kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nikolaj Trubetskoj

Nikolaj Sergejevitj Trubetskoj (), född 16 april (gamla stilen: 4 april) 1890 i Moskva, död 25 juni 1938 i Wien, Tyska riket (nuvarande Österrike), var en rysk slavist och lingvist.

Biografi
Trubetskoj kom från en adlig familj; fadern Sergej var professor i filosofi vid Moskvauniversitetet. Redan som skolpojke började Trubetskoj att publicera bland annat religionshistoriska och språkvetenskapliga skrifter, med kaukasiska språk som specialitet. Trubetskoj skrevs 1908 in som elev vid Moskvauniversitetet, där han studerade komparativ lingvistik under bland andra Filipp Fortunatov. Han avlade examen 1912, och från 1915 arbetade han som privatdocent i Kislovodsk, Baku och Rostov-na-Donu. Efter ryska revolutionen gick Trubetskoj i exil, först i Bulgarien, där han 1920–1922 undervisade vid Sofias universitet, och därefter i Österrike, där han 1923 blev professor i slaviska språk vid Wiens universitet. I exilen var Trubetskoj även aktiv som ledare inom den eurasianistiska rörelsen.

För Trubetskoj var lingvistikens huvuduppgift studiet av språksystemens inre struktur. Han representerade den strukturalistiska lingvistiken och grundlade fonologin, som han behandlar i den postumt utgivna Grundzüge der Phonologie (1939). Hans forskning kom att få stort inflytande inom Pragskolan.

Bibliografi (urval)
Polabische Studien (1929)
Das morphologische System der russischen Sprache (1934)
Grundzüge der Phonologie (1939)

Källor

Svensk uppslagsbok, andra upplagan, band 29 (1954), spalt 1003.

Noter

Män
Födda 1890
Avlidna 1938
Ryska lingvister
Ryska slavister
Ryska professorer
Alumner från Moskvauniversitetet
Pragskolan
Strukturalister
Thomas Leigh

Sir Thomas Leigh, född cirka 1509, död 17 november 1571, var en engelsk borgmästare och köpman. Han var son till Roger Leigh och hans fru Anne och föddes i Stoneleigh, Warwickshire. Leigh var i rakt nedstigande led besläktad med Piers Legh II, som skadades i slaget vid Azincourt den 25 oktober 1415. Leigh har ibland felaktigt sagts vara den person som gör prins William, hertig av Cambridge, prins Henry av Wales och Catherine, hertiginna av Cambridge till kusiner. Den person som faktiskt är länken dem emellan är Sir Thomas Leighton.

Leigh uppfostrades av sir Roland Hill, en köpman i London. Han började sedan arbeta för Hill och runt 1537 gifte han sig med Hills brorsdotter, Alice Barker. 1558 arbetade Leigh som borgmästare i London. Samma år avled Maria I av England och Leigh höll då i processionen som ledde till kröningen av Elisabet I av England. 1559 adlades han av drottning Elisabet. 1561 köpte Leigh och Hill herrgården Stoneleigh Abbey och några av Leighs ättlingar bodde i denna byggnad mellan 1561 och 1990. Leigh avled den 17 november 1571 i London.

Referenser

Tryckta källor 

Personer i England under 1500-talet
Män
Födda 1509
Avlidna 1571
Arnulf Øverland

Ole Peter Arnulf Øverland, född 27 april 1889 i Kristiansund, död 25 mars 1968 i Oslo, var en norsk författare och lyriker.

Biografi 
Arnulf Øverland föddes i Kristiansund, men växte upp under fattiga förhållanden i Bergen. Hans far dog då Arnulf var mycket ung. När Arnulf var tolv år gammal, flyttade han, mamman och hans två bröder till Kristiania. 1911 fick han tuberkulos och lades in på Gjøsegaarden sanatorium i Kongsvinger. Samma år debuterade han som författare med lyriksamlingen Den ensomme fest. Han blev central i den norska diktarmiljön under mellankrigstiden, speciellt i kretsen runt den kommunistiska tidskriften Mot Dag. Han var mycket kritisk mot nazismen. Han övergav den kommunistiska ideologin på 1930-talet, på grund av Josef Stalins politik i Sovjetunionen.

Øverland var ledare för Det Norske Studentersamfund 1923 och för Forfatterforeningen 1923–1928.

Arnulf Øverland blev 1933 åtalad för blasfemi efter att ha hållit föredraget "Kristendommen, den tiende landeplage" i Studentersamfundet i Oslo den 21 januari, anmäld av Menighetsfakultetets professor Hallesby. Han blev frikänd, och var den sista som åtalats i Norge enligt den paragrafen. I föredraget angrep han framförallt den katolska kyrkan. Han jämförde bland annat nattvarden med "kannibalisk magi".

Under andra världskriget skrev han flera kända motståndsdikter. Han arresterades 1941 och satt fängslad på Møllergaten 19, i Grini och Sachsenhausen, men överlevde.

Efter andra världskriget spelade Øverland en framträdande roll i den norska språkstriden. Han var ordförande i Riksmålsforbundet från 1947 till 1956 och i Forfatterforeningen av 1952 från 1952–1953.

Arnulf Øverlands lyrik var traditionalistisk till formen och han kritiserade modern poesi flera gånger. Han startade den så kallade Tungomålstalsdebatten på 1950-talet. Øverland ansåg att modern poesi var en form av abrakadabra och tungomålstalande.

Han fick statlig konstnärslön från 1938 och bodde i hedersbostaden Grotten, som ligger i Slottsparken i Oslo, från 1946 till sin död.

Referenser

Norska ateister
Norska författare
Födda 1889
Avlidna 1968
Män
Mama He's Crazy

"Mama He's Crazy" är en sång skriven av Kenny O'Dell, och inspelad av The Judds. Den släpptes i april månad 1984, som andra singel ut från albumet Wynonna & Naomi. Den blev deras andra countryhit. Singeln toppade listan i en vecka, och tillbringade totalt 14 veckor på den amerikanska countrylistan.

Andra inspelningar
1984 gjorde Pinkard & Bowden en parody vid namn "Mama She's Lazy". Den nådde 39:e platsen på countrylistorna.
2007 spelade Jill Johnson in sången på albumet Music Row.

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Amerikanska countrylåtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1984
Why Not Me

"Why Not Me" är en sång skriven av Harlan Howard, Sonny Throckmorton och Brent Maher, och insjungen av The Judds.  Den släpptes i september 1984, som första singel ut från albumet med samma namn.  Den blev deras andra etta på countrylistan, som den toppade i två veckor, och totalt tillbringade 15 veckor på.

Andra inspelningar
2007 spelade Jill Johnson in sången på albumet Music Row.

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Amerikanska countrylåtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1984
Kiss an Angel Good Mornin'

"Kiss an Angel Good Mornin'" är en sång skriven av Ben Peters, och inspelad av Charley Pride. Den släpptes 1971 som första singel ut från albumet Charley Pride Sings Heart Songs, och blev hans åttonde låt att toppa en countrylista. Den blev också hans första etta på poplistorna, där den som högst låg på 21:a plats.. Den hamnade också bland de tio högst placerade på Adult Contemporary-listan.

Handling 
En man och en kvinna är förälskade, och alla undrar varför han är så lycklig. Han säger att han får "kyssa en ängel god morgon'", och syftar på  henne.

Andra inspelningar
Alan Jackson spelade 1999 in sången på albumet Under the Influence.

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Amerikanska countrylåtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1971
Sånger producerade av Jack Clement
Naomi Judd

Naomi Judd, född som Diana Ellen Judd den 11 januari 1946 i Ashland, Kentucky, död 30 april 2022 nära Nashville, Tennessee, var en amerikansk countrysångerska och låtskriverska. Hon var mor till Wynonna Judd och Ashley Judd.

Hon föddes i Ashland, Kentucky. Fadern ägde en bensinmack, och modern var hemmafru samt kokerska ombord på en flodbåt. Tillsammans med dottern Wynonna Judd hade Naomi Judd framgångar i duon The Judds. The Judds vann tillsammans fem Grammy Awards. Efter att de slutade spela tillsammans 1991 sågs hon bland annat i TV, som programledare för Naomi's New Morning.

Diskografi
Singlar

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Naomi Judd på allmusic.com
Diskografi på Discogs
Naomi Judd på IMDb

Amerikanska countrysångare
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Musiker från Kentucky
Personer från Ashland, Kentucky
Födda 1946
Avlidna 2022
Kvinnor
Musiker som begått självmord
Sångare som begått självmord
Central do Brasil

Central do Brasil är en brasiliansk-fransk dramafilm från 1998 i regi av Walter Salles.

Handling
Dora är en pensionerad lärare som blivit bitter. För att få in extra pengar jobbar hon på Central do Brasil, Rio de Janeiros största järnvägsstation, där hon skriver brev åt icke skrivkunniga kunder. Josué är en nioårig pojke som aldrig träffat sin far, men hoppas kunna göra det. Hans mamma skickar brev till hans far via Dora, där hon säger att hon hoppas att de ska kunna återförenas snart. Då hon omkommer i en tragisk olycka blir Josué hemlös och Dora tar honom då till ett tvivelaktigt par. Men hon ångrar sig och kommer på bättre tankar och bestämmer sig för att hjälpa pojken att finna sin far.

Utmärkelser 
Central do Brasil vann Guldbjörnen vid Filmfestivalen i Berlin 1998.

Filmen Oscarsnominerades i klasserna bästa kvinnliga huvudroll och bästa icke engelskspråkiga film men vann inget av priserna.

Externa länkar
 
 

Filmer 1998
Brasilianska dramafilmer
Filmer tilldelade Guldbjörnen
Guldbaggenominerade
I Don't Wanna Dance

"I Don't Wanna Dance" är en singel från 1982 av Eddy Grant. Den toppade den brittiska singellistan under tre veckors tid i november 1982. Den släpptes också i USA hösten 1983. Den låg också på albumet Killer on the Rampage.

För Eddy Grant, som skrev och producerade, blev singeln den mest framgångsrika av en soloartist sedan "Baby Come Back" med The Equals 1968.

1993 tolkade grindcoregruppen Anal Cunt låten på EP-skivan Morbid Florist, medan belgiska jazzpopgruppen Lady Linn and her Magnificent Seven 2008 gjorde sin inspelning. 2009 tolkades låten av Newfoundland-folkmusikgruppen Shanneyganock 2009.

Källor

Fotnoter

Listföljd

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1982
Reggaelåtar
What to Expect

What to Expect () är en amerikansk långfilm från 2012 i regi av Kirk Jones, med Cameron Diaz, Jennifer Lopez, Elizabeth Banks och Chace Crawford i rollerna. Filmen bygger på en serie faktaböcker om graviditet; What to Expect When You're Expecting.

Handling
Filmen följer fem olika par och deras problem och glädje i att få barn. Personliga tränaren Jules Baxter (Cameron Diaz) och hennes danspartner Evan Webber (Matthew Morrison) har just vunnit en danstävling på TV när Jules spyr framför kamerorna men  försöker balansera sitt vanliga aktiva liv med att vara gravid. Efter gräl om omskärelser, smärtstillande och annat får hon flickan Emerson. Efter att barnet har fötts förlovar sig Jules och Evan.

Fotografen Holly (Jennifer Lopez) och hennes make Alex (Rodrigo Santoro) kan inte få barn och bestämmer sig för att adoptera från Etiopien. De köper ett nytt hus för babyn och Holly skickar Alex till en mansgrupp där han kan få stöd av andra pappor. Alex blir allt mer nervös över att skaffa barn men i slutänden åker de till Etiopien och adopterar en pojke.

Wendy Cooper (Elizabeth Banks) äger en salong som specialiserat sig på amning. Hon och maken Gary (Ben Falcone) har försökt få barn i två år. Hon lyckas till slut bli gravid, men då hon trott att gravideten skulle bli en magisk och glad period, mår hon bara förjävligt. Under en mässa där hon ska förklara hur fantastiskt det är med att vara gravid bryter hon ihop och hennes utspel över hur hon hatar allt blir en succé på internet. I slutänden föder hon den lilla pojken Theo.

Garys pappa Ramsey Cooper (Dennis Quaid) är gift med den yngre kvinnan Skyler (Brooklyn Decker). När de får reda på Garys och Wendys graviditet berättar de snabbt att de har samma glada nyhet. I motsats till Wendys graviditet går Skylers som på räls och hon föder tvillingflickor. 

Rosie Brennan (Anna Kendrick) möter sin gamla vän Marco (Chace Crawford). De har ett engångsligg vilket gör Rosie gravid. De är först uppskakade över situationen, men de bestämmer sig att bli föräldrar och flytta ihop. Rosie får tyvärr missfall, men paret bestämmer sig ändå för att stanna med varandra.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmer 2012
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Music of the Heart

Music of the Heart är en amerikansk dramafilm från 1999 i regi av Wes Craven.

Handling
Filmen bygger på verkliga händelser och handlar om violinisten Roberta Guaspari (Meryl Streep) som är deprimerad efter att ha blivit lämnad av sin man och nu bor ensam med sina båda söner. Hon beslutar sig för att ta tag i sitt liv genom att börja jobba som musiklärarinna i den hårda miljön i East Harlem, New York, trots att hon inte har några egentliga kunskaper i pedagogik. Genom envishet lyckas hon inspirera en grupp elever och deras till början skeptiska föräldrar. Robertas fiolprojekt börjar sakta utveckla sig och får till slut stor uppmärksamhet.

Utmärkelser 
Filmen Oscarsnominerades i klasserna bästa kvinnliga huvudroll och bästa sång men vann inget av priserna.

Externa länkar

Filmer 1999
Amerikanska dramafilmer
Pommernbukten

Pommernbukten (polska: Zatoka Pomorska; tyska: Pommersche Bucht) är en bukt i sydvästra Östersjön vid Polens och Tysklands kust. 

Söder om bukten ligger Stettiner Haff, där floden Oder mynnar ut, och mellan dessa två vattenområden ligger öarna Usedom/Uznam och Wolin där tre sund sammanbinder Pommernbukten och Stettiner Haff: Dziwna, Świna och Peenestrom. I väst ligger den tyska ön Rügen, och i norr den danska ön Bornholm.

Det största djupet i bukten är bara 20 meter och saliniteten är omkring 8 ‰. En djupare vattenväg har anlagts genom Pommernbukten från hamnen i Szczecin via floden Oder, Stettiner Haff och Świna, så att större skepp kan komma fram till hamnarna i Świnoujście och Szczecin.

De viktigaste hamnstäderna är:  
 Szczecin
 Świnoujście
 Dziwnów
 Usedom
 Wolgast

Externa länkar
 Turisme i Vest-Pommern
 vorpommern.de

Bukter i Polen
Bukter i Tyskland
Östersjön
Schloss Wilhelmshöhe

Schloss Wilhelmshöhe, är ett slott beläget i Bergpark Wilhelmshöhe  strax utanför Kassel i Hessen, Tyskland.

Slottet, som från början var ett kloster, sekulariserades och drogs in till kronan av Filip I av Hessen på 1500-talet. Ett nytt slott byggdes i början av 1600-talet och det nuvarande slottet byggdes 1786-1808 för Wilhelm I av Hessen-Kassel efter ritningar av arkitekten Simon Louis de Ry.

I början av 1800-talet residerade dåvarande kungen av Westfalen, Jérôme Bonaparte, på slottet och gav order om stora renoveringar. 1814 återvände dock hertigfamiljen av Hessen-Kassel och kungen av Westfalen fick gå i exil. 1870 internerades den tillfångatagne franske kejsaren Napoleon III av Frankrike under en tid på slottet. 

Efter tyska enhetskriget 1866 annekterades Kurfurstendömet Hessen (innan 1803 benämnt som Hessen-Kassel) av Preussen. Från 1899 till 1918 använde kejsar Vilhelm II tidvis slottet som sitt sommarresidens.

Under andra världskriget blev mittpartiet av slottet svårt skadat av bombardemang. Det restaurerades först 1968-1974 av arkitekten Paul Friedrich Posenenske. Denne var funktionalist och återuppbyggde fasaden, men ändrade totalt interiören för att det skulle passa slottets nuvarande funktion som konstmuseum (Gemäldegallerie Alte Meister, Kassel). Mellan 1994 och 2000 gjordes därför ännu en restaurering för att bringa även interiören tillbaka till (nära nog) ursprungsskicket.

Referenser

Noter

Externa länkar
 museum-kassel.de/en

Slott i Hessen
Arkitekturåret 1808
Ärkehertigtrion

Ärkehertigtrion eller Pianotrio i B-dur, opus 97, är en pianotrio för piano, violin och cello komponerad av Ludwig van Beethoven som färdigställdes 1811. Den är namngiven efter ärkehertig Rudolf av Österrike, en amatörpianist som var vän och elev till Beethoven. Numreringen av Beethovens tolv pianotrior är inte standardiserad, och i ibland anges stycket som "pianotrio 7", eller helt utan nummer.

Trion skrevs under den senare delen av kompositörens så kallade "mellanperiod". Han påbörjade komponerandet under sommaren 1810 och färdigställde den i mars 1811. Det första allmänna framträdandet gavs av Beethoven själv, Ignaz Schuppanzigh på violin och Josef Linke på cello vid hotellet Zum römischen Kaiser i Wien den 11 april 1814. Hans dövhet fortsatte att äta på hans förmåga att framträda. Violinisten och kompositören Louis Spohr skrev att "under forte-passagerna spelade den stackars döve mannen så hårt på tangenterna att strängarna skramlade och i piano spelade han så mjukt att hela grupper av noter försvann." Detta var Beethovens sista framträdande som pianist.

Struktur 
Verket är indelat i fyra satser, som tillsammans bildar uppemot 40 minuter av musik.
 Allegro moderato
 Scherzo (Allegro)
 Andante cantabile ma però con moto. Poco piu adagio.
 Allegro moderato - Presto

Referenser i populärkultur 
 Ärkehertigtrion spelar en viktig roll i Elizabeth Georges mysterium Minnets labyrint (2001).
 I Haruki Murakamis roman Kafka på stranden (2002) används trion och dess historia för att förklara relationen mellan två huvudpersoner, Nakata och Hoshino, och den senares utveckling som person.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Concert Podcast från Isabella Stewart Gardner Museum
 Information och tidiga digitaliserade utgåvor vid Beethoven-Haus Digital Archives

Verk av Ludwig van Beethoven
Verk 1811
Rudolf av Österrike (kardinal)

Ärkehertig Rudolf Johannes Joseph Rainier von Habsburg-Lothringen av Österrike, född den 8 januari 1788 i Pisa, Italien, död den 23 juli 1831 i Baden nära Wien i Österrike, var en av den katolska kyrkans kardinaler och det yngsta av 16 barn till kejsar Leopold II av Österrike-Ungern och infant Maria Ludovika av Spanien. Han var kunglig furste av Ungern och Böhmen samt ärkehertig av Österrike.

Han var en viktig stöttare av Ludwig van Beethovens karriär, och flera kompositioner (op. 58, 73, 81a, 96, 97, 106, 111, 133, 134) och Missa solemnis (op. 123, till hans installation i Olmütz) dedicerades till honom. Ärkehertigtrion är dessutom uppkallad efter honom.

Referenser 

Österrikiska kardinaler
Personer från Pisa
Födda 1788
Avlidna 1831
Män
Österrikes ärkehertigar
Huset Habsburg-Lothringen
Helen Engelstad

Helen Engelstad, född Wright 1908 i Helsingör, död 1989, var en norsk konsthistoriker och pedagog, gift med arkeologen och historikern Eivind Engelstad.

Engelstad var konservator vid Stavanger Museums kulturhistoriska avdelning och ledde museet på Ledaal 1946–1947. Därefter var hon åren 1947–1976 rektor för Statens lærerskole i forming i Oslo. Hon gav ut ett flertal böcker om textilhistoria, kulturhistoria och brukskonst, bland annat Messeklær og alterskrud (1941), Norske ryer (1942), Refil, bunad, tjeld (1952) och Dobbeltvev i Norge (1958).

Källor

Externa länkar 

Norska konsthistoriker
Norskt museifolk
Textilhistoriker
Födda 1908
Avlidna 1989
Kvinnor
Karin Hellandsjø

Karin Hellandsjø, född 30 juli 1944 i Göteborg och uppvuxen i Porsgrunn, är en norsk konsthistoriker och museichef.

Biografi
Hellandsjø tog 1977 sin magistergrad med en avhandling om Jakob Weidemann. Hon anställdes vid Henie Onstad Kunstsenter som konservator 1971, och arbetade där till 1988, då hon blev chefskonservator vid det då nyupprättade Museet for samtidskunst. Då Samtidsmuseet gick upp i det nya Nasjonalmuseet blev hon projektledare där 2003. År 2005 återvände hon till Henie Onstad Kunstsenter, nu som chef.

Hellandsjø har bland annat gett ut två böcker om Weidemann, som hon ser som den viktigaste personen för det abstrakta måleriets genombrott i Norge. Den första, som bygger på hennes magisteravhandling, Jakob Weidemann og det abstrakte maleris gjennombrudd i Norge, kom 1978. Den andra, Jakob Weidemann: storfuglen i norsk kunst, kom 2003.

Källor

Externa länkar 

Norska konsthistoriker
Norskt museifolk
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
HUI Research

HUI Research (till 2011 Handelns Utredningsinstitut, HUI resp. Turismens utredningsinstitut, TUI) är ett företag ägt av branschorganisationen Svensk Handel. HUI Research bedriver forskning, utredning och analys om handeln och turismen. Det är HUI Research som utser årets julklapp. 

Handelns Utredningsinstitut, HUI, grundades 1968 när Detaljhandelns- och Grosshandelns Utredningsinstitut (DUI och GHI) slogs samman. År 2011 slogs så HUI samman med TUI, Turismens Utredningsinstitut till HUI Research.

HUI Research är till största delen ett konsultföretag men bedriver även forskning.

Konsultverksamheten är inriktad på marknads- och kundanalyser på olika nivåer. Man arbetar också med samhällsekonomiska frågeställningar samt konjunkturanalys och insamling och bearbetning av handelsrelevant statistik som ofta publiceras i samarbete med SCB. De regelbundna rapporterna om den svenska detaljhandelns omsättning är viktiga i samband med bedömningar av konjunkturens riktning. 

Forskningen fokuserar på strukturomvandling och vad som kännetecknar framtidens kunder. Forskningen har nära kopplingar till flera högskolor och universitet.

Fotnoter

Externa länkar
 HUI Research

Detaljhandel
Svenska företag
Svenska forskningsinstitut
Företag bildade 1968
Marith Hope

Marith Hope, född 1947, är en norsk  konstnär, konstkurator och administratör.

Hope är utbildad i konst och konstpedagogik i Storbritannien och har även mellomfag (kandidatexamen) i konsthistoria från Universitetet i Oslo. Hon har bland annat arbetat som chef för Buskerud Kunstnersenter 1981–1992. Sedan 1996 var hon programchef för Riksutstillinger, och från 2003 var hon direktör för samma institution.

Källor 

Norska kuratorer
Norska konstnärer under 1900-talet
Norska konstnärer under 2000-talet
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Knut Odner

Knut Odner, född den 7 december 1924, död den 4 mars 2008, var en norsk arkeolog och socialantropolog.

Odner tog en magistergrad i arkeologi och arbetade vid Universitetet i Bergen från 1963 till 1971. Under denna period reste han även till Kenya och arbetade vid The British Institute of History and Archaeology in Eastern Africa. Han var därefter verksam vid Universitetet i Oslo. År 1989 disputerade Odner på avhandlingen The Varanger Saami.

En stor del av Odners publicerade forskning handlade om samer, främst på Varangerhalvön. Till Odners bestående bidrag hör hans modell för den samiska etnicitetens uppkomst, som han, inspirerad av antropologen Fredrik Barths teorier, utvecklade i den lilla boken Finner og terfinner (1983).

Bibliografi

Källor

Noter

Norska antropologer
Norska arkeologer
Födda 1924
Avlidna 2008
Män
Kväveoxidsyntas

Kväveoxidsyntas (Nitric oxide synthases (NOS)) (EC - 1.14.13.39)är enzymer som katalyserar produktionen av kväveoxid (NO) från L-arginin. Kväveoxid är en viktig signalsubstans och påverkar bland annat vasodilationen i glatt muskulatur. Den får glatt muskulatur att slappna av och blodkärlen runt muskulaturen att expandera.

I däggdjur finns det tre kända isoformer av kväveoxidsyntas, neuronal kväveoxidsyntas (nNOS), endotelial kväveoxidsyntas (eNOS) och inducerbart kväveoxidsyntas (iNOS). De konstitutiva enzymen nNOS och eNOS har en kalciumreglerad aktivitet och frisläpper låga doser kväveoxid. iNOS som aktiveras av proinflammatoriska cytokiner släpper ut stora mängder kväveoxid vid aktivering.

Referenser

Oxidoreduktaser
Robin Robertson

Robin Robertson, född 1955 i Scone, Perth and Kinross, är en skotsk poet, förlagsredaktör, översättare och ledamot av Royal Society of Literature. Han debuterade 1997 med diktsamlingen A Painted Field och har därefter publicerat ytterligare fyra samlingar. Han växte upp på den skotska nordostkusten men har tillbringat större delen av sitt yrkesliv i London. Han har varit förlagsredaktör åt Penguin Books, åt Secker and Warburg och åt Jonathan Cape. 2006 utgav han en engelsk tolkningsvolym av Tomas Tranströmers poesi. Han har även nyöversatt de grekiska tragedierna Medea och Backanterna av Euripides. 2013 tilldelades han det internationella, tyska Petrarcapriset tillsammans med Adonis.

Diktsamlingar 
 A Painted Field (London : Picador, 1997) 
 Slow Air (Picador, 2002) 
 Swithering (Picador, 2006) 
 The Wrecking Light (Picador, 2010) 
 Hill of Doors (Picador, 2013)
 Sailing the Forest (Farrar, Straus and Giroux, 2014)

Fotnoter 

Skotska poeter
Engelskspråkiga poeter
Ledamöter av Royal Society of Literature
Födda 1955
Levande personer
Män