kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den vita väggen

Den vita väggen är en svensk dramafilm från 1975 med regi och manus av Stig Björkman. I rollerna ses bland andra Harriet Andersson, Lena Nyman och Sven Wollter.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum i Stockholm mellan den 18 februari och 17 mars 1974 med Bengt Forslund som producent och Petter Davidson som fotograf. Filmen klipptes av Björkman och Margit Nordqvist och premiärvisades den 24 mars 1975 på biografen Grand i Stockholm tillsammans med filmen Fem dagar i Falköping under titeln Två kvinnor.

Filmen blev populär framförallt utomlands. Andersson tilldelades två priser för sin rollprestation, ett vid en filmfestival i Moskva och ett vid S:t Thomas filmfestival.

Handling 
Filmen skildrar en dag i den frånskilda hemmafrun Monikas liv.

Rollista 
 Harriet Andersson	– Monika Larsson
 Lena Nyman – Berit
 Sven Wollter – Kjell Larsson, Monikas före detta man
 Tomas Pontén – Arne Blomgren
 Rolf Larsson – Göran Engström, "Rolf"
 Palle Granditsky – Bengtsson, direktör
 Theodor Kallifatides – Giorgos, mannen på fiket
 Martin Jonsson – Patrik Larsson, Monikas och Kjells son
 Olle Björling – bilförsäljaren
 Leif Ahrle – historieberättaren på dansstället
 Josefin Hodén	– Mona, den lilla flickan
 Gösta Bredefeldt – Monas pappa
 Tina Hedström – Monas mamma
 Carl Carlswärd – bilmekaniker
 Johan Holmér – historieberättarens kompis
 Björn Krestesen – historieberättarens kompis
 Per Norling –historieberättarens kompis
 Tage Severin – tangokavaljer
 Susanne Bergström – den döva kvinnan på fiket
 Per-Olof Kanbjer – den döve mannen på fiket
 Per Salldal – man på träningsinstitutet
 Conny Elmquist – man på träningsinstitutet
 Annette Kullenberg – receptionisten hos direktör Bengtsson
 Åke Wästersjö – berusad äldre man
 Agneta Carlzon – expediten på PUB:s klädavdelning
 Harald Stjerne – bilmekaniker
 Sten Lundblad	– Monikas danskavaljer

Källor

Fotnoter 

Svenska dramafilmer
Filmer 1975
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Stig Björkman
Svenska 1970-talsfilmer
Swing Vote

Swing Vote kan avse:

Swing Vote (film, 1999) – amerikansk film från 1999 med Andy Garcia
Swing Vote (film, 2008) – amerikansk film från 2008 med Kevin Costner
Swing Vote (film, 2008)

Swing Vote är en amerikansk långfilm från 2008 i regi av Joshua Michael Stern, med Kevin Costner, Madeline Carroll, Paula Patton och Kelsey Grammer i rollerna.

Handling
Bud Johnson (Kevin Costner) är en vanlig amerikansk loser, den enda riktiga ljuspunkten i hans liv är hans tolvåriga dotter Molly (Madeline Carroll). Tack vare henne bestämmer han sig för att rösta i presidentvalet, men på grund av diverse förvecklingar blir hans röst den som kommer avgöra hela valet.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2008
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
Filmer om val
Filmer från Touchstone Pictures
Nordik

NORDIK Nordisk kommitté för konsthistoria är en förening för konsthistoriker från universitet, museer och andra sektorer i de nordiska länderna. NORDIK grundades i Helsingfors 1984 för att förstärka forskningssamarbeten mellan nordiska konsthistoriker. En av de viktigaste uppgifterna för föreningen har varit att anordna NORDIK-konferenser vart tredje år, som alternerar mellan de deltagande länderna. Från och med NORDIK VIII 2006 har det huvudsakliga konferenspråket varit engelska och NORDIK är öppet för deltagare från hela världen. NORDIK:s styrelse består av representanter från Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige. Styrelsen väljs på tre år av NORDIK:s generalförsamling som sammanträder i samband med konferenserna. Den nuvarande styrelsen valdes i samband med NORDIK:s tionde konferens, som hölls i Stockholm 2012. Ordförande för NORDIK är prof. Jeff Werner, Stockholms universitet. Övriga svenska styrelsemedlemmar är Johanna Rosenqvist Lunds universitet och Christina Wistman Jamtli.

Nordik konferenser

NORDIK I 1984 Helsingfors, Finland. Nordisk sekelskifte 
NORDIK II 1987 Göteborg, Sverige. Nordiskt konstsamlande och mecenatskap 
NORDIK III 1990 Ry, Danmark. Influens och utbyte.
NORDIK IV 1993 Geilo, Norge. Om kunsthistoriens identitet.
NORDIK V 1996 Åbo/Turku, Finland. Konsten efter 1945 
NORDIK VI 2000 Uppsala, Sverige. Konstvetenskapens historiografi 
NORDIK VII 2003 Århus, Danmark. Utställningar
NORDIK VIII 2006 Bergen, Norway. Tradition and Visual Culture
NORDIK IX 2009 Jyväskylä, Finland. Mind and Matter.
NORDIK X 2012 Stockholm, Sweden. Presentation/Representation/Repression

NORDIK XI 2015 Reykjavik, Island. Mapping uncharted territories

Källor

Externa länkar 
 NORDIK

Organisationer bildade 1984
Konstens historia
Swing Vote (film, 1999)

Swing Vote är en amerikansk TV-film från 1999 i regi av David Anspaugh, med Andy Garcia, Harry Belafonte, Robert Prosky och Ray Walston i rollerna.

Handling
Joseph Kirkland (Andy García) har just blivit utsedd till USA:s högsta domstol och det första fallet där han får vara med och fatta beslut handlar om abort. Virginia Mapes (Lisa Gay Hamilton) valde att genomföra en abort i Alabama innan en lag trädde i kraft och blir nu åtalad för mord.  Domarna som vill ogiltigförklara lagen är i minoritet och Kirkland blir nu den avgörande rösten.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1999
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Sjöviksgården

Sjöviksgården är en lägergård i Sjövik vid sjön Mjörn och tillhör Svenska Missionskyrkan, nu del av Equmeniakyrkan. Sjöviksgården stod klar år 1941 och lägerkyrkan byggdes år 1945. Förutom lägergård så bedrivs även vandrarhem här med självhushåll. Längst ut på udden ligger en ångbåtsbrygga, där ångbåten S/S Herbert kan lägga till på somrarna. På området finns även fotbolls- och volleybollplaner.

Källor

Externa länkar
 Om Sjöviksgården på Missionskyrkans hemsida

Vandrarhem i Sverige
Konferensanläggningar
Ferdinand Piloty

Ferdinand Piloty, född den 28 augusti 1786 i Homburg, död den 8 januari 1844 i München, var en tysk litograf. Han var far till Carl och Ferdinand von Piloty.

Piloty började som målare, men ägnade sig efter litografiens uppfinnande åt denna konst och nådde en sådan skicklighet, att han nämndes jämte Senefelder, uppfinnaren, samt Mannlich och Strixner som en av världens främsta tecknare på sten. Till hans märkligaste arbeten, utförda tillsammans med andra tecknare, hör Oeuvres lithographiques (1808-15, 432 blad efterbildningar från handteckningskabinettet i München), ett för sin tid beundransvärt verk, samt Königliche Bayerische Pinakothek zu München und Gemäldegallerie zu Schleissheim (1837 ff.), litografiska avbildningar av de främsta målningarna i de nämnda gallerierna.

Källor 

 

Tyska grafiker
Grafiker under 1800-talet
Tyska konstnärer under 1800-talet
Personer från Homburg, Saarland
Födda 1786
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Ferdinand von Piloty

Ferdinand von Piloty, född den 9 oktober 1828 i München, död där den 21 december 1895, var en tysk målare, son till Ferdinand Piloty, bror till Carl von Piloty.

von Piloty målade historietavlor al fresco och i olja i gamla nationalmuseet i München, i  Maximilianeum, i Landsberg am Lech, gjorde teckningar till Shakespeare- och Schillergallerie med mera. Kapucinpredikan på en gata i Rom finns i Nya pinakoteket.

Källor 

 

Tyska historiemålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från München
Födda 1828
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Fernando Linderberg

Peter Theodor Fernando Linderberg, född 29 april 1854 i Köpenhamn, död 4 december 1914 på Frederiksberg, var en dansk socialekonomisk författare.
 
Efter en vistelse vid Vallekilde folkhögskola var Linderberg 1877–80 trädgårdsmästare på Sagatun folkhögskola i Norge, 1880–81 lärare vid högskolan på Bornholm. Han stiftade där 1881 "Folkebladet", som han redigerade under de fyra år som det utkom; hans verksamhet där ledde till en dom på fyra månaders fängelse för majestätsbrott. Åren 1885–89 var han medarbetare vid flera landsortstidningar och som föredragshållare; hittills hade han kämpat for en liberal, demokratisk politik, men hans intresse fångades nu av den sociala frågan.

Vid denna tidpunkt ansåg Linderberg sig i Henry Georges idéer finna, vad han sökte. År 1888 stiftade han Dansk Arbejderforbund, som skulle samla de arbetare, främst lantarbetare, som ännu inte hade anslutit sig till socialdemokratin, i ett oavhängigt demokratiskt arbetarförbund, som skulle verka för att med hjälp av de demokratiska partierna genomföra praktiska sociala reformer. Förbundet, vars namn 1892 ändrades till Dansk Landarbejderforbund, hade med Linderberg som redaktör som organ "Programmet", som upphörde 1895 samtidigt som förbundet anslöt sig till socialdemokratin.
 
Från 1895 redigerade Linderberg under socialdemokratisk ledning "Landarbejderen", men tog redan året därpå avsked på grund av meningsskiljaktigheter med partiet, som han dock fortsatte att vara medlem av. Med stöd av likasinnade privatpersoner fick han möjlighet att fördjupa sina kunskaper genom utlandsstudier 1896–98. Han lärde där känna utlandets kristligt-sociala rörelse, och på hans initiativ stiftades 1898 Udvalget for social oplysnings fremme, vars sekreterare han blev. Då ledningen ville arbeta på kristlig grundval, medan Linderberg lade vikten vid socialt arbete på allmänmänsklig grundval, avskildes sekretariatet 1899 som självständig institution under Linderbergs ledning. År 1900 fick sekretariatet namnet Det sociale sekretariat og bibliotek och påbörjade utgivningen av "Samfundets Krav" (1900 ff.) under Linderbergs redaktion. 

Linderbergs intresse för arbetarklassens kulturella höjning tog sig 1893 uttryck i stiftandet av Udvalget til oplysningens fremme bland arbeterne på Frederiksberg och 1904 Frederiksberg oplysningsselskab, som utvecklade en livlig verksamhet. Kristendomen och socialismen var de faktorer, som präglade Linderbergs tankegång, och då Kristeligt socialt Forbund stiftades 1913, blev han dess sekreterare. Målet for en sådan institution var för Linderberg inte att förkunna kristendom för arbetarna, utan att "socialisera" de kristna.

Bibliografi
Frikonkurrencen og Socialismen (1895)
Karl Marx og den historiske Socialisme (1899)
Kristendommen og den sociale Udvikling (1903–08)
Biskop Ketteler og Socialismen i Tyskland (1913)
Offentlig Minimumsløn og tvungen Voldgift (1914)

Källor

Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1854
Avlidna 1914
Män
Författare från Köpenhamn
Hopplös och hatad av alla

Hopplös och hatad av alla kan avse:

 Hopplös och hatad av alla (bok) – en självbiografi från 2001 av Toby Young
 Hopplös och hatad av alla (film) – film från 2008 som bygger på självbiografin
Giovanni I Participazio

Giovanni I Participazio var den tolfte dogen av Republiken Venedig. Han kom till makten då han kallades tillbaka från Konstantinopel av sin bror Giustiniano Participazio.

Giovanni fortsatte byggandet av Sankt Markus basilika men hade en i övrigt problemfylld regeringstid. Det första problemet Giovanni stod inför var återkomsten av den tidigare dogen Obelerio degli Antenori 831 efter tjugo år i exil. Giovanni lyckades dock, så småningom, slå ned upproret. Obelerio dödades och hans huvud visades upp.

Giovanni Participazio styrde diktatoriskt sitt rike, något som gjorde att uppretade adelsmän avsatte honom 836.

Referenser 

 Staley, Edgcumbe. (1910). The Dogaressas of Venice (The Wives of the Doges). London: T. W. Laurie.

Födda okänt år
Avlidna 837
Doger av Venedig
Män
Hopplös och hatad av alla (film)

Hopplös och hatad av alla () är en brittisk långfilm från 2008 i regi av Robert B. Weide, med Kelan Pannell, Janette Scott, Simon Pegg och Megan Fox i rollerna. Filmen bygger på Toby Youngs självbiografi med samma namn.

Handling
Sidney Young (Simon Pegg) är en okänd strävande brittisk journalist som arbetar för en vänsterradikal tidning. Han blir anställd för att arbete på den klart mer konservativa tidskriften Sharps magazine i New York. Det hela blir en kulturchock och hans förälskelse i kollegan Alison (Kirsten Dunst) gör inte saken lättare.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2008
Engelskspråkiga filmer
Brittiska komedifilmer
Filmer från Film4 Productions
The Good Night

The Good Night är en amerikansk-brittisk långfilm från 2007 i regi av Jake Paltrow, med Martin Freeman, Gwyneth Paltrow, Penélope Cruz och Danny DeVito i rollerna.

Handling
Gary Shaller (Martin Freeman) var tidigare en lyckad musiker som spelade keyboard i bandet "On The One". Nuförtiden lever han ett tråkigt liv, arbetandes med att spela in reklamjinglar för sin gamla band-kollega Paul (Simon Pegg). Hans förhållande med flickvänen Dora (Gwyneth Paltrow) verkar inte vara på väg någonstans. Han börjar istället ha livstrogna drömmar om den glamorösa kvinnan Anna (Penélope Cruz) som han förälskar sig i.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2007
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Brittiska komedifilmer
Amerikanska dramafilmer
Brittiska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Brittiska romantikfilmer
Jacob Sturm von Sturmeck

Jacob (även stavat Jakob eller Jacques) Sturm (von Sturmeck), född den 10 augusti 1489 i Strassburg, död den 30 oktober 1553, var en tysk statsman. Han var den tyska reformationens främste politiker.

Sturm, som tillhörde en gammal strassburgsk adelsfamilj, hade genom Wimpfeling blivit humanist, var en tid präst i Strassburg, men övergick 1524 till den administrativa banan och inträdde i Strassburgs magistrat. Han fick där den ena förtroendeposten efter den andra och blev snart själen i den fria riksstadens regering och den lutherska reformationens fastaste stöd. I lika hög grad som den berömde Johannes Sturm (de tillhörde olika släkter) befordrade han undervisningsväsendet i Strassburg och det 1538 inrättade gymnasiet. Han samarbetade troget med Bucer och påverkade Jean Calvin under dennes vistelse i Strassburg. Genom sin toleranta religionspolitik gjorde han och Bucer Strassburg till en samlingsplats för nästan alla tidens religiösa rörelser och till protestantismens bredvid Wittenberg främsta centrum i Europa, lutherdomens utpost mot väster. Största inflytandet fick Sturm i den europeiska politiken, därigenom att han vid nästan alla möten (inalles 91 gånger!) var sin stads representant, allt ifrån Speier 1526 till de svåra förhandlingarna efter Karl V:s seger över Schmalkaldiska förbundet. Hjalmar Holmquist skriver i Nordisk Familjebok]: "Vid Marburg 1529, Augsburg 1530 m. fl. st. visade sig S. som tidens vidsyntaste, klokaste och mest osjälfviske politiker."

Källor 

 

Tyska politiker
Reformatorer
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Personer i Tyskland under 1500-talet
Födda 1489
Avlidna 1553
Män
Ugglan
Edip Noyan

Edip Noyan, född 1 januari 1956 i Turkiet, är en syriansk-svensk politiker (moderat). Han satt som riksdagsledamot för Stockholms läns valkrets 2011–2014.

Biografi 
Edip Noyan föddes 1956 i Turkiet av syriansk härkomst, tillhörande syrisk-ortodoxa kyrkan, och immigrerade till Sverige 1975. Han är bosatt i Alby i Botkyrka kommun.

Politik 
Edip Noyan var statsrådsersättare för Ewa Björling i Sveriges riksdag mellan den 10 oktober 2011 och fram till 2014 och satt som suppleant i riksdagens finansutskott. Han valdes till ordförande för Moderaterna i Botkyrka i april 2013 med 72 röster mot 64. I kommunalvalet 2002 fick han 244 personkryss och blev därigenom invald i kommunfullmäktige. 

I Riksdagen har Edip Noyan motionerat om förlängningstiden vid kärleksinvandring och om bilbesiktning för svenskar bosatta utomlands, samt om att avskaffa kravet på danstillstånd för restauranger. Han har även argumenterat för att göra det svårare att få till indragna serveringstillstånd för krogägare.

Religiösa engagemang 
Edip Noyan är medlem i Sankt Georgis syrisk-ortodoxa kyrka i Norsborg, tillhörande Syrisk-ortodoxa ärkestiftet i Skandinavien. Han har företrätt församlingen i byggnadsärenden och varit dess sekreterare.

Kontroverser 
Edip Noyan tog 2013 time-out efter att ha figurerat i en polisutredning om mordförsök. Enligt tidningen Aftonbladet kan anledningen ha varit att den skjutna mannen var ordförande i den bostadsrättsförening som hyr ut en restauranglokal i Gamla stan. Den skjutne mannen ska ha haft synpunkter på restaurangverksamheten som bedrevs av Noyans familj, vilket, enligt tidningen, kan ha varit ett möjligt motiv till dådet. Noyan återvände till sitt riksdagsarbete en månad senare när beslagen från husrannsakan hävdes. Stockholms kommun beslöt att återkalla serveringstillståndet för krogen.

Edip Noyan kom vidare 2013 i konflikt med moderaten Jimmy Baker. Polisen ska ha ansett att hotbilden mot Jimmy Baker varit så allvarlig att denne var i behov av personskydd.

Enligt Expressen var Noyan en "klan-politiker" vars kopplingar till kriminella kretsar var så allvarliga att Säpo tog kontakt med Moderaternas ledning för att varna partiet, strax efter att han valts in i riksdagen.

I september 2014 uteslöts Edip Noyan ur partiet av Stockholmsmoderaternas förbundsstyrelse.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Assyrier/syrianer i Sverige
Födda 1956
Levande personer
Män
Noah Noble

Noah Noble, född 15 januari 1794 i Berryville, Virginia, död 8 februari 1844 i Indianapolis, Indiana, var en amerikansk politiker. Han var Indianas guvernör 1831–1837. Han var först nationalrepublikan och sedan whig.

Noble var verksam som affärsman i Indiana. År 1824 var han ledamot av Indianas representanthus. Noble efterträdde 1831 James B. Ray som guvernör och efterträddes 1837 av David Wallace. Efter sin tid som guvernör kandiderade Noble för att efterträda William Hendricks i USA:s senat. Whigpartiet nominerade Oliver H. Smith i stället som vann valet.

Noble avled 1844 och gravsattes på Greenlawn Cemetery i Indianapolis. Gravplatsen flyttades senare till Crown Hill Cemetery.

Referenser

Noter

Födda 1794
Avlidna 1844
Guvernörer i Indiana
Män
Garaget

Garaget är en svensk drama- och thrillerfilm från 1975 med regi och manus av Vilgot Sjöman. I rollerna ses bland andra Frej Lindqvist, Agneta Ekmanner och Per Myrberg.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan den 2 september och 6 november 1974 i Barkarby, Djursholm, Östhammar och Europafilms studio i Sundbyberg. Fotograf var Petter Davidson och kompositör Bengt Ernryd. Filmen klipptes av Wic' Kjellin och premiärvisades den 21 augusti 1975 på biograferna Falken och Saga i Stockholm. Filmen är 100 minuter lång och i färg.

Ekmanner fick för sin rollprestation motta Chaplin-priset 1975 och Sjöman fick pris för bästa regi vid Taorminafestivalen samma år.

Rollista 
 Frej Lindqvist – Andreas Hiorth, adjunkt
 Agneta Ekmanner – Pia Hiorth, Andreas fru
 Per Myrberg – Ulf Billgren, rektor
 Christina Schollin – Nancy Billgren, lärare, Ulfs fru
 Lil Terselius – Gun Liljedahl, gymnastiklärare
 Kerstin Hänström – Sylvia, apoteksbiträde
 Peter Lindgren – Adolphson, redaktör på LänsTidningen
 Åke Fridell – Siste Baron, Nancys far
 Annika Tretow – Margaretha Ohlsson, Andreas och Pias granne
 Axel Düberg – John Ohlsson, Margarethas man, polis

 Ej krediterade
 Carl Billquist – Orlander, läkare
 Mona Andersson – hårfrisör
 Evert Granholm – Ståhl, adjunkt
 Rolf Skoglund – killen på bensinstationen
 Annika Levin – skolflickan
 Jan Nygren – prästen
 Sture Djerf – den äldre civilklädde polisen i garaget
 Gun Hyltén-Cavallius – skolrådet Karlsson
 Brian Wikström – en man utanför polisstationen

Källor

Fotnoter 

Svenska dramafilmer
Svenska thrillerfilmer
Filmer 1975
Filmer i regi av Vilgot Sjöman
Stockholm på film
Uppland på film
Svenskspråkiga filmer
Segunda División de Chile 1992

Segunda División de Chile 1992 var den näst högsta divisionen för fotboll i Chile under säsongen 1992. Serien spelades mellan sexton lag där alla lag mötte varandra två gånger (en gång hemma och en gång borta). Därefter gick de två främsta lagen upp i Primera División och de två närmast följande gick till uppflyttningskval. Laget på sista plats flyttades ner till Tercera División.

Tabell

Uppflyttningskval

Se även
Primera División de Chile 1992

Källor
RSSSF

1992 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 1992
Sotirios Versis

Sotirios Versis, född 1876, död 1919, var en grekisk friidrottare och tyngdlyftare.

Versis blev olympisk bronsmedaljör i diskus vid sommarspelen 1896 i Aten.

Källor

Noter 

Födda 1876
Grekiska diskuskastare
Grekiska tyngdlyftare
Grekiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1896
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1896
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1896
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1896 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från Grekland
Män
Avlidna 1919
Coldham Hall

Coldham Hall är ett engelskt country house som ligger i Stanningfield i Suffolk, East Anglia i England (i närheten av Lawshall). Det byggdes 1574 åt Sir Robert Rookwood och runt 1770 förändrades herrgårdens interiör om, där bland annat ett romerskt-katolskt kapell byggdes. En del förändringar skedde även under mitten av 1800-talet, men de flesta av dessa är nu borttagna. Coldham Hall restaurerades runt 1980. 

Coldham Hall tillhörde släkten Rookwood under närmare tre sekler, från 1574–1869. En av de mer kända från denna släkt var Ambrose Rookwood, som medverkade i den misslyckade krutkonspirationen 1605. När Rookwoods far hade avlidit 1600 fick Rookwood ärva Coldham Hall, vilket han gjorde om till en fristad för präster. Inuti herrgården byggdes även ett antal prästgömmor.

Hyresgästen Robert Taylor tog över ägarskapet för herrgården under 1840-talet och 1869 såldes det till Richard Holt-Lomax, vars familj ägde Coldham Hall fram till 1893. Efter detta köptes herrgården av Henry Trafford-Lawson och 1918 av Everard Hambro, som bodde där fram till sin död 1952. Då tog Richard Duce över Coldham Hall innan David Hart 1979 köpte den. Herrgården har även ägts av Jens Pilo, men för tillfället är det Matthew Vaughn och Claudia Schiffer som står som ägarna.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Herrgårdar i England
Byggnader och anläggningar i Suffolk
Berryville, Virginia

Berryville är en kommun av typen town i den amerikanska delstaten Virginia med 4 180 invånare (2010). Berryville är administrativ huvudort i Clarke County sedan countyts grundande år 1836. Berryville grundades år 1798.

Referenser

Orter i Virginia
Clarke County, Virginia
Ed Chynoweth Trophy

Ed Chynoweth Trophy är ett pris som årligen delas ut till den främste poänggöraren i Memorial Cup. Priset delades ut första gången 1996. Ifall poängligavinsten delas av två spelare tilldelas priset till den spelare som spelat minst antal spelomgångar. Om de har spelat samma antal matcher, går priset till den spelare med flest gjorda mål.

Utmärkelsen är uppkallad efter Ed Chynoweth som var ordförande i WHL 1972-1996. Han hjälpte till att skapa Canadian Hockey League (CHL) och var dess ordförande från 1975 till 1996. Chynoweth låg bakom en betydande det i skapandet av CHL och, som dess ordförande, hjälpte han att skapa den kanadensiska juniorhockeyns stipendieprogram och organiserade Memorial Cup i turneringsform.

Chynoweth avgick som ordförande i WHL och CHL 1996 och avled i cancer under 2008. Strax efter hans död blev han invald i Hockey Hall of Fame.

Vinnare

Referenser 

Ishockeypriser
Priser och utmärkelser instiftade 1996