kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Rumar

Lars Hugo Rumar, född 25 november 1935 i Västerviks församling i Kalmar län, är en svensk arkivarie och historiker.

Lars Rumar var arkivarie vid landsarkiven i Härnösand och Vadstena 1967-1977, landsarkivarie i Östersund 1977-95 och därefter förste arkivarie och ansvarig för Sveriges Pressarkiv vid Riksarkivet i Stockholm fram till sin pensionering 2000. Han har utöver nedan nämnda monografier publicerat ett 30-tal tidskriftsartiklar i historiska och arkivvetenskapliga ämnen samt varit redaktör för bl.a. Presshistorisk årsbok och för boken "Helgonet i Nidaros. Olavskult och kristnande i Norden" (Skrifter utgivna av Riksarkivet 3) 1997. Under åren 2002-2006 var han sekreterare i Gränsdragningskommissionen för Renskötselområdet vars arbete resulterade i betänkandet "Samernas sedvanemarker" (SOU 2006:14).

Han fick Johan Nordlander-sällskapets kulturpris 1999 samt Svenska Samernas Riksförbunds hederspris 2015.

Bibliografi i urval
Jordbrug og braendevinsbraending. Erhvervshistorisk årbog 1966-1967. Meddelelser fra Erhvervsarkivet nr. 17-18 (170 s.). Universitetsforlaget i Aarhus (licentiatavhandling vid universitetet  i Lund, översatt och tryckt i Danmark) 
 Historia kring Kölen: en bok om Jämtland, Härjedalen och Tröndelagen, Jämtlands läns museum, Östersund 1991,  
Samverkan i arkivfrågan?: en utredning om arkiven i Jämtlands län, Länsstyrelsen i Jämtlands län, Östersund 1986, ISSN 0281-2525, nr 1986:1
 Mark och rätt i sameland. (medförfattare Lennart Lundmark) Institutet för Rättshistorisk forskning 2008
 Historien och Härjedalsdomen. En kritisk analys. Vaarttoe/Centrum för samisk forskning, Umeå 2014,

Källor
Om Rumar på Riksarkivets webbplats, läst 2014-02-19

Fotnoter

Svenska landsarkivarier
Personer från Västervik
Födda 1935
Levande personer
Män
Brand New Car

Brand New Car går som spår nio på Rolling Stones album Voodoo Lounge, släppt 12 juli 1994. Låten spelades in i juli - augusti och november - december 1993 och skrevs av Mick Jagger och Keith Richards. Låten är en av de första där inte Bill Wyman medverkar som basist.

Den dubbeltydiga texten handlar både om en bil och en kvinna. "Jack her up baby, go on, open the hood / I want to check if her oil smells good / Mmmm ... smells like caviar" ("Lyft upp henne raring, fortsätt, öppna motorhuven / Jag vill kolla om hennes olja doftar gott / Mmmm ... doftar som kaviar"), lyder några strofer. "I got a brand new car" ("Jag har skaffat en splitter ny bil"), lyder refrängen på den fyra minuter och 13 sekunder långa låten.

Medverkande musiker

Mick Jagger - elgitarr, sång och bakgrundssång
Keith Richards - elgitarr, elbas och bakgrundssång
Charlie Watts - trummor
Chuck Leavell - piano
Lenny Castro - slagverk
Luis Jardim - slagverk
David McMurray - saxofon
Mark Ishan - trumpet
Ivan Neville - bakgrundssång

Källor

 http://www.keno.org/stones_lyrics/brand_new_car.htm

Låtar av Rolling Stones
Sånger 1994
Friedrich von der Schulenburg

Friedrich Bernhard Karl Gustav Ulrich Erich Graf von der Schulenburg, född 21 november 1865 i Bobitz, död 19 maj 1939 i Sankt Blasien, var en tysk general i kavalleriet och nazistisk politiker. I slutet av första världskriget dekorerades han med Pour le Mérite med eklöv.

Biografi 
von der Schulenburg var mellan 1902 och 1906 militärattaché i London. Han stred i första världskriget och entledigades 1920 från aktiv tjänst som generalmajor.

Under 1920-talet gav sig von der Schulenburg in i politiken och blev 1925 riksdagsledamot för Deutschnationale Volkspartei (DNVP). År 1931 blev han medlem av Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och två år senare gick han med i Sturmabteilung (SA). Från 1933 var han riksdagsledamot för NSDAP och blev inom SA rådgivare i militära frågor. År 1934 överflyttades han på egen begäran från SA till Schutzstaffel (SS), inom vilket han uppnådde tjänstegraden Gruppenführer.

von der Schulenburg avled 1939. Vid hans begravning var Adolf Hitler personligen närvarande.

Familj 
Friedrich von der Schulenburg var gift med Freda-Marie von Arnim (1873–1939). Paret fick sex barn:
 Johann Albrecht (1898–1944)
 Wolf-Werner (1899–1944)
 Adolf-Heinrich (1901–1940)
 Fritz-Dietlof (1902–1944)
 Elisabeth (1903–2001)
 Wilhelm (1904–1936)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1865
Avlidna 1939
Män
Tyska generaler
Personer i Tyskland under första världskriget
Mottagare av Pour le Mérite
SA-officerare
Personer från Mecklenburg-Vorpommern
SS-Gruppenführer
Kemberg

Kemberg är en stad i Landkreis Wittenberg i det tyska förbundslandet Sachsen-Anhalt. Kemberg omnämns för första gången i ett dokument från år 1346.

De tidigare kommunerna Dabrun, Eutzsch, Rackith, Radis, Reuden, Rotta, Schleesen, Selbitz, Uthausen och Wartenburg uppgick i  den 1 januari 2010.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Wittenberg
Bobitz

Bobitz är en kommun i Landkreis Nordwestmecklenburg i det tyska förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern. Bobitz har omkring   invånare. Kyrkan i Beidendorf i Bobitz har anor från 1200-talet.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Dorf Mecklenburg-Bad Kleinen tillsammans med kommunerna Bad Kleinen, Barnekow, Groß Stieten, Dorf Mecklenburg, Hohen Viecheln, Lübow, Metelsdorf och Ventschow.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Nordwestmecklenburg
Sankt Blasien

St. Blasien är en stad i Landkreis Waldshut i regionen Schwarzwald-Baar-Heuberg i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.  Sankt Blasien, som för första gången omnämns i ett dokument från år 858, har cirka  invånare.

Staden ingår i kommunalförbundet St. Blasien tillsammans med kommunerna Bernau im Schwarzwald, Dachsberg (Südschwarzwald), Häusern, Höchenschwand, Ibach och Todtmoos.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Waldshut
Walser

Walser är ett namn för de tyskspråkiga bergsbönder som från sent 1100-tal till mitten av 1300-talet lämnade östra Valais och koloniserade höglänta nederbördsrika delar av Alperna över ett 300 kilometer långt område, liksom deras avkomlingar. Denna kolonisation initierades av länsherrar som ville säkra sitt eget höghetsområde och ofta gav walsersamhällena speciella rättigheter. Walsernas huvudnäring var boskapsskötsel men de utförde även bergstransporter och gjorde krigstjänst.

Ungefär 150 orter i Alperna räknas numera som Walsersamhällen. Flera ligger i de schweiziska kantonerna Bern, Uri, Ticino, Sankt Gallen och framför allt Graubünden med orter som Davos, Klosters och Vals. Utanför Schweiz räknas Macugnaga, Gressoney och Alagna Valsesia i Italien runt Monte Rosa samt i Formazza-dalen, Vallorcine i franska Savojen, Triesenberg i Liechtenstein, liksom Grosswalsertal och Kleinwalsertal i Österrike som präglade av Walser.

Walserna anpassade sig till de lokala förhållandena och det är idag svårt att påvisa vanor som härstammar från Valais. Det viktigaste särdraget är en ålderdomlig alemannisk dialekt, som dock övergivits i Frankrike och delvis i Italien.

Referenser

Fotnoter

Webbkällor 
 
 Internationell Web-Portal om Walser på engelska, tyska, franska och italienska

Alperna
Germaner
Hasselhoff – en svensk talkshow

Hasselhoff – en svensk talkshow är en engelsk- och svenskspråkig pratshow i TV3, som producerades i Sverige. Programmet leddes av den amerikanska skådespelaren och sångaren David Hasselhoff. Programmet sändes i en säsong våren 2014 på TV3. 

I talkshowen gästas David Hasselhoff av kända svenskar. Programmet innehåller även sketcher där Kristoffer Appelquist och David Sundin medverkar. Gästerna blir intervjuade på engelska, samtidigt som David själv, under programseriens gång, försöker lära sig det svenska språket och den svenska kulturen.

I studion har David ett husband som heter Emma and The Hoffbeats, med saxofonisten Emma Essinger i fronten. De är med och spelar programmets ledmotiv Keep On Smiling av Tom Jones, med David Hasselhoff själv som sjunger. De är också med och spelar olika svenska låtar som presenteras när gästerna kommer in, som bland annat Ramlar av Håkan Hellström och Här kommer Pippi Långstrump. Dessutom spelar de i bakgrunden när David Hasselhoff ibland sjunger egna låtar i slutet av programmet. 2015 gjordes en finsk version, "David Hasselhoff Show".

Avsnitt

Källor 

TV-seriestarter 2014
TV-serieavslutningar 2014
TV-program i TV3
Svenska TV-serier från 2010-talet
Jurij Iljin

Jurij Ivanovytj Iljin (ukrainska: Юрій Іванович Ільїн) född 21 augusti 1962 i Rogatjov (nu Rahatjoŭ), Vitryska SSR, Sovjetunionen, var stabschef för de militära styrkorna i Ukraina under några dagar i februari 2014, då han 19 februari 2014 övertog posten från Volodymyr Zamana. Iljin avskedades efter bara några dagar på posten som överbefälhavare, efter statskuppen 22 februari har den tillfällige presidenten Oleksandr Turtjynov övertagit rollen som överbefälhavare för landets militära styrkor. Iljin blev inlagt på sjukhus efter en hjärtattack den 27 februari. Han lämnade sin post som stabschef för de militära styrkorna 28 februari. Han ansågs även ha för nära band med den förra presidenten Viktor Janukovitj.

Iljin startade sin militära karriär i den sovjetiska Svartahavsflottan. I samband med Sovjetunionens upplösning 1991/1992 tillföll större delen av flottan Ukraina, då större delen av flottan var förlagd på det som blev ukrainskt territorium. Iljin tjänstgjorde därefter i Ukrainas flotta senast som viceamiral.

Källor
 Vizeadmiral Jurij Iljin zum Befehlshaber der Seestreitkräfte der Ukraine ernannt 

Ukrainska militärer
Män
Födda 1962
Levande personer
Personer i Ukraina under 2000-talet
Personer från Rahatjoŭ
Filip Gerhardsson

Filip Gerhardsson, född 3 mars 1923 i Vännfors i Vännäs kommun, är en svensk polis och dialektforskare.

Filip Gerhardsson har bland annat varit polismästare i Skellefteå. Han har efter sin pensionering 1988 arbetat som dialektforskare och bland annat varit programledare, tillsammans med Per Runesson, för Ordbruk i 291 avsnitt i Sveriges Radio Västerbotten 1997–2005. I programmet har insamlats dialektord, vilka har dokumenterats av Institutet för språk och folkminnen

Han fick Johan Nordlander-sällskapets kulturpris 2009.
Han fick Umeå kommuns Minerva-pris 2011.

Bibliografi i urval
Medan jag ännu minns, Svenska polisidrottsförlaget 2004,  
Dialekt, riksspråk och blandspråk, i Västerbotten 2005:1, Umeå, ISSN 0346-4938

Noter

Svenska polismästare
Svenska dialektforskare
Personer från Vännäs socken
Födda 1923
Svenska hundraåringar
Levande personer
Män
Wilhelm Ohnesorge

Wilhelm Ohnesorge, född 8 juni 1872 i Gräfenhainichen, död 1 februari 1962 i München, var en tysk nazistisk politiker.

Ohnesorge var rikspostminister från 1937 till 1945.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Politiker i Nazityskland
Personer från Gräfenhainichen
Födda 1872
Avlidna 1962
Män
Bård Ylvisåker

Bård Ylvisåker, född 21 mars 1982, är en norsk komiker, artist och programledare. Han är en av bröderna i revy- och komikerduon Ylvis och har varit programledare i Norges herligste och I kveld med Ylvis på TV-kanalen TVNorge.

Han är yngre bror till Vegard Ylvisåker.

Källor

Externa länkar
 
 
 I Kveld med Ylvis på TVNorge
 Officiell hemsida för Ylvis

Norska komiker
Norska TV-programledare
Personer i Norge under 2000-talet
Födda 1982
Levande personer
Män
Sammanfattning av sönderfallet

Sammanfattning av sönderfallet (originalets titel: Précis de décomposition) är en samling essäer av E.M. Cioran, vars första upplaga kom ut 1949 på förlaget Éditions Gallimard. En svensk översättning utförd av Niclas Lundkvist, med ett efterord av Sven André, gavs ut av h:ström - Text & Kultur 2013.

Källor

Franskspråkig litteratur
Rumänsk litteratur
Litteratur 1949
Johan Norenius

Johan Erik Norenius, född 22 november 1867, död 18 september 1934, var en svensk missionär.

Norenius blev teologie kandidat i Uppsala 1895, prästvigdes 1896 och anställdes samma år i svenska kyrkans missionsstyrelses tjänst för missionsarbete i Sydafrika, där han kom att verka vid Oscarsberg (Rorke’s Drift), Dundee och i Johannesburg. 1912 blev Norenius missionsstyrelsens ombud i Sydafrika och 1924 prost. Norenius har bland annat utgett Bland zuluer och karanger (2 band, 1924–1925).

Källor

Noter 

Svenska missionärer
Svenska präster under 1900-talet
Födda 1867
Avlidna 1934
Män
Svensk uppslagsbok
E311 (UAE)

E311 eller Sheikh Mohammad Bin Zayed Road, är en motorväg i Förenade arabemiraten som går utefter kusten från Jebel Ali hamn, Dubai i sydväst, via Sharjah, Ajman och Umm al-Qaywayn till Ras al-Khaimah i nordost. Den går ungefär 10 kilometer in i landet och är med sina drygt 140 kilometer en av Förenade arabemiratets största vägar. Vägen byggdes ursprungligen som en ringled för tung trafik runt Dubai men byggdes ut norrut och hade 2005 nått Ras al-Khaimah i norr. Vägen benämndes tidigare Emirates Road men bytte 2013 namn till Sheikh Mohammad Bin Zayed Road.

E311:an är normalt 6-filig men expanderar upp till 10 och 12 filer i större delen av dess sträckning genom Dubai.

Referenser

Noter 

Vägar i Förenade arabemiraten
Motorvägar
E611 (UAE)

E611 eller Emirates Road är en motorväg i Förenade arabemiraten som följer kusten från Dubais västligaste del, via Sharjah, Ajman och Umm al-Qaywayn till Ras al-Khaimah i nordost. Den går ungefär 10-15 kilometer in i landet, parallellt med E311, och är med ungefär 100 kilometer en av Förenade arabemiratets största vägar. Vägen påbörjades 2006 och byggdes utanför E311:an som en andra ringled för tung trafik utanför stadsbegyggelsen. E611:an benämndes tidigare Kringfartsvägen (Bypass Road) men bytte i januari 2013 namn till Emirates Road.

E611:an är normalt 8-filig och det finns planer på att förlänga den i både nordlig och sydlig riktning.

Referenser

Noter 

Vägar i Förenade arabemiraten
Motorvägar
Christian Ranucci

Christian Ranucci, född 1954, död 1976 (avrättad genom giljotinering), var en fransk brottsling, dömd till döden och avrättad för kidnappning och mord på en liten flicka. Hans avrättning blev en av de sista tre i Frankrikes historia, då president Valéry Giscard d'Estaing trots den motvilja han uttryckt mot avrättningar under valrörelsen 1974 valde att inte bevilja Ranuccis nådeansökan. I juni och september 1977 avrättades Jerome Carrein och Hamida Djandoubi vilka blev de sista fallen efter Ranuccis.

Källor 

Franska mördare
Personer som blivit avrättade av Frankrike under 1900-talet
Födda 1954
Avlidna 1976
Män
Personer som blivit avrättade med giljotin
Arne Carlson

Arne Helge Carlson, född 24 september 1934 i New York i New York, är en amerikansk republikansk politiker. Han var Minnesotas guvernör 1991–1999.

Carlsons föräldrar var invandrare från Sverige och familjen hade det kärvt under 1930-talets stora depression.

Carlson studerade vid Williams College och University of Minnesota. År 1967 kandiderade han utan framgång i borgmästarvalet i Minneapolis.

Carlson efterträdde 1991 Rudy Perpich som Minnesotas guvernör och efterträddes 1999 av Jesse Ventura.

Referenser

Guvernörer i Minnesota
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från New York
Födda 1934
Levande personer
Män
Alumner från University of Minnesota
Alumner från Williams College
C. Elmer Anderson

Clyde Elmer Anderson, född 16 mars 1912 i Brainerd, Minnesota, död 22 januari 1998 i Brainerd, Minnesota, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Minnesotas viceguvernör 1939–1943 och 1945–1951. Därefter var han Minnesotas guvernör 1951–1955.

Andersons föräldrar Fred och Anna var invandrare från Finland. Hans föräldrar var svenskspråkiga österbottningar och kom båda från Lappfors by i Esse, Österbotten.  C. Elmer Anderson avbröt sina studier vid University of Minnesota och tog anställning vid News Service, Inc., ett företag som han några år senare köpte.

Anderson efterträdde 1939 Gottfrid Lindsten som Minnesotas viceguvernör och efterträddes 1943 av Edward John Thye. Två år senare tillträdde Anderson på nytt som viceguvernör. Guvernör Luther Youngdahl avgick 1951 och efterträddes av Anderson. Han efterträddes sedan 1955 som guvernör av Orville Freeman.

Anderson var borgmästare i Nisswa, Minnesota 1960-1962 och i Brainerd 1976–1986.

Referenser

Externa länkar

Viceguvernörer i Minnesota
Guvernörer i Minnesota
Borgmästare i USA
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Crow Wing County
Födda 1912
Avlidna 1998
Män
Alumner från University of Minnesota
Dynamo Alma-Ata

Dynamo Alma-Ata (ryska: Динамо (Алма-Ата)) var en kazakisk idrottsförening i Almaty som var framgångsrik i en mängd sporter under sovjettiden, bland annat i bandy, brottning, friidrott, gymnastik, landhockey och vattenpolo. Klubben bildade 1932 och upplöstes 1995, några år efter Kazakstans självständighet.

Nikolaj Starostin, som var med och grundade Spartak Moskva, tränade Dynamo Alma-Atas fotbolls- och ishockeylag under sin exil i Alma-Ata.

Klubben blev sovjetisk mästare i bandy två gånger, 1977 och 1990, och vann Europacupen i bandy 1978. Klubbens hemmaplan var Medeo.

Klubben var Sovjetunionens mest framgångsrika klubb i landhockey, med femton sovjetiska mästerskap. Dess tränare Eduard Ajrich var även bandylagets tränare under ett antal säsonger, inklusive vid den första titeln i Sovjet-mästerskapet.

Bandyklubbar i Kazakstan
Brottningsklubbar
Friidrottsklubbar
Gymnastikklubbar
Landhockeyklubbar
Vattenpoloklubbar
Luther Youngdahl

Luther Wallace Youngdahl, född 29 maj 1896 i Minneapolis, Minnesota, död 21 juni 1978 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker och jurist. Han var Minnesotas guvernör 1945–1951.

Youngdahl deltog i första världskriget och utexaminerades 1919 från Gustavus Adolphus College. År 1921 avlade han juristexamen vid Minnesota College of Law och inledde sedan en framgångsrik juristkarriär. Mellan 1942 och 1946 tjänstgjorde han som domare i Minnesotas högsta domstol.

Youngdahl efterträdde 1947 Edward John Thye som Minnesotas guvernör och efterträddes 1951 av C. Elmer Anderson. Därefter tjänstgjorde han som domare i en federal domstol. Youngdahl avled 1978 i cancer och gravsattes på Arlingtonkyrkogården. Han var av svensk härkomst.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Minnesota
Amerikanska republikaner
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Minneapolis
Födda 1896
Avlidna 1978
Män
Alumner från Gustavus Adolphus College
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Joseph A.A. Burnquist

Joseph Alfred Arner Burnquist, född 21 juli 1879 i Dayton i Iowa, död 12 januari 1961 i Minneapolis i Minnesota, var en amerikansk republikansk politiker. Han var Minnesotas viceguvernör 1913–1915, guvernör 1915–1921 och delstatens justitieminister 1939–1955.

Burnquist var av svensk härstamning.

Burnquist studerade vid Carleton College, Columbia University och University of Minnesota. Han verkade som praktiserade advokat i Saint Paul och Minneapolis. Han var ledamot av Minnesotas representanthus 1909–1911.

Burnquist efterträdde 1913 Sam Y. Gordon som Minnesotas viceguvernör. Guvernör Winfield Scott Hammond avled 1915 i ämbetet och efterträddes av Burnquist. Han efterträddes sedan 1921 som guvernör av J.A.O. Preus.

Burnquist efterträdde 1939 William S. Ervin som Minnesotas justitieminister och efterträddes 1955 av Miles Lord.

Burnquist avled 1961 och gravsattes på Lakewood Cemetery i Minneapolis. Han var av svensk härkomst.

Referenser

Externa länkar

Viceguvernörer i Minnesota
Guvernörer i Minnesota
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Webster County, Iowa
Födda 1879
Avlidna 1961
Män
Okinawa Churaumi-akvariet

Okinawa Churaumi-akvariet (沖縄美ら海水族館, Okinawa Churaumi Suizokukan) i Okinawa i Japan är ett av världens största offentliga akvarier.
Huvudkaret innehåller 7500 kubikmeter vatten. Det har ett 8,2 meter högt och 22,5 meter brett akrylfönster och det är listat i Guinness rekordbok som världens största akvariefönster. Valhaj och manta är två av de många arter som finns i huvudakvariet.

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Akvarier
Byggnader och anläggningar i Okinawa prefektur
WP:Projekt Japan
Atlantic Power

Atlantic Power Corporation, ( TSX: ATP), är en amerikansk elproducent som utvinner elektricitet av kol, naturgas och vattenkraft. Företaget är involverade i 29 kraftverksprojekt som spänner sig över elva  delstater i USA och två kanadensiska provinser. För år 2011 producerade projekten 3 018 MW brutto varav de förfogade över 2 098 MW.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska energiföretag
Företag bildade 2004
Företag i Boston
Företag listade på NYSE
Företag listade på Toronto Stock Exchange
Flens-Arena

Flens-Arena (före detta Campushalle) är en idrottshall i Flensburg i Tyskland. Den har kapacitet för 6 500 åskådare och är hemmaarena för handbollslaget SG Flensburg-Handewitt.

Externa länkar 

  

Byggnader och anläggningar i Flensburg
Sportanläggningar i Schleswig-Holstein
Sporthallar i Tyskland
Storheikkilä observatorium

Storheikkilä observatorium (finska: Iso-Heikkilän tähtitorni) är ett astronomiskt observatorium i stadsdelen Storheikkilä (finska: Iso-Heikkilä) i Åbo.
Det byggdes 1935–1936 och drevs av Åbo universitet fram till 1972. Observatoriet ägs nu av Åbo stad och drivs av åboavdelningen av Astronomiska föreningen Ursa.

Observatoriet innehåller ett 13 och 15 cm teleskop konstruerat av Yrjö Väisälä, och en 19 cm Schmidt-Väisälä-kamera. Tidigare var en 50 cm kamera placerad i kupolen, men denna flyttades till Pemar 1963.
 
Observatoriet i Storheikkilä var Åbo universitetsobservatorium fram till 1952, och drevs av Väisäläs forskningsgrupp. Det ligger i utkanten av centrala Åbo. Eftersom staden växte, med tilltagande ljusföroreningar, flyttades universitetets observatorium 1952 till en ny anläggning i Tuorla i S:t Karins.

Externa länkar
Bilder på Advisor.Travel

Observatorier i Finland
Astronomi i Finland
Byggnader och anläggningar i Åbo
Vetenskapsåret 1936
Teufelsberg

Teufelsberg är en konstgjord höjd i Berlin, Tyskland, belägen i stadsdelen Grunewald i västra delen av staden. Toppen befinner sig 120,1 meter över havet vilket gör den till Berlins näst högsta höjd efter Arkenberges deponi i norra Berlin och något högre än Berlins högsta naturliga höjd, Grosser Müggelberg i stadens östra utkant.

Sedan början av 2000-talet är Teufelsberg som en del av skogen Grunewald officiellt ett skogs- och friluftsområde, och inga av de ombyggnadsplaner för området som diskuterats har satts i verket. Den tidigare amerikanska radaranläggningen från kalla kriget på toppen är tillgänglig via guidade visningar för allmänheten.

Historia 
På platsen började under andra världskriget en försvarsteknisk forskningsanläggning uppföras, men projektet slutfördes aldrig. Efter krigsslutet kom platsen att användas som tippningsplats för rasmassor från det sönderbombade Berlin, med stöd av de bastanta väggarna i den ofullbordade byggnaden, och omkring en tredjedel av den totala mängden undanschaktat material lagrades vid Teufelsberg under åren 1950-1972, 26 miljoner kubikmeter eller motsvarande omkring 15 000 byggnader. 

Efter att tippningen avslutats 1972 kom höjden att täckas med jord och planteras, och var då Västberlins högsta höjd. Höjden döptes till Teufelsberg, efter den närbelägna sjön Teufelssee i Grunewald. Under 1970- och 1980-talen byggdes även anläggningar för vintersport på bergssluttningen.

På toppen av Teufelsberg uppförde USA en övervakningsstation, där bland annat USA:s armé och National Security Agency bedrev luftövervakning och signalspaning under kalla kriget. Stationen stängdes 1991 då de allierade ockupationstrupperna lämnade Berlin. 

Efter Tysklands återförening fanns planer på att bebygga toppen med exklusiva lägenheter, ett hotell, ett museum och en restaurang. I samband med de inledande byggarbetena nådde höjden officiellt sin nuvarande höjd på 120,1 meter. På grund av protester från boende i området och en konkurs färdigställdes aldrig anläggningen på toppen, utan läts under en tid förfalla.

Teufelsberg i kultur och media 
Teufelsberg har bland annat varit inspelningsplats för filmerna Wir sind die Nacht (2010) och The Gamblers (2007).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Turistwebbplats (på engelska)

Berg i Berlin
Grunewald (stadsdel)
Konstgjorda berg