kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Neço Muko

Neço Muko, född den 21 oktober 1899, död 1934, var en albansk sångare och kompositör. Han uppfann en ny musikstil inom albansk polyfoni som fick namnet avaz himariot/avaz himariotçe.

Neço Muko föddes i Himararegionen i sydvästra Albanien. Efter grundläggande utbildning i hemlandet for han till Grekland för vidare studier. Han återvände till Albanien under första världskrigets skede. Muko lärde sig spela både violin och mandolin och började komponera vaudeviller.  Han bodde i Frankrike åren 1924–1926. I Albanien startade han en kör med namnet Pif-Paf. Han reste ånyo till Frankrike för inspelningar med sin kör. Inspelningarna gjorde honom populär i Albanien.

Mukos mest kända verk är Vajza e Valëve. Muko komponerade även musikverk för artister som Marie Kraja och Tefta Tashko-Koço.

Referenser

Noter 

Albanska kompositörer
Personer i Albanien under 1800-talet
Personer i Albanien under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1934
Män
Allokativ effektivitet

Allokativ effektivitet uppstår när en ekonomis resurser fördelas så fördelaktigt för ekonomin som möjligt, vilket inträffar när det sociala överskottet (konsumentöverskott och producentöverskott) maximeras - där marginalnyttan = marginalkostnaden. Dessa varor och tjänster är till nytta för samhället samt efterfrågade till hög grad.

Nationalekonomi
Prissättning
Korspriselasticitet

Korspriselasticitet eller korselasticitet (XED) är ett nationalekonomiskt mått som visar hur efterfrågan av en vara påverkas av en prisförändring av en annan vara.

Korspriselasticiteten räknas ut genom följande formel:

XED = där täljaren motsvarar vara X och nämnaren vara Y

Substitutvaror har ett positivt värde och komplementvaror ett negativt.

Referenser 

Nationalekonomi
Talia al Ghul

Talia al Ghul (arabiska: تاليا الغول) är en seriefigur i DC Comics. Figuren skapades av författaren Dennis O'Neil och tecknaren Bob Brown, och hade sitt första framträdande i Detective Comics #411 (1971).

IGN listade Talia som nummer 42 i deras lista med de 100 mest populära superskurkarna i serietidningar genom tiderna. Hon listades som nummer 25 i Comics Buyer's Guides lista över de 100 sexigaste kvinnliga seriefigurerna.

Historik 
Talia är oftast avbildad som ett romantiskt intresse för Batman, en skurk eller en kombination av båda två. Hennes far, ledare för ett världsomfattande kriminellt imperium, ansåg att Batman var den som var mest värdig att gifta sig med Talia och bli hans efterträdare. Medan Batman är ointresserad av det kriminella imperiet har han dock ofta visat romantiska känslor för Talia.

Hon har räddat livet på Batman eller hjälpt honom vid ett flertal tillfällen. De flesta av hennes brottsliga handlingar begås på uppdrag av sin far och motiveras av lojalitet till sin far snarare än personlig vinning. Hon beskrivs som en moraliskt tvetydig eller antiheroisk figur.

I nyare skildringar har hon visat sig oftare vara en fiende till Batman och en superskurk i sin egen rätt, som leder League of Assassins, som en del av Secret Society of Super Villains, och som hjärnan bakom Leviathan.

Familj och relationer 
Talia är dotter till Ra's al Ghul, kärleksintresse till Batman och mor till Damian Wayne, den femte Robin.

I andra medier 
Talias mest berömda medverkan är i Christopher Nolans film The Dark Knight Rises från 2012, där hon spelades av Marion Cotillard.

Externa länkar 
Talia al Ghul från DC Animated Universe Wiki

Superskurkar
Seriefigurer introducerade 1971
Fiktiva yrkesmördare
Seriefigurer i DC Comics
Filmfigurer
Batman
Inkomstelasticitet

Inkomstelasticitet är ett nationalekonomiskt mått som visar hur efterfrågan påverkas av förändringar i inkomst. Inkomstelasticiteten räknas ut genom att dela den procentuella förändringen av den efterfrågade mängden med den procentuella förändringen av inkomsten.

Normala varor har ett positivt värde och inferiora varor ett negativt. Därutöver har behovsvaror en inelastisk inkomstelacitet medan lyxvaror har en elastisk inkomstelasticitet. Exempel på inferiora varor inkluderar livsmedel som Ernst Engel bevisade med Engels lag.

Referenser 

Nationalekonomi
Ad valorem-skatt

Ad valorem-skatt är en procentuell indirekt skatt på en vara som antingen kan utkrävas vid betalningstillfället såsom moms och Vat, eller på årlig basis, som med fastighetsskatten eller vid ett specifikt tillfälle, såsom tariffer eller arvsskatt. Ad valorem är latin för "baserad på värdet".

Ett exempel på en ad valorem-skatt är en procentuell importtariff, där tariffens storlek bestäms som ett procentbelopp av den importerade varans värde. En annan typ av skatt är specifik skatt, där skatten i stället är förbestämd per enhet av den importerade varan.

Nationalekonomi
Skatter
Johan August Lindblad

Johan August Lindblad, född 16 december  1865 i Nye församling, Jönköpings län, död 25 februari 1923 i Uppsala, var en svensk bokförläggare.

Efter utbildning vid Svenska missionsförbundets predikantskola i Kristinehamn idkade Lindblad en tid predikoverksamhet samt började 1893 från eget bokförlag i Köping utge religiösa och populärvetenskapliga småskrifter. År 1911 överflyttade förlaget till Uppsala och 1913 ombildades bolaget till aktiebolag, J.A. Lindblads Bokförlagsaktiebolag. Man nådde snart en stor utgivning av populärvetenskapliga arbeten som Lindblads Världshistoria, den tjugofem band omfattande serien med tematiska memoarantologier Hågkomster och livsintryck, skolböcker, uppbyggelselitteratur med mera. Lindblad är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter 

Svenska förläggare
Personer från Nye socken
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1865
Avlidna 1923
Män
Svensk uppslagsbok
Göran Lindblad

Göran Lindblad kan syfta på:

 Göran Lindblad (litteraturvetare) (1894–1930), svensk litteraturhistoriker och litteraturkritiker
 Göran Lindblad (politiker) (född 1950), svensk politiker
Delectare

Delectare (latin för att glädjas) innebär att väcka känslor av välbehag hos sin publik för att de skall bli välvilligt inställda att lyssna samt att bli mottagbara för övertalning. Detta sker genom talarens charm, personlighet, karaktär och retoriska förmåga. Delectare motsvarar en av tre typer av språkhandlingar som är motsvarande inom de tre klassiska retoriska medel, ethos (karaktären som talaren framvisar), logos (väl valda argument) och pathos (känslor som väcks hos publiken).

Officia oratoris 
Delectare är en av talarens tre plikter som ingår i Officia oratoris (docere, movere och delectare) enligt Marcus Tullius Cicero. Enligt Cicero krävs de samtliga tre plikter för att påverka publiken i ett tal på det starkaste sättet. Movere innebär att talaren ska behärska konsten att väcka, röra och styra åhörarens känslor hos en publik. Docere är att undervisa, upplysa och argumentera. Delectare är att väcka sympati, roa och behaga.

Delectare
Delectare riktar sig främst till lyssnarens känslor men inte – som movere – för att elda upp dem utan för att smeka dem. Den försöker väcka stämningar som gör lyssnaren mottagliga för övertalning: intresse för det som sägs och sympati för talarens person.
Ett vanligt tecken på delectare är när en talare försöker koppla samman t.ex. gemensamma intressen med publiken för att få publiken vänligt inställd. Ett exempel kan vara när en politiker är på besök i en stad och säger: ”Jag minns själv hur vi hade det när jag bodde i denna stad…”
Talaren får lyssnaren att spetsa öronen genom att ge en livfull och målande bild. Talaren talar klart och lättfattligt så att alla kan följa med dennes tankegång. En viktig del är att talaren undviker att vara påstridig – invändningar bemöter du lugnt och taktfullt. 

Om budskapet skall gå hem måste talaren få åhörarna "på sin sida". Att talaren accepteras är en förutsättning för att åhörarna ska ta till sig budskapet och av denna anledning läggs i regel en del av inledningen på att smickra och behaga dem som talet riktar sig mot. (I dagligt tal skulle detta beteende kallas för "fjäsk" eller "smörande".) Ofta räcker det inte med att talaren på detta sätt "säljer" sig själv, han måste också "sälja" sitt ämne eller budskap i ett tidigt skede. Detta görs enklast om man kan få åhörarna att tro att de redan har samma uppfattningar och värderingar som talaren. (Detta må vara sant eller falskt, men det torde vara sällsynt att talaren blir avbruten av meningsmotståndare under sitt framförande.) Att behaga sina lyssnare är innebörden av ordet delectare; den andra metoden att övertyga sina lyssnare. (Detta kan sägas höra samman med ethos.)

Se även 
Ethos
Logos
Pathos
Movere
Docere

Referenser 
Hellspong, Lennart (1992). ’’Konsten att tala: Handbok i praktisk retorik’’, Studentlitteratur AB. 
Johannesson, Kurt (1998). ’’Retorik: eller konsten att övertyga’’. ScandBook AB. 
https://archive.is/20130503095003/http://www.retorikportalen.org/sv/node/45
https://web.archive.org/web/20111109044739/http://www.kurser.se/Retorik__d2563.html
http://www.ne.se.ludwig.lub.lu.se/lang/retorik?i_h_word=delectare

Retorik
Göran Lindblad (litteraturvetare)

Karl Göran Leonard Lindblad, född 18 september 1894 i Nässja församling i Östergötland, död 26 mars 1930 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk litteraturhistoriker och kritiker.

Lindblad blev filosofie doktor vid Lunds universitet 1924, var litteraturkritiker på Svenska Dagbladet 1917–1922, samt litterär rådgivare på P.A. Norstedt & Söners förlag från 1924. Lindblad blev redan i unga år känd som essayist och kritiker, med stil, smak och spiritualitet. Hans avhandling August Strindberg som berättare. Studier i hans tidigare prosa (1924) utmärkte sig för fin estetisk uppfattning.

Källor

Noter 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska litteraturkritiker
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1930
Män
Bagarkvarnen

Bagarkvarnen (även Zachaus kvarn) var en väderkvarn på östra Södermalm i Stockholm. Kvarnen var troligen från 1600-talet och revs år 1836 av Stockholms stads brandförsäkringskontor.

Historik
Södermalms höga klippor mot Saltsjön var en bra plats att uppföra väderkvarnar på. Under början av 1700-talet fanns här minst sex kända, namngivna kvarnar, bland dem Hökens kvarn, Mosis kvarn, Träkvarnen, Havfrun, Danviks väderkvarn (där fanns också en vattenkvarn) och Bagarkvarnen. Den senare låg på Åsöberget vid Lotsgatan i nuvarande kvarteret Lotsen. Bagarkvarnen var en stolpkvarn som anlades någon gång före 1733. I Holms tomtbok från 1674 saknas motsvarande blad, men på Petrus Tillaeus karta från 1733 redovisas kvarnen som Bagare qu: (litt cc). 

Bagarkvarnen tillsammans med två okända kvarnar syns fortfarande på Adolf Hårdhs  panoramabild över Stockholm från 1836. I samband med att Stockholms stads brandförsäkringskontor betalade en viss ersättning för nedtagandet av eldfarliga trähus, revs kvarnen 1839. Som motprestation fick ägarna till de rivna husen lova att aldrig mera låta uppföra någon träbyggnad, inte ens med vederbörlig tillstånd.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Kvarnar i Stockholms län
Markus Rydberg

Markus Erik Rydberg, född den 18 maj 1990 i Varberg, är en svensk vindsurfare och även den högst rankade vindsurfaren i Sverige.

Karriär 
Rydberg spelade både ishockey och vindsurfade när han var yngre. Han valde sedan att satsa på vindsurfing. Han är för närvarande rankad 38 i världen.

Meriter 
 Windsurfing:
 2007: Swedish Junior Wave Champion
 2009: 4th place Swedish Wave Championships
 2011: 13th place BWA Cornwall, Pro's division
 2012: 9th place Red Bull Soulwave, Klitmöller. 1st place PS Windsurf Open Wave Cup.
 25th place Kia Cold Hawaii Pwa World Cup
 
SUP:
 2012: 3rd place cruiser race and 5th place sprint, Surfers Day. 
 17th place Red Bull Soulwave, Klitmöller.

Källor

Externa länkar 
 http://markusrydberg.blogg.se/

Födda 1990
Vindsurfare
Män
Levande personer
Personer från Varberg
Taut

Taut kan syfta på:

Bruno Taut (1880–1938), tysk arkitekt
Max Taut (1884–1967), tysk arkitekt
Taut & Hoffmann – tysk arkitektbyrå
Movere

Movere är ett latinskt ord som betyder flytta eller röra. Movere är också den retoriska term som beskriver en av talarens plikter, att röra vid publikens känslor. De andra plikterna en talare har är docere och delectare, att lära och behaga.

Historia
Marcus Tullius Cicero skrev 55 f.Kr. boken De oratore (Om talaren). Boken handlar om talekonsten och beskriver hur den perfekte talaren ska vara, samt den retoriska kompositionen. Cicero skrev också om att en bra talare ska vara allmänbildad och en god människa. Han grundade ofta sina resonemang i filosofiska principer. I boken skrev Cicero om Officia oratoris, talarens uppgifter och plikter gentemot sin publik.

Officia oratoris
Cicero skrev att den som talar ska påverka publiken på tre olika sätt: genom att lära (docere), behaga (delectare) och röra (movere). Dessa plikter eller uppgifter heter på latin Officia oratoris och betyder just talarens uppgifter. Grundprincipen är att det är när docere, delectare och movere får verka tillsammans om ett tal blir bra. I Officia oratoris ingår också inventio, dispositio, elocutio, memoria och actio. De steg talaren måste gå igenom när denne skriver ett tal.

Röra åhörarnas känslor
För att man ska kunna hålla ett bra tal räcker det inte med att informera sin publik (docere) och väcka välbehag (delectare). Man behöver också röra vid åhörarnas känslor. Movere handlar om att den som talar hela tiden ska sträva efter att beröra åhörarna och väcka engagemang och passion. När man t.ex. säger att en film är rörande så har den rört upp känslor hos den som har sett filmen och berört personen på ett djupare plan. På samma sätt är målet med movere att beröra åhörarna när man talar. Den som talar ska beröra sin publik och på så sätt kunna styra deras känslor. Ett sätt att göra det på är att själv visa de känslor man vill väcka. Håller man ett känslomässigt tal och vill röra publiken till tårar, då kan man själv gråta för att få publiken att göra detsamma. Vill man använda sig av movere så är det effektivt att beröra starka känslor såsom hat, kärlet, lycka etc. 

Ciceros plikter kan liknas vid Aristoteles grundläggande medel för att övertala, ethos, logos och pathos. Man brukar säga att ethos, logos och pathos fokuserar på talaren och de medel talaren ska använda för att övertyga. De plikter som Cicero menade att en talare har, docere, delectare och movere, fokuserar på publiken och den effekt ett tal har på dem.

Se även
Retorik
Cicero
Aristoteles
Docere
Delectare

Källor
Hellspong, Lennart (1992). Konsten att tala: Handbok i praktisk retorik, Studentlitteratur AB. 
Johannesson, Kurt (1998). Retorik: eller konsten att övertyga. ScandBook AB. 
https://www.ne.se/uppslagsverk/encyklopedi/l%C3%A5ng/cicero

Retorik
Jonas Eek

Jonas Eek kan syfta på:

 Jonas Eek (1945–2009), svensk journalist
 Jonas Eek (född 1970), svensk teolog
Johann Konrad Kern

Johann Konrad Kern, född den 11 juni 1808 i Thurgau, död den 14 april 1888 i Zürich, var en schweizisk statsman

Kern blev 1831 advokat i sin födelsebygd, invaldes 1832 i dess stora råd, vars ordförande han blev 1837, och hade 1833-48 plats i kantonernas gemensamma representation (Tagsatzung). Vid denna tid knöt han bekantskap med prins Louis Napoleon, som 1831-36 vistades på slottet Arenenberg i Thurgau, och försvarade efter prinsens misslyckade upprorsförsök i Strassburg (1836) energiskt asylrätten mot franska regeringens hotfulla krav på hans utlämnande; prinsens frivilliga avresa (1838) gjorde slut på tvisten. 

När de romersk-katolska kantonerna slöt sig tillsammans (till Sonderbund) för upprätthållande av kantonernas självständighet och för den romersk-katolska lärans skydd, beslöt Tagsatzung i november 1847, till stor del genom Kerns bedrivande, att med kraftiga medel bjuda Sonderbund spetsen. Kern var också medlem i den kommission, som utarbetade Edsförbundets författning av 12 september 1848. Kern utnämndes 1850 till president i Schweiz högsta domstol, fick sedan plats i nationalrepresentationen (först i Nationalrat och sedermera i Ständerat) samt bidrog (1854) väsentligt till beslutet om upprättande av Zürichs polytekniska skola. 

När krig hotade utbryta mellan Schweiz och Preussen till följd av upproret i Neuchâtel, 3 september 1856, avgick Kern – vilken förut flera gånger använts i viktiga diplomatiska uppdrag – som utomordentligt sändebud till Paris och lyckades förmå Napoleon III till medling. Åren 1857-83 var han Edsförbundets envoyé hos franska regeringen. Ett försök av Kern att (februari 1871) beveka Bismarck till lindring i de Thiers meddelade tyska förslagen till fredsvillkor avvisades av Bismarck med stor skärpa. Kern utgav 1887 memoarverket Souvenirs politiques 1833 à 1883 (tysk upplaga samma år).

Källor 

 

Schweiziska advokater
Jurister under 1800-talet
Schweiziska politiker under 1800-talet
Personer från kantonen Thurgau
Födda 1808
Avlidna 1888
Män
Reflektioner om franska revolutionen

Reflektioner om franska revolutionen är en politisk text från 1790 skriven av politikern och filosofen Edmund Burke. I texten redogör han för sina tankar om franska revolutionen utifrån ett traditionellt konservativt perspektiv. I boken skriver han till exempel om revolutionens grymma baksidor som drabbade många oskyldiga. Burke driver tesen att radikala samhällsexperiment måste stå tillbaka för de samlade erfarenheter som ligger till grund för samhällets långvariga stabilitet.

Källor

Fotnoter

Utgåva på svenska 
 

Verk 1790
1790 i Storbritannien
Engelskspråkig facklitteratur
Politisk litteratur
Franska revolutionen
Konservatism
Motupplysningen
Elyse Sewell

Elyse Marie Sewell, född 10 juni 1982 i Albuquerque, New Mexico, är en amerikansk fotomodell. Hon var med i den första säsongen av America's Next Top Model 2003.

Efter teveserien var hon verksam som fotomodell och gick visningar i flera år med Asien som bas. Hon har medverkat i kampanjer för bland annat Chanel och bland annat varit på omslaget till Harper's Bazaar.

Externa länkar
 Elyse Sewell  på fashionmodeldirectory.com

Födda 1982
Amerikanska fotomodeller
Kvinnor
Levande personer
Personer från Albuquerque
A State of Mind

A State of Mind kan syfta på:

A State of Mind (album av Richie Havens) – ett album av Richie Havens
A State of Mind (album av E.M.D.) – ett album av E.M.D.
Sten Niclasson

Sten Niclasson, folkbokförd Sten Algot Niklasson, född 14 oktober 1955 i Västra Frölunda, är en svensk operasångare (basbaryton), violinist, regissör och grundare av Opera på Skäret, där han är verksam som konstnärlig ledare.

Biografi
Sten Niclasson började som musiker och blev sedan operasångare. Han började därefter att regissera och skapade 2003 Opera på Skäret i Ljusnarsbergs kommun.  Efter studier i violin för Sven Karpe, Gösta Finnström, André Gertler, Max Rostal och Salvatore Accardo var han under tio år verksam som violinist och altviolinist, bland annat i Radiosymfonikerna och Kungliga Hovkapellet.

Samtidigt utbildade han sig till operasångare med Erik Saedén, Solwig Grippe, Enzo Florimo och Dan H. Marek som lärare. Han debuterade på Vadstena-Akademien och har gjort över fyrtio operaroller, som till exempel Germont i La Traviata, titelrollen i Eugen Onegin, Figaro och greve Almaviva i Figaros bröllop, Alberich i Rhenguldet och Marcello i La Bohème. Han har också framträtt med konsertprogram. 

Efter femton år på scenen blev han regissör och arbetade parallellt som operasångare och regissör. Omkring millennieskiftet var han verksam vid Smålands Musik och Teater, där han också var musikdramatisk chef med fler än tio operauppsättningar samt musikaler och operetter, bland andra Rigoletto, Aida, Tosca, Pajazzo, Carmen och Lucia di Lammermoor.

Familj
Han är son till evangelisten Algot Niklasson och bror till musikern och tv-producenten Richard Niklasson.

Han är gift sedan 1976 med Anna-Carin Niclasson (född 1953) och har två barn. Tillsammans med hustrun gav han 1990 ut skivan Julhögtid – klassiska julsånger.

Diskografi i urval
1988 – Figaros bröllop (kassett)
1990 – Julhögtid – klassiska julsånger (CD) (Cymbal & SACN)
2010 – Kammarmusik – musik för miljön 2010 (CD), medverkar på Stefan Lindgrens skiva

Referenser

Externa länkar
Sten Niclassons webbplats
Sten Niclasson, regissör på Operalogg.com
Sten Niclasson på Svensk Mediedatabas

Svenska regissörer under 1900-talet
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska barytonsångare
Svenska violinister
Svenska teaterchefer
Födda 1955
Män
Levande personer
Regissörer från Göteborg
Sångare från Göteborg
Svenska regissörer under 2000-talet
Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska operaregissörer
Kenneth Widmerpool

Kenneth Widmerpool är en fiktiv person i Anthony Powells romanserie A Dance to the Music of Time, om det bohemiska överklasslivet i Storbritannien 1920-1970. Widmerpool beskrivs inledningsvis som en komisk, till och med patetisk, figur och som en motpol till berättelsens hjälte, Nicholas Jenkins. Allt eftersom romanserien fortskrider ökar dock hans makt och girighet. Han når framgångar i affärslivet liksom i politik och i det militära. Det enda område där han inte lyckas är i sina relationer med kvinnor. Hans relation till frun Pamela Flitton är exempelvis katastrofal. I slutet av serien dalar Widmerpools karriär och han dör under bisarra omständigheter, vilka hänger ihop med hans kontakter med en mystisk new age-kult.

Uppväxt och karriär
Även om det inte nämns specifikt i böckerna så är det allmänt vedertaget att Widmerpool gått på Eton), Han blir utsatt för en del förlöjliganden och det sägs bland annat att skolkamraterna minns honom som den som bar "fel sorts överrock" vid ankomsten till skolan.

Kärleksliv
Romanerna lämnar frågan om Widmerpools sexualitet liksom sexuell förmåga öppen, något som föranlett viss spekulation bland kritikerna. Stephen McGregor på tidningen Spectator beskriver honom exempelvis som impotent.

Referenser

Fiktiva figurer från England
James B. Ray

James Brown Ray, född 19 februari 1794 i Jefferson County, Kentucky, död 4 augusti 1848 i Cincinnati, Ohio, var en amerikansk politiker (obunden). Han var Indianas guvernör 1825–1831.

Ray studerade juridik i Ohio och flyttade 1818 till Indiana. År 1822 tillträdde han som ledamot av Indianas senat. Indianas viceguvernör Ratliff Boon avgick 1824 och Ray tillträdde som tillförordnad talman i delstatens senat. I den egenskapen efterträdde han 1825 William Hendricks som guvernör efter dennes avgång. År 1831 efterträddes Ray som guvernör av Noah Noble. Ray avled 1848 och gravsattes på Spring Grove Cemetery i Cincinnati.

Referenser

Noter

Guvernörer i Indiana
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Jefferson County, Kentucky
Födda 1794
Avlidna 1848
Män
Muslimska civilsamhället

Muslimska civilsamhället är ett odefinierat begrepp som främst företrädare för svenska muslimska organisationer använder. Begreppet har också ifrågasatts.

Föreningen Svenska Muslimer för Fred och Rättvisa anger ett antal muslimska organisationer som föreningen hänför till det så kallade muslimska civilsamhället, till exempel Sveriges muslimska förbund, Sveriges muslimska råd, Svenska muslimer för fred och rättvisa.

Ledarsidan i en dagstidning har nämnt begreppet när de citerade ett uttalande från Mehmet Kaplan. Termen användes i ett uttalande i april 2013 av den socialdemokratiske politikern Omar Mustafa när han avgick från partiet.

Se även 
Islam i Sverige
Parallellsamhälle

Referenser 

Islam i Sverige
En dators födelse

En dators födelse är en bok skriven av Tracy Kidder. Boken beskriver på ett initierat sätt hur Data General skapade datorn MV/8000. Boken vann Pulitzerpriset 1982.

Boken börjar med en intressekonflikt mellan två utvecklingsteam på Data General, en minidatortillverkare på 1970-talet. De flesta seniora utvecklarna får det åtråvärda uppdraget att utveckla nästa generations dator under namnet Fountainhead i North Carolina. Datorn ska tävla med konkurrenten Digital Equipment Corporations VAX-dator.

På huvudkontoret i Westborough i Massachusetts får de kvarvarande utvecklarna uppdraget att utveckla existerande produkter. Tom West startar då projektet Eagle som blir en backupplan om Fountainhead-projektet misslyckas. West tar risker för att klara att utveckla projektet i tid genom ny teknologi och att engagera nyexaminerade utan erfarenhet av komplexa projekt. Boken följer sedan utvekcklarna i deras arbete med att utveckla datorn.

Facklitteratur 1981