Gideåbacka

Gideåbacka är en ort i Grundsunda socken i Örnsköldsviks kommun, Västernorrlands län. Gideåbacka är den nedersta byn vid Gideälvens södra sida, mitt emot Dombäck på den norra. Närmaste tätort är Husum.

Gideåbacka laxfiske och gård 
Gideåbacka omnämns i jordeböcker från 1543 och framåt. Av 1552 års fiskeriregister framgår att fru Pernilla till Vik (Sparre av Ellinge) där hade en gård som hette Ideböle och som hade del i laxfisket i älven.

Gården överlämnades 1644 till två bröder av släkten Blix, Mårten Pedersen-Blix (adlad Blixenkrona) och Peder Blix, som arrenderade kronofisket. Gården blev därefter säte för norra Ångermanlands kronofogdar och förblev så fram till slutet av 1700-talet. Det sägs att kronofogdarna inredde manbyggnaden så att den liknade ett slott.

Olof Gimbergssons epok 
En person som fick stor betydelse inte bara för Gideåbacka utan för hela bygden under 1800-talet var Olof Gimbergsson (1818–1886). Hans far, storbonden och kommunalmannen Jonas Johnsson i Dombäcksmark, hade köpt Gideåbackahemmanet och när Olof gifte sig som 20-åring fick han det i gåva, med kreatur och allt. Med hemmanet som bas utvecklade Olof Gimbergsson en omfattande handels- och industriverksamhet. Han köpte upp varor såsom lärft, salpeter, pottaska, näver, ved, bjälkar, tjära och strömming i trakten. Varorna lastades på Gimbergssons egna fartyg för transport till marknader söderut, bland annat i Mälardalen (särskilt Strömsholm) och Köpenhamn. Åter till hemmahamnen förde fartygen bland annat spannmål, spik och kaffe.

Gimbergssons herrgård stod ungefär  söder om den nuvarande kraftstationen.

Gideåbacka varv 
För att få större fartyg rustade Olof Gimbergsson upp ett varv i Gideåbacka där han 1856 byggde skonerten Regina om 89 skeppsläster. Varvet flyttades därefter till Holmen i Gideälvens mynning. Där byggde Gimbergsson 1857 skonerterna Säkerheten (36 läster) och Miranda (70 läster).

Gideåbacka ångsåg 
Det största industriföretaget i trakten, James Dickson & Co, förvärvade 1852 rätten att anlägga ett sågverk vid gamla landsvägsbron i Gideåbacka av Olof Gimbergsson. Dickson förverkligade dock aldrig dessa planer. I stället köpte Gimbergsson tillbaka sågplatsen tillsammans med sin kompanjon Johan Conrad Unge (1831–1910; vanligen kallad J.C. Unge eller C.J. Unge), som ursprungligen anställts som skrivare i företaget. Gimbergsson och Unge anlade 1872 en ångsåg på platsen. För att få skog till sågverket köpte Gimbergsson och Unge bland annat 20-åriga avverkningsrätter av hemmansägare i Björna by 1873.

Gideåbacka ångsåg såldes bara några år senare till Olof Wijk i Göteborg, som 1875 köpt in Husums sågverk och bildat Gideå & Husums AB. Sågverket fick 1879 en ny och kraftfullare ångmaskin och försågs med sex ramar, men 1906 avslutades driften och sågen revs.

Slutet på Gimbergssons epok 
Efter Olof Gimbergssons död fortsatte hans kompanjon Unge ensam att driva företaget. Gideåbacka herrgård flyttades till Mon i Husum där Unge öppnade lanthandel. Unge förblev en dominerande person inom trävaruhandeln i trakten och var själv bosatt på herrgården i Dombäck.

Gideåbacka kraftstation 
Under 1900-talets första decennium förvärvade Mo och Domsjö AB aktierna i Gideå-Husum AB och tog därmed över Gideåbacka ångsåg. Sedan sågverket rivits anlade Mo och Domsjö 1919 på platsen Gideåbacka kraftstation för att försörja sulfatfabriken i Husum, som uppfördes vid samma tid. Kraftstationen ritades av Otar Hökerberg. Effekten uppgick till 7 500 kW och Bodumsjön och Gissjön i Gideälven reglerades för att säkra vattenförsörjningen. Kraftstationen har sedermera byggts ut till 15 MW och ägs numera av norska Statkraft.

Kommunikationer 
Den gamla kustlandsvägen korsade Gideälven i Gideåbacka. Flera olika färjställen och broar har funnits. Rikstretton gick över älven på en bro alldeles ovanför kraftstationen,  uppströms nuvarande E4-bron.

Referenser

Noter

Källor 
 
 

Orter i Örnsköldsviks kommun