kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lygodium smithianum

Lygodium smithianum är en ormbunkeart som beskrevs av Presl. Lygodium smithianum ingår i släktet Lygodium och familjen Lygodiaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
smithianum
Lygodium trifurcatum

Lygodium trifurcatum är en ormbunkeart som beskrevs av Bak. Lygodium trifurcatum ingår i släktet Lygodium och familjen Lygodiaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
trifurcatum
Lygodium venustum

Lygodium venustum är en ormbunkeart som beskrevs av Olof Peter Swartz. Lygodium venustum ingår i släktet Lygodium och familjen Lygodiaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
venustum
Lygodium versteegii

Lygodium versteegii är en ormbunkeart som beskrevs av Christ. Lygodium versteegii ingår i släktet Lygodium och familjen Lygodiaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
versteegii
Lygodium volubile

Lygodium volubile är en ormbunkeart som beskrevs av Olof Peter Swartz. Lygodium volubile ingår i släktet Lygodium och familjen Lygodiaceae. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
volubile
Lygodium yunnanense

Lygodium yunnanense är en ormbunkeart som beskrevs av Ren-Chang Ching. Lygodium yunnanense ingår i släktet Lygodium och familjen Lygodiaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
yunnanense
Schizaeaceae

Schizaeaceae är en familj av ormbunkar. Schizaeaceae ingår i ordningen Schizaeales, klassen Polypodiopsida, fylumet kärlväxter och riket Plantae. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Schizaeaceae 34 arter. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
Schizaeaceae
Actinostachys

Actinostachys är ett släkte av ormbunkar. Actinostachys ingår i familjen Schizaeaceae.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Ormbunksväxter
Actinostachys
Actinostachys balansae

Actinostachys balansae är en ormbunkeart som först beskrevs av Fourn., och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys balansae ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
balansae
Actinostachys confusa

Actinostachys confusa är en ormbunkeart som först beskrevs av Solling, och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys confusa ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
confusa
Actinostachys digitata

Actinostachys digitata är en ormbunkeart som först beskrevs av Carolus Linnaeus, och fick sitt nu gällande namn av Nathaniel Wallich och Reed. Actinostachys digitata ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Ormbunksväxter
digitata
Actinostachys inopinata

Actinostachys inopinata är en ormbunkeart som först beskrevs av Selling, och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys inopinata ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
inopinata
Actinostachys intermedia

Actinostachys intermedia är en ormbunkeart som först beskrevs av Georg Heinrich Mettenius, och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys intermedia ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
intermedia
Actinostachys laevigata

Actinostachys laevigata är en ormbunkeart som först beskrevs av Georg Heinrich Mettenius, och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys laevigata ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
laevigata
Actinostachys macrofunda

Actinostachys macrofunda är en ormbunkeart som beskrevs av Bierh. Actinostachys macrofunda ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
macrofunda
Actinostachys melanesica

Actinostachys melanesica är en ormbunkeart som först beskrevs av Selling, och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys melanesica ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
melanesica
Actinostachys oligostachys

Actinostachys oligostachys är en ormbunkeart som beskrevs av Bierh. Actinostachys oligostachys ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
oligostachys
Actinostachys pennula

Actinostachys pennula är en ormbunkeart som först beskrevs av Olof Peter Swartz, och fick sitt nu gällande namn av William Jackson Hooker. Actinostachys pennula ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Ormbunksväxter
pennula
Actinostachys plana

Actinostachys plana är en ormbunkeart som först beskrevs av Fourn., och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys plana ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
plana
Actinostachys spirophylla

Actinostachys spirophylla är en ormbunkeart som först beskrevs av W. Troll, och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys spirophylla ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
spirophylla
Actinostachys subtrijuga

Actinostachys subtrijuga är en ormbunkeart som först beskrevs av Carl Friedrich Philipp von Martius, och fick sitt nu gällande namn av Karel Presl. Actinostachys subtrijuga ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
subtrijuga
Actinostachys tenuis

Actinostachys tenuis är en ormbunkeart som först beskrevs av Fourn., och fick sitt nu gällande namn av Reed. Actinostachys tenuis ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
tenuis
Actinostachys wagneri

Actinostachys wagneri är en ormbunkeart som först beskrevs av Selling, och fick sitt nu gällande namn av C. Reed. Actinostachys wagneri ingår i släktet Actinostachys och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Ormbunksväxter
wagneri
Schizaea

Schizaea är ett släkte av ormbunkar. Schizaea ingår i familjen Schizaeaceae. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
Schizaea
Schizaea bifida

Schizaea bifida är en ormbunkeart som beskrevs av Carl Ludwig Willdenow. Schizaea bifida ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
bifida
Schizaea dichotoma

Schizaea dichotoma är en ormbunkeart som först beskrevs av Carolus Linnaeus, och fick sitt nu gällande namn av James Edward Smith. Schizaea dichotoma ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Utöver nominatformen finns också underarten S. d. sellingii.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
dichotoma
Schizaea diversispora

Schizaea diversispora är en ormbunkeart som beskrevs av Bierh. Schizaea diversispora ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
diversispora
Schizaea elegans

Schizaea elegans är en ormbunkeart som först beskrevs av Martin Vahl, och fick sitt nu gällande namn av Olof Peter Swartz. Schizaea elegans ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Utöver nominatformen finns också underarten S. e. amazonica.

Källor 

Kärlväxter
elegans
Schizaea fistulosa

Schizaea fistulosa är en ormbunkeart som beskrevs av Jacques-Julien Houtou de La Billardière. Schizaea fistulosa ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
fistulosa
Schizaea fluminensis

Schizaea fluminensis är en ormbunkeart som beskrevs av John Miers och Sturm. Schizaea fluminensis ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
fluminensis
Schizaea incurvata

Schizaea incurvata är en ormbunkeart som beskrevs av Christian Schkuhr. Schizaea incurvata ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
incurvata
Schizaea malaccana

Schizaea malaccana är en ormbunkeart som beskrevs av Bak. Schizaea malaccana ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Utöver nominatformen finns också underarten S. m. robustior.

Källor 

Kärlväxter
malaccana
Schizaea montis-petrae

Schizaea montis-petrae är en ormbunkeart som beskrevs av Alexander Curt Brade. Schizaea montis-petrae ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
montis-petrae
Schizaea pacificans

Schizaea pacificans är en ormbunkeart som beskrevs av Carl Friedrich Philipp von Martius. Schizaea pacificans ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
pacificans
Schizaea pectinata

Schizaea pectinata är en ormbunkeart som först beskrevs av Carolus Linnaeus, och fick sitt nu gällande namn av Olof Peter Swartz. Schizaea pectinata ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
pectinata
Schizaea poeppigiana

Schizaea poeppigiana är en ormbunkeart som beskrevs av Sturm. Schizaea poeppigiana ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
poeppigiana
Schizaea pseudodichotoma

Schizaea pseudodichotoma är en ormbunkeart som beskrevs av Bierh. Schizaea pseudodichotoma ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
pseudodichotoma
Schizaea pusilla

Schizaea pusilla är en ormbunkeart som beskrevs av Frederick Traugott Pursh. Schizaea pusilla ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae.

IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC). Inga underarter finns listade.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
pusilla
Schizaea rhacoindusiata

Schizaea rhacoindusiata är en ormbunkeart som beskrevs av Bierh. Schizaea rhacoindusiata ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
rhacoindusiata
Schizaea rupestris

Schizaea rupestris är en ormbunkeart som beskrevs av Robert Brown. Schizaea rupestris ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
rupestris
Schizaea sprucei

Schizaea sprucei är en ormbunkeart som beskrevs av William Jackson Hooker och Bak. Schizaea sprucei ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
sprucei
Schizaea stricta

Schizaea stricta är en ormbunkeart som beskrevs av David Bruce Lellinger. Schizaea stricta ingår i släktet Schizaea och familjen Schizaeaceae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Kärlväxter
stricta
Edwin Brock

Edwin Brock, född 19 oktober 1927, död 7 september 1997, var en brittisk poet. Brock gav ut 10 diktsamlingar från 1959 till sin död 1997.

Bibliografi

Källor 

Brittiska poeter
Engelskspråkiga poeter
Brittiska författare under 1900-talet
Födda 1927
Avlidna 1997
Män
Like Minds

Like Minds är ett musikalbum från 1998 med vibrafonisten Gary Burton tillsammans med Chick Corea, Pat Metheny, David Holland och Roy Haynes. Albumet fick 1999 en Grammy Award för ”Best Jazz Instrumental Performance, Individual or Group”.

Låtlista
Question and Answer (Pat Metheny) – 6:23
Elucidation (Pat Metheny) – 5:21
Windows (Chick Corea) – 6:17
Futures (Chick Corea) – 10:41
Like Minds (Gary Burton) – 5:51
Country Roads (Gary Burton) – 6:27
Tears of Rain (Pat Metheny) – 6:34
Soon (George Gershwin/Ira Gershwin) – 6:24
For a Thousand Years (Pat Metheny) – 5:24
Straight Up and Down (Chick Corea) – 9:02

Medverkande
Gary Burton – vibrafon
Chick Corea – piano
Pat Metheny – gitarr
David Holland – bas
Roy Haynes – trummor

Källor

Musikalbum 1998
Album av Gary Burton
Album av Chick Corea
Raffiapalmer

Raffiapalmer (Raphia) är ett släkte av enhjärtbladiga växter. Raffiapalmer ingår i familjen Arecaceae. Raffiapalmer är palmer med långa blad. Av vissa av bladens fibrer gör man snöre, flätarbeten och textiler.

De flesta raffiapalmarter härstammar från det tropiska Afrika, i synnerhet Madagaskar. En art förekommer i Latinamerika.

Raffiapalm odlas för att väva tyger, till exempel i Kungariket Kuba i Centralafrika.

Arter
Arter i alfabetisk ordning enligt Catalogue of Life:

 Raphia africana
 Raphia australis
 Raphia farinifera
 Raphia gentiliana
 Raphia hookeri
 Raphia laurentii
 Raphia longiflora
 Raphia mambillensis
 Raphia mannii
 Raphia matombe
 Raphia monbuttorum
 Raphia palma-pinus
 Raphia regalis
 Raphia rostrata
 Raphia ruwenzorica
 Raphia sese
 Raphia sudanica
 Raphia taedigera
 Raphia textilis
 Raphia vinifera

Bildgalleri, raffiafiber

Källor

Externa länkar 
Video med raffiatygvävning i Kongo Brazzaville

Palmer
Raphia (Arecaceae)
John Agard

John Agard, född 21 juni 1949 i Brittiska Guyana, är en afro-guyansk dramatiker, poet och barnboksförfattare, bosatt i Storbritannien. År 2012 mottog han Queen's Gold Medal for Poetry.

Bibliografi

Källor 

 

Brittiska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Brittiska poeter
Engelskspråkiga poeter
Brittiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Engelskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Brittiska författare under 1900-talet
Födda 1949
Levande personer
Män
Ludwig Schiedermair

Ludwig Schiedermair, född den 7 december 1876 i Regensburg, död den 30 april 1957 i Bensberg, var en tysk musikskriftställare.

Schiedermair studerade historia och musikvetenskap (för Sandberger) vid universitetet i München. Han blev docent och från 1920 professor vid Bonns universitet. Han komponerade en opera och sånger, men är känd som författare av olika avhandlingar rörande tysk opera under 1600—1800-talet, samt av Beiträge zur Geschichte der Oper um die Wende des 18. und 19. Jahrhunderts (2 band, behandlar huvudsakligen Johann Simon Mayr), Einführung in das Studium der Musikgeschichte och särskilt Mozart, sein Leben und seine Werke (1922). Han utgav också Die Briefe Mozarts und seiner Familie (5 band).

Källor 

 
 

Tyska musikhistoriker
Tyska professorer
Personer verksamma vid Bonns universitet
Tyska operatonsättare
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Regensburg
Födda 1876
Avlidna 1957
Män
Salmonsens
Nils-Eric Ringbom

Nils-Eric Ringbom, född 27 december 1907 i Åbo, död 13 februari 1988 i Helsingfors, var en finländsk kompositör, musikolog och förvaltare. Han var bror till Lars Ivar och Anders Ringbom samt far till Mårten Ringbom.

Ringbom var 1927–1928 och 1930–1932 violinist i Åbo stadsorkester, 1938–1942 som bibliotekarie vid Helsingfors stadsorkester och dess intendent 1943–1970. Han verkade även 1933–1971 som musikkritiker vid Nya Pressen och dess föregångare Svenska Pressen samt blev filosofie doktor 1955. Han komponerade bland annat fem symfonier, kammarmusik och orkestersånger.

Bibliografi i urval
Helsingfors orkesterföretag 1882–1932 (1932)
Sibelius (1948)
Über die Deutbarkeit der Tonkunst (akademisk avhandling, 1955) 
De två versionerna av Sibelius tondikt En saga (1956)
Musik utan normer (1972)
Orkesterhövdingar (1981)

Källor

Finländska violinister
Finländska klassiska kompositörer
Finländska musikologer
Finländska musiker under 1900-talet
Musiker från Åbo
Födda 1907
Avlidna 1988
Män
CA Nacional Potosí

Club Atlético Nacional Potosí, oftast enbart Nacional Potosí, är en fotbollsklubb från Potosí i Bolivia och grundades den 8 april 1942. Klubben spelar sina hemmamatcher på Estadio Victor Agustín Ugarte som tar strax över 32 000 åskådare. 2009 gjorde Nacional Potosí debut i den högsta divisionen, men åkte ur direkt. Klubben har aldrig vunnit den högsta serien i Bolivia, men har vunnit den näst högsta serien vid två tillfällen, 2008 och 2010. Genom att komma på femteplats i Torneo Apertura 2013 så lyckades laget för första gången kvalificera sig till Copa Sudamericana.

Externa länkar
Officiell hemsida

Referenser

Fotbollsklubbar i Bolivia
Sportklubbar bildade 1942
Galápagoshäger

Galápagoshäger (Butorides sundevalli) är en fågel i familjen hägrar inom ordningen pelikanfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer som namnet avslöjar enbart på Galápagosöarna. Den kategoriseras ofta som underart till mangrovehäger (B. striata).

Status 
IUCN erkänner den inte som art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Referenser

Externa länkar

Hägrar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Svart rördrom

Svart rördrom (Ixobrychus flavicollis) är en asiatisk fågel i familjen hägrar inom ordningen pelikanfåglar. Tidigare placerades den i egna släktet Dupetor, men genetiska studier visar att den är en del av dvärgrördrommarna i Ixobrychus, trots sin betydligt större storlek. Arten minskar i antal men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Med en kroppslängd på 58 centimeter är svart rördrom den utan konkurrens största hägern i släktet Ixobrychus. Förutom storleken skiljer den sig från sina släktingar genom sin långa hals och långa gula näbb. Den adulta fågeln är enhetligt svart, med gula halssidor. Undersidan är vitaktig men kraftigt brunstreckad. Ungfågeln liknar den adulta, men är mörkbrun istället för svart.

Läte 
Sången består av låga, trumliknande och något fallande dån, i engelsk litteratur återgiven som "whoo-o-o-o-o". Den avges i intervaller med cirka 15 sekunders mellanrum och besvaras vanligen av närmaste revirgranne. Vid boet kan även ett "co-oorh" höras. Vid uppflog är den vanligen tystlåten, men kan avge stammande och kråklika "nyuk-nyuk-nyuk" i flykten.

Utbredning och systematik 
Svart rördrom delas upp i tre underarter med följande utbredning:
Ixobrychus flavicollis flavicollis – Indien och Sydostasien till Indonesien och Filippinerna.
Ixobrychus flavicollis australis – Moluckerna, Nya Guinea och Bismarckarkipelagen till västra, norra och östra Australien.
Ixobrychus flavicollis woodfordi – häckar endemiskt på Salomonöarna

Populationerna i de nordvästra områdena, främst i Kina, är flyttfåglar.

Tidigare placerades arten som ensam art i släktet Dupetor, men DNA-studier visar att den är en del av Ixobrychus.

Levnadssätt 
Svart rördrom häckar i vassbälten, på en plattform av vass i buskar eller ibland i träd där den lägger tre till fem ägg. Den kan vara svår att få syn på men tenderar att flyga relativt ofta, varvid den svarta ovansidan gör den omisskännlig. Fågeln lever av insekter, fisk och groddjur.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 63.000 och 320.000 individer.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hägrar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Apodemus epimelas

Apodemus epimelas är en däggdjursart som först beskrevs av Alfred Nehring 1902.  Den ingår i släktet skogsmöss och familjen råttdjur.

Beskrivning 
En stor skogsmus, släktets största art i Europa med en kroppslängd av 10 till 15 cm, ej inräknat den 10 till 14,5 cm långa svansen. Arten har gråa morrhår, stora öron och gråaktig päls på ovansidan, medan buksidan är tydligt ljusare.

Ekologi 
Apodemus epimelas är aktiv under gryning/skymning och natt då den söker föda som gröna växtdelar, frön, oliv- och körsbärskärnor och enbär. Den förtär även animalisk föda, som kan utgöra en stor del av födointaget. Arten lever framför allt i torra, klippiga habitat med buskartad växtlighet, men kan även förekomma i murade konstruktioner som väggar och murar. I bergstrakter kan den nå upp till över 1 600 m.

Utbredning 
Arten förekommer i västra och södra Balkan från Kroatien, västra Bosnien och Hercegovina, södra Serbien och Montenegro över Albanien, Nordmakedonien och västra Bulgarien till Grekland. Den finns dessutom på vissa öar i Adriatiska havet.

Status 
Arten är vanlig i sitt utbredningsområde, IUCN kategoriserar den globalt som livskraftig, och populationen är stabil. Inga större hot är kända.

Källor 

Skogsmöss
epimelas
Däggdjur i palearktiska regionen
Anders Ringbom

Anders Johan Ringbom, född 21 juli 1903 i Åbo, död där 21 december 1972, var en finländsk kemist. Han var bror till Lars-Ivar och Nils-Eric Ringbom.

Ringbom, som var son till läkaren Lars Ringbom och Elin Elisabeth Granit, blev student 1921, diplomingenjör 1925 och teknologie doktor 1936. Han innehade olika förordnanden vid Åbo Akademi 1927–1936, blev lektor i analytisk kemi och tekniska analysmetoder där 1936 samt extraordinarie professor i kemi, företrädesvis analytisk och oorganisk kemi, där 1943. Han bedrev forskning vid University of Minnesota 1950–1951 och var ordinarie professor i analytisk kemi vid Åbo Akademi 1952–1969. Han var prorektor 1954–1957 och dekanus för kemisk-tekniska fakulteten 1962–1966. Han var främst inriktad på komplexometrisk analys och skrev på detta område Complexation in Analytical Chemistry (1963), som utkom på flera språk. Han var ordförande i Kemiska sällskapet i Åbo 1939, 1948 och 1957 samt innehade olika akademiska sakkunniguppdrag. Han invaldes som ledamot av Finska Vetenskapssocieteten 1952, av Akademin för tekniska vetenskaper 1957 och av Kungliga Vetenskapssocieteten i Uppsala 1959.

Referenser 

Finländska professorer i kemi
Finländska kemiingenjörer
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer i Finland under 1900-talet
Personer från Åbo
Födda 1903
Avlidna 1972
Män
Eva Kuhlefelt-Ekelund

Eva Kuhlefelt-Ekelund, född 15 september 1892 i Lovisa, död 7 augusti 1984 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt, en av landets kvinnliga pionjärer inom yrket. Hon var gift med arkitekten Hilding Ekelund.

Eva Kuhlefelt-Ekelund avlade studentexamen 1910 och utexaminerades som arkitekt från Tekniska högskolan i Helsingfors 1916. Efter examen arbetade hon på olika arkitektbyråer i Helsingfors och Stockholm samt vidareutbildade sig i Stockholm på ett statsstipendium 1919–1921. Hon genomförde även studieresor till övriga Norden samt till Italien och Frankrike. Under vistelsen i Sverige arbetade hon, tillsammans med Elsi Borg, med att dokumentera svenska herrgårds- och slottsträdgårdar och deras teckningar publicerades i den år 1930 utgivna boken Svenska trädgårdskonsten.

År 1920 gifte hon sig med Hilding Ekelund och från 1927 hade de gemensam verksamhet. 

Bland de byggnader Kuhlefelt-Ekelund ritade märks särskilt Privata svenska flickskolan i Helsingfors (1929). Hon ritade även bland annat ålderdomshem i Lovisa och Kottby, Mariebergs gård i Lappfjärd och Samfundet Folkhälsans barnträdgård i Ekenäs. Från 1936 till 1966 var hon aktiv inom Bostadsföreningen för svenska Finland där hon gjorde typritningar till småhus.

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Personer från Lovisa
Födda 1892
Avlidna 1984
Kvinnor
Alumner från Tekniska högskolan i Helsingfors
Finlandssvenska arkitekter
Success Chimankpa Nwosu

Success Chimankpa Nwosu, född 4 oktober 1994, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Nyköpings BIS. Han har tidigare spelat för Syrianska FC och IF Karlstad.

Karriär
Efter säsongen 2019 valde Nwosu att lämna Syrianska FC i samband med att hans kontrakt gick ut. I februari 2020 värvades Nwosu av IF Karlstad, där han skrev på ett ettårskontrakt. I januari 2021 förlängde Nwosu sitt kontrakt med ett år. I december 2021 förlängdes kontraktet återigen med ett år.

Inför säsongen 2023 gick Nwosu till division 2-klubben Nyköpings BIS.

Karriärstatistik

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Syrianska FC
Spelare i IF Karlstad Fotboll
Fotbollsspelare i Nyköpings BIS
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1994
Levande personer
Män