kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sigismund von Vogel

Sigismund von Vogel (Sigismundus von Vogelius), född omkring 1615 troligen i Dresden, Tyskland, död troligen efter 1654, var en tysk grafiker och kopparstickare verksam i Stockholm för svenska hovet.

Von Vogels var bosatt i Sverige 1636–1654 där han arbetade för änkedrottning Maria Eleonoras räkning och han finns uppförd i drottningens hovhållning på Nyköpings slott 1637–1638. Som medlem av den svenska beskickningen vistades han i Moskva 1647. Von Vogels tid i Stockholm föll samman med stadens första stora gatureglering som började under riksamiralen Clas Larsson Fleming på Norrmalm 1637 (se Stadsplanering i Stockholm). På latin kommenterade von Vogel det stora projektet:

Bland von Vogels stora verk märks ett Stockholmspanorama från 1647 sedd från Skinnarviksberget, som han kallade ”Hela Nordens högst berömda huvudstad”. Hans panorama över Stockholm tillkom under Drottning Kristinas tid och är smyckat med motiv av Stockholms sigill och med riksvapnet. Panoramat är 47,5 cm högt och 196,5 cm långt. Det består av sex blad och visar ett svep över Stockholm från Fatburen på Södermalm till Munklägret (nuvarande Kungsholmen).

Von Vogel står även bakom en mycket detaljerad illustration av palatset Makalös som skapades troligen 1647. Det rör sig om ett kopparstick med storlek 70 cm högt och 55 cm brett. Ovanför byggnaden syns två latinska inskriptioner. Den vänstra inskriptionen innehåller byggherren Jacob de la Gardies namn och titlar, den högra hans makas Ebba Brahes. I nedre vänstra hörnet avbildas en grupp arbetande hantverkare samt en man som ansetts vara ett porträtt av palatsets arkitekt Hans Jacob Kristler. Till hans andra betydande arbeten räknas fenton porträtt til Johan Gustafsson  Örnevinges Genealogia Brahæa samt ett stamträd i kopparstick över släkten Brahe samt en karta över grevskapet Visingsborg och ett kopparstick av gravmonumet över Birger Pedersson och hans hustru i Uppsala domkyrka. Bland hans grafiska blad finns även en sällsynt bild av HJ Kristlers hästvandringsdrivna mudderverk och två sammanfogade blad i Descriptio pompae restitutionis föreställande Gustav II Adolfs insignier till Strumpebandsorden. Som gravör utförde han sigill till Göta Hovrätt i Jönköping 1636 och 25 graverade kopparmått 1639 som skulle användas för att justera måttsatser i landsortsstäderna samt gravyr av det kungliga vapnet på 36 silverfat 1650.

Von Vogel  finns representerad vid bland annat Uppsala universitetsbibliotek, Nationalmuseum, Vitterhetsakademien och Statens historiska museum i Stockholm.

Referenser

Tryckta källor

Svenskt konstnärslexikon del V, sid 712, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar

Svenska grafiker
Tyska konstnärer under 1600-talet
Män
Födda 1615
Avlidna 1654
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Svenska konstnärer under 1600-talet
Polismästare

Polismästare är en högre chef inom Polismyndigheten i Sverige. Historiskt var polismästaren ledare för polisväsendet i en stad. I mindre städer utan polismästare var i stället stadsfiskalen även polischef. I områden under landsrätt var landsfiskalen polismästare.

Sveriges förste polismästare var Henric von Sivers (senare adlad Liljensparre) som 1776 utnämndes till chef för den nyinrättade Stockholms poliskammare av Gustaf III. 1981 blev Karin Värmefjord Sveriges första kvinnliga polismästare. 

Fram till 2015 bar cheferna för de åtta polismästardistrikt i Polismyndigheten i Stockholms län titeln polismästare.

Se även
Länspolismästare

Noter

Tjänstegrader inom svenska polisen
Michail Fjodorovitj Orlov

Michail Fjodorovitj Orlov (ryska: Михаил Фёдорович Орлов), född den 25 mars 1788, död den 19 mars 1842, var en rysk militär och politiker, bror till Aleksej Fjodorovitj Orlov.

Orlov var flygeladjutant hos Alexander I under fälttågen mot Napoleon, men slöt sig sedermera till de kretsar inom ryska armén, som intresserade sig för frågan om en reform av Rysslands statsliv i konstitutionell riktning, och avlägsnades därför som divisionsgeneral till sydarmén. År 1825 arresterades han som "dekabrist". Han benådades 1826, men förvisades till sina gods.

Källor

Noter

Födda 1788
Avlidna 1842
Ryska generaler
Personer i Napoleonkrigen
Personer i Ryssland under 1800-talet
Män
Nikolaj Aleksejevitj Orlov

Nikolaj Aleksejevitj Orlov (ryska: Николай Алексеевич Орлов), född den 15 april 1828, död den 5 mars 1885, var en rysk furste och diplomat, son till Aleksej Fjodorovitj Orlov.

Orlov förlorade 1854 som överste ena armen och ena ögat vid belägringen av Silistria. Han hyste liberala politiska tänkesätt och yrkade mildhet mot Polen, ägde vetenskaplig bildning samt skrev ett arbete över Preussens fälttåg 1806 (Otjerk trechnedjelnago pochoda Napoleona protiv Prussii v 1806 g., 1856). År 1861 utnämndes han till faderns efterträdare som generaladjutant hos tsaren och befordrades 1878 till general av kavalleriet, men användes sedan 1860 oavbrutet på diplomatiska poster, som i Bryssel (1860-70), hos franska republiken (1872-84) och slutligen i Berlin.

Källor 

 

Födda 1828
Avlidna 1885

Ryska furstar
Ryska diplomater
Ryska militärer
Personer i Krimkriget
Personer i Ryssland under 1800-talet
Män
Mt Eden (musikgrupp)

Mt Eden eller Mt Eden Dubstep är en dubstepgrupp från Nya Zeeland. Gruppen består av Jesse Cooper och Harley Rayner och tolkar främst andra artister. Cooper och Rayner började spela när de var 13 respektive 14 när de först började mixa musik tillsammans. Gruppens namn tog de ifrån området Mt Eden i Auckland där de bodde.  

Gruppen slog igenom år 2009 efter att deras remix av gruppen Freshlygrounds låt "I'd Like" under titeln "Sierra Leone" spreds på Youtube. De har även gjort en cover på den svenska artisten Lisa Miskovskys låt "Still Alive".

Referenser

Externa länkar 
 www.mtedenofficial.com

Nyzeeländska musikgrupper
Dubstep
Orlov (olika betydelser)

Orlov kan syfta på:

 Orlov – avsked ur en tjänst eller också ledighet, tillåtelse att resa bort
 Orlov (släkt) – en rysk adelsätt
 Orlov (efternamn) – ett ryskt efternamn
 Orlovdiamanten – en rosenstensslipad indisk diamant
Orlov (efternamn)

Orlov är ett ryskt efternamn, som burits av bland andra:

 
 Dmitrij Orlov (född 1991), rysk ishockeyspelare
 Grigorij Orlov (1734–1783), rysk adelsman
 Jakob Orlov (född 1986), svensk fotbollsspelare
 Janina Orlov (född 1955), finlandssvensk översättare och litteraturvetare
 Michail Fjodorovitj Orlov, rysk general

Se även 
 General Orlov

Ryska efternamn
Rudolf Annerstedt

Rudolf Annerstedt, född 27 augusti 1801 i Tensta socken, Uppsala län, död 7 juni 1876 i Uppsala
, var en svensk gymnasierektor. Han var far till Claes Annerstedt och bror till biskop Thure Annerstedt.

Annerstedt blev student i Uppsala 1818, disputerade 1826 och 1827 varpå han blev filosofie magister 1827. Efter att ha blivit adjunkt vid Uppsala katedralskola utsågs han till vicerektor där 1832 och tjänstgjorde 1845-1866 som rektor för skolan. Han var från 1858-1872 även lektor i teologi och kyrkohistoria vid Uppsala högre elementarläroverk. Annerstedt blev 1861 riddare av Nordstjärneorden.

Källor

Externa länkar 
 
 lidmanarkivet.se Rudolf Annerstedt

Noter 

Svenska skolledare under 1800-talet
Svenska lektorer
Riddare av Nordstjärneorden
Födda 1801
Avlidna 1876
Män
Personer från Tensta socken
Orlov (släkt)

Orlov är en rysk adelssläkt.

Släkten härstammar från Vladimir Lukjanovitj Orlov, som 1613 var brottmålsdomare i Bjezjetsk. Hans sonson, 
Grigorij Ivanovitj Orlov (död 1746), guvernör i Novgorod Governorate, var far till fem söner, som under Katarina II:s regering gjorde sig mycket bemärkta.

Inte besläktad med denna familj Orlov är en kosackfamilj Orlov, som 1801 fick grevlig värdighet, på grund av ett gifte kallar sig Orlov-Denisov och i tre släktled givit hetmaner åt Donkosackerna.

Kända medlemmar 
 Ivan Grigorjevitj Orlov (1733–1791)
 Grigorij Grigorjevitj Orlov (1734–1783)
 Aleksej Grigorjevitj Orlov (1737–1808)
 Fjodor Grigorjevitj Orlov (1741–1796)
 Vladimir Grigorjevitj Orlov (1743–1831)
 Aleksej Fjodorovitj Orlov (1786–1862)
 Michail Fjodorovitj Orlov (1788–1842)
 Nikolaj Aleksejevitj Orlov (1827–1885)

Källor 
 

Ryska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Pennsylvania Station (olika betydelser)

Pennsylvania Station kan syfta på:

Pennsylvania Station, Baltimore
Pennsylvania Station, Newark
Pennsylvania Station, New York
Pennsylvania Station, Pittsburgh

Se även
34th Street – Penn Station
Freehold

Freehold kan syfta på bland annat:

Freehold Borough, en kommun (borough) i New Jersey, USA, bestående av Freeholds innerstad (downtown)
Freehold Township, en kommun (township) i New Jersey, USA, bestående av omgivande områden utanför Freehold Borough
Freehold, New York, en by (hamlet) i delstaten New York, USA
Freehold Township, Warren County, Pennsylvania, en kommun (township) i Pennsylvania, USA

Se även
Upper Freehold Township, en kommun (township) i New Jersey, USA
Rasmus Ristolainen

Rasmus Ristolainen, född 27 oktober 1994 i Åbo, är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar för Philadelphia Flyers i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Buffalo Sabres.

Ristolainen draftades i första rundan i 2013 års draft av Buffalo Sabres som åttonde spelare totalt.

Klubbar 
  TPS Åbo 2011—2013
  Buffalo Sabres 2013—2021
 Philadelphia Flyers 2021—

Referenser

Externa länkar 
Rasmus Ristolainen hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1994
Levande personer
Finländska ishockeyspelare
Spelare i HC TPS
Spelare i Buffalo Sabres
Idrottare från Åbo
Spelare valda i NHL Entry Draft 2013
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Spelare i Philadelphia Flyers
Kobza

Kobza () är ett ukrainskt folkmusikinstrument, nära besläktat med luta och det centraleuropeiska instrumentet mandora. Kobza brukar ha fyra eller fler parade strängar, precis som en mandolin. Instrumentet har använts i det som idag är  Ukraina sedan 1000-talet och blev populärt under 1500-talet.

Konstruktion
Ukrainsk kobza har kroppen huggen av ett enda träblock.

Historia

Benämningen kobza är av turkiskt ursprung och relaterar till benämningarna kobyz och komuz. Namnet har kommit till Lillryssland genom ett invandrat folkslag av turkiskt ursprung från Abchazien, som bosatte sig i området nära Poltava på 1200-talet.

Se även
 Bandura
 Luta
 Tsymbaly
 Ukrainska musikinstrument
 Ukrainsk musik

Referenser
 

Ukrainska musikinstrument
Folkmusikinstrument
Gerda Henning

Gerda Henning, född Heydorn, född den 2 mars 1891 på Frederiksberg, död den 26 juni 1951 i Köpenhamn, var en dansk textilkonstnär.

Biografi
Henning var dotter till en dansk grosshandlare. Efter avslutad teckningslärarutbildning arbetade hon åren 1910–1917 på Den Kongelige Porcelænsfabrik som porslinsmålare. Här mötte hon den svenske skulptörer Gerhard Henning, som hon gifte sig med 1918.

Efter åren som porslinsmålare övergick Henning till silkesbroderi och utvecklade sin teknik till hög nivå. Hon fortsatte sedan denna utveckling till framställning av silkesvävnader inspirerade av europeisk folkkonst.

År 1922 grundade hon en egen ateljé där hon fortsatte utvecklingen av olika vävtekniker. När det 1928 öppnades en vävskola i anslutning till Kunstindustrimuseet i Köpehamn, kunde hon som ledare för denna åren 1927–1930 förmedla sitt kunnande till yngre elever.

Samtidigt med undervisningen utförde Henning andra arbetet tillsammans med möbelarkitekter som Kaare Klint och Mogens Koch, och 1929 och 1936 hade hon stora separatutställningar på Kunstindustrimuseet. Bland hennes mest kända arbeten är golvmattor och draperier till bröllopssalen i Köpenhamns rådhus. Hon är också känd för sina mattor och broderier, ofta utförda efter makens teckningar.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1975
http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/422/

Noter

 

 
Födda 1891
Avlidna 1951
Kvinnor
Danska textilkonstnärer
Personer från Köpenhamn
Ukrainska musikinstrument

Ukrainska musikinstrument var oftast hemgjorda. De användes av folkmusikerna.
Folkliga musikinstrument användes främst vid danser och marscher (t.ex. bröllopsmarsch), samt som komplement till populära pjäser, eller för enkel lyssnarupplevelse.
Dansmusiken (metelytsia, hopak, tropak, kozachok, kolomyika, hutsulka, chabashka, verkhovynka, shumka osv.) spelades ofta av ett instrument, vanligen fiol eller genom en liten ensemble (fiol och trumma).

Grundläggande grupper
Ukrainska musikinstrumenten kan delas in i tre grundläggande grupper, beroende på hur ljudet produceras:
 Stränginstrument
Knäppinstrument: kobza, bandura, husli, torban och drymba
Stråkinstrument: hudok, skrypka och basolia
Knappstråkinstrument: lira
Strängat slagverk: tsymbaly
 Blåsinstrument
Fritungeinstrument: sopilka, flojara, kuvytsi, svyril
Vassrörsinstrument: duda, koza, bardan, mich, volynka
Träblåsinstrument: trembita
 Slagverk
Membranofoner: bubon, buben, taraban, resheto, tulumba, litavry
Idiofoner: cymbaler, klockor och skallror

Galleri

Referenser

Fotnoter
Polisöverintendent

Polisöverintendent är en chefsgrad direkt över polisintendent. Graden är samma som polismästare, biträdande länspolismästare i övriga län utom Stockholms län, Västra Götalands län eller Skåne län, arbetsenhetschef vid Rikspolisstyrelsen och rektor på Polishögskolan.

Titeln i fråga vid anställning åsyftar vilka arbetsuppgifter chefen ska ha.

Tjänstegrader inom svenska polisen
Gillis Samuelsson

Josef Anders Gillis Samuelsson, född 20 mars 1940, är en svensk läkare och skulptör.

Gillis Samuelsson har varit professor i gerontologi vid Lunds universitet.

Verk i urval
Resterna av ljusträdet i Lundagård, almträ, 2001, Botaniska trädgården i Lund

Källor

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska läkare under 1900-talet
Födda 1940
Levande personer
Män
Svenska professorer i gerontologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Jag älskar, du älskar

Jag älskar, du älskar är en svensk film från 1968 i regi av Stig Björkman. I rollerna ses bland andra Evabritt Strandberg, Sven Wollter och Agneta Ekmanner.

Om filmen 
Filmen spelades in mellan den 28 februari och december 1967 i Stockholm och på Arlanda efter ett manus av Björkman och Jonas Cornell. Fotografer var Roland Lundin och Andreas Bellis och klippare Ingemar Ejve. Musikkompositörer var Bo Hansson och Janne "Loffe" Carlsson. Filmen premiärvisades den 19 maj 1968 på Filmfestivalen i Cannes och Sverigepremiär hade den 26 juni samma år på biograf Grand i Stockholm.

Massmedia kallade filmen för den första svenska kollektivfilmen. Björkman hade ursprungligen skrivit en komedi med Evabritt Strandberg som tänkt huvudrollsinnehavare, men på grund av hennes graviditet var projektet tvunget att avbrytas. I stället togs Cornell in som medförfattare och ett nytt manus skapades.

När filmen visades på en filmfestival i Sydney och Melbourne i Australien i juni 1969 stoppade landets dåvarande tullminister, Mr. Scott, filmen från att visas med hänvisning till en autentisk samlagsscen. Då Björkman inte ville att filmen skulle censureras drog han tillbaka den helt. I stället gjorde Björkman en kortfilm för den australiensiska televisionen med titeln To Australia with Love.

Björkman mottog Chaplin-priset 1968 för sin medverkan i filmen.

Handling 
Filmen följer paret Sten och Helena som väntar barn. Trots att deras förhållande kantas av problem bestämmer de sig för att behålla barnet.

Rollista 
 Evabritt Strandberg – Helena, "Lena", veterinär
 Sven Wollter – Sten, förman på Transportbolaget
 Agneta Ekmanner – Barbro, Helenas syster, skådespelare
 Dexter Gordon – John, jazzmusiker
 Olle Björling – Olle Bergström, Stens arbetskamrat
 Torsten Wahlund – Tomas, regissör
 Harriet Andersson	– Olivia, medverkande i filmen À la recherche des hommes perdus - un film noir
 Gösta Ekman	– Stan, detektiv i filmen
 Annette Kullenberg – veterinär
 Margareta Lindholm – veterinär
 Elisabeth Söderström – Berit, kontorist på Transportbolaget
 Bernt Lundquist – en sjöman
 Jarl Borssén – hyresskojaren
 Ditte Strandberg – Ditte, Barbros dotter
 Anna Karolina Wollter	– Lotta, Helenas och Stens dotter
 Bo Johan Hultman – polis i den franska filmen
 Christer Frunck – polis i den franska filmen
 Ragnar Boman	– polis i den franska filmen
 Lennart Malmer – polis i den franska filmen
 Bo Hansson – gitarristen
 Peter Ohlström – fotografen

Källor

Fotnoter 

Svenska filmer 1968
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Svartvita filmer
Filmer i regi av Stig Björkman
Svenska 1960-talsfilmer
Christer Bording

Christer Bording, född 13 augusti 1948 i Sollefteå, död 14 januari 2022 i Glimåkra, var en svensk skulptör och konsthantverkare baserad i Boalt, Skåne. 

Christer Bording arbetade inom stenindustrin sedan 1970-talet och var självlärd som konstnär. Han arbetade framför allt i diabas.

Offentliga verk i urval 
Kors i diabas, entrén till Barkåkra församlingshem i Ängelholm
Skulptur, diabas, i Vänortsparken i Hässleholm
Tellus med katten Tusse, diabas, Norra Fäladstorget i Lund
Negativklippet, eller Filmen 100 år, diabas, 1996, Pilstorpsparken i Malmö
Roterande kula, diabas, Hovdala slott
Simmande stenklot, Annedals sjukhem i Lund
Flytande stenklot, diabas, servicehemmet Otium i Göteborg 
Kosmos budbärare, diabas och röd granit, 1999, utanför Hotell Planetstaden, Dalbyvägen i Lund
Strandad flyktingbåt, grå granit och diabas, Trelleborg
Vatten-Liv, diabas, Rebbelberga skola i Ängelholm
Gränslös sorg vid Linate flygplatsen i Milano 8 oktober 2001, Linateflygplatsen i Milano i Italien
Har ni hört?, diabas, Svarta Bergen i Lönsboda
skånska puman, i skulpturparken i Broby
Miele galleri, Stockholm
återkomsten med gorgo, Örnsköldsviks golfklubb.
i kvarteret Lugnet i Malmö.
pingvinen på Trandareds torg, Borås.
fontänen på Väla handelscentrum Helsingborg
sience on solid grund, Sandviks anläggning Shanghai.
real estate Port, Göteborg.

Källor 
om Christer Bording på Svenska Konstnärers webbplats

Noter

Externa länkar
 Christer Bordings webbplats

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1948
Avlidna 2022
Män
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Personer från Sollefteå
Vindingevals (film)

Vindingevals är en svensk färgfilm från 1968 i regi av Åke Falck. I rollerna ses bland andra Georg Rydeberg, Keve Hjelm och Diana Kjaer.

Om filmen 
Filmens förlaga var romanen Vindingevals från 1956 av Artur Lundkvist, vilken bearbetades till filmmanus av Falck och Lars Widding. Inspelningen ägde rum i Filmstaden Råsunda, Österbybruk, Ängelholm samt i Zagreb i forna Jugoslavien, nuvarande Kroatien. Fotograf var Mac Ahlberg, musikkompositör Georg Riedel och klippare Ingemar Ejve. Filmen premiärvisades den 23 september 1968 på biografen China i Stockholm. Den var 99 minuter lång och tillåten från 15 år.

Lundkvist var inte nöjd med Falcks arbete att överföra romanen till filmduken. I en intervju med Aftonbladet 1968 sade Lundkvist om Falck: "Hur kan han missa allting till den grad! Man skulle tro att han är sjuk eller befinner sig i kristillstånd."

Handling 
Handlingen utspelar sig under 1920-talet i den lilla byn Vindinge i södra Sverige.

Rollista 
 Georg Rydeberg – herr Håkansson, handelsman
 Keve Hjelm – Australiensaren
 Diana Kjaer – Elvira Kron, flicka
 Erik Hell	– Oskar Kron, hennes far
 Hans Ernback – Gustav Kron, hennes bror
 Gio Petré	– Hanna Urström, predikant
 Kent Andersson – Alexander, taktäckare
 Cay Bond – Linnéa, Håkanssons dotter
 Tina Hedström – Rosa, piga
 Mona Andersson – Doris, hemmadotter
 Peter Lindgren – Söder
 Hans Wahlgren – Janne, Mjölnare Mattsons son
 Mats Olin	– Anders Alm
 Oscar Ljung – Thelander, pastor
 Hans Strååt – Gertson, frikyrkoförsamlingsföreståndare
 Per Oscarsson – Döparen
 Rune Lindström – Mattson, mjölnare
 Naima Wifstrand – gamla damen
 Olle Björling – Bengt, Doris bror
 Britta Holmberg – fru Håkansson
 Stefan Feierbach – Sune, Alexanders son
 Öllegård Wellton – Anders Alms syster
 Inger Juel – Anders Alms syster
 Tommy Nilson – Assar Jonsson, konstnär
 Julie Bernby – fru Jonsson, hans mor
 Anne-Lise Myhrvold – Ida, piga
 Ann-Marie Adamsson – Debora, bussförare
 Gunnel Wadner – äldre dam
 Peter Thelin – Skolmössan
 Claes Esphagen – frälst man
 Curt Ericson – Assar Jonssons far

Källor 

Svenska filmer 1968
Svenskspråkiga filmer
Filmer från Svensk Filmindustri
Svenska filmer baserade på romaner
Kroatien på film
1920-talet i svensk film
Artur Lundkvist
Resandefolket på film
Svenska 1960-talsfilmer
Jörgen Martinsson

Jörgen Martinsson, född 24 oktober 1935 i Malmbäck, är en svensk skulptör och målare

Jörgen Martinsson växte upp i Malmbäck i en familj med tio syskon. Han var gesäll i möbeltapetsering och arbetade ett par år med möbelrenovering och gick sedan två och ett halvt år på  Jära folkhögskola i Malmbäck. Han utbildade sig på skulpturlinjen på Konstfack i Stockholm 1961-64 samt på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm för Arne Jones och Asmund Arle 1964-69.

Verk i urval
Sex grindar, smide, Lantmäteriverket i Gävle
Människa i rum, brons, utanför Eksjö museum
Altartavla, brons, Dalstorps kyrka
Tre väktare, järnsmide, 1982, utanför gamla lasarettet, Sandgatan i Lund
Djurskötaren, relief i betong, bostadskvarteret Halden 3 vid Arne Gardborgsgången i Husby, Stockholm

Källor
Biografiska uppgifter av Lena Martinsson i utställningskatalog från Galleri Aniara 2006, återgivna på Jörgen Martinssons webbplats

Noter

Externa länkar
Notis i Sollentunajournalen

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1935
Levande personer
Män
Svenska målare under 1900-talet
Vladimir Petrovitj Orlov-Davydov

Vladimir Petrovitj Orlov-Davydov (ryska:Владимир Петрович Орлов-Давыдов), född den 11 april 1809, död den 12 april 1882, var en rysk adelsman, dotterson till Vladimir Grigorjevitj Orlov, far till Vladimir Vladimirovitj Orlov-Davydov.

Davydov fick 1856 tillåtelse att upptaga namnet Orlov och grevetiteln. Han gjorde sig känd som ledare för motståndet mot livegenskapens upphävande och var ordförande för Moskvas adel, då denna 1865 begärde en statsförfattnings införande.

Källor

Noter

Födda 1809
Avlidna 1882
Ryska grevar
Personer i Ryssland under 1800-talet
Män
Vladimir Orlov-Davydov

Vladimir Orlov-Davydov kan syfta på:

* Vladimir Petrovitj Orlov-Davydov  (1809-1882), rysk adelsman
 Vladimir Vladimirovitj Orlov-Davydov (1838-1870), rysk adelsman
Vladimir Grigorjevitj Orlov

Vladimir Grigorjevitj Orlov kan syfta på:

* Vladimir Grigorjevitj Orlov (1743—1831), rysk general
 Vladimir Grigorjevitj Orlov (1882—1941), rysk kontraspion
Spelartrupper under världsmästerskapet i fotboll 1986

Världsmästerskapet i fotboll 1986: Spelartrupper

Grupp A

Förbundskapten: Carlos Bilardo

Förbundskapten: Ivan Vutsov

Förbundskapten: Enzo Bearzot

Förbundskapten: Kim Jung-Nam

Grupp B

Förbundskapten: Guy Thys

Förbundskapten:  Evaristo de Macedo

Förbundskapten:  Bora Milutinović

Förbundskapten: Cayetano Ré

Grupp C

Förbundskapten: Tony Waiters

Förbundskapen: Henri Michel

Förbundskapten: György Mezey

Förbundskapten: Valerij Lobanovskyj

Grupp D

Förbundskapten: Rabah Saâdane

Förbundskapten: Telê Santana

Förbundskapten: Billy Bingham

Förbundskapten: Miguel Muñoz

Grupp E

Förbundskapten:  Sepp Piontek

Förbundskapten: Alex Ferguson

Förbundskapten: Omar Borrás

Förbundskapten: Franz Beckenbauer

Grupp F

Förbundskapten:  José Faria

Förbundskapten: Bobby Robson

Förbundskapten: Antoni Piechniczek

Förbundskapten: José Torres

Externa länkar
VM 1986 på FIFA:s webbplats
Planetworldcup.com

Världsmästerskapet i fotboll 1986
1986
Vladimir Orlov

Vladimir Orlov kan syfta på bland andra:

* Vladimir Aleksandrovitj Orlov (född 1938), sovjetisk skridskoåkare 
 
 Vladimir Mitrofanovitj Orlov (1895–1938), sovjetisk militär
 
 Vladimir Pavlovitj Orlov (1921–1999), sovjetisk politiker
 Vladimir Viktorovitj Orlov (född 1936), sovjetisk författare

Se även 

 Vladimir Orlov-Davydov