kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
P Studio

P Studio (stiliserat P・STUDIO) är en studio hos datorspelsutvecklaren Atlus, och är den studio som utvecklar spelen i Shin Megami Tensei: Persona-serien från och med Persona 3, som gavs ut år 2006. De har även utvecklat det fristående spelet Catherine.

Studion hade inget specifikt namn förrän utvecklingen av spelet Persona 4 Golden, som släpptes den 12 juni 2012, utan kallades till dess bara informellt Persona Team; varumärket "P Studio" registrerades inte officiellt förrän den 19 oktober 2012.

Personer 
Studion leds av producenten och regissören Katsura Hashino, figurdesignern och art directorn Shigenori Soejima och kompositören Shōji Meguro.

Spel 
 Shin Megami Tensei: Persona 3 (2006, Playstation 2)
 Shin Megami Tensei: Persona 3 FES (2007, Playstation 2. Utökad version av Persona 3.)
 Shin Megami Tensei: Persona 3 Portable (2009, Playstation Portable. Utökad version av Persona 3.)
 Shin Megami Tensei: Persona 4 (2008, Playstation 2)
 Persona 4 Golden (2012, Playstation Vita. Utökad version av Persona 4.)
 Catherine (2011, Playstation 3, Xbox 360)
 Persona 4 Arena (2012, arkad, Playstation 3, Xbox 360)
 Persona 4 Arena Ultimax (2013, arkad, Playstation 3, Xbox 360)
 Persona Q: Shadow of the Labyrinth (2014, Nintendo 3DS)
 Persona 4: Dancing All Night (2015, Playstation Vita)
 Persona 5 (2016, Playstation 3, Playstation 4)

Noter

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbsida 

Japanska datorspelsföretag
Företag bildade 2012
Oktoberforeningen

Oktoberforeningen var den förening som 10 oktober 1865 - 31 juli 1870 under Christian Emil Krag-Juel-Vind-Frijs och Jens Andersen Hansen i Danmark förenade "de stora och de små bönderna" med front mot nationalliberalerna. 

Oktoberforeningen bidrog i hög grad till att genomföra den reviderade grundlagen av 28 juli 1866, som fastslog godsägarnas övermakt i dansk politik, men föreningen försvagades starkt, då Frijs inte upptog någon av bondevännernas ledare i sin regering 1865-70, och splittrades på grund av arrendefrågan.

Källor 
 
 

Politiska organisationer i Danmark
Danmark under 1800-talet
Svensk uppslagsbok
Julia den yngre

Julia den yngre, född 19 f.Kr., död 29 e.Kr., var en medlem av den kejsarliga romerska Juliansk-Claudiska dynastin. Hon var dotter till Marcus Vipsanius Agrippa och Julia den äldre, dotterdotter till kejsar Augustus och svägerska, styvdotter och svärdotter till kejsar Tiberius.

Biografi
Julia gifte sig med sin halvkusin konsul Lucius Aemilius Paullus år 6 eller 5 f.Kr. Hon ska ha byggt en stor och vräkig lantvilla som hennes morfar, i enlighet med sin smak för de gamla spartanska romerska dygderna, lät riva. Någon gång mellan år 1 och år 14 e.Kr deltog hennes make i ett kuppförsök och avrättades. Julia dömdes år 8 till att leva i exil på en liten ö utanför den italienska kusten med namnet för den tiden Pandataria. Detta efter att ha dömts för äktenskapsbrott. Då hon under sin exil födde ett barn, gav morfadern order om att det skulle läggas ut att dö. Moderna historiker anser att denna exil i realiteten inte var för äktenskapsbrott utan för deltagande i hennes makes kuppförsök. Julia avled i exil.

Referenser

Noter 

Kvinnor i antikens Rom
Födda 19 f.Kr.
Avlidna 29
Kvinnor
Vipsanii
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Personer i Romerska riket under 000-talet
Viktor Henriksson

Viktor Henriksson, född den 14 juni 1990 i Kalix i Norrbotten, är en svensk basketspelare.

Henriksson spelade under sin aktiva karriär bland annat för Umeå BSKT (då: Virtus Umeå Basket) och Borås Basket i Sverige, sedan NCAA-klubbarna MVC Vikings och MSU Beavers och coachades av både Bob Knight och Dale Brown. Henriksson var den förste svenska basketspelaren som gick på turné med showlaget Harlem Globetrotters All-Stars och var sedan med och grundade Stockholm Basketball Club. 

Henriksson blev efter basketkarriären en av pionjärerna inom europeisk 3x3 och är Sveriges mest meriterade 3x3 basketspelare med 4 SM-tecken, en mängd internationella FIBA-matcher och landslagsuppdrag. 

Under större delen av åren 2015-2019 var Henriksson Sveriges högst rankade spelare, enligt FIBA.

Viktor Henriksson är lillebror till äventyraren Danjel Henriksson (nu Daniel Kulin), med basketkarriär i både Tyskland och Sverige.

Referenser

Externa länkar 

Viktor Henriksson på Sport195
Viktor Henriksson på Real GM Basketball
Viktor Henriksson på USBasket.com
MSU Beavers Basketball

Svenska basketspelare
Idrottare från Kalix kommun
Födda 1990
Levande personer
Män
Oktogon (arkitektur)

Oktogon är en byggnad med oktogonal (åttahörnig) grundplan.

Den har ofta utnyttjats för tornbyggnader och religiösa byggnader och för vissa ändamål, såsom dophus (baptisterium), gravkapell eller bårhus. Klippmoskén är en, Aachens domkyrka (kärnan i katedralen − palatskapellet) en annan berömd byggnad. Klippmoskén kom att influera Svärdsriddarorden till en oktagonal form på ordens kyrkor. 

I Sverige märks till exempel Helgeand, Visby, rundlogar i bland annat Västerbotten, samt bostadshuset Söder torn i Stockholm. 

En känd oktogon är den som avslutar koret i Trondheims domkyrka.

Noter 

Byggnadstyper
Okumeträd

Okumeträd (Aucoumea klaineana), även kallat Gabon, är ett västafrikanskt högt skogsträd av familjen Burseraceae. Arten är ensam i släktet Aucoumea.

Okumeträdes mjuka, ljusa ved har exporterats till Europa för att användas i cigarrlådor, snickeriarbeten med mera. Trädet har även använts för att utvinna en sorts harts, okumeharts.

Källor 
 

Kinesträdordningen
Maruyama Ōkyo

Maruyama Ōkyo, född 12 juni 1733, död 31 augusti 1795, var en japansk målare.

Biografi 
Maruyama utbildades i Kanoskolan, stod delvis under europeiskt inflytande och upptog i sin konst även en mängd drag från Sung- och Yüantidens mästare, som han flitigt kopierade. Han sällsynta begåvning sammansmälte dessa skilda drag till en personlig stil, som gav honom berömmelse och en mängd förnämliga uppdrag. Bland annat utsmyckade han kejserliga palatset efter Kyotos brand 1788 och en rad av Japans större tempel.

Påverkad av europeisk perspektivlära och av kinesernas impressionistiska rörelseskildringar skapade han en ny realistisk återgivningskonst som gjorde honom eftersökt. Den av honom grundade Maruyamaskolan blev snart ledande.

Källor

Noter 

Japanska målare under 1700-talet
Födda 1733
Avlidna 1795
Män
Svensk uppslagsbok
Jón Ólafsson

Jón Ólafsson kan syfta på:

 Jón Ólafsson från Grunnavík (1705–1779), isländsk filolog
 Jón Ólafsson från Svefneyjar (1731–1811), isländsk filolog
 Jón Ólafsson (1850–1916), isländsk journalist, poet och politiker
Inger Johansson

Inger Kristina Johansson, född 25 april 1947, är en svensk översättare.

Sedan 1971 är Johansson litterär yrkesöversättare från engelska och rumänska och har översatt romaner, biografier, religionshistoriska verk och diktsamlingar. Från engelska har hon översatt bland andra Margaret Atwood, André Brink, Doris Lessing och Orhan Pamuk, och från rumänska Gabriela Melinescu och Mircea Cărtărescu. 1999–2005 var hon ordförande i Översättarsektionen inom Sveriges författarförbund. Hon är bosatt i Lund.

Priser och utmärkelser
1999 – De Nios översättarpris
2003 – Albert Bonniers 100-årsminne
2009 – Elsa Thulins översättarpris
2011 – Svenska Akademiens översättarpris
2016 – Letterstedtska priset för översättningar
2017 – Specialpris från Rumänska kulturinstitutet i Stockholm.
2019 – De Nios översättarpris
2021 – Helge Ax:son Johnsons Stiftelse

Källor

Externa länkar
Översättaren Inger Johansson ser långt bortom fasaderna. Läst 26 maj 2017.
https://web.archive.org/web/20180513011358/https://www.sydsvenskan.se/2016-08-20/jag-har-blivit-en-termit

Svenska översättare
Översättare från engelska till svenska
Översättare från rumänska till svenska
Svenskspråkiga översättare
Mottagare av De Nios översättarpris
Mottagare av Elsa Thulins översättarpris
Mottagare av Svenska Akademiens översättarpris
Mottagare av Letterstedtska priset
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Nina Cassian

Nina Cassian, egentligen Renée Annie Cassian, född 27 november 1924 i Galați, död 15 april 2014 i New York, var en rumänsk poet och översättare, bosatt i USA sedan 1985.

Cassian debuterade 1947 med den surrealistiska diktsamlingen La scara 1/1, men möttes av ideologisk kritik, och skrev under de följande åtta åren verk som var mer gångbara i det kommunistiska Rumänien, innan hon åter skrev friare. Hon var en produktiv översättare, och översatte bland annat verk av William Shakespeare, Bertolt Brecht, Christian Morgenstern och Paul Celan.

När Cassian var gästprofessor i New York 1985, slog Securitate till mot hennes nära vän Gheorghe Ursu. Hon sökte och beviljades då asyl i USA, och bodde där till sin död.

Översättningar till svenska 
 "[Dikter]". I antologin Corespondenţe lirice: poezie contemporană română şi suedeză = Lyrisk brevväxling: nutida rumänsk och svensk poesi (översättning Dan Shafran) (Bucureşti: Editura Fundaţiei Culturale Române, 1997) [tvåspråkig utgåva]
 Mirakelkvinnan (tolkning och inledning: Dan Shafran) (Lund : Ellerström ; Stockholm: Institutul Cultural Român, 2008)
 Kontinuum (Continuum) (tolkning av Dan Shafran) (Tranan, 2011)

Källor

Rumänska poeter
Rumänska översättare
Rumänskspråkiga poeter
Rumänskspråkiga översättare
Amerikanska poeter
Amerikanska översättare
Personer i Rumänien under 1900-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Födda 1924
Avlidna 2014
Kvinnor
Jón Ólafsson (filolog)

Jón Ólafsson, född den 24 juni 1731, död den 18 juni 1811, var en isländsk filolog. Han var bror till Eggert Ólafsson.

Efter teologisk examen levde Jón Ólafsson i Köpenhamn som arnamagneansk stipendiat, huvudsakligen sysselsatt med filologiska studier. Bland han skrifter märks den för sin tid betydande Om Nordens gamle Digtekonst (1786). Han deltog även i arbetet på Videnskabernes Selskabs stora danska ordbok.

Källor

Externa länkar 
 

Isländska filologer
Personer på Island under 1700-talet
Födda 1731
Avlidna 1811
Män
Svensk uppslagsbok
Alf Larsen

Alf Larsen, född den 22 juli 1885 i Tjøme, Vestfold, Norge, död den 12 december 1967 i Tjøme, var en norsk författare och kulturkritiker.

Biografi
Larsen föddes i Hudo strax väster om ön Tjøme i Vestfold. Han studerade vid Skiringssal folkhögskola i Sandefjord och i Kongens Lyngby norr om Köpenhamn 1903 - 1904, och bodde några år i Frankrike. Efter arton år i Danmark köpte han 1921 Röd gård i Tjøme centrum och bosatte sig i Norge för gott. På Tjøme fick han också noterat den första och nordligaste delen av Röd-Dirhue naturvårdsområde 1942.
 
Larsen debuterade som lyriker 1912 och gav så småningom ut många diktsamlingar och essäer. Han började som en fin-de-siècle-poet med texter influerade av anarkism, undergångsstämning och livsleda. Efter att han gick med i Rudolf Steiners antroposofiska rörelse, präglades hans dikter mera av naturtrogen verklighetstro. Mycket av hans diktning är direkt eller indirekt kopplat till Tjømes landskap. Som en kulturell kommentator och kritiker, var han kontroversiell i sin samtid, och blev av både vänner och motståndare ofta kallad ”Tjømekäften”.

Från 1933 till 1941 redigerade och publicerade Larsen, den kulturella konservativa Janus (tidskrift). Efter andra världskriget var han också en av grundarna Dreyers förlag 1941, och blev skribent i Spektrum (tidskrift), Horizon (tidskrift), Farmand och tidningen Morgenbladet.

I Tjøme centrum finns ett Alf Larsen-monument som avtäcktes den 21 juli 1985 med anledning av hans 100-årsdag. Det är en skulptur av Finn Henrik Bodvin inspirerad av Larsens dikt om öns ekskog som inte längre existerar.

Under 2009 fann idéhistorikern Jan-Erik Ebbestad Hansen starkt antisemitiska texter bland Larsen efterlämnade skrifter. Det var aforismsamlingen "judeproblemet", ett outgivet verk. Upptäckten ledde till Hans Fredrik Dahl kallade Larsen den värsta antisemiten i norsk historia.

Utmärkelser
Larsen tilldelades
Gyldendals legat 1959,
Statligt konstnärsstipendium från 1960,
Doblougpriset 1961.

Bibliogrfi (urval)
Vinterlandet (1912), dikt, debut under pseudonymet Alf Ingebrekt,
Indgangen (1915), dikter,
Billeder fra den gamle stue (1916), dikter,
I Vindens sus (1927), dikter,
Med vår under vingen (1928), dikter,
I jordens lys (1946), dikter,
Stemninger ved Okeanos' bredder (1949), dikter,
En tangkrans (1959), dikter,
Den kongelige kunst (1948), essäer,
Nattetanker (1951), aforismer,
Utvalgte dikt (1956), dikter,
Høsthav (1958), dikter,
 En tangkrans (1959), dikter,
I kunstens tjeneste (1964), essäer,
Den jordiske vandringsmann (1968), dikter,
 Siste strofer (1969), efterlämnade dikter.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1977

Externa länkar
http://www-lu.hive.no/vestfoldportalen/forfattere/larsen1.htm
http://www.alflarsen.org/

Norska lyriker
Norska kritiker
Norska författare under 1900-talet
Personer från Færders kommun
Födda 1885
Avlidna 1967
Män
Jón Ólafsson (journalist)

Jón Ólafsson, född 20 mars 1850, död 11 juli 1916, var en isländsk poet och journalist. Han var halvbror till Páll Ólafsson.

Jón Ólafsson utgav i Reykjavik tidningen Baldur men blev på grund av en där offentliggjord danskfientlig dikt åtalad och flydde 1870 till Norge. På nytt började han på Island utge en tidning Göngu-Hrólfur men måste snart på grund av överilade och hätska uttalanden mot myndigheterna bege sig utomlands, denna gång till USA. Återvänd till Island, förvärvade han sig som utgivare av Skuld och senare Þjóðólfur anseende som en av Islands skickligaste journalister och hade även stora framgångar som politiker. Jón Ólafsson utgav även diktsamlingar (1867 och 1877) men blev mer uppskattad för sin prosa än för sina dikter.

Källor

Externa länkar 
 

Isländska journalister
Isländska poeter
Isländskspråkiga författare
Personer på Island under 1800-talet
Födda 1850
Avlidna 1916
Män
Svensk uppslagsbok
Eppendorf

är en kommun och ort i Landkreis Mittelsachsen i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Kommunen har cirka  invånare.

Vänorter
Eppendorf har följande vänorter:
 Frouard, Frankrike
 Lohmar, Tyskland
 Pompey, Frankrike
Dessutom är Kleinhartmannsdorf i Eppendorf vänrot med tjeckiska Málkov.

Referenser

Kommuner och städer i Landkreis Mittelsachsen
Herman Levin (militär)

Herman Levin, född 15 april 1894 i Nykil, Östergötlands län, död 1 januari 1984 i Nacka, Stockholms län, var en svensk militär (överste).

Biografi
Levin avlade studentexamen 1912 och officersexamen 1914. Han blev underlöjtnant vid Första livgrenadjärregementet (I 4) samma år och löjtnant där 1919. Levin var kadettofficer vid Krigsskolan 1926–1931 och tjänstgjorde vid I 4 1928. Han blev kapten 1929. Levin var andre lärare vid Infanteriets stridsskola 1931–1932, var andre lärare vid Krigsskolan 1933–1934 och kompanichef där 1934–1937. Han blev major i armén 1936 och tjänstgjorde vid Svea livgarde (I 1) 1937. Han befordrades till överstelöjtnant 1940, till överste 1943 och var chef för Infanteriets stridsskola 1943–1945. Levin var chef för Gotlands infanteriregemente (I 18) 1945–1951 och för Norra skånska infanteriregementet (I 6) 1951–1954. Han blev ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1945.

Levin var son till inspektor Oskar Levin och Elin Jacobson. Han gifte sig 1918 med Ingeborg Ahrén (1896-1980), dotter till godsägaren Anders Anderson och Amelie Larsson. Han var far till Ingrid (född 1919) och Vera (född 1924).

Utmärkelser

  Riddare av Svärdsorden, 1935.
  Riddare av Vasaorden, 1937.
  Kommendör av andra klassen av Svärdsorden, 6 juni 1947.
  Kommendör av första klassen av Svärdsorden, 6 juni 1950.
  Riddare av Belgiska Leopoldsorden.
  Kommendör av Danska Dannebrogorden.
 Konung Christian X:s Frihetsmedalj.
 Centralförbundet för befälsutbildnings guldmedalj.
 Sveriges skytteförbunds överstyrelses silvermedalj.
 Riksförbundet Sveriges lottakårers silvermedalj.
 Stockholms landstorms guldmedalj.
 Gotlands befäls(utbildnings)förbunds guldmedalj.
 Östergötlands landstorms silvermedalj.
 Stockholms skytteförbunds silvermedalj.
 Norra Skånska befäls(utbildnings)förbunds medalj.

Bibliografi

Källor

Noter

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Mottagare av Dannebrogorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Nykils socken
Födda 1894
Avlidna 1984
Män
Altdorf bei Nürnberg

Altdorf bei Nürnberg är en stad i Landkreis Nürnberger Land i Regierungsbezirk Mittelfranken i förbundslandet Bayern i Tyskland, 25 km öster om Nürnberg. 

Det är känt bland annat för Altdorfs universitet.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Nürnberger Land
Jo Van Fleet

Jo Van Fleet, född 30 december 1915 i Oakland i Kalifornien, död 10 juni 1996 i Jamaica i Queens, New York, var en amerikansk skådespelare vid teater, film och på TV.

Biografi
Van Fleet studerade under Sanford Meisner vid Neighborhood Playhouse och hade Elia Kazan och Lee Strasberg som lärare vid Actors Studio. Hon scendebuterade 1944 på Washington's National Theater med en roll i U Harry. 1946 Broadwaydebuterade hon i The Winters Tale. 1954 vann Van Fleet en Tony Award för Bästa kvinnliga biroll i en pjäs för hennes insats i The Trip to Bountiful. 1958 nominerades hon återigen till en Tony Award för bästa kvinnliga huvudroll i Look Homeward Angel.

Hon filmdebuterade vid 40 års ålder i Öster om Eden (1955) där hon spelade James Deans mor. Rollen gav henne en Oscar för Bästa kvinnliga biroll. Hon sågs sedan i roller som Sheriffen i Dodge City (1957) och Rebell i bojor (1960). Hennes sista roll var i Fånga dagen 1986 mot Robin Williams. Van Fleet hade även roller i TV-produktioner bland annat som den elaka styvmodern i en TV-adaption av Askungen 1965. Hon var även med i flera avsnitt av Alfred Hitchcock presenterar.

Van Fleet spelade ofta roller som var äldre än hon var, till exempel som mor till skådespelare som Anthony Perkins, Ben Gazzara och Paul Newman.

Hon var gift med dansaren William Bales fram till hans död 1990.

Filmografi i urval

 (TV-film)

Teater

Roller

Källor

Externa länkar

  

Oscar för bästa kvinnliga biroll
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Oakland
Skådespelare från Kalifornien
Födda 1915
Avlidna 1996
Kvinnor
Alumner från University of the Pacific
Eugène Guillevic

Eugène Guillevic, (franskt uttal: [øʒɛn ɡijəvik]), född 5 augusti 1907 i Carnac, Morbihan, Frankrike, död 19 mars 1997 i Paris, var en av de mer kända franska poeterna under andra halvan av 1900-talet. Professionellt gick han under det enda namnet Guillevic.

Biografi

Barndom och ungdom 
Eugène Guillevic föddes i det steniga landskapet och den marina miljön i Bretagne. Hans far, som tidigare var sjöman, blev polis och tog honom till Jeumont (Nord) 1909, Saint-Jean-Brévelay (Morbihan) 1912 och Ferrette (Haut-Rhin) 1919.

Yrkesliv 
Efter en kandidatexamen i matematik placerades han efter tentamen 1926 i Administration de l'enregistrement (Alsace, Ardennerna). 1935 fick han en tjänst som chefredaktör vid generaldirektoratet vid finans- och ekonomiministeriet i Paris fick han 1942 i uppdrag att handha landets ekonomi. Han var från 1945 till 1947 anställd i ministerrådet med Francis Billoux (nationalekonomi) och Charles Tillon (återuppbyggnad). År 1947, efter att kommunistiska ministrar hade drivits bort, återvände han till inspektionen för ekonomi, där hans arbete omfattade studier av ekonomi och planering, fram till pensionen 1967.

Ideologi 
Guillevic var före kriget vän med Jean Follain, som introducerade honom för gruppen Sagesse; han tillhörde senare Rochefortskolan.

Guillevic var praktiserande katolik i cirka trettio år. Han blev kommunistisk sympatisör under det spanska inbördeskriget och anslöt sig 1942 till kommunistpartiet när han gick med Paul Éluard, och deltog i publikationen av den underjordiska pressen med (Pierre Seghers, Jean Lescure).

Diktning 
1942 debuterade  Guillevic med diktsamlingen Terraqué ('Jord och vatten'). Dessa dikter har ansetts var marxistiska. De ses som ett försök från diktarens sida att kontrollera språket. De senare verken, som ’’Carnac (1961), Sphère ('Sfär', 1963’) och Trouées ('Uthuggningar', 1982) anses ha större djup.

Utgivet på svenska 
 Bröd och stenar: dikter 1942-1978 (tolkade av Lars Gustafsson) (Norstedt, 1985)
 Sången (Le chant) (översättning och efterskrift Bo Gustavsson, Ellerström, 2010)

Referenser

Noter 

Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Franska författare under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1997
Män
Zoran Đorđević (tränare)

Zoran Đorđević (), född 13 februari 1952 i Veliki Jovanovac by närä Pirot, FR Serbien, SFR Jugoslavien (nuvarande Serbien), är en serbisk fotbollstränare.

Serbiska fotbollstränare
Tränare i Qatar SC
Personer i Serbien under 1900-talet
Personer i Serbien under 2000-talet
Personer från Pirot
Födda 1952
Levande personer
Män
Alumner från Belgrads universitet
Phile (politiker)

Phile, cirka 50 f.Kr., var en antik grekisk politiker. Hon är den första dokumenterade kvinnliga domaren och ämbetsinnehavaren/borgmästaren i staden Priene. 

Phile var dotter till en man vid namn Apollonius och svärdotter till Polydectes genom giftermålet med Thessalus. Hon ägde en förmögenhet och var känd som stadens välgörare: enligt ett offentligt dokument från århundradet f.Kr. konstruerade hon för egna pengar stadens vattenreservoar och akvedukt.

Källor

Noter 

Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Antikens grekiska politiker
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Olaus Olssons Kolimport AB

Olaus Olssons kolimport AB var ett företag för import av kol och koks.

Bolaget bildades 1896 och ombildades 1921 under namnet Firma Olaus Olssons nya kolimport AB, 1928 antog man namnet Olaus Olssons kolimport AB.

1937 köpte Kooperativa Förbundet 50 % av aktierna och 1963 fusionerades bolaget med Oljekonsumenternas förbund.

Källor 

 

Ej längre existerande svenska företag
Svensk uppslagsbok
Olaus Petristiftelsen

Olaus Petristiftelsen är en av Anna Lindblad f. Östberg (1857–1919) (gift med riksdagsmannen Ernst Lindblad) anonymt gjord donator 1908 till Uppsala universitets teologiska fakultet given donation på 80.000 kronor för att "i andligt hänseende gagna Sverige, närmast genom dess kyrkas prästerskap". Summan hade frigjorts när bruket Söderfors försåldes av hennes mödernefamilj i släkten Grill.

Syftet främjas främst genom inbjuden av utländska teologiska forskare och kyrkomän till Uppsala för att hålla en serie föreläsningar, ge resestipendier åt teologiska studerande och prästmän och genom föreläsningsserier i Uppsala (har tidvis hållits i Stockholm). Som föreläsare har under årens lopp uppträtt internationellt kända vetenskapsmän från hela världen. Ett mycket stort antal forskare inbjöds och deras föreläsningar trycktes därefter. I stiftelsens skriftserie trycktes ett hundratal volymer.  Olaus Petri Stiftelsen förvaltades ursprungligen av ärkebiskop Nathan Söderblom och efter hans död av Tor Andræ och därefter i regel teologiska fakultetens dekan. Stiftelsen tillfördes ytterligare medel 1921 genom  en anonym donation uppgående till 100 000 kronor. Syftet med denna var att stiftelsen skulle  anordna föreläsningsserier på temat "Kyrkans enhet". Donator var denna gång ärkebiskop Nathan Söderblom personligen och donationen ägde rum på tjugoårsdagen av hans doktorspromotion. I dag finansiera stiftelsen huvudsakligen forskningsresor och ger tryckningsbidrag till publikationer. Olaus Petri Stiftelsen förvaltades ursprungligen av Söderblom och efter hans död av Tor Andræ och därefter i regel teologiska fakultetens dekan.

Källor 
Bexell, Oloph (2021),  Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 120),  s. 87–90.

Noter 

Stiftelser i Sverige
Svensk uppslagsbok