kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Japanska innanhavet

Seto naikai  eller Japanska innanhavet (Japanska randhavet, Seto-randhavet) är vattenytan som skiljer de japanska öarna Honshu, Shikoku och Kyushu åt. Det används som en internationell farled och förbinder Stilla havet med Japanska havet. Det binder samman befolkningscentra kring Osaka med stadsområdena längre västerut. Innan huvudjärnvägen genom Japan byggdes var Japanska innanhavet den huvudsakliga transportleden mellan Kansai och Kyushu.

Prefekturer
Följande japanska prefekturer har kust mot Japanska innanhavet:

Yamaguchi prefektur
Hiroshima prefektur
Okayama prefektur
Hyōgo prefektur
Osaka prefektur
Kagawa prefektur
Ehime prefektur
Fukuoka prefektur
Ōita prefektur

Området i och runt Seto naikai är känt för sitt milda klimat, med en stabil temperatur året runt och relativt låga regnmängder. Området kallas ofta "vackertväderslandet" . 

Sedan 1980-talet har dess norra (Honshu) och södra (Shikoku) kuster kopplats samman genom tre olika väg- och järnvägsbyggen. Akashi Kaikyo-bron i öster byggdes med världens längsta brospann, och de två brokomplexen längre västerut innehåller hängbroar och andra brotyper av varierande längd.

Geografi
Seto naikai är 450 km från öster till väster. Bredden från norr till söder varierar från 15 till 55 km. Vattendjupet är på de flesta ställena inte särskilt stort, och medeldjupet är 37,3 meter. Det största uppmätta djupet är 105 meter

Japanska innanhavet rymmer omkring 3 000 öar. Bland de större öarna finns Awaji och Shōdoön. Många av de mindre öarna är obefolkade.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Seto-innanhavets nationalpark 

Vattendrag i Japan
Stilla havet
De 39 stegen (pjäs)

De 39 stegen är en teaterpjäs baserad på filmen De 39 stegen av Alfred Hitchcock som i sin tur är baserad på romanen The thirty-nine steps från 1915 av John Buchan. 

Thrillerkomedin hade sin urpremiär i Storbritannien år 1995 och har bland annat spelats på Broadway i New York och i West End i London.

Handling 
Kanadensaren Richard Hannay går på en kabaré under sitt Londonbesök och möter där den mystiska Annabella som övertalar honom att ta med henne hem. Det visar sig att hon bär på mörka hemligheter och innan Richard vet ordet av är han misstänkt för mord och jagad både av polisen och en mäktig organisation.

Svenska uppsättningar 
Hösten 2013 hade den premiär i Stockholm med Cecilia Forss (Annabella) och Robin Stegmar (Richard Hannay) i huvudrollerna och med Peter Dalle och Morgan Alling (som ersatte Johan Ulveson) i de över 130 birollerna. Emma Bucht regisserade och översättningen var gjord av Johan Schildt.

2022 sattes pjäsen upp av Västerbottensteatern i Skellefteå.

Referenser

Externa länkar 

 

Teateråret 1995
Brittiska teaterpjäser
Liselund, Slagelse kommun

Liselund är en gård och kristlig folkhögskola i Slagelse kommun på Själland.

Skolan grundades 1909 av frimenighetsprästen Niels Dael, som också var dess första föreståndare. Årliga större såväl danska som skandinaviska konferenser har anordnats vid Liselund.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
Liselund av Ester Möllerstedt i Läsning för svenska folket (1924)

Skolor i Danmark
Slagelse
Liselund

Liselund kan syfta på:

 Liselund, Slagelse kommun – en gård och kristlig folkhögskola i Slagelse kommun på Själland
 Liselund Slott – ett slott på ön Møn
Michael Beinhorn

Michael Beinhorn är en amerikansk musiker och skivproducent (främst inom rock). 

Beinhorn har arbetat med artister och grupper som Red Hot Chili Peppers, Soundgarden, Hole, Marilyn Manson och Fuel. 1999 fick han en Grammy-nominering för årets producent.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska musikproducenter
Levande personer
Män
Födelseår saknas
Anton Nielsen

Anton Lauritz Nielsen, född den 5 maj 1827 som torparson på Syd-Själland, död den 6 mars 1897, var en dansk författare.

Nielsen, som under påverkan av Ernst Trier anslutit sig till grundtvigianismen, var 1850-68 skollärare och därefter till 1884 föreståndare för en folkhögskola på Fyn. Hans första berättelse utkom 1860 och efterföljdes av tre samlingar Fra Landet, Billeder af Folkelivet i Sjælland (1861-63, 6:e upplagan 1902). Den uppmuntran de rönte framkallade ytterligare Bondeliv (1867-69, illustrerad upplaga 1886), Udenfor Bondestanden (1875) med flera samt Den danske Bonde, et kulturhistorisk Forsøg (1886), i vilket sistnämnda arbete hans iakttagelser föreligger samlade. Denna skildring fortsattes med Landhaandværkerne før og nu (1889), Landsbyliv i Trediverne (1893) och Seminarieliv i Fyrrerne (1894) med flera. Nielsen var den förste och en av de främsta representanterna för den så kallade skollärarlitteraturen, vars novellistiska skildringar ur allmogens liv i olika landsändar fann många läsare och bland andra samhällsklasser utbredde större kännedom och riktigare uppfattning av, hur bonden levde och tänkte. Många av hans allmogeberättelser översattes till svenska.

Källor 

 

Födda 1827
Avlidna 1897

Danska författare
Danskspråkiga författare
Danska skolledare
Folkhögskollärare
Personer i Danmark under 1800-talet
Män
Personer från Själland
Svallis

Svallis bildas på vintern när vatten rinner fram och fryser i flera lager på exempelvis bergsidor eller vägbanor. Förleden ”svall” kommer från ”svälla”. Svallis kan vara vågig i ytan och är ofta gulaktig när det är markvatten som fryser.

Vid minusgrader i luften under vintertid kan det fortfarande vara plusgrader i marken och vatten kan då rinna ut i omgivningen och frysa där till is. På sommaren brukar detta läckvatten dunsta bort eller absorberas av marken. Svallisen bildar ofta flera skikt och blir vågig eftersom vattnet som tränger fram ur marken flödar och fryser ojämnt. Både vattenflödet och lufttemperaturen varierar under dygnet. Svallis kan även bildas av vattenläckage i vattenledningsnätet eller av en eluppvärmd stupränna.

Eftersom svallis byggs på undan för undan kan den förorsaka förrädisk halka och sandning hjälper inte. Ibland  kan svallisen bli så omfattande att den påverkar framkomligheten på vägar och järnvägar.

Bilder

Källor
 Svensk uppslagsbok från 1955.
 SMHI om Svallis

Externa länkar 

Is
Torsten Undén

Ulf Torsten Undén, född 14 april 1877 i Vetlanda, Jönköpings län, död 5 juni 1962 i Stockholm, var en svensk diplomat.

Biografi
Undén avlade filosofie kandidatexamen i Uppsala 1902 och blev attaché vid generalkonsulatet i Hamburg 1902–1904. Han avlade kansliexamen i Lund 1904, hovrättsexamen 1905 och var tillförordnad vice konsul i Hamburg 1905. Undén var tillförordnad förste sekreterare i Utrikesdepartementet (UD) 1906, vicekonsul i New York 1908 och tillförordnad legationssekreterare i Washington 1908. Han var verksam i konsulatrådet vid legationen i Berlin 1909 och sakkunnig vid omorganisationen av diplomat- och konsultväsendet 1912–1913. Undén var generalkonsul i Hamburg 1913, ledamot av statens handelskommission 1917–1918, medlem av kommittén för omorganisation av Utrikesdepartementet samt Sveriges representation i utlandet 1918–1921, tillförordnad chef för UD:s personal- och administrativa avdelning 1919–1921 och tillförordnad chef för rättsavdelningen 1921. Han blev sändebud i disponibilitet samma år, tillförordnad envoyé i Riga och Reval samma år, även i Kovno 1922, envoyé å extra stat i Riga, Reval och Kovno 1924, envoyé i Wien, Budapest, och Belgrad 1928, i Budapest och Belgrad 1938, endast i Budapest 1939–1942 och delegationen för handelsförhandlingar med Ungern 1942.

Undén var son till apotekaren Viktor Undén (1844–1923) och Beata Kaijser (1854–1944). Han gifte sig 1918 med Gerda von Paraski (1888–1987), dotter till kapten Albin von Paraski och Cyerda von Manteuffel. Han var bror till utrikesminister Östen Undén, överingenjör Hans Undén, bankdirektör Göran Undén, Bo Håkan Undén, Elsa Undén, Margaretha ("Greta") Gullström och Marta Undén-Lundgren.

Torsten Undén är begravd på Västra kyrkogården i Karlstad.

Utmärkelser
Undéns utmärkelser:
Minnestecken med anledning av Konung Gustaf V:s 70-årsdag (GV:sJmt)
Kommendör av Vasaorden (KVO)
Storkorset av Jugoslaviska Sankt Savaorden (StkJugS:tSO)
Storkorset av Lettiska Tre stjärnors orden (StkLettSO)
Storkorset av Litauiska Gediminas orden (StkLitGedO)
Storkorset av Österrikiska Hederstecknet (StkÖHT)
Storofficer av Rumänska kronorden (StOffRumKrO)
1. klass av Estniska Frihetskorset (EFrK1kl)
Riddare av 2. klass av Ryska Sankt Stanislaus-orden (RRS:tStO2kl)
Riddare av 3. klass av Preussiska Röda örns orden (RPrRÖO3kl)
Riddare av Spanska Carl III:s orden (RSpCIII:sO)

Bibliografi

Referenser

Män
Födda 1877
Avlidna 1962
Sveriges generalkonsuler i Hamburg
Sveriges ambassadörer i Estland
Sveriges ambassadörer i Lettland
Sveriges ambassadörer i Litauen
Sveriges ambassadörer i Österrike
Sveriges ambassadörer i Ungern
Sveriges ambassadörer i Jugoslavien
Alumner från Lunds universitet
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Vetlanda
Kommendörer av Vasaorden
Mottagare av Tre Stjärnors orden
Mottagare av Österrikiska Hederstecknet
Mottagare av Estniska Frihetskorset
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Via Frattina

Via Frattina är en gata i Roms historiska centrum. Gatan är belägen i norra delen av den historiska stadskärnan (den så kallade Tridente) och ansluts vid Via del Corso till Piazza Mignanelli och sedan Palazzo di Propaganda Fide, av vars första ägare den troligen har fått sitt namn. Ägaren var Bartolomeo Ferratino (1537–1606), som var biskop i Amelia, en kommun i provinsen Terni, i regionen Umbrien. Via del Corso, eller Corson, som är en omkring 1,5 kilometer lång gågata, sträcker sig rakt igenom centrala Rom, mellan Piazza Venezia och Piazza del Popolo.

Via Frattina följer rutten av en romersk väg som användes av invånarna i villorna på Pincio för att komma till stadens centrum. De antika vägarna i Rom strålar ut från Capitolium för att nå alla hörn av det romerska imperiet. Några av de antika vägarna är Via Appia Antica, Via Aurelia, Via Flaminia och Via Egnatia. Därtill har det under 1400- och 1500-talen dragits gator i centrala Rom, vilka har bestått till idag. Områdena har samma indelning som under Sixtus V:s tid på 1500-talet, då byggandet av bostäderna började. Vid slutet av gatan ligger byggnaden som hyser Spaniens ambassad.

På 1960-talet blev Via Frattina, tillsammans med Via dei Condotti och Via Borgognona, ett av stadens shoppingområden, med affärer som skrädderier, silver- och möbelaffärer.

Bilder

Referenser

Webbkällor
Roma Segreta: Via Frattina

Gator i Rom
Rione Campo Marzio
Stäketskogens naturreservat

Stäketskogens naturreservat är ett naturreservat i Upplands-Bro kommun. Reservatet är beläget på Stäksöns västra sida, söder om Enköpingsvägen E18 och de gamla landsvägarna vid Dalkarlsbacken. Genom området sträcker sig en del av den 29 kilometer långa Upplands-Broleden.

Beskrivning
Reservatet bildades 1989 och omfattar ett markområde om cirka 13 hektar. Enligt Länsstyrelsen i Stockholms län är ändamålet med reservatet att det ”skall bevara ett urskogsartat område för de djur och växtarter som är beroende av denna biotop samt att skydda områdets ändmoräner”. Ett annat syfte är att skydda områdets ändmoräner. Området är känt för sina De Geer-moräner.

I Stäketskogens naturreservat ingår ett ungefär 45 meter högt, något svårframkomligt, berg- och moränområde med delvis mycket gammal barrblandskog. Här återfinns det klapperstensfält från vilken byggmaterialet till Dalkarlsbackens enorma stödmur hämtades när vägen anlades på 1650-talet. Själva Dalkarlsbacken och de äldre färdvägarna ingår dock inte i reservatet. 

Särskilt på de branta och bitvis storblockiga sluttningarna mot Mälaren är skogen knappt påverkad av skogsbruk och har därför bevarat en urskogsliknande barrblandskog. Platsen är rik på åldriga furor, torrakor, vindfällen och högstubbar. Genom reservatet går flera vandringsleder. Mälarbanan och pendeltåget passerar sedan år 2001 i en tunnel under reservatet.

Bilder

Källor
 Informationstavla på platsen
 Uppland-Bro: Stäketskogens naturreservat.
 Länsstyrelsen i Stockholms län: Stäketskogen.

Noter

Externa länkar

Naturreservat i Upplands-Bro kommun
Naturskyddsområden bildade 1989
Sidor om naturreservat i Stockholms län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Paul George

Paul George, född 2 maj 1990 i Palmdale i Kalifornien, är en amerikansk basketspelare. Paul George spelar som small forward i NBA, sedan 2019 för Los Angeles Clippers. Han har bland annat utsetts till NBA Most Improved Player 2013, NBA All-Star sex gånger (2013, 2014, 2016–2019), All-NBA First Team 2019 och All-NBA Third Team tre gånger (2013, 2014 och 2016).

Basketkarriär 
Paul Georges första sju NBA-säsonger spelade han för Indiana Pacers. Säsongen 2012/2013 blev George uttagen till NBA All-Star Team för första gången. I slutet av säsongen tilldelades han NBA Most Improved Player Award. Säsongen efter, 2013/2014, blev han uttagen till All-Star Team för andra gången och blev dessutom, vid summeringen av säsongen, uttagen till NBA All-Defensive First Team.

Den 1 augusti 2014 ådrog sig Paul George en allvarlig fraktur i sitt högerben under en träningsmatch med USA:s herrlandslag i basket. Han opererades i princip omgående, men beräknades ändå missa hela säsongen 2014/2015 i NBA. Den 5 april 2015 gjorde han ändå comeback, friskförklarad, i en NBA-match mot Miami Heat där han gjorde 13 poäng på 15 minuter. Han deltog i samtliga Indiana Pacers sex avslutande matcher av säsongen.

Vid OS 2016 i Rio de Janeiro spelade han i det amerikanska landslaget, som tog guld. Över åtta matcher gjorde han 11,3 poäng i snitt per match.

Vid summeringen av säsongen 2018/2019 var Paul George en av tre nominerade till NBA Most Valuable Player Award, tillsammans med Giannis Antetokounmpo och James Harden. Antetokounmpo vann priset. 

Senare under sommaren offentliggjordes det oförväntat att George genom en byteshandel skulle lämna Oklahoma City Thunder för att ansluta sig till Los Angeles Clippers inför den kommande säsongen, samtidigt som Kawhi Leonard från Toronto Raptors också anslöt sig till Clippers.

Källor

Externa länkar 

 
 Paul George på USA:s landslags webbplats 

Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1990
Män
Levande personer
Personer från Palmdale
Spelare i Indiana Pacers
Spelare i Oklahoma City Thunder
Spelare i Los Angeles Clippers
Dervischstaten

Dervischstaten (somaliska: Dawlada Daraawiish, arabiska: دولة الدراويش) var en sunnimuslimsk stat i nuvarande Somalia som grundades av den sufiislamiske ledaren Muhammad Abdullah Hassan och som han regerade 1896–1920.. Han samlade soldater från klanerna Ogaden, Dhulbahante, Habr Je'lo och Habr Yunis och förenade dem till en lojal armé kallad dervischerna.

Med hjälp av dervischarmén kunde Muhammad Abdullah Hassan erövra områden av somaliska sultaner, etiopier och av västländerna och skapa en kraftfull stat. Dervischstaten vann ryktbarhet i både västländerna och den islamiska världen genom sitt motstånd mot Brittiska imperiet och Italien.

Dervischstaten klarade sig genom kapplöpningen om Afrika och var den enda islamiska staten i Afrika som behöll sin självständighet till efter första världskriget. Efter ett kvartssekel förlorade dervischerna slutligen 1920 mot britterna, då dessa med flygplan bombade huvudstaden Taleex.

Källor 

Afrika under 1890-talet
Afrika under 1900-talet
Historiska länder och riken i Afrika
Historiska monarkier
Stater och territorier bildade 1896
Stater och territorier upplösta 1920
Upplands runinskrifter 61

Runinskrift U 61 är en runsten som står vid Spånga kyrka i Spånga socken och Stockholms kommun, Sollentuna härad i Uppland. 

Utanför kyrkan står ytterligare två runstenar; U 62 samt U Fv1953;266. Inne i kyrkan finns flera fragment av runstenar; U 63, U 64, U 65, U 66, U 67 och U 68.  I fasaden på utsidan av kyrkan sitter runstensfragmentet U ATA4027/61 inmurat.

Stenen 
På stenens framsida finns ett enkelt textband med formen av en romersk båge som inramar ett likarmat stavkors. På baksidan finns ett kors vars närmsta motsvarighet finns i rysk och bysantinsk konst. Fram till 1925 satt stenen i kyrkogårdsmuren. Den plockades loss och har därefter varit placerad på kyrkogården. Materialet är granit och stilen är RAK. Runtexten lyder i översättning:

Inskriften

Se även 

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Stockholms kommun
Ira Joy Chase

Ira Joy Chase, född 7 december 1834 i Monroe County, New York, död 11 maj 1895 i Lubec, Maine, var en amerikansk republikansk politiker och pastor inom Kristi församlingar-rörelsen. Han var Indianas viceguvernör 1889–1891 och guvernör 1891–1893.

Chase tjänstgjorde i ett år i nordstatsarmén i amerikanska inbördeskriget. Efter kriget arbetade han som pastor i Indiana. 1886 utnämndes han till kaplan för veteranorganisationen Grand Army of the Republic i Indiana. 

År 1889 tillträdde Chase som Indianas viceguvernör. Guvernör Alvin Peterson Hovey avled 1891 i ämbetet. Chase innehade sedan guvernörsämbetet fram till slutet av Hoveys mandatperiod. Han ställde upp för omval men förlorade mot Claude Matthews. Chase avled 1895 och gravsattes på Crown Hill Cemetery i Indianapolis.

Referenser

Noter

Viceguvernörer i Indiana
Guvernörer i Indiana
Kristna personligheter i USA
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Monroe County, New York
Födda 1834
Avlidna 1895
Män
Ludwig Svennerstål

Sven Ludwig Svennerstål, född 24 augusti 1990 i Stockholm, är en svensk ryttare som tävlar i fälttävlan. Han deltog i olympiska spelen i London 2012 med hästen Shamwari 4, där de slutade på 20:e plats i den individuella tävlingen och på en 4:e plats i lagtävlingen. 2013 startade han för första gången i världens mest prestigefyllda fälttävlan Badminton Horse Trials med hästen Alexander IV, men valde att inte komma till start i den avslutande banhoppningen då hästen hade ådragit sig en hälta under terrängprovet.Svennerstål slutade på en 9:e placering i Burghley Horse Trials med King Bob. År 2014 i badminton horse trails slutade han 8:a med hästen Alexander IV. Han vann ERA Rising Star Award 2013 vid det Brittiska Ryttarförbundets årliga bal.

Hästar 
Alexander IV  (Valack född 2003), SWB, e. New balance u. Carinette ue. Herkules Uppfödare: Nils Larsson Ägare: Svennerstål & Partners AB
King Bob (född 1999), Ägare: Håkan Svennerstål AB

Tidigare 
Shamwari 4 (Valack född 2002), , Hannoveranare e. Star Regent xx u. Donnice ue. Der Clou Uppfödare: Gita Zühlsdorf. Såld till Boyd Martin.

Källor

Externa länkar 

Svenska fälttävlansryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2020
Idrottare från Stockholm
Födda 1990
Levande personer
Män
Claude Matthews

Claude Matthews, född 14 december 1845 i Bath County, Kentucky, död 28 april 1898 i Vermillion County, Indiana, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Indianas guvernör 1893–1897.

Matthews utexaminerades 1867 från Centre College och gifte sig sedan med guvernör James Whitcombs dotter. Han var en framgångsrik jordbrukare och uppfödare i Vermillion County i Indiana. Mellan 1891 och 1893 tjänstgjorde han som delstatens statssekreterare (Indiana Secretary of State). 

Matthews efterträdde 1893 Ira Joy Chase som Indianas guvernör och efterträddes 1897 av James A. Mount. Matthews avled 1898 och gravsattes på City Cemetery i Clinton i Indiana.

Referenser

Noter

Guvernörer i Indiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Bath County, Kentucky
Födda 1845
Avlidna 1898
Män
Kjell Hjern

Kjell Hjern, född den 23 april 1916 i Göteborg, död den 18 april 1984 i Göteborg, var en svensk författare samt konst-, litteratur- och teaterkritiker.

Biografi
Hjern verkade som kritiker främst hos Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning 1946–1949 och Göteborgs-Posten 1950–1961 samt som teaterkritiker i Ord och Bild 1950–1961. Han var också redaktör för konsttidskriften Paletten 1940–1947.

Hjern har som lyriker givit ut fem diktsamlingar, bland annat Neros ansikte (1960). Han också givit ut ett stort antal böcker, främst om konst och konstnärer med anknytning till Göteborg. Han debuterade som skönlitterär författare med diktsamlingen Måspredikan 1949.

Han blev genom sin verksamhet en förbindelselänk mellan författarna och konstnärerna i Göteborg.

År 1979 promoverades han till filosofie hedersdoktor vid Göteborgs universitet.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1976
http://www.ne.se/kjell-hjern
http://www.ub.gu.se/sok/handskrift/arkiv_pdf/334.pdf
http://petrarhodin.blogspot.se/2012/08/kjell-hjern-maspredikan.html

Noter

Externa länkar
http://libris.kb.se/hitlist?d=libris&q=Hjern,%20Kjell
 

 
Födda 1916
Avlidna 1984
Män
Svenska författare
Författare från Göteborg
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Sankt Konrads katolska församling

Sankt Konrads katolska församling är en romersk-katolsk församling vars område motsvarar Nacka och Värmdö kommuner. Församlingen tillhör Stockholms katolska stift.

År 1993 började förberedelser för en katolsk församling i östra delen av  Stockholms domkyrkoförsamling. Josefsystrarna i Björkudden fanns redan i området. Gudstjänster i Gustavsbergs kyrka och i Fisksätra påbörjades och ett kapellråd bildades 1994. Under församlingens hela historia hade kapucinbröderna tagit ett stort ansvar. Detta ändrades från och med 1 mars 2022, med anledning av att den nya kyrkoherde inte hör till kapucinorden.  

Gudstjänster är förlagda till i Vilohemmet Maria Regina i Storängen, Fisksätra kyrka, Kapucinbrödernas kloster i Saltsjö-Duvnäs, Moder Teresas systrar i Fisksätra och hos Skolsystrarna de Notre Dame i Storängen. Församlingen har sin expedition i kapucinbrödernas kloster i Saltsjö-Duvnäs.  

Broder Konrad av Parzham, född den 22 december 1818 i byn Parzham i närheten av Passau i Bayen, härstammade från en mycket from bondefamilj. Som pojke hade han så stor vördnad för Guds Majestät, att han vid arbetet på åkern inte bar någon mössa, hur varmt det än kan ha varit. Han ville nämligen oavbrutet bedja och trodde i sin enkelhet att han fick göra det blott utan något på huvudet. Som ung man låg han ofta under nätterna på sin knän inför husaltaret på sitt rum. Ensamheten ute pååkern var för honom en samvaro med Gud. När han insåg att Gud kallat honom till ett liv som ordensman lämnade han som 31-åring sin hemby, avstod från gårdens rikedom och inträdde som broder hos kapucinerna. Efter sina slutgiltiga ordenslöften skickades han till klostret i Altötting. Under 41 år har han vaktat klosterporten och ”försett sin tjänst med största finkänslighet och största noggrannhet och med okuvligt tålamod, alltid ödmjuk, from, hjälpsam, enkel och flitig.”  Han uppgav sin tjänst och dog den 21 april 1894. Broder Konrad blev skyddspatron för den nya katolska församlingen i Nacka – Värmdö.

Kyrkoherdar 

 p. Tomasz Wójcik (1993-)
p. Marek Rubaj
 p. Ryszard Zieliński OFMCap
 p. Andrzej Konopka OFMCap (-2011)
 p. Marcin Wojciechowski OFMCap (2012-2020)
 p. Łukasz Lewczuk OFMCap (2020-2022)
 f. Chikezie Onuoha (2022-nuvarande)

Källor
Sankt Konrads katolska församling
Stockholms katolska stift
Maria Regina Hospice
http://kapuciner.se/de-mest-kanda-kapucinbroderna/

Noter 

Katolska församlingar i Sverige
Nacka kommun
Värmdö kommun
Ulf Bergstrand

Ulf Karl Olof Bergstrand, född 28 januari 1978 i Karlskoga, är en svensk röstskådespelare som bland annat spelat Christoffer Robin i den svenska översättningen, gjord 1992, av Nalle Puhs många äventyr, Nya äventyr med Nalle Puh samt Ville Virvel i Luftens hjältar.

Källor 

Svenska röstskådespelare
Män
Levande personer
Födda 1978
Personer från Karlskoga