Buteo

Buteo är ett släkte med kraftigt byggda medelstora rovfåglar med breda vingar. De har ett stort utbredningsområde och släktets arter kallas alla för vråkar.

Utseende 
Buteo-vråkar är medelstora till ganska stora rovfåglar. De två största är kungsvråk och mongolvråk, som båda väger runt 1,350 gram och är 60 cm långa. Arterna har kraftiga kroppar och breda vingar.

Utbredning 

Flera arter inom släktet Buteo tillhör de mest spridda och mest välkända rovfåglarna i världen, som rödstjärtad vråk i Nordamerika och ormvråk i Eurasien. Merparten av arterna som förekommer på norra halvklotet är ivarjefall delvis flyttfåglar. Under höstflytten samlas stora antal vid vissa viktiga flyttpassager och kan då ses i tusentals.

Ekologi 
Buteo-vråkar födosöker ofta glidflygande mitt på dagen på termikvindar över gläntor och fält. De förekommer i många olika typer av habitat men tenderar att föredra platser med tillgång till gläntor och träd. De är alla till viss utsträckning opportunistiska vad gäller föda och jagar nästan alla typer av mindre djur som finns tillgängliga. För flertalet utgör dock små däggdjur, främst gnagare, basfödan. Arter från nästan alla gnagarfamiljer i världen jagas någonstans av någon art inom släktet Buteo. De tar även fåglar, men de flesta friska småfåglar, kan oftast undvika dem. Medelstora fåglar, som sjöfågel, kråkfåglar, duvor och hönsfåglar, är vanligare som byte, men även dessa tas oftast genom överrumpling. De tar även ormar, ödlor, groddjur, fisk, men även ryggradslösa djur, speciellt skalbaggar. De äter även kadaver men bara i brist på levande föda. Byten observeras ofta först från hög höjd under glidflygning och vråken sänker sig cirklande ned innan den slår bytet. Andra arter föredrar överrumplingsjakt från en strategisk sittplats och slår bytet direkt.

Arter i taxonomisk ordning 

Följande lista med 27 arter följer Clements et al., 2022:
 Gråvråk (Buteo plagiatus)
 Gråstrimmig vråk (Buteo nitidus)
 Bandvingad vråk (Buteo lineatus)
 Hispaniolavråk (Buteo ridgwayi)
 Bredvingad vråk (Buteo platypterus)
 Hawaiivråk (Buteo solitarius)
 Kortstjärtad vråk (Buteo brachyurus)
 Vitstrupig vråk (Buteo albigula)
 Prärievråk (Buteo swainsoni)
 Galápagosvråk (Buteo galapagoensis)
 Bandstjärtad vråk (Buteo albonotatus)
 Magellanvråk (Buteo ventralis)
 Rödstjärtad vråk (Buteo jamaicensis)
 Fjällvråk (Buteo lagopus)
 Kungsvråk (Buteo regalis)
 Ormvråk (Buteo buteo) 
 Kapverdevråk (Buteo [b.] bannermanni) – urskiljs ofta som egen art, bland annat av BirdLife Sverige
 Himalayavråk (Buteo refectus) – syn. burmanicus, behandlas som underart till ormvråk av BirdLife Sverige
 Orientvråk (Buteo japonicus) – behandlas som underart till ormvråk av BirdLife Sverige
 Bergvråk (Buteo oreophilus)
 Skogsvråk (Buteo trizonatus)
 Madagaskarvråk (Buteo brachypterus)
 Sokotravråk (Buteo socotraensis)
 Örnvråk (Buteo rufinus)
 Mongolvråk (Buteo hemilasius)
 Rödnackad vråk (Buteo auguralis)
 Augurvråk (Buteo augur)
 Schakalvråk (Buteo rufofuscus)

Tidigare fördes även de central- och sydamerikanska arterna vägvråk, vitstjärtad vråk, rödryggig vråk och vitgumpsvråk till Buteo, men genetiska studier visar att de är mer avlägset släkt och placeras numera i släktena Rupornis, Geranoaetus och Parabuteo.

Källor 
Texten bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Buteo, läst 2013-06-20 som citerar följande källor:
 "Raptors of the World" av Ferguson-Lees, Christie, Franklin, Mead & Burton. Houghton Mifflin (2001), .
 Alcover, Josep Antoni (1989): Les Aus fòssils de la Cova de Ca Na Reia. Endins 14-15: 95-100. [på katalanska med engelsk abstract]
 Ballmann, Peter (1969): Les Oiseaux miocènes de la Grive-Saint-Alban (Isère) [The Miocene birds of Grive-Saint-Alban (Isère)]. Geobios 2: 157-204. [på franska med engelsk abstract]  (HTML abstract)
 Brodkorb, Pierce (1964): Catalogue of Fossil Birds: Part 2 (Anseriformes through Galliformes). Bulletin of the Florida State Museum 8(3): 195-335. PDF or JPEG fulltext
 Cracraft, Joel (1969): Notes on fossil hawks (Accipitridae). Auk 86(2): 353-354. PDF fulltext
 Wetmore, Alexander (1933): Status of the Genus Geranoaëtus. Auk 50(2): 212. DjVu fulltext PDF fulltext

Noter

Fågelsläkten