kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peter Schöttel

Peter Schöttel, född 26 mars 1967 i Wien, är en österrikisk fotbollstränare och före detta spelare.

Klubbkarriär
Peter Schöttel spelade för Rapid Wien under hela sin karriär vilket har gjort honom till en legend bland fansen. Han var med och vann tre ligatitlar med Rapid Wien samt två inhemska cuptitlar och var dessutom lagkapten 1997-2001. 1996 spelade Schöttel hela matchen mot Paris Saint-Germain i finalen av Cupvinnarcupen som Rapid förlorade med 1-0. Efter att Schöttel avslutat karriären så pensionerades hans tröjnummer 5 fram till 2011.

Internationell karriär
Peter Schöttel gjorde sin landslagsdebut 1988 för Österrike i en vänskapsmatch mot Schweiz och var med i truppen till VM 1990 och VM 1998. Totalt spelade Schöttel 63 landskamper.

Meriter
Österrikiska Bundesliga: 1987, 1988, 1996
Österrikiska cupen: 1987, 1995

Referenser

Externa länkar

Levande personer
Födda 1967
Män
Idrottare från Wien
Österrikiska fotbollsspelare
Österrikiska fotbollstränare
Österrikiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Österreichische Fußball-Bundesliga
Spelare i Rapid Wien
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1998
Tränare i SK Rapid Wien
Forsla fett

Forsla fett är en diktsamling från 2002 av den svenska författarinnan Aase Berg. Dikterna handlar om en graviditet, med fokus på det kroppsliga och djuriska, hos en kvinna som tidigare varit motsträvig till mödraskapet. Boken är den första delen i Bergs "mammatrilogi". Den följdes av Uppland från 2005 och Loss från 2007, som båda också handlar om föräldraskap. Forsla fett nominerades 2002 till Augustpriset för skönlitteratur. År 2013 nominerades den engelska översättningen till den amerikanska utmärkelsen Best Translated Book Award.

Tillkomst
Aase Berg sade om varför hon skrev boken: "Jag ville skriva om en erfarenhet som konstigt nog inte är så beskriven, komma åt själva mysteriet utan att mystifiera. Kanske har en undersökning av en graviditet inifrån inte passat i de huvudfåror som finns inom den kvinnliga lyriken och som normerar hur kvinnors erfarenheter uttrycks. Det ena linjen drar åt det väldigt realistiska och humoristiska hållet, som Sonja Åkesson, som jag i och för sig uppskattar. Den andra är en mystifierad kvinnlighet, och med den följer förpliktelser som man knappast vill ta ansvar för som människa utanför dikten."

Mottagande
Stefan Spjut skrev i Svenska Dagbladet: "Liksom i de tidigare diktsamlingarna Hos rådjur (1997) och Mörk materia (1999) har det djuriska och det mänskliga ingått i ett slags symbios och poeten är enträget sysselsatt med att vränga ut och in på kropparna. ... Berg tränger in i livets otillgängliga skrymslen, gräver djupt bland livets köttsliga beståndsdelar, under hud och päls, genom späck, och visar efteråt, inte utan triumf, upp sina fettdrypande händer." Spjut fortsatte: "Detta är poesi som beklagligt nog tänjt sönder sig själv i jakten på det outsägliga och det nya, en komplikation som inte sällan medföljer forcerat avantgardistisk diktning. ... Det enda som återstår när innehållet fjärmats från läsaren är de överlastade orden, vilka tillhopa endast väcker löje. Och, tyvärr, likgiltighet." Spjut framhävde dock vissa enskilda dikter och rader som lyckade.

Källor

Externa länkar
 Forsla fett på förlagets hemsida

Skönlitteratur 2002
Svenska diktsamlingar
Svenskspråkiga diktsamlingar
Krut och kärlek

Krut och kärlek är en svensk svartvit film från 1956 i regi av Bengt Blomgren. Blomgren har även en större roll i filmen, tillsammans med bland andra Gunnel Lindblom och Segol Mann.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan juli 1955 och mars 1956 på Kulturhistoriska museet i Lund, Hallaryd, Örsjön, Ignaberga, Skäralid, Odensjön och Hammars backar i Kåseberga. Producent och manusförfattare var Eje Högestätt och musiken komponerades av Alvar Kraft och Tor Bergner. Fotograf var Gustaf Mandal, som även klippte filmen tillsammans med Blomgren. Den premiärvisades 3 november 1956 på biografen Palladium i Malmö. Den var 85 minuter lång och barntillåten.

Handling 
Filmen utspelar sig på 1600-talet under kung Karl XI:s tid. Snapphanar härjar på gränsen mellan Småland och Skåne och två småländska ryttare, Åke och Ivar, får i uppdrag att fånga in den dansk som är deras ledare.

Rollista 
 Gunnel Lindblom – Inga
 Bengt Blomgren – Åke
 Segol Mann – Ivar, Ingas kusin
 Carl-Axel Elfving	– Olof
 Ellika Mann – Britta
 Tor Bergner – Peder Skjold
 Olle Teimert – Nils Skjold, Peders son
 Siegfried Fischer	– Tord på Birkö, Ingas far
 Jean-Pierre Dutauziet	– Knut
 Uno Larsson – Hans
 Hans Polster – Bork
 Kjell Lilja – ej identifierad roll

Källor

Fotnoter 

Svenska filmer 1956
Svenskspråkiga filmer
Småland på film
Skåne på film
Lund på film
1600-talet i svensk film
Svartvita filmer
Filmer i regi av Bengt Blomgren
Svenska 1950-talsfilmer
Harry Howell

Henry Vernon "Harry" Howell, född 28 december 1932 i Hamilton, Ontario, död 10 mars 2019 i Ancaster nära Hamilton, Ontario, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare och ishockeytränare.

Karriär

Harry Howell, som i första hand var en defensivt lagd back, spelade i NHL för New York Rangers, Oakland Seals, California Golden Seals och Los Angeles Kings åren 1952–1973. New York Rangers representerade han under 17 raka säsonger åren 1952–1969. Säsongen 1966–67 vann Howell Norris Trophy som ligans bästa back. De sju efterföljande säsongerna lade Bobby Orr beslag på samma trofé.

Från 1973 till 1976 spelade Howell i WHA för New York Golden Blades, New Jersey Knights, San Diego Mariners och Calgary Cowboys. Han var även tränare för Golden Blades, Knights och Mariners åren 1973–1975. NHL-säsongen 1978–79 tränade Howell Minnesota North Stars under 11 matcher.

1979 valdes Harry Howell in i Hockey Hall of Fame.

Statistik

Meriter
 Norris Trophy – 1966–67
 NHL First All-Star Team – 1966–67

Externa länkar
Harry Howell nhl.com

Referenser

Födda 1932
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska ishockeytränare
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i New York Rangers
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i California Golden Seals
Avlidna 2019
Spelare i Oakland Seals
Stanley Cup-mästare 1990
Vinnare av James Norris Memorial Trophy
Spelare i San Diego Mariners
Lagkaptener i New York Rangers
Spelare i Guelph Biltmore Mad Hatters
Spelare i Calgary Cowboys (1975–1977)
Skattsökaren

Skattsökaren (Le Chercheur d'or) är en roman av den franske författaren och nobelpristagaren Jean-Marie Gustave Le Clézio utgiven 1985.

Handling
Pojken Alexis bor med sin familj på Mauritius i en trygg och oskuldsfull tillvaro nära naturen. Men när en storm ödelägger deras hem och fadern dessutom blir ruinerad splittras familjen och de tvingas flytta till en utfattig tillvaro på andra sidan ön. Innan fadern dör berättar han för Alexis om en legendarisk sjörövarskatt som ska finnas gömd på ön Rodrigues. Så småningom ger sig Alexis av för att med hjälp av gamla kartor söka efter skatten och leva ett ensamt liv på stranden. Där träffar han den vackra indiskan Ouma som inviger honom i naturens och kärlekens mysterier och de tillbringar en tid av lycka tillsammans. När Första världskriget bryter ut beger sig Alexis ut som frivillig och skickas till de leriga skyttegravarna i Flandern. Efter kriget återvänder han till ön, men inser att idyllen aldrig kan bli densamma och att sökandet efter skatten har varit förgäves.

Bakgrund
Romanen är inspirerad av Le Clézios farfars öden. Farfadern var domare på ön Mauritius vid 1900-talets början. Lockad av legenden om en nedgrävd sjörövarskatt på en ödslig ö i Stilla oceanen bröt denne upp från sin familj och borgerliga tillvaro. Men liksom för romanhjälten i Skattsökaren skulle skatten visa sig vara en illusion.

Voyage á Rodrigues (Gallimard 1986, ej översatt till svenska) är den journal Le Clézio förde under sin resa till Rodrigues (och barndomsön Mauritius) innan han skrev Skattsökaren. Det är en skildring av en färd i farfaderns spår som kan läsas som ett utkast till romanen.

Utgåvor
Originalutgåva
Le Chercheur d'or, Gallimard 1985
Svenska utgåvor
Skattsökaren, AWE/Geber 1990 
Skattsökaren, Norstedts 2008

Källor

Referenser

Franska romaner
Franskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1985
Verk av J.M.G. Le Clézio
Utah Data Center

The Community Comprehensive National Cybersecurity Initiative Data Center, också känt som Utah Data Center, är en dataanläggning som är under uppbyggnad för USA:s säkerhetsmyndighet, National Security Agency, och för dess Director of National Intelligence. Anläggningen designas för att kunna bli en lagringsplats för stora informationsmängder i yottabytes-klassen (yottabytes = 10 upphöjt till 24 bytes).

Referenser

Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia. 

National Security Agency
Signalspaning
Underrättelseverksamhet
Byggnader och anläggningar i Utah
Svend Haugaard

Svend Haugaard, född 30 april 1913 i Resen utanför Skive, död 2 mars 2003, var en dansk agronom, pacifist och politiker för Det Radikale Venstre (partiledare 1975-1978). Han var folketingsledamot 1964-1979.

Svend Haugaard var son till gårdsägaren Erik Haugaard (1876–1949) och Johanne Svendsen (1889–1968). Efter folkskolan studerade han på Krabbesholms folkhögskola 1929 och lärdes sedan upp inom lantbruk.). Han tog examen från Landbohøjskolen 1938, studerade på Askovs folkhögskola (1938-1939) och arbetade sedan som lärare på Vrå folkhögskola (1939-1945) och som föreståndare på St. Restrup husmandsskole (1949–1966). Haugaard var en brinnande antimilitarist och fredsaktivist och var sedan ungdomen vapenvägrare. Han var en av grundarna bakom organisationen Den unge Militærnægter 1933-1934 och internerades i Kompedallägret på grund av sin vägran att göra värnplikt. Han var sedan medlem och ordförande i den pacifistiska organisationen Aldrig Mere Krig (1949-1964), den danska avdelningen av War Resisters International, och var motståndare till Danmarks medlemskap i Nato. Tillsammans med Carl Scharnberg och Henning Sørensen drev han Kampagnen mod Atomvåben (1960-1964).

Haugaard var även engagerad i humanitärt biståndsarbete, däribland som medstiftare och styrelseledamot i den humanitära organisationen Mellemfolkeligt Samvirke (1944-1947). Han fortsatte sedan som ledamot i organisationens representantskap och efter krigsslutet 1945 deltog han själv i biståndsarbetet i Nordnorge och Polen (1945-1947). Han var också engagerad inom den danska kooperationen, bl.a. som representant för FDB (1959-1966).

Haugaard blev medlem i Radikal Ungdom 1928 och var sedan ledamot i partistyrelsen i omgångar (1956-1962 och från 1970). Han blev invald i Folketinget 1964 för Skives valkrets, ett mandat han innehade till 1979. Han var bl.a. ordförande av utbildningsutskottet (1968-1970 och 1975-1977) och partiets gruppordförande (1970-1971 och 1975-1977) samt ledamot i utrikesnämnden, Nordiska rådet, Interparlamentariska unionen, Grønlandsrådet och i kommittén för Grönlands självstyre. Han utmärkte sig som en stark förespråkare av EG-samarbetet. Under en kort period var han partiledare (1975-1978).

Se även 
 Meta Ditzel
 Else Zeuthen

Referenser 

Födda 1913
Avlidna 2003
Män
Personer från Skive kommun
Danska pacifister
Folketingsledamöter från Det Radikale Venstre
FEM (TV-kanal)

FEM är en norsk TV-kanal som visar underhållningsprogram riktade till kvinnor. Kanalen startades den 3 september 2007 i samband med lanseringen av marksänd digital-TV i Norge som TVNorge's första systerkanal i landet.

TV-kanaler i Norge
TV-kanaler och TV-stationer startade 2007
Norskspråkiga TV-kanaler
Montelius

Montelius kan syfta på:

 släkten Montelius från Uppland
 Agda Montelius
 Alvar Montelius
 Bo Montelius
 Henning Montelius
 Jan-Christian Montelius
 Oscar Montelius
 Sture Montelius

Se även
 Monteliushuset
 Monteliusmedaljen
 Monteliusvägen
Estadio Bicentenario Municipal de La Florida

Estadio Bicentenario Municipal de La Florida, tidigare Estadio Municipal de La Florida, är en fotbollsarena i kommunen La Florida i den chilenska huvudstaden Santiago. Arenan invigdes 1986 och rustades upp mellan 28 januari och 26 september 2008 inför U20-VM i fotboll för damer 2008 som spelades i Chile, där finalen av mästerskapet spelades på arenan. Gräset på fotbollsplanen består av konstgräs. Audax Italiano spelar på arenan till vardags. Arenan tar 12 000 åskådare vid fotbollsmatcher och 25 000 åskådare vid konserter. Ett antal artister har spelat på arenan, bland annat Kiss, Green Day och Black Eyed Peas. Fotbollsarenan ligger nära tunnelbanans stationer "Rojas Magallanes" och "Trinidad" på linje 4.

Källor och externa länkar

Estadio Municipal på FIFA.com

Sportanläggningar i Chile
Sportanläggningar invigda 1986
Estadio Fiscal de Talca

Estadio Fiscal de Talca är en sportanläggning belägen i staden Talca i Chile. Arenan har bland annat löparbanor och en plan för fotboll. Arenan invigdes 1937 och tog då kring 17 000 åskådare vid fullsatt. Arenan har sedan dess byggts om för att rymma 8 324 åskådare (alla sittplatser) och planeras byggas ut till totalt 12 000 sittplatser. Stadion är hemmaplan för fotbollslaget Rangers. Arenan ägs av Talcas kommun och drivs av hemmalaget Rangers. Gräsmattan är totalt 120 gånger 90 meter men området använt vid fotbollsmatcher är 105 gånger 68 meter.

Källa

Sportanläggningar i Chile
Sportanläggningar invigda 1937
Lajos Tihanyi

Lajos Tihanyi, född 29 oktober 1885 i Budapest, död 11 juni 1938 i Paris, var en ungersk bildkonstnär inom fauvismen och kubismen, huvudsakligen verksam utanför hemlandet, i synnerhet Paris. Efter sin flytt utomlands 1919 återkom han aldrig till sitt hemland, inte ens på besök.

Externa länkar 

 

Ungerska målare
Personer från Budapest
Män
Födda 1885
Avlidna 1938
Skeppsholmskvarnen

Skeppsholmskvarnen var amiralitetskollegiets väderkvarn på Skeppsholmen i Stockholm. Den restes på 1600-talet främst för att bearbeta flottans hampa till segelduksproduktionen, men revs innan 1600-talets slut efter att den svenska flottbasen flyttats till Karlskrona.

Historik

År 1634 bildades det så kallade amiralitetskollegiet då marinstaben flyttade ut från nuvarande Blasieholmen till Skeppsholmen som blev Stockholms örlogsbas. På holmens högsta punkt, där Skeppsholmskyrkan nu ligger restes 1666 en väderkvarn av holländsktyp. Det är den äldsta kända kvarnen av denna typ i Stockholm. Kvarnen användes dels för att såga bräder och "krumpet virke" men huvudsakligen för att stampa, det vill säga bearbeta, hampan som användes i tillverkningen av flottans segeldukar. Kvarnen fick också användas till att mala säd, men endast till amiralitetskollegiet. Varvet flyttades 1680 till Karlskrona och kvarnen miste därmed sin funktion. Den revs vid mitten av 1690-talet. Vid Karl XI:s begravning 1697 var kvarnen borta och på dess plats stod 26 salutkanoner.

Kvarnen finns avbildad i planschverket Suecia antiqua et hodierna från omkring 1670-90. Den avbildades även på en lavyr av den florentinske diplomaten Lorenzo Magalotti omkring 1674.

I amiralitetens tjänst stod förutom Skeppholmskvarnen ytterligare tre kvarnar. Dessa var "Kronkvarnen" (även kallad "Cronan"), som stod vid nuvarande Artillerigatan (tidigare "Kronans Väderkvarnsgatan") och  "Grynkvarnen i Kungsgården", alltså Kronobageriet vid Sibyllegatan samt kvarnen Schultan, som stod vid dagens Karlaplan.

Källor
SFV: Skeppsholmen och Kastellholmen, Stockholm - Förvaltningsprogram del 3 (2007)
Sjöofficerssällskapet i Stockholm: Skeppsholmen

Noter

Externa länkar

Skeppsholmen
Kvarnar i Stockholms län
Väderkvarnar i Sverige
Holländare
Slaget vid Liaoyang

Slaget vid Liaoyang ägde rum mellan den 30 augusti till den 2 september 1904 under Rysk-japanska kriget. Striderna stod mellan japanska och ryska förband i området kring staden Liaoyang i nordöstra Kina. Slaget utkämpades utefter en 25 kilometer lång frontlinje, försvarad av 155 000 ryska soldater under befäl av Aleksej Kuropatkin anfallna av 120 000 japaner under befäl av marskalk Oyama Iwao. Efter anfall mot framskjutna ställningar anföll japanerna den ryska huvudställningens västra flygel och mitt 1-2 september. Ett av Kuropatkin planerat motanfall uteblev. Mellan den 3 och 4 september utrymde de ryska trupperna ställningarna och drog sig med betydande förluster tillbaka till Mukden.

Källor

Tryckta källor

Externa länkar

Liaoyang
Liaoyang
Rysk-japanska kriget
WP:Projekt Japan
WP:Projekt Kina
Liaoyang
1904 i Japan
1904 i Ryssland
Liard

Liard är ett franskt mynt ursprungligen slaget i Dauphiné.

De första mynten präglades 1467, då med en finvikt av 0,32 gram silver och ett värde av 3 deniers tournois vilket var lika med 1/4 sou. Efter 1649 gjordes alla liarder i koppar, vars värde från 1658 motsvarade 2 denier. Efter 1792 präglades inga liarder och de upphörde att gälla 1856.

Noter

Källor 
 
 
 

Silvermynt
Moinești

Moinești är en stad i Bacău i Rumänien, med ett invånarantal på 24 210 (2002). Stadens namn kommer från rumänskans moină, som betyder duggregn. Moinești hade en gång en stor judisk befolkning; i judiska sammanhang återges namnet ofta som Mojnescht.

Kända personer från orten 
 Tristan Tzara (1896-1963)

Orter i Rumänien
Nätterhövden

Nätterhövden är en sjö i Emmaboda kommun, Karlskrona kommun och Ronneby kommun i Småland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gädda och löja fångats i sjön.

Geografi 
Nätterhövden delas i söder av Guttaspetsen och i norr av Ebbaspetsen. Den delen av sjön som ligger i öster kallas Lillsjön och den västra delen för Nätterhövden.

Nätterhövden är en egen vattenväg - Nätterhövden - Nätterhövden är närmast förbunden med Sidlången på den sydöstra sidan och med Flaken i nordvästra delen.

Öar 
I Nätterhövden ligger det ungefär sex öar och på dessa finns småskogar.

Omgivning 
Nätterhövden ligger på gränsen mellan landskapen: Blekinge och Småland. Dess sydvästra del tillhör Blekinge medan resten av sjön tillhör Småland.

Delavrinningsområde 
Nätterhövden ingår i delavrinningsområde (626545-147880) som SMHI kallar för Utloppet av Nätterhövden. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (63 procent) och öppen mark (13 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gädda
 Löja
 Mört
 Sarv
 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Emmaboda kommun
 Lillsjön
 Sidlången
 Sneremåla
 Guttamåla

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Nättrabyåns avrinningsområde
Insjöar i Småland
Insjöar i Emmaboda kommun
Insjöar i Karlskrona kommun
Insjöar i Ronneby kommun
Insjöar i Sverige om minst en kvadratkilometer
Joseph Wright

Joseph Wright kan syfta på bland andra:

 Joseph Wright (1734–1797), engelsk målare
 Joseph Wright (1855–1930), engelsk filolog
 Joseph A. Wright  (1810–1867), amerikansk demokratisk politiker
Pannie Kianzad

Pannie Pantea Kianzad, född 8 december 1991 i Ahvaz i Iran, är en svensk MMA-utövare som tidigare har tävlat i Cage Warriors, Invicta FC och Superior Challenge och sedan den 24 juni 2019 tävlar i UFC:s bantamviktsklass.

Bakgrund
Kianzad har sin bakgrund inom boxning och har Kaisho Budoklubb som sin moderklubb. Nuvarande klubb är Arte Suave i Köpenhamn, Danmark.

Karriär

Tidig karriär
Kianzad gick via ett par mindre organisationer obesegrad till 7-0, inklusive en bantamviktstitel i Cage Warriors innan hon 2015 debuterade i Invicta.

Invicta FC
2015 skrev Kianzad på för den amerikanska organisationen Invicta FC. Samma år skulle Kianzad gå titelmatch och möta organisationens regerande mästare Tonya Evinger på Invicta 14 den 12 september i Kansas City.  Hon misslyckades emellertid med att klara vikten och mötet med Evinger blev därmed ingen titelmatch. Pannie förlorade matchen via TKO i den andra ronden.

UFC
Efter att hon förlorat i The Ultimate Fighter 28-finalen mot Macy Chiasson, och med det fick ett UFC-facit på 0-1, fick hon inget UFC-kontrakt. Hon fick vänta till UFC 239 och hann gå en match i Superior Challenge innan hon istället erbjöds ett sista-minuten inhopp på tolv dagars varsel mot Julia Avila när Avilas tänkta motståndare Melissa Gatto ströks från kortet av okänd anledning.

Den 20 september meddelade MMAdna att Kianzad skulle gå en andra match mot Jessica-Rose Clark vid UFC Fight Night Moskva 9 november. De två möttes tidigare under Invictas flagg, och precis som vid det första mötet vann Kianzad även den här matchen via poäng.

Nästa match i organisationen gick Kianzad mot Bethe Correia 26 juli 2020 vid UFC Fight Island 3-galan på Fight Island i Förenade Arabemiraten. En match som gick tiden ut och Kianzad vann via enhälligt domslut. Med den segern mot 13-rankade Correia klev Kianzad själv för första gången in i UFC-rankingen på en fjortondeplats.

Med två raka segrar blev Kianzad erbjuden ett nytt kontrakt med UFC och hon skrev under det 13 oktober 2020.

Bara fem månader senare gick Kianzad sin nästa match. Mot Sijara Eubanks vid UFC Fight night 183 den 19 december 2020. En match Kianzad vann via enhälligt domslut.

Tävlingsfacit

Noter

Externa länkar
Pannie Kianzad – Sherdog.com
Pannie Kianzad – UFC.com
Pannie Kianzad – Twitter

Svenska utövare av mixed martial arts
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Thomas Wright (författare)

Thomas Wright, född den 23 april 1810 i Tenbury i Shropshire, död den 23 december 1877 i Chelsea, var en engelsk fornforskare och kulturhistoriker.

Wright blev 1834 master of arts i Cambridge och ägnade sig från 1836 i London åt litterära värv. Han var medstiftare av många lärda sällskap, som Camden Society, Percy Society, Shakespeare Society och British Archæological Association samt blev 1842 korresponderande ledamot av Académie des inscriptions et belles-lettres i Paris. År 1859 övervakade han (och beskrev sedan) utgrävningen av romarstaden Uriconium utanför Shrewsbury. Wright vann tidigt anseende som god kännare av den brittiska medeltiden och var, tills hans hälsa 1872 bröts, outtröttligt verksam som utgivare av dess litterära minnesmärken. 

Bland hans skrifter märks Biographia britannica literaria (över angelsaxiska och normandiska skedena; 2 band, 1842-1846). Essays on the literature, superstitions, and history of England in the middle ages (2 band, 1846), Narratives of sorcery and magic (2 band, 1851), The celt, the roman, and the saxon (1852; 4:e upplagan 1885), det arkeologiska arbetet Essays on archæological subjects (2 band, 1861), Domestic manners and sentiments in England in the middle ages (1862), History of caricature and grotesque in literature and art (1865) och Womankind in western Europe (1869). Man värderar mycket hans Dictionary of obsolete and provincial english (1857). 

Wright ombesörjde ett mycket stort antal editioner av angelsaxiska, normandiska, medeltidsengelska och franska litteraturalster, bland annat Reliquiæ antiquæ (2 band, 1839-43; ny upplaga i 2 band, 1845), The vision and the creed of Piers Ploughman (2 band, 1842; ny upplaga i 2 band, 1855), Chaucers Canterbury tales (en ny text, 1847-1851; ny upplaga 1867), Les cent nouvelles nouvelles (2 band, 1858), Political poems and songs from Edward III to Richard III (2 band, 1859-1861) och Anglo-latin satirical poets of 12th century (2 band, 1872). Wrights editionsarbeten är tyvärr överfulla av transkriptionsfel och felläsningar (redan 1848 kritiserades de skarpt av Richard Garnett i "Quarterly review"), men för vetenskapen har de dock som pionjärarbeten alltjämt sitt värde.

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska arkeologer
Engelska historiker
Brittiska kulturhistoriker
Brittiska litteraturvetare
Litteraturhistoriker
Ledamöter av Académie des inscriptions et belles-lettres
Arkeologer under 1800-talet
Historiker under 1800-talet
Litteraturvetare under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Cambridge
Personer från Shropshire
Födda 1810
Avlidna 1877
Män
Ugglan