kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Erik Stenberg

Carl Erik Stenberg, född den 7 juli 1803 i Umeå stadsförsamling, död den 11 augusti 1880 i Haparanda, var en svensk häradshövding.

Biografi
Carl Erik Stenberg växte upp i en intellektuell prästgårdsmiljö på Backen i Umeå landsförsamling; hans far var Pehr Stenberg och modern var syster till justitiekansler Jonas Gustaf Turdfjæll.

Efter gymnasiestudier i Härnösand blev Stenberg student i Uppsala i mars 1824, där han avlade hovrättsexamen den 1 december 1826 och kameralexamen den 8 december 1826. Han blev auskultant i Svea hovrätt samma år, vice auditör vid Västerbottens regemente den 2 juni 1828 och ordinarie auditör där den 13 december 1828. Den 24 juli 1829 blev Carl Erik Stenberg borgmästare i Piteå stad och häradshövding i Norrbottens norra domsaga den 6 maj 1843, vilken då var landets största och nordligaste. Från 1876 delades domsagan. Stenberg behöll Torneå domsaga, där han tog avsked 1878. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1875.

I äktenskapet med Maria Ottonius, dotter till länets lanträntmästare Jonas Wilhelm Ottonius, hade han bland många barn sonen Gustaf  Stenberg, vice häradshövding i samma domsaga som fadern. Carl Erik Stenberg var bror till förste lantmätaren Gustaf Stenberg.

Källor
O. C. Ahlström, Norrländska slägter, I–II, Östersund 1890–1892.

Noter

Män
Födda 1803
Avlidna 1880
Svenska jurister
Riddare av Nordstjärneorden
Personer från Umeå socken
Piteås borgmästare
Svenska häradshövdingar
Portör

Portör (av franskans porteur, bärare), är en bärbar (cylinderformig) plåtbehållare för insamling av växter som botanister använder för att bära hem växter från sina exkursioner.

Ordet "portör" finns belagt i svenska språket sedan 1843.

Källor

Referenser 

Väskor
Gabriel Holtsmark

Gabriel Gabrielsen Holtsmark, född 1 februari 1867 i Asker, död 20 juli 1954 i Oslo, var en norsk fysiker.

Holtsmark blev student 1885 och tog 1892 matematisk-naturvenskaplig lärarexamen. Åren 1893–1900 var han lärare vid handelsgymnasiet och andra skolor i Oslo, 1902–10 överlärare vid Norges lantbrukshögskola i Ås, 1910–20 aktuarie i livförsäkringsbolaget Fram och 1920–37 direktör för Oslo handelsgymnasium.
 
Av Holtsmarks vetenskapliga arbeten kan nämnas Eine Methode für die Intensitätsmessung von Röntgenstrahlen nebst einer Berechnung der Wellenlängen derselben (doktorsavhandling, tryckt i "Archiv for mathematik og naturvidenskab", band 24 och [något förkortad] i "Annalen der Physik", 1903), Om varmens og nedbørens indflydelse paa udbyttet af akerveksterne (tre avhandlingar: i Norges Landbrugshøjskoles skrifter nr. 7, i berättelsen om 3:e nordiska lantbrukskongressen i Oslo 1907 och i "Tidsskrift for det norske landbrug", 1908). Holtsmark använde här en helt ny metod för behandling av statistiskt material; Om forholdet mellem melkeudbytte og anvendt foder ("Archiv for mathematik og naturvidenskab", band 26), där han använde matematisk behandling och därigenom formulerade lärosatser, som upptogs i den lägre och högre undervisningen i husdjurslära; Om muligheder for at indskrænke de fejl, som ved markforsøg betinges af jordens uensartethed (tillsammans med Bastian R. Larsen, i "Tidsskrift for landbrugets planteavl", band 12, översatt till tyska), där Holtsmark var den förste att bringa felläran i användning på markförsök; Om middelfeilens avhængighet av parcellernes størrelse paa en forsøksmark (i "Norsk forsøksarbeid i jordbruket", 1914); Om beregning av rente paa to liv (Föredrag på den 3:e skandinaviska matematikerkongressen i Oslo 1913). Som aktuarie företog han tillsammans med O. Gran en undersökning av mortaliteten bland livförsäkrade i norska försäkringsbolag intill 1914, tryckt som manuskript 1918.
 
Holtsmark utgav dessutom olika läroböcker, såsom Elektriciteten og dens nyttigste anvendelser (1894 och 1901), Lærebog i fysik (1898, sjunde upplagan 1918) och Naturlære for middelskolen (1900, femte upplagan 1918); tillsammans med Daniel Isaachsen tredje och senare upplagor av Lærebok i fysik for realgymnasiet og tekniske skoler (sjätte upplagan 1919). Han deltog i utgivningen av sjunde upplagan av Isaachsens Lærebok i fysik (1923–27) och publicerade i övrigt en Elektricitetslære (1926). Som sekreterare 1898–1901 i filologernes och realisternas landsförening och som den förste redaktören för föreningens tidskrift "Den høiere skole" bidrog han till att förbättra den högre lärarkårens ställning.

Källor

Norska fysiker
Norska skolledare
Födda 1867
Avlidna 1954
Män
Personer från Asker kommun
Salmonsens
Näsbokroks naturreservat

Näsbokrok är ett naturreservat i Ölmevalla socken i Kungsbacka kommun i Halland.

Reservatet ligger längst ut på Ölmanäshalvöns spets och är 89 hektar stort. Det är skyddat sedan 1972. Där har hav och vind  format ett kargt och vackert landskap med klapperstensfält, klippor och vidsträckt ljunghed. Det finns även fuktiga sänkor och näringsfattiga dammar. I dessa växer bland annat den sällsynta flocksvaltingen.

I reservatets västra del finns en grupp gravhögar från bronsåldern vilka reser sig markant över omgivningen.

Källor
Näsbokrok, Länsstyrelsen i Hallands län

Externa länkar 

Naturreservat i Kungsbacka kommun
Natura 2000-områden i Hallands län
Naturskyddsområden bildade 1982
Nöjesmatematik

Nöjesmatematik är ett samlingsnamn för matematik som genomförs för rekreation, självstudier eller självunderhållning, snarare än som en helt seriös yrkesverksamhet. Det innebär ofta matematiska pussel och spel.

Många problem inom detta område kräver inga avancerade matematikkunskaper för att lösas. Rekreationell matematik lockar ofta nyfikenhet hos amatörmatematiker, och inspirerar till deras fortsatta studier i ämnet.

Referenser

Noter 

Matematisk kultur
Postdiligens i Sverige

Postdiligens var en diligens för  befordran av post.

I Sverige där postens befordran sedan 1636 var en skyldighet för vissa bönder, uppstod frågan om att även befordra passagerare på allvar först i början av 1800-talet och då i kombination med frågan om att få postföringen avförd från jordbruket. Detta främst på grund av att subventionerade persontransporter redan ombesörjdes genom skjutsväsendet.

1831 var starten för en diligensrörelse i postverkets regi. Denna gick under namnet Paketposten och trafikerade linjen Stockholm–Ystad sedermera utsträckt till Malmö och Helsingborg. På grund av olönsamhet drogs emellertid linjen in redan 1835. Istället föredrog postverket att anlita den enskild diligenstrafik som delvis var understödd av statsmedel och som uppehölls från 1830- talet. 

Först 1850 återupptogs, till en början försöksvis, postverket en egen diligenstrafik som efter hand utvidgades och under 1860-talet nådde sin storhetstid. Därefter inleddes en successiv minskning, efter hand som järnvägsnätet utsträcktes. Ännu år 1867 tillryggalades cirka 60 procent av all post per landsväg med postdiligens. Fler personer än två per häst fick inte medföras, dock kunde om de resande så medgav ett barn av högst sex års ålder få följa med mot halv avgift.

Med diligenserna befordrades förutom passagerare och brev även paket. Hastigheten beräknades i allmänhet till en mil på en timme och 15–20 minuter. Medan på kontinentens stora postvägar diligenser, förspända med fyra eller fem, ända till sex hästar, var en vanlig företeelse, hade svenska diligenser endast undantagsvis fler än två à tre hästar: Den sista svenska postdiligensen gick på linjen Göteborg–Kungsbacka–Varberg vilken drogs in samtidigt med att post började befordras den 1 september 1888 på järnvägssträckan Göteborg–Varberg. 

Diligenstrafiken hade då reducerats till en obetydlighet. Postverkets inkomst av sålda diligensbiljetter 1888 utgjorde sammanlagt 441 kronor 60 öre. I avseende på diligensernas konstruktion skilde man mellan kupéer, med plats inuti vagnen för fyra, och kalescher med plats för två personer. År 1893 fanns i postverkets vagnpark tjugo kupéer och 45 kalescher. Med undantag av en kupé och en kalesch, vilka skulle införlivas med ett blivande postmuseum, såldes de övriga 44 kalescherna till Arméförvaltningen.

Svenska postdiligenser

Se även 
Postens diligenstrafik

Källor  
 Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, 1904-1926
 Svenska Postverkets Cirkulär, 1831, 1832
 Brevet en resa genom sekler – introduktion till basutställning i Postmuseum, 1992
 Paket i långa banor – Meddelande från Postmuseum nr 41, 1997

Hästfordon
Kulturhistoria
Postväsen
Postfordon
Internationella arbetsmiljökommissionen

Internationella arbetsmiljökommissionen (International Commission on Occupational Health) ICOH, är en internationell, icke-statlig yrkesorganisation för främjande av den vetenskapliga kunskapen och utvecklingen av arbetsmiljö och företagshälsovård.

Verksamhet
Vart tredje år anordnar ICOH en världskongress som brukar samla uppåt 3 000 deltagare. 2006 hölls kongressen i Milano, som är den stad där organisationen grundades hundra år tidigare. 2009 års kongress anordnades i Kapstaden, Sydafrika och 2012 i Cancún, Mexiko. 2015 anordnades kongressen i Seoul, Sydkorea.

Ett stort antal seminarier, workshops och konferenser anordnas årligen med ICOH:s stöd, i olika medlemsländer. Därtill samverkar organisationen med andra internationella organisationer, bland andra ILO och WHO. Man uttalar sig i aktuella frågor, till exempel vad gäller förbud mot asbest, och utfärdar riktlinjer och etisk kod gemensam för yrkesverksamma inom arbetsrelaterade hälsofrågor.

Medlemskap
De cirka 2 000 medlemmarna kommer från närmare 100 länder. De utgörs av arbetsmiljö-specialister (läkare, sjuksköterskor, sjukgymnaster, beteendevetare, hygieniker, ingenjörer med flera), anställda vid företag, myndigheter, universitet och andra organisationer. Sverige har traditionellt haft ett stort antal medlemmar i ICOH.

Organisation
ICOH leds av en president och en internationellt sammansatt styrelse. En stor del av verksamheten bedrivs inom 35 vetenskapliga kommittéer: arbetsmedicin, arbetshygien, epidemiologi, muskuloskeletala besvär, olycksfallsförebyggande, yrkesdermatologi, åldrande och hälsa, och så vidare. För flertalet medlemsländer finns nationella sekreterare. Sverige är vanligtvis väl representerad i styrelsen och de vetenskapliga kommittéerna.

Externa länkar
http://www.icohweb.org

Arbetsmiljö
Internationella organisationer
Akillestal

Akillestal är ett tal som är potensrikt men som inte är perfekt potens. Ett positivt heltal n är potensrikt om, för varje primtalsfaktor p av n, p2 är en delare. Med andra ord har varje primfaktor minst en kvadrat i faktorisering. Alla Akillestal är potensrika, men alla potensrika tal är inte Akillestal: endast de som inte kan representeras som mk, där m och k är positiva heltal större än 1.

Akillestal är uppkallade efter Akilles, en hjälte i trojanska kriget, som var kraftfull (från engelskans powerful som är detsamma som potensrik) men imperfekt.

Talföljd av Akillestal 
Ett tal n = p1a1p2a2…pkak är potensrikt om min(a1, a2, …, ak) ≥ 2. Om därutöver gcd(a1, a2, …, ak) = 1 så är det ett Akillestal.

De första Akillestalen är:

72, 108, 200, 288, 392, 432, 500, 648, 675, 800, 864, 968, 972, 1125, 1152, 1323, 1352, 1372, 1568, 1800, 1944, 2000, 2312, 2592, 2700, 2888, 3087, 3200, 3267, 3456, 3528, 3872, 3888, 4000, 4232, 4500, 4563, 4608, 5000, 5292, 5324, 5400, 5408, 5488 … 

De minsta två på varandra följande Akillestalen är:

5425069447 = 73 × 412 × 972
5425069448 = 23 × 260412

Exempel 
108 är ett potensrikt tal. Dess primfaktorisering är 22 · 33, och därmed är primtalsfaktorerna 2 och 3. Både 22 = 4 och 32 = 9 är delare av 108. Dock kan 108 inte representeras som mk, där m och k är positiva heltal större än 1, så 108 är ett Akillestal.

784 är inte ett Akillestal. Det är ett potensrikt tal, eftersom inte bara 2 och 7 är dess primtalsfaktorer, men även 22 = 4 och 72 = 49 är delare av 784. Ändå är det en perfekt potens:

Så det är inte ett Akillestal.

Källor 
 

Heltalsmängder
Postdiligens

Postdiligens kan syfta på:

 Postdiligens i Sverige – en diligens för befordran av post
 Mail coach – en fyrhjulig hästdragen vagn
 Diligens – ett transportmedel för passagerare och mindre gods
Ostrale

Ostrale (tyska: OSTRALE – Internationale Ausstellung für zeitgenössische Künste) är en årlig internationell konstutställning i Dresden, Tyskland, med inriktning mot modern konst. Traditionen inleddes 2007 och utställningarna visas under tre månader. Förutom konst i form av måleri, skulptur, installationer av olika slag förekommer även performance och scenkonst. Utställningen och dess arrangemang äger rum i Ostrageheges, en stadsdel i västra Dresden.

Historik

I början av 2007 gjorde konstnärerna Andrea Hilger och Mike Solomon, verksamma i Dresden, en översyn av tänkbara lokaler för modern dans som scenkonst.

Kringarrangemang 

Under utställningsperioden arrangeras även olika kringarrangemang. Syftena med dessa kan variera, men bland annat kan det handla om att introducera yngre människor och personer med funktionshinder i samtida konst, liksom att främja människors eget konstnärliga skapande.

Källor

Externa länkar

 Hemsida

Konstutställningar
Tysk konst
Jonas Westerling

Jonas Westerling, född 10 april 1982 i Mora, är en före detta svensk Ishockeyspelare.

Westerling har Mora IK som moderklubb och spelade i klubben fram till säsongen 2004/2005.Han var bland annat med och tog upp Mora i Elitserien (nuvarande SHL) 2003/2004. I Elitserien hade han dock svårt att ta en plats och lånades ut till några Allsvenska klubbar. Säsongen 2005/2006 flyttade han till Stockholm för spel i AIK. Där blev han kvar ett bra tag, frånsett en kort sejour i Malmö Redhawks, fram till 2010/2011 då resan gick vidare till Uppsala. Där han spelade under 2 säsonger för Almtuna. Säsongen 2012/2013 var Westerling tillbaka i Mora. Han hade en lite trög inledning rent poängmässigt men kom igång ordentligt på slutet. Noterades för totalt 26 poäng (4+22) på 50 matcher.

Klubbkarriär

Källor

Externa länkar
Klubbens hemsida

Svenska ishockeyspelare
Födda 1982
Ishockeyspelare i Mora IK
Spelare i Nybro Vikings
Levande personer
Män
Idrottare från Mora
Sveriges bussresearrangörer

Sveriges Bussresearrangörer är en svensk ideell förening med syfte att arbeta med frågeställningar om lagar, regler inom bussturism. Detta för att förenkla och utveckla företag inom denna bransch. 

Sveriges Bussresearrangörer  samarbetar med ett flertal Europeiska intresseorganisationer samt driver arbete med att informera politiker i Sverige och i Europa. Sveriges bussresearrangörer är medlem i Européen Alliance for Coach Tourism EACT  tyska RDA  och svenska RTS

Referenser

Externa länkar
officiell webbplats
Intresseorganisationer i Sverige
Laure Junot

Laure Adelaide Junot, hertiginnan d'Abrantès, född Permond 6 november 1784 i Montpellier, död 7 juni 1838 i Paris, var en fransk memoarförfattare. Hon var gift med Napoleons general Jean-Andoche Junot, hertig de Abrantès.

Biografi
Laure Junot var dotter till en fransk administratör på Korsika, Charles Martin de Permond, och Panoria Comnene. Familjen flyttade till Paris efter franska revolutionen, där de ingick i Napoleons umgänge. 

År 1800 gifte hon sig med general Jean-Andoche Junot, och blev känd i societeten för sin skönhet, slöseri och sarkastiska kvickhet. Napoleon kallade henne petite peste, men paret gynnades av honom och fick hertigtitel efter att han antog kejsartiteln 1804. Laure Junot åtföljde sin make under kriget i Portugal och Spanien 1807–1808. 

Hon hamnade sedan i konflikt med Napoleon sedan hon hade kritiserat honom och umgåtts med personer han ogillade; hon hade bland annat ett förhållande med furst Metternich. Makens psykiska sjukdom orsakade familjen ekonomiska svårigheter, och hon samarbetade med Napoleons fiender inför hans avsättning 1814. Hon vägrade sedan att stödja Napoleon under de hundra dagarna 1815 och förklarade sig istället lojal mot bourbonerna. 

Efter Napoleons slutliga fall tillbringade hon många år i den konstnärliga kolonin i Rom. Hon lärde känna Honoré de Balzac, som från 1828 var hennes älskare och som uppmanade henne att publicera sina memoarer. Under sina sista år levde hon i ekonomisk misär och försörjdes av gamla vänner. Hon avled på en vårdinrättning.

Källor

Noter

Externa länkar

 Memoirs of Madame Junot (Duchesse D'Abrantès)

Franska memoarskrivare under 1800-talet
Franska hertiginnor
Franska salongsvärdar
Födda 1784
Avlidna 1838
Kvinnor
Personer från Montpellier
Damernas individuella tävling i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004

Damernas tävling i de olympiska fäktningstävlingarna 2004 i Aten avgjordes den 27 augusti.

Medaljörer

Resultat

* Fullföljde inte ridmomentet på grund av för lång tid och/eller för många straff.

Källor
Officiell sida för damernas moderna femkamp

Referenser

Modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Herrarnas individuella tävling i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004

Herrarnas tävling i de olympiska fäktningstävlingarna 2004 i Aten avgjordes den 26 augusti.

Medaljörer

Resultat

* Fullföljde inte ridmomentet på grund av för lång tid och/eller för många straff.

Källor
Officiell sida för herrarnas moderna femkamp

Referenser

Modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Libor Capalini

Libor Capalini, född den 30 januari 1973 i Hořovice, Tjeckien, är en tjeckisk idrottare inom modern femkamp.

Han tog OS-brons i herrarnas moderna femkamp i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 2004 i Aten.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Tjeckiska moderna femkampare
Tjeckiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tjeckien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Män
Födda 1973
Levande personer
Personer från Böhmen
Zsuzsanna Vörös

Zsuzsanna Vörös, född den 4 maj 1977 i Székesfehérvár, Ungern, är en ungersk idrottare inom modern femkamp.

Hon tog OS-guld i damernas moderna femkamp i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 2004 i Aten.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Ungerska moderna femkampare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ungern
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ungern
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ungern
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2008
Idrottare från Székesfehérvár
Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Georgina Harland

Georgina Harland, född den 14 april 1978 i Canterbury, Storbritannien, är en brittisk idrottare inom modern femkamp.

Hon tog OS-brons i damernas moderna femkamp i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 2004 i Aten.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Brittiska moderna femkampare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Storbritannien
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Personer från Canterbury
Ernst Møller

Ernst Johannes Møller, född den 19 juni 1860 i Middelfart, död den 16 oktober 1916 i Köpenhamn, var en dansk jurist. 

Møller blev 1877 student och 1892 juris doktor vid Köpenhamns universitet samt 1900 højesteretssagfører. Bland hans med rätta mycket uppmärksammade juridiska skrifter kan nämnas doktorsavhandlingen Dækningsadgang eller Fordringsret (1892), vidare Forudsætninger (1894) och Tinglysning (1897). En annan skrift av Møller, Landstingsopløsning, statsretlige Synspunkter (1902), är också bemärkt (och bemött av Henning Matzen). Även som religionsfilosofisk författare uppträdde Møller, med arbetet Oldmester og hans Bog (1909, handlar om Lao-tse).

Källor 

 

Danska jurister
Personer i Danmark under 1900-talet
Personer från Middelfart
Födda 1860
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Jeļena Rubļevska

Jeļena Rubļevska, född den 23 mars 1976 i Riga, Lettiska SSR, Sovjetunionen, är en lettisk idrottare inom modern femkamp.

Hon tog OS-silver i damernas moderna femkamp i samband med de olympiska tävlingarna i modern femkamp 2004 i Aten.

Referenser

Källor

Externa länkar
 

Lettiska moderna femkampare
Lettiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Lettland
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Lettland
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Lettland
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Lettland
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 2012
Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Idrottare från Riga
Edmund Needham Morrill

Edmund Needham Morrill, född 12 februari 1834 i Westbrook, Maine, död 14 mars 1909 i San Antonio, Texas, var en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1883–1891 och Kansas guvernör 1895–1897.

Morrill var ledamot av Kansasterritoriets lagstiftande församling 1857–1858 och deltog sedan i amerikanska inbördeskriget i nordstaternas armé. Han var verksam som bankdirektör och satt som ledamot av delstaten Kansas senat 1872–1874 samt 1876–1880. År 1883 tillträdde han som kongressledamot. År 1891 efterträddes Morrill i USA:s representanthus av Case Broderick.

Morrill efterträdde 1895 Lorenzo D. Lewelling som guvernör och efterträddes 1897 av John W. Leedy. 

Morrill avled 1909 i Texas och gravsattes i Kansas.

Referenser

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från Kansas
Guvernörer i Kansas
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Westbrook, Maine
Födda 1834
Avlidna 1909
Män
Daniel Isaachsen

Daniel Isaachsen, född 23 juni 1859 i London, död 29 mars 1940, var en norsk fysiker. 

Isaachsen blev candidatus realium 1883 och var assistent vid Internationella byrån för mått och vikt i Sèvres vid Paris 1883–1889, med undantag för en studievistelse i Berlin 1886–1887. År 1889 blev han universitetsstipendiat i fysik, 1891 överlärare i fysik och tillämpad fysik vid Trondheims tekniska läroanstalt och 1893 docent i matematik och fysik vid sjökrigsskolan vid Horten. Åren 1906–1909 höll han som vikarie för Kristian Birkeland föreläsningar i fysik vid Kristiania universitet och var 1914–1929 Norges justeringsdirektör.

Förutom talrika artiklar om fysikaliska och elektrotekniska ämnen i tekniska tidskrifter och dagspressen publicerade han Zur Farbenlehre ("Pflügers Archiv", band 43, 1888) och Die Farbenänderung von Salzlösungen ("Zeitschrift für physikalische Chemie" 1891). Vidare bland annat Lærebog i plan trigonometri (1897), Elektriciteten, en populær fremstilling (1897), Lærebog i fysik (1903, andra upplagan 1905) och Lærebog i sfærisk trigonometri (1906).

Källor

Norska fysiker
Fysiker under 1800-talet
Fysiker under 1900-talet
Norska forskare under 1800-talet
Norska forskare under 1900-talet
Födda 1859
Avlidna 1940
Män
Salmonsens
Jonas Wilhelm Ottonius

Jonas Wilhelm Ottonius, född den 29 mars 1776 i Gammelstad, dåvarande Luleå socken, död den 10 augusti 1852 i Mattila i Nedertorneå socken, var en svensk ämbetsman.

Ottonius, vars far Anders Ottonius 1789 blev borgmästare i Piteå stad, avlade lantmätarexamen 1797 och blev kammarskrivare i Kammarkollegiet samma år. År 1803 blev han kommissionslantmätare i Piteå men tog avsked 1816 då han utnämndes till kronofogde i Lule fögderi. År 1826 blev han lanträntmästare i Norrbottens län, vars residensstad då var Piteå. Han tog avsked 1836 och fick assessors namn.

Av Ottonius' barn med hustrun Margareta Catharina Pihlfeldt var en dotter gift med häradshövding Carl Erik Stenberg, under en period borgmästare i Piteå.

Källor 
Viktor Ekstrand, Svenska landtmätare: biografisk förteckning, 1896–1973.

män
Födda 1776
Avlidna 1852
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Nederluleå socken