbury som Minnesotas guvernör och efterträddes 1887 av Andrew Ryan McGill. År 1898 tjänstgjorde han som brigadgeneral i spansk-amerikanska kriget.

Hubbard avled 1913 77 år gammal. Hubbard County har fått sitt namn efter Lucius Frederick Hubbard.

Referenser

Externa länkar

Amerikanska generaler
Guvernörer i Minnesota
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Troy, New York
Födda 1836
Avlidna 1913
Män
Attebo

Attebo är ett naturreservat i Skövde kommun i Västergötland.

Området är skyddat sedan 2012 och omfattar 16 hektar. Det består av äldre högvuxen barrskog. Området sluttar svagt i sydlig riktning. Det finns ett antal fuktstråk med lövträd. 

Reservatet är rikt på död eller döende ved, såväl stående som liggande. Svampfloran är där artrik med flera rödlistade svamparter. Även rödlistade mossor knutna till död ved har hittats. Gransotdyna, granbarkgnagare, stubbtrådmossa och ullticka har hittats i Attebo.  

Inom naturreservatets gränser finns fasta fornlämningar i form av kolningsgropar samt malmuppslag och slaggvarpar. De sistnämnda tyder på en forntida malmframställning.

Externa länkar
Länsstyrelsen, Billingekleven naturreservat

Naturreservat i Skövde kommun
Naturskyddsområden bildade 2012
Axel Lundgren

Axel Manfred Lundgren, född 17 juli 1863 i Karlskrona, död 6 mars 1937, var en svensk psykiater. 

Lundgren blev student vid Lunds universitet 1882,  medicine kandidat 1888 och medicine licentiat 1893. Han var underläkare vid Lunds asyl samma år, biträdande läkare vid Piteå hospital och asyl 1893–99, vid Vadstena hospital och asyl 1899–1900 och vid Lunds hospital 1900–04, t.f. asylläkare vid Lunds asyl 1900–08, t.f. överläkare vid Piteå hospital och asyl 1904–08, överläkare vid Nyköpings hospital från 1908 och överläkare vid Västerviks hospital från 1914 (t.f. 1910).

Källor

Svenska psykiatrer
Läkare från Karlskrona
Födda 1863
Avlidna 1937
Män
David Funderburk

David Britton Funderburk, född 28 april 1944 i Hampton, Virginia, är en amerikansk republikansk politiker och diplomat. Han var ledamot av USA:s representanthus 1995–1997.

Funderburk studerade vid Wake Forest University och avlade 1974 doktorsexamen vid University of South Carolina. Efter att ha undervisat vid USC och två andra universitet fick han en professur vid Campbell University. Han tjänstgjorde som USA:s ambassadör i Bukarest 1981–1985.

Funderburk besegrade demokraten Richard Moore i mellanårsvalet i USA 1994. Två år senare ställde han upp för omval men besegrades av Bob Etheridge.

Referenser

Amerikanska republikaner
Amerikanska professorer
USA:s ambassadörer i Rumänien
Ledamöter av USA:s representanthus från North Carolina
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Hampton, Virginia
Födda 1944
Levande personer
Män
Alumner från University of South Carolina
Alumner från Wake Forest University
Kroatiska storheternas torg

Kroatiska storheternas torg (kroatiska: Trg hrvatskih velikana) är ett av de mer centrala torgen i Zagreb i Kroatien. Det ligger öster om Ban Jelačićs torg i Nedre staden.

Historik och arkitektur 
Fram till slutet av första världskriget var området där torget idag ligger ännu inte bebyggt. På platsen för dagens torg låg en marknadsplats. Torget formades genom uppförandet av två symmetriska och monumentala byggnader; Börspalatset projekterat av Viktor Kovačić och uppfört 1923-1927 rymmer idag Kroatiska nationalbanken samt en byggnad som delvis skapades av Aladar Baranyai och som idag används av Kroatiska vetenskaps-, utbildnings- och idrottsdepartementet. I den västra delen av torget finns en modernistisk byggnad projekterad av Bela Auer 1929. Jämte denna står en byggnad av Pavao Deutsch från 1931. I den norra delen av torget finns en byggnad från 1928 av Hugo Ehrlich. 1995 fick torget två trekantiga fontäner som projekterades av Mihajlo Kranjc. Den ena av dessa placerades framför nationalbanken och den andra framför departementets byggnad.

Tidigare namn 
Sedan torgets anläggning 1928 har det burit följande namn;

Panoramavy

Referenser

Fotnoter 

Torg i Zagreb
Donji grad
Patema upp och ner

Patema upp och ner (japanska: サカサマのパテマ, Sakasama no Patema; även känd som Patema uppochner) är en japansk animerad fantasyfilm från 2013. Den är regisserad av Yasuhiro Yoshiura. Filmen, som hade japansk premiär 9 november 2013, föregicks under 2012 av en fyra avsnitt lång ONA-serie som strömmades på Internet. Filmen har också visats i Storbritannien och hade svensk premiär 18 januari 2014, i samband med Göteborgs filmfestival.

Handling och roller
Patema har hela sitt liv levt i underjorden. Hennes folk drevs på grund av en energikatastrof ner i tunnlarna, där hon vandrar omkring uttråkad. Samtidigt drömmer hon om livet ovanför ytan. Plötsligt snubblar hon in ett äventyr ovan jord, ett äventyr som bokstavligen vänder upp och ner på hennes värld. Hon riskerar att slungas rakt ut i rymden men räddas av sin nyfunne vän Age. De två tar itu med kampen mot tyngdlagen samt de onda krafter som håller deras två folk åtskilda.

Rollfigurer
Patema (パテマ; japansk röst: Fujii Yukiyo)
Age (エイジ, Eiji; Nobuhiko Okamoto)
Porta (ポルタ, Poruta; Oohata Shintaro)

Stil och mottagande
Patema upp och ner är en fantasyfilm riktad mot en allålderspublik. På Göteborgs filmfestival liknade arrangörerna filmen med filmer som Det levande slottet (Studio Ghibli) och Momo e no tegami (visad på 2013 års festival). Den har som "familjefilm" en annorlunda stil och målgrupp än regissörens tidigare Eve no jikan (engelska: Time of Eve), en ONA-serie om androider, människor, roller och alienering.

Filmen vann både Publikpriset (Audience Award) och Domarpriset (Judges Award) vid 2013 års Scotland Loves Anime-festival. Den nominerades också till Asia Pacific Screen Award for Best Animated Feature Film vid den sjunde Asia Pacific Screen Awards.

Referenser

Källnoter

Externa länkar
 
Patema Inverted: Beginning of the Day on Niconico 
 
 

Japanska filmer 2013
Anime (ONA)
Japanska fantasyfilmer
WP:Projekt Japan
Animerade filmer 2013
Franz Engelke

Franz Engelke född 15 april 1887 i Uddevalla, död 1 maj 1936 i Saltsjöbaden,  var en svensk affärsman, teaterdirektör och regissör.

Biografi
Engelke var yngst av sex barn till Portugals vicekonsul Carl Engelke och hans hustru Jenny Juliana Amalia, född Rydberg. 

Han kom tidigt in i affärslivet och 1923 etablerade han sig i Stockholm med kappfabrik och kapphandel. Så småningom utvecklade sig firman till ett tiotal dotterbolag över hela landet. Efter att tidigare ha köpt kappor utomlands flyttade han 1933 tillverkningen till Sverige. Fabriken låg i Hasse W. Tullbergs förlagshus vid Kungsbroplan 3. Han fälldes i rätten för att ha gjort reklam för att hans kappfabrik var störst i Sverige, men senare visade det sig att ett antal kappor fortfarande köptes in från fabriker i utlandet.

1929 gav han sig in i teatervärlden och tog över Vasateatern från Albert Ranft då dennes Operettaktiebolaget gått i konkurs. Hans tid som teaterdirektör omgärdades av skandalrubriker. Kapellmästaren Hjalmar Meissner och skådespelarna Emma Meissner, Elsa Wallin, Karin Ygberg och Tage Almqvist avskedades utan förvarning. Gustaf Bergman stämde Engelke för att ha blivit avstängd från sin tjänst som förste regissör. Rätten gick på Engelkes version och Bergman dömdes att betala Engelkes rättegångskostnader. Skådespelaren Lars Egge stämdes av Engelke för kontraktsbrott för att ha vägrat åka på turné med teatern, men Engelke dömdes att betala Egges löneanspråk och rättegångskostnader. Thor Modéen gjorde entré på teatern i revyn Stockholm blir Stockholm, men råkade i gräl med Engelke och lämnade teatern ett par månader senare. Textförfattaren Karl-Ewert stämde Engelke för uteblivet honorar för sina sångtexter i revyn Sjö och fart. 

Från 1931 hyrde han ut teatern till Gösta Ekman. Under en period drev han även Casino i Köpenhamn. Engelke lade ned sin teaterverksamhet 1932 och återgick till klädesindustrin. Engelke planerade att överta både Oscarsteatern och Odéonteatern 1933, men de planerna realiserades aldrig. 

Han avled av hjärnblödning efter en tids lunginflammation. Han jordfästes den 7 maj i Norra krematoriet och gravsattes i familjegraven på Uddevallas norra kyrkogård. Efter Engelkes död uppstod en arvstvist mellan hans tre överlevande systrar. I ett testamente från 1934 skulle hela arvslotten tillfalla systern Bertha Olling. Testamentet annullerades året därpå och arvslotten skulle delas lika mellan systrarna. Detta bestreds av Olling, men 1938 fastställde Svea Hovrätt det tidigare testamentet ogiltigt.

Engelke omnämns i tre av Karl Gerhards kupletter, bland annat Handarbetsvisan.

Referenser

Noter

Källor
 Vem och Vad? Person- och kulturhistorisk nyckel till Ernst Rolfs kupletter. Elisabet Hemström, Falu kulturnämnd
 Svenskt biografiskt lexikon artikeln "Adolf B Niska" av Bengt Haslum 
 Svenska dagbladets årsbok, 1929
 

Svenska teaterchefer
Svenska teaterregissörer
Födda 1887
Avlidna 1936
män
Alfred Billberg

Alfred Billberg, född 24 juli 1814 i Stockholm, död där 2 juli 1889, var en svensk psykiater. 

Billberg blev student vid Uppsala universitet 1834, medicine kandidat 1844, medicine licentiat 1849, kirurgie magister 1850 och medicine doktor samma år. Han var underläkare vid Danviks dårhus 1850–51, brunns- och badläkare vid Södertälje vattenkuranstalt 1852–55 och vid Grundsborgs vattenkuranstalt 1856 och t.f. extra bataljonsläkare vid Skärgårdsartilleriet 1867–72. Han var innehavare av en vård- och kuranstalt för nerv- och sinnessjuka i Stockholm från 1872.

Källor

Svenska psykiatrer
Läkare från Stockholm
Födda 1814
Avlidna 1889
Män
Browalls

Browalls är en svensk TV-serie i tio avsnitt från 1999 i regi av Christjan Wegner. Serien bygger på en idé av Peter Settman och i rollerna ses bland andra Tomas Pontén, Roberto Gonzalez och Kajsa Staaf.

Browalls sändes i tio delar mellan den 10 april och 12 juni 1999 i SVT2 (med repriser i SVT1). Serien hade tre olika manusförfattare, Per Simonsson, Stefan Roos och Mårten Klingberg. Den producerades av Settman med Tommy Starck som exekutiv producent och Margarete Jangård som assisterande producent. Den fotades av Pär Nordahl och Settman och klipptes av Daniel Lägersten.

Handling

Rollista 
 Tomas Pontén – Carl-Henrik Browall
 Mikael Riesebeck – Markus Browall
 Kajsa Staaf – Elin Browall
 Roberto Gonzalez – Kerim Gerges
 Polly Kisch – Jasmine Gerges
 Ingvar Andersson – kennelmannen
 Siw Erixon – Marianne Green
 Leif Forstenberg – husvärden
 Leif Hedberg – Aminoff
 Lars Humble – Ingvar Jernbratt
 Per-Åke Larsson – Agne Martinsson
 Per Lasson – Agne Martinsson
 Jan Lerning – änklingen
 Karl Gustaf Lindström – äldre herre
 Kenneth Milldoff – Bengt Johansson
 Håkan Mohede – Albrekt Bixelius
 Joakim Narin – Roland Fors
 Håkan Paaske – Lennart
 Vanja Rodefeldt – äldre dam
 Birgitta Sanderberg – Mona Stenström
 Tommy Starck – bisittare
 Emy Storm – fru Bergström
 Isidor Torkar – SÄPO 2
 Matthias Hahne Thorbjörnsson - Viggo

Referenser 

Svenska komediserier på TV
Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 1999
TV-serieavslutningar 1999
Fiktiva familjer
Alfred Pettersson (psykiater)

Magnus Alfred Pettersson, född 11 september 1846 i Norrköping, död 1920, var en svensk psykiater. 

Pettersson blev student vid Uppsala universitet 1868, medicine kandidat 1882 och medicine licentiat 1888. Han var t.f. biträdande läkare vid Uppsala hospital 1888–89, biträdande läkare där 1889–98 samt läkare vid Nyköpings hospital 1898–1901 och överläkare där 1901–08.

Källor

Svenska psykiatrer
Läkare från Norrköping
Födda 1846
Avlidna 1920
Män