kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Random Access Memories

Denna artikel handlar om musikalbumet av Daft Punk. För datorminnet, se Random Access Memory.

Random Access Memories är det fjärde och sista studioalbumet av den franska elektroduon Daft Punk. Albumet släpptes 17 maj 2013 och är Daft Punks första studioalbum efter Human After All (2005).

Random Access Memories är Daft Punks mest kritiskt framgångsrika album som belönades med en Grammy Award för Årets album. Albumet blev en kommersiell framgång och debuterade som nummer ett i över 20 länder. Singeln Get Lucky vann en Grammy Award för Record of the Year. Låten slog även flera rekord i flest spelningar under en enda dag på Spotify.

Låtlista 
 Give Life Back to Music (4:36)
 The Game of Love (5:22)
 Giorgio by Moroder (9:05)
 Within (3:49)
 Instant Crush (feat. Julian Casablancas) (5:38)
 Lose Yourself to Dance (feat. Pharrell Williams) (5:54) 
 Touch (feat. Paul Williams) (8:19)
 Get Lucky (feat. Pharrell Williams) (6:10)
 Beyond (4:51)
 Motherboard (5:42)
 Fragments of Time (feat. Todd Edwards) (4:40)
 Doin' it Right (feat. Panda Bear) (4:12)
 Contact (6:24)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Musikalbum 2013
Album utgivna på Columbia Records
Engelskspråkiga musikalbum
Album av Daft Punk
Exil – en mors berättelse

Exil – en mors berättelse är en svensk dokumentärfilm från 1989 i regi av Mikael Wiström. Filmen skildrar en familj från El Salvador där några av barnen har kommit som flyktingar till Sverige och Gävle, medan bland andra modern är kvar i hemlandet. Till slut kan delar av familjen återförenas i Sverige.

Källor

Fotnoter 

Svenska dokumentärfilmer
Filmer 1989
Spanskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Mikael Wiström
Filmer från Svenska Filminstitutet
Filmer från Sveriges Television
Mikael Wiström

Mats Mikael Wiström, född 2 december 1950 i Oscars församling i Stockholm, är en svensk regissör, filmproducent, manusförfattare och filmfotograf.

Wiström utbildade sig vid regilinjen på Dramatiska Institutet i Stockholm  åren 1979–1981 och började därefter att arbeta som frilansande filmare. Han har även undervisat vid Dramatiska Institutet samt arbetat som journalist. Han driver bolaget Månharen Film & TV.

För sin film Familia (2010) tilldelades Wiström två priser för "bästa dokumentärfilm": ett vid filmfestivalen i Bratislava och ett vid Karlovy Vary International Film Festival.

Filmografi 
 Foto

 Manus

 Producent

 Regi

Källor

Fotnoter 

Svenska dokumentärfilmare
Svenska filmregissörer
Svenska filmproducenter
Svenska filmfotografer
Svenska manusförfattare
Fotografer från Stockholm
Män
Födda 1950
Levande personer
Manusförfattare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Karolina Eskelin

Karolina Sidonia Eskelin, född 3 april 1867 i Helsingfors, död där 6 november 1936, var en finländsk läkare.

Karolina Eskelin blev medicine och kirurgie doktor 1896 och året därpå, på grund av sitt kön med dispens, assistentläkare vid Kirurgiska sjukhuset i Helsingfors. Hon blev senare Finlands första kvinnliga specialist i kirurgi och gynekologi. Hon inrättade och drev det egna privata sjukhuset Sanitas, först i Tammerfors och 1906–1919 i Helsingfors.

Källor

Finländska kirurger
Finländska läkare inom obstetrik och gynekologi
Födda 1867
Avlidna 1936
Kvinnor
Läkare från Helsingfors
Finländsk kvinnohistoria
Oriveden Opisto

Oriveden Opisto är en folkhögskola i Orivesi i Finland. Den grundades 1909. Sedan 1995 är folkhögskolan en del av KVS-institutet.

Se även 
Klemetti-institutet

Referenser

Källor

Externa länkar 
  Oriveden Opisto

Folkhögskolor i Finland
Orivesi
Utbildningsinstitutioner bildade 1909
Port of Boston

Port of Boston, (AMS hamnkod: 0401, UN/LOCODE: US BOS), är en stor hamn i Boston. Hamnen är den största i Massachusetts, och en av de viktigare hamnarna på USA:s östkust.

Den har också varit viktig som immigranthamn.

Referenser

Hamnar i USA
Transport i Boston
Byggnader och anläggningar i Boston
Henry Brooke, 11:e baron Cobham

Henry Brooke, 11:e baron Cobham, född 22 november 1564, död 24 januari 1618 (gamla stilen) / 3 februari 1619 (nya stilen), var en engelsk adelsman. Han var son till William Brooke, 10:e baron Cobham och hovdamen Frances Newton. 

Cobham utbildade sig vid King's College, Cambridge och tog över titeln som lord efter sin far år 1597. Han gifte sig med Frances Howard, dotter till Charles Howard, 1:e earl av Nottingham och Catherine Howard, grevinna av Nottingham. Cobham kan ha inspirerat William Shakespeare att skapa sin rollfigur John Falstaff, även om det i så fall är mer troligt att Falstaff har sitt ursprung i Cobhams far. Nutida källor beskriver ofta Cobham som en godmodig, men ointelligent man.

Cobham var, tillsammans med Thomas Grey, 15:e baron Grey de Wilton, emot att Jakob I av England skulle bli monark efter Elisabet I av Englands död. Cobham var relativt ointresserad av det politiska klimatet i England, men hans bror (sir George Brooke) var djupt involverad och även radikal i sitt politiska tänkande. År 1603 var bröderna med i varsin sammansvärjning mot kung Jakob; Brooke tillsammans med prästerna William Watson samt William Clark och Cobham tillsammans med bland annat Grey och Walter Raleigh. Cobham och Grey skulle samla ihop £160 000 för att ha råd med en armé som skulle avskaffa Jakob och istället göra Arabella Stuart till monark. 

Sammansvärjningen misslyckades och Cobham, Grey och Raleigh fängslades i Towern. Cobham släpptes dock några år senare efter att ha benådats, men han var då åldrad och sjuk och dog kort därefter i en smutsig lägenhet i Minories, London.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Engelsk adel
Personer under Tudoreran
Personer i England under 1500-talet
Personer i England under 1600-talet
Födda 1564
Avlidna 1619
Män
Boston Port Act

Boston Port Act (Trade Act 1774, lång titel: An act to discontinue, in such manner, and for such time as are therein mentioned, the landing and discharging, lading or shipping, of goods, wares, and merchandise, at the town, and within the harbour, of Boston, in the province of Massachusetts Bay, in North America.) var en brittisk lag, som infördes den 31 mars 1774. Beslutet medförde att Bostons hamn barrikaderades för alla skepp från 1 juni samma år, som ett svar på tebjudningen i Boston i december 1773. Den 7 mars 1774 hade kung Georg III av Storbritannien hållit ett tal där han anklagade kolonisatörerna för att försöka skada den brittiska handeln och undergräva konstitutionen. 

Lagen innebar också att styrelsen för Massachusetts Bay-provinsen flyttades till Salem, och att Marblehead i stället kom att användas som hamn. Brittiska flottans fartyg patrullerade hamnen, och armésoldater medverkade för att upprätthålla blockaden. Kolonisatörerna menade att lagen drabbade hela Boston i stället för bara de som förstört telasten.

Eftersom Bostons hamn var den huvudsakliga källan för leveranser av förnödenheter till invånarna i Massachusetts skickade sympatiserande kolonisatörer från så avlägsna platser som South Carolina hjälpsändningar till nybyggarna i Massachusetts Bay.

Källor

Fotnoter

1774 i Nordamerika
1774 i Storbritannien
Brittiska parlamentsakter
Boston under 1700-talet
Politikåret 1774
Transport i Boston
Imorron och imorron och imorron

Imorron och imorron och imorron är en svensk dokumentärfilm från 1989 med regi och manus av Stig Björkman.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 6 februari på Hagabion i Göteborg och Folkets Bio i Stockholm och är 73 minuter lång. Den har även visats av Sveriges Television vid flera tillfällen. Filmen fick ett blandat mottagande i pressen.

Handling 
Filmen handlar om begreppet upprepning och genom tio personer med olika yrken skildras hur upprepning tar sig uttryck i olika situationer.

Medverkande 
 Kent Andersson – en skådespelare
 Maria Brändholm – en flicka på fabrik
 Wilhelm Carlsson – en regissör
 Thomas Di Leva – en sångare
 Maria Ericson – en skådespelare
 Katarina Eriksson – en balettelev
 Per Francke – en pensionerad journalist
 Agneta Huldén	– en flicka på fabrik
 Johan Jonasson – en gymnast
 Leena Muukki – en delfintränare
 Barbro "Lill-Babs" Svensson – en sångare
 Kaj Erixon	
 Karin Falck	
 Pia Jorås

Källor

Fotnoter 

Svenska dokumentärfilmer
Filmer 1989
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Stig Björkman
Tea Act

Tea Act var en lag som det brittiska parlamentet beslutade om den 10 maj 1773.  Med lagen blev Brittiska Ostindiska kompaniet licensierad teexportör till de Tretton kolonierna i Nordamerika, och gav det rätten att transportera te direkt till Nordamerika. Företaget behövde inte längre sälja sitt te på London Tea Auction. Beslutets följder ledde till tebjudningen i Boston i december samma år.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

1773 i Nordamerika
1773 i Storbritannien
Brittiska parlamentsakter
Boston under 1700-talet
Politikåret 1773
Storbritanniens ekonomiska historia
Te
London Tea Auction

London Tea Auction var en teauktion som hölls i London från 1679, och sista gången den 29 juni 1998. Brittiska Ostindiska kompaniet bedrev först auktionerna vid Leadenhall Street innan auktionerna 1834 flyttade till Mincing Lane.

Referenser

Fotnoter

Londons historia
Storbritanniens ekonomiska historia
Te
Ragnar von Holten

Ragnar Erik Alfred von Holten, född den 12 mars 1934 i Gleiwitz, Schlesien (idag Gliwice, Polen), död 26 september 2009 i Stockholm, var en svensk målare, grafiker, bokillustratör och museiman.

Biografi
Ragnar von Holten kom till Sverige 1937 med sin familj som lämnat Nazityskland. Efter studentexamen studerade han konsthistoria och blev fil. kand. vid Lunds universitet 1956 och fil. lic. vid Uppsala universitet 1959. Under en resa till Paris 1953 fick han kontakter som gav honom uppdrag kring konstnären Gustave Moreau. Han reste i många år mellan Stockholm och Paris, där han blev medlem i den surrealistiska kretsen kring André Breton. Samtidigt umgicks han i Stockholm med konstnärer som Erik Grate, Endre Nemes, Gösta Kriland, Öyvind Fahlström och Thea Ekström.

År 1965 disputerade Ragnar von Holten på en avhandling om Gustave Moreau och 1969 publicerade han sin mest kända bok, Surrealismen i svensk konst, betraktad som ett standardverk. Samma år blev han docent i konstvetenskap i Stockholm. Han var i en följd förste intendent vid Riksutställningar (1968–1982), Nationalmuseum (1982–1997) och Moderna museet (1998–2000). Åren 1985–1988 var han chef för Centre Culturel Suédois i Paris. Som konstnär debuterade han 1960 i Göteborg och Lund. Surrealismen var hans tema, såväl i hans konstutövning som i hans konstvetenskapliga arbeten. År 2008 hade han en omfattande retrospektiv utställning i Malmö konstmuseum. Holten finns representerad vid Nationalmuseum, Kalmar konstmuseum, Norrköpings konstmuseum och Moderna museet i Stockholm.

Ragnar von Holtens minnesfond
Efter hans död donerades von Holtens egen konstsamling till Konstakademien och intäkterna från försäljningen blev grundplåt till Ragnar von Holtens minnesfond, som skall dela ut stipendier till lovande konstnärer.

Stipendiater
2011 Tilda Lovell
2012 Katrine Helmersson
2013 Gunnar Frössén
2014 Viktor Rosdahl
2015 Marja-Leena Sillanpää
2017 Susanne Wollmer
2018 Sofia Bäcklund

Se även 
Surrealism?

Källor
Bra Böckers lexikon, 1976,
Minnesord, Sydsvenska Dagbladet, oktober 2009,
Ragnar von Holten hos Kungliga biblioteket

Noter

Externa länkar
 Surrealistgruppen
 

Svenska målare under 1900-talet
Svenskt museifolk
Svenska kuratorer
Riksutställningar
Representerade vid Nationalmuseum 
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Personer från Gleiwitz
Födda 1934
Avlidna 2009
Män
William Locke

William John Locke, född 20 mars 1863, död 15 maj 1930, var en brittisk författare.

Locke skrev ett stort antal romaner, bland annat The morals of Marcus Ordeyne (1905), The beloved vagabond (1906), samt The mountebank (1921) som blev mycket populära genom sin lättflytande stil och sin blandning av sentimentalitet och elegant, franskskolad ironi. De flesta av hans romaner finns i svensk översättning.

Böcker på svenska (urval)
 Skeppsbrutna (översättning Vivi Ankarcrona, Abr. Lundquist, 1900)
 En gammal ungkarls moral (översättning Emilie Kullman, Skoglund, 1909)
 Vagabonden (översättning M. Isberg, B. Wahlström, 1917)
 Skeppsbrutna (översättning Oscar Nachman, B. Wahlström, 1917)
 Pensionat Boccard (A study in shadows) (översättning Einar Ekstrand, B. Wahlström, 1919)
 Marcus Orseynes moral (The moral of Marcus Ordeyne) (översättning Märta Lindqvist, Skoglund, 1919)
 Vrakspillror (Derelicts) (översättning Gösta Wåhlstedt, Dahlberg, 1919)
 Historier från fjärran och fordom (Far away stories) (översättning Rolf Calissendorff, Skoglund, 1920)
 En vagabonds kärlekshistoria (översättning A. Berg (dvs. Adil Bergström), Holmquist, 1923)
 Moordius & C:o (Moordius & C:o) (översättning Hildegard Wieselgren, Skoglund, 1924)
 Tombarel: min vän borgmästaren (The town of Tombarel) (översättning Kerstin Wimnell, Skoglund, 1932)
 Den glade vagabonden: roman (The beloved vagabond) (översättning Edvin Björk, Saxon & Lindström, 1937)

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska författare
Alumner från St. John's College, Cambridge
Födda 1863
Avlidna 1930
Män
Primera División de Uruguay 1949

Liga Profesional de Primera División 1949 var den 47:e säsongen av Uruguays högstaliga i fotboll, och 18:e säsongen som ligan spelades på professionell nivå. Ligan spelades som ett seriespel där samtliga lag mötte varandra vid två tillfällen. Totalt spelades 90 matcher med 323 gjorda mål.

Peñarol vann sin 19:e titel som uruguayanska mästare.

Deltagande lag 
10 lag deltog i mästerskapet, samtliga från Montevideo.

Resultat

Källor 
 

1949
1949 i Uruguay
Fotbollssäsongen 1949
1770, Queensland

1770 eller Seventeen Seventy är en by i Queensland i Australien. Det hette ursprungligen Round Hill, innan namnet ändrades den 24 juni 1936, till minnet av James Cooks landstigning med skeppet HMS Endeavour i maj 1770.

Källor

Externa länkar

Orter i Queensland
Marie Ljalková

Marie Ljalková-Lastovecká, född 3 december 1920, död 7 november 2011, var en tjeckisk prickskytt i sovjetiska armén under andra världskriget.
Hon var också en av krigets mest kända kvinnliga prickskyttar.

Källor

Fotnoter

Födda 1920
Avlidna 2011
Kvinnor
Tjecker
Istanbul (film)

Istanbul är en svensk-turkisk film från 1989 i regi av Mats Arehn. I rollerna ses bland andra Timothy Bottoms, Twiggy och Robert Morley.

Om filmen 
Filmen var en svensk-turkisk samproduktion som gjordes för den internationella marknaden där den fick bra publik. Den distribuerades dock inte i Sveriges bio-bolag och har endast visats på biograf två gånger med premiär 7 augusti 1989 på biograf Fågel Blå. Musiken gjordes av Tomas Ledin.

Rollista (urval) 
 Timothy Bottoms – Frank
 Twiggy – Maud
 Robert Morley – Atkins
 Emma Kihlberg – Mia
 Lena Endre – Ingrid

Källor

Fotnoter 

Svenska filmer 1989
Engelskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Turkiskspråkiga filmer
Turkiska filmer
Filmer i regi av Mats Arehn
Svenska 1980-talsfilmer
Nedladdningsbart innehåll

Nedladdningsbart innehåll, DLC (Downloadable content) eller AOC (Add-on Content) är extra material till ett tv- eller datorspel fördelat via internet från företaget som publicerat spelet. Nedladdningsbart material kan vara allt från estetiska skillnader till en helt ny berättelse jämförbart med ett expansionspack. Ett DLC kan lägga till ett nytt spelsätt, objekt, nivåer, utmaningar, karaktärer eller andra verktyg till ett redan existerande spel.

De som publicerar spelet erbjuder även ibland ett säsongspass, vilket låter användare köpa allt eller en del av de uppkommande nedladdningsbara materialen till ett lägre pris än vad det skulle kosta att köpa dem separat. Spelare som köper ett säsongspass får tillgång till det nya materialet så fort det släpps.

Pris 

Microsoft  använder sig av ett poängsystem för att sälja nedladdningsbart material, något de har blivit kritiserade för av fans eftersom de bara säljer en viss mängd poäng. Det här innebär att om man vill köpa ett spel för till exempel 80 kr så måste man köpa poäng värt 100 kr. 80 Microsoftpoäng är ungefär värt 6,65 kr.

Nintendo hade också ett poängsystem till Wii och Nintendo DSi men i nya Nintendo eShop (som används av Wii U och Nintendo 3DS) så anges priserna i riktig valuta. Dock så måste man fortfarande ladda sitt eShop-konto med fasta belopp (minst 100 kr).

Företag som Sony och Valve (steam) tar betalt direkt i riktig valuta vilket innebär att man aldrig behöver använda mer pengar än vad man behöver. 

En del nedladdningsbart material är gratis, exempelvis Mass effect 3 där alla nedladdningsbara extrapack till multispelarläge var gratis samt ett story en spelar DLC som stärkte på slutet av spelet.

I regel tar aldrig företag betalt för bugfixar (patches) som släpps efter ett spels släppningsdag.

Åtkomlighet 

Mycket nedladdningsbart material delas ut enbart genom olika onlinetjänster, dock kan en del av materialet redan finnas på skivan. Det man får betala för är en elektronisk nyckel för att låsa upp material, vilket har kritiserats. Många anser att de redan har betalat för materialet eftersom det fanns på skivan som de köpte. 

Företag kan även välja att återsläppa ett spel som släppts tidigare tillsammans med nedladdningsbart material. Exempel på det här är Fallout New Vegas Ultimate Edition, Mass Effect Trilogy och Dragon Age Origins Ultimate Edition.

Källor 

Datorspelstermer
Datorspelsutveckling
Yancheng

Yancheng, tidigare romaniserat Yencheng, är en stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina.

Stadens namn betyder bokstavligen "saltstaden", vilket syftar på de saltfält som omgivit staden sedan urminnes tider.

Historia
Orten grundades som härad under Handynastin (206 f.Kr.–220 e.Kr.) och fick sitt nuvarande namn under östra Jindynastin (265–420). Under Qingdynastin (1644-1912) lydde Yancheng under prefekturen Huai'an. 1983 ombildades Yancheng och den omkringliggande landsbygden till en stad på prefekturnivå.

Administrativ indelning
Yancheng är en till ytan mycket stor ort och är ungefär lika stor som Hälsingland, varav ungefär häften utgörs av landsbygd. Prefekturen Yancheng är indelad i två stadsdistrikt, som utgör själva stadskärnan, fem härad, som är prefekturens lantliga områden, och satellitstäder på häradsnivå, vilka ligger i prefekturens södra delar.

Källor

WP:Projekt Kina
S:t Hans hög

S:t Hans hög är en gravhög och fornlämning som är belägen söder om Villie i Lilla Slågarps socken i Trelleborgs kommun i sydvästra Skåne. Den är daterad till brons- eller järnåldern.

S:t Hans hög var ursprungligen 23 meter i diameter, på grund av plöjningsskador är den nu 19 meter i diameter. Högens höjd är 4,2 meter. Högen har välvd topp och har flacka slänter, något brantare mot söder. På toppen finns det en rest sten som är 0,7 meter hög, 0,5 meter bred och 0,5 meter tjock. I stenen finns det ett flertal sprickor.

S:t Lukas hög och Tors hög 
Ytterligare två gravhögar ligger strax sydöst om S:t Hans hög. Tillsammans benämns dessa högar Josephs högar. Lukas hög ligger 40 meter sydöst om S:t Hans hög. Den är 15 meter i diameter och drygt 3 meter hög. Högen har en välvd topp och tämligen flacka slänter. Den har plöjningsskador och har ursprungligen mätt åtminstone 18 meter i diameter.

Den största av de tre gravhögarna är Tors hög som ligger 150 meter sydöst om S:t Hans hög. Den är 23 meter i diameter och 5 meter hög. Den har välvd topp och tämligen flacka slänter. Kraftiga plöjningsskador runt om så att brant kant uppstått, ursprunglig diamter cirka 27 meter.

Referenser 
, Riksantikvarieämbetet (S:t Hans hög).
, Riksantikvarieämbetet (Lukas hög).
, Riksantikvarieämbetet (Tors hög).

Gravhögar i Sverige
Fornminnen i Skåne
Skånes förhistoria
Homokinetisk knut

En homokinetisk knut är en koppling mellan två axlar som tillåter att axlarna under drift ställs i vinkel i förhållande till varandra, utan att den drivna axelns varvtal varierar, och överför vridrörelse och vridmoment perfekt. 

Anordningen förekommer på de flesta framhjulsdrivna bilars axlar. Exempel är Tracta-knut och Rzeppaknut.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1976

 

 
Mekanik
Maskinteknik
Island Farm

Island Farm (officiellt Camp 198) var ett krigsfångeläger i utkanten av Bridgend i södra Wales. Bland dess fångar återfanns Gerd von Rundstedt, Erich von Manstein och Walther von Brauchitsch.

Interneringsläger
Wales historia
Svedala sockerbruk

Svedala sockerbruk var beläget i Svedala mellan 1894 och 1948.

Historia
På grund av sockerbristen i slutet av 1800-talet var företag tvungna att expandera. AB sockerraffinaderiet Öresund var ett av företagen som expanderade i slutet av 1800-talet. När kommittén som hade tillämpats 1893 för att finna en lämplig plats. Deras val för bruket blev Svedala. Svedala var lämplig på grund av närheten till järnväg och vatten via Sege å, som man behövde till sockerproduktionen. Den 4 september 1893 bildades Svedala Sockerfabriks Aktiebolag. Aktiekapitalet var 1000 000:-. Ritningen till fabriken uppgjordes av ingeniör Henrik Lindfors. Maskinerna levererades av Kockums Mekaniska Verkstad och av firman Hallström i Magdeburg. 51 tunnland mark inköptes för 48.655:-. Byggnadsarbetena påbörjades av byggmästare H.O. Forsberg i  Oktober 1893. Fabriken byggdes för en betavverkning av 300 ton per dygn. Efter utvidgningar var kapaciteten uppe i 600 ton per dygn för kampanjen 1900/01.  Till fabriken hörde sju betvågar, två vid fabriken, samt en i vardera Skurup, Skabersjö, Näsbyholm, Oxie och Alstad. Majoriteten av de anställda var småbrukare och torpare. Arbetarna på sockerbruket var delaktiga i kampen för bättre löner. Den första strejken om högre löner utbrot den 1 November 1898. Detta var dock inte den enda strejken om högre löner i Sverige och andra delar i Europa under den här tiden. Efter att inte ha beviljats högre lön så bröt en konflikt ut. Efter ett tag blev de beviljade en lönehöjning men de gick ändå inte tillbaka till arbetet. Ett 30-tal studenter från Lund kallades in som strejkbrytare för att ta hand om betlasterna. När de kom tillbaka till Lund blossade en stor kravall upp. En stor skara arbetare som inte gillade att de åkte dit som strejkbrytare bemötte studenterna och kastade sten och jordklumpar mot dem. Studenterna var bara skyddade av ett gäng poliser som förde de i säkerhet i AF-borgen. Men när de arga arbetarna inte kom åt studenterna började de kasta sten genom rutorna. Efter den här dagen åkte inte fler studenter till Sockerbruket som strejkbrytare. Strejken avblåstes så småningom och arbetarna återupptog åter igen sina arbeten. År 1906 ökades aktiekapitalet till 1.500.000:-. År 1907 uppgick sockerbruket i Svenska Sockerfabriks AB. 1947 flyttade man istället bolagets maskintekniska byrå samt bolagets centrala instrumentverkstad. 1953 beslöt man sig för att lägga ner maskinverkstaden och sålde maskinbyggnaden.

Disponenter
1895-1900 - John Stjerna
1909-1912 - Charles Birch-Iensen
1931-1936 - Henrik Matton
1918-1942 - Sigfrid Hanning (även Roma och Köpingebro)
1946-???? - Gunnar Schröder

Referenser

Externa länkar 

 Svedala sockerbruks arkiv på Riksarkivet

Svedala
Sockerbruk
Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 1898