kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lennart Bergström

Lennart Bergström, född 14 juli 1925 i Stockholm, död 23 april 2016 i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi

Tidiga år 
Lennart Bergström var son till sjökaptenen Bo Bergström och Anna Sjöblom, tog studentexamen 1944 i Saltsjöbaden. Han var anställd hos Folke Löfström 1945–1950 och tog examen vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1951.

Verksamhet 
Han arbetade hos Ralph Erskine 1951–1953, där han bland annat tillsammans med honom ritade den uppmärksammade Villa Tesdorpf i Skövde. Från 1954 bedrev han egen arkitektverksamhet i Stockholm, en verksamhet som vid hans pension i början av 1990-talet vuxit till ett av landets större arkitektkontor med 120 anställda. Bergström erbjöds 1996 att ställa ut på Venedigs arkitekturbiennal.

Privatliv 
Bergström intresserade sig för förutom arkitektur även för golf, ridning och barockmusik. 

Bergström var bror till majoren och konstnären Bogga Bergström och violinisten Marianne Berens. Han har sex barn och ingick sitt första giftermål med Lillemor Malmros, dotter till Gunnar Malmros och Greta Ahlberg.

Verk i urval
Villa Tesdorpf, tillsammans med Ralph Erskine 1953–1954.
Eget sommarhus i Torekov, Skåne, 1959.
Radhusområde Ponderosa i Växjö för HSB 1960. 
Linslageri i Lesjöfors, Värmland, 1960. 
Utställningsvilla i Landskrona 1963.
Röda kors-gården i Norrtälje 1967.
Åke Larssons sommarhus, Muskö.
Fältöversten, centrumanläggning, Karlaplan - Valhallavägen, Stockholm 1971–1973. 
Åke Larssons hus, Saltsjöbaden, 1974.
Egen villa, Fjällvägen 14, Saltsjöbaden, 1975.
Flera hotell för Sunwing, bl. a på Rhodos, 1974 och 1980.
Kontorshus, Torshamnsgatan 25, Kista, Stockholm 1984.
Kontorshus för Enator, Fårögatan 5-7, Kista, Stockholm 1985.
Kontor, utbildnings- och simulatorbyggnad för SAS Flight Academy, Arlanda, 1986–1988. 
Bostadshus, Fatbursgatan, Södra station, Stockholm 1986–1989.
Kontor för Walleniusrederierna, Södra station, Stockholm, 1986–1989.
Flerbostadshus, Ärvinge, Kista, Stockholm, 1988.
Skövde stadshus, kontor, 1988–1989.
Kontorshus, Kapellgränd 7, Stockholm, 1989–1990.

Utställningar 

 Arkitekturbiennalen i Venedig, 1996.

Bilder

Egna publikationer 
Byggmästaren 1962-A:3, Linslageri i Lesjöfors. 
Byggmästaren 1963:10, Den svenska utställningsvillan i Landskrona.
Byggmästaren 1964:7, Radhusområde i Växjö.
Byggmästaren 1969:8, Röda korsgården i Norrtälje.
Arkitektur 1974:3, Fältöversten.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Hultin, Olof (red): Arkitektur i Sverige. Architecture in Sweden 1973 - 83. Stockholm, 1983.
Stockholms stad (utgivare): Stockholm bygger. Om 1980-talets byggande i Stockholm. Monografier utgivna av Stockholms stad 70. Stockholm 1986.
Hultin, Olof: Arkitektur i Sverige 1984 - 89. Architecture in Sweden. Stockholm, 1989.
Hultin, Olof (red): Arkitektur i Sverige 1990 - 1994. Architecture in Sweden. Stockholm, 1994.

Övriga källor 

Vem var det?  Stor-Stockholm 1962
Dagens Nyheter: Minnesruna (2016-05-28)

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Födda 1925
Avlidna 2016
Män
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Frej (olika betydelser)

Frej kan syfta på:

 Frej – en fruktbarhetsgud i nordisk mytologi
 Frej (namn) – ett namn
 Julia Frej (1987–) en svensk programledare och musiker
 Frej (isbrytare) – en svensk isbrytare som sjösattes 1975
 Frej – ett svenskt fartyg
 BTK Frej – en borttennisklubb
 IK Frej – en idrottsförening

Se även
 Freja
Sjkloŭ

Sjkloŭ, Škłoŭ eller Sjklov (, ; , , ) är en stad i Mahiljoŭs voblast i östra Belarus. 16 425 invånare (2016).

Se även 
 Städer i Mahilioŭ voblasć
 Belarus städer

Referenser

Externa länkar 

Städer i Mahilioŭ voblasć
Garry Monk

Garry Alan "Monkey" Monk, född 6 mars 1979 i Bedford, Bedfordshire, är en engelsk fotbollstränare och före detta fotbollsspelare (mittback).

Karriär
Monks karriär har till stor del tillbringats i Swansea City, först som spelare under en tioårsperiod, varav större delen som lagkapten, och därefter som lagets huvudtränare under knappt två år. Under sin enda fullständiga säsong som tränare för Swansea förde han klubben till åttonde plats i Premier League, dess högsta placering någonsin. Hans nästföljande uppdrag var som huvudtränare för Leeds United, som han ledde till en sjunde plats i engelska Championship i sin enda säsong för klubben, innan han sade upp sig i maj 2017. I juni 2017 blev han manager för Middlesbrough, men han fick lämna rollen redan sex månader senare med klubben på nionde plats i Championship. I mars 2018 tillträdde han huvudtränarjobbet i Birmingham City.

Den 6 september 2019 blev Monk anställd som ny huvudtränare i Sheffield Wednesday. Efter en tung start på säsongen 2020/2021 blev Monk den 9 november 2020 avskedad av Sheffield Wednesday.

Referenser

Noter 

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Torquay United FC
Spelare i Southampton FC
Spelare i Stockport County FC
Spelare i Oxford United FC
Spelare i Sheffield Wednesday FC
Spelare i Barnsley FC
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Engelska fotbollstränare
Tränare i Swansea City AFC
Tränare i Leeds United FC
Tränare i Middlesbrough FC
Tränare i Birmingham City FC
Tränare i Sheffield Wednesday FC
Födda 1979
Män
Levande personer
Personer från Bedford
Mile Jedinak

Michael John "Mile" Jedinak, född 3 augusti 1984 i Sydney, är en australisk före detta fotbollsspelare. Han har representerat Australien i landslagssammanhang.

Karriär
Efter säsongen 2018/2019 lämnade Jedinak Aston Villa då hans kontrakt gick ut.

Källor

Noter

Australiska fotbollsspelare
Australiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Sydney United
Spelare i NK Varaždin
Spelare i Gençlerbirliği SK
Spelare i Central Coast Mariners FC
Spelare i Antalyaspor
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Süper Lig
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i VM i fotboll 2018
Födda 1984
Män
Levande personer
Idrottare från Sydney
Lusten till ett liv

Lusten till ett liv är en svensk dramafilm från 1999 i regi av Christer Engberg och med John O. Olsson som producent och manusförfattare.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum på våren och sommaren 1998 i Luleå med omnejd och i Narvik i Norge. Fotograf var Anders Bohman och klippare Håkan Karlsson. Filmen premiärvisades den 1 april 1999 på olika platser runt om i Sverige. Den gavs ut på video samma år och har även visats av Sveriges Television.

Filmen tilldelades 1999 Göteborgs filmfestival nordiska pris på 100 000 svenska kronor.

Handling 
Filmen utspelar sig i Luleå under 1970-talet och handlar om proggbandet Verket. Förebilder för detta band är Anton Svedbergs Swängjäng, Norrbottens Järn och Rekyl och i filmen spelas dessa gruppers låtar. Huvudrollen Affe, spelad av Mattias Barthelsson, hette i verkligheten Per-Olov Åström (1955–1980) och var medlem i Anton Svedbergs Swängjäng. Han hade i likhet med Affe drogproblem, vilka ledde till en tidig bortgång.

Rollista 
 Lotta Örnryd – Anna
 Mattias Barthelsson – Affe
 Nina Morin – Maria
 Jonatan Lundberg – Gert
 Magdalena Eshaya – Tove
 Linda Nordström – Lena
 Veronika Björk – Nilla
 Jimmy Backman – Stefan
 Patrik Johansson – Bengt
 Martin Wikström – Isse
 Fredrik Viklund – Klas
 Pontus Wikström – Gunnar
 Lena Nilsson – Karin, Marias mor
 Krister Henriksson – Börje, Marias far
 Lars Lindström – Van Elden
 Viveka Seldahl – Maja, Affes mamma
 Staffan Göthe – Bernhard
 Sara Arnia – "Storuman", föreståndarinnan
 Kira Roisko – Mirja
 Sannamari Patjas – Sirpa
 Göran Forsmark – Terje
 Alf Nilsson – Arthur Mörner, kommunalråd
 Mikael Odhag – Strömwall, kultursekreterare
 Bjørn Sundquist – Einar Stormoen, norskt kommunalråd
 Rolf Degerlund – Hervik, platschef
 Marianne Mörck – läkaren
 Lennart Jähkel – Ragnar, Gerts far

Referenser 

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1999
Svenskspråkiga filmer
Luleå på film
Norge på film
1970-talet i svensk film
Svenska 1990-talsfilmer
Otto Dymling

Otto Leonard Dymling, född 30 maj 1863 i Göteborg, död där 26 december 1923, var en svensk arkitekt. 

Efter avgångsexamen från Chalmers tekniska institut 1883 studerade Dymling vid slöjdskolan i Dresden. Han praktiserade som arkitekt vid frihamnen i Hamburd och var arkitekt i vid Stadtbauamt i Darmstadt 1889–97, sedan sistlidna år verksam i Göteborg såsom byggnadskontrollant, arkitekt och byggmästare. Han var under flera år överkontrollant vid hälsovårdsnämndens byggnadskommission för stadens sjukhusanläggningar.

Dymling utförde bland annat Göteborgs slakthus 1903, av vars styrelse han var ledamot, och Göteborgs barnsjukhus som stod färdigt 1908 och Ågrenska konvalescenthemmet 1914 
Tillsammans med Pehr Nilsson ritade han 1917 om affärshuset, vari  biografen Palladium öppnade.

Han ligger begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Bilder av några verk

Bibliografi

Referenser

Noter

Källor

SvD: Dödsnotis (1923-12-28)
Bodman, Gösta: Chalmers tekniska institut. Matrikel 1829 - 1929. Göteborg, 1929. Sid 64.
Hvar 8 dag nummer 14:591, 24:589, 25:225, 1:492.

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1863
Avlidna 1923
Män
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Svenska arkitekter under 1800-talet
Birgitta Edberg

Ingrid Birgitta Edberg, född 7 oktober 1952 i Göteborg, död 3 januari 1990 i Täby, var en svensk arkitekt.

Utbildning och verksamhet
Edberg tog examen vid Chalmers Tekniska Högskola i Göteborg, 1976. Mellan 1981 och 1982 studerade hon vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm.  Hon studerade även konsthistoria vid Stockholms universitet. Birgitta Edberg var anställd hos Lars E Jorméus AB i Falköping 1978–1979 och hos Hans-Erland Heineman vid Arkitektgruppen H-E Heineman AB i Skövde 1979–1984. Hon har också arbetat hos BJR Arkitekter AB i Stockholm 1985 och hos Juno Arkitekter AB i Stockholm 1986–1989, samt på Carlstedts arkitektkontor i Stockholm hösten 1989. Edberg är begravd på Täby norra begravningsplats.

Verk i urval
Sjukvårdsanläggningar (hos Arkitektgruppen H-E Heineman AB). 
Omdaningen av området mot Stockholms centralstation (hos Juno Arkitekter AB). 
Barnklinik vid Skellefteå lasarett (hos Carlstedts arkitektkontor).

Referenser
Dagens Nyheter 1990-01-18, dödsruna. 
Svenska Dagbladet 1990-01-28, dödsruna. 
Sveriges Släktforskarförbund: CD-skivan Sveriges dödbok 1950-1999. 
Svenska Arkitekters Riksförbund (SAR). Matriklar.
 Edberg, Ingrid Birgitta på SvenskaGravar.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Göteborg
Gravsatta på Täby norra begravningsplats
Födda 1952
Avlidna 1990
Kvinnor
Lennart Ekenger

Hans Gustav Lennart Ekenger, född 13 maj 1919 i Linköping, Östergötlands län, död 28 juni 1992 i Linköpings Johannelunds församling, Linkköping, var en svensk arkitekt. 

Ekenger, som var son till grosshandlare Gust. A. Svensson och Sigrid Karlsson, utexaminerades från Kungliga Tekniska Högskolan 1947. Efter anställningar hos Nils Sterner i Stockholm, Karl Karlström i Stockholm och Herbert Brunskog i Linköping bedrev han egen arkitektverksamhet i Linköping från 1950. Han var även verksam som byggnadskonsulent i Borensberg.

Verk i urval  
Kv Ordleken 1-5, 6-10, Kindagatan, Linköping, 1951. 
Kv Ottesången 1, Linköping, 1951. 
Kv Styrmannen 1, Linköping 1951. 
Kv Seglaren 5, Linköping, 1951.
Kv Ekorren 23, Barnhemsgatan 12, Linköping, 1955. 
Köpmännens hus, kv Baggen 23, Linköping, 1958. 
Hotell Stångå i kv Bajonetten 15, Linköping, 1960. 
Filadelfiakyrkan i kv Banken 7 c, Borgmästaregatan, Linköping, 1958. 
Ombyggnad av missionskyrka, i kv Ejdern 17, Linköping, 1960. 
Kv Druvan 21, Storgatan/Hamngatan, Linköping, 1960-1965. 
Kv Dahlian 20, Tanneforsgatan 3, Linköping 1965. 
Kv Drotten 5, Nygatan 34, Linköping, 1967. 
Kv Braxen 17, Repslagaregatan 19, Linköping, 1968. 
Kv Dahlian 17, Storgatan 40, Linköping, 1969. 
Kv Delfinen 1, Trädgårdstorget/Klostergatan, Linköping, 1970. 
Kv Ekorren 12 B, Åsgatan, Linköping, 1971. 
Skäggetorpsgården i kv Gräshoppan, Linköping, 1972. 
Brandstation, Linköping, 1971-1977. 
Motala Verkstads Lillkyrka, Motala 1957.

Referenser
Enkät med uppgifter om arkitekter och byggmästare i Kalmar och Linköping, genomförd av Atrio Arkitekter i Kalmar AB. 
Svenska Arkitekters Riksförbunds matrikel. 
Sveriges Släktforskarförbund: CD-skivan Sveriges dödbok 1950-1999.

Noter 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 1992
Män
Arkitekter från Linköping
Saltsidenbi

Saltsidenbi (Colletes halophilus) är ett bi som är medlem av familjen korttungebin och släktet sidenbin.

Beskrivning 
Arten är mycket lik ljungsidenbi med brunaktig päls på huvudet och mellankroppens rygg. På mellankroppens sidor och buk är den krämfärgad till nästan vit. Bakkroppen har svart grundfärg, och vita hårband längs tergiternas bakkanter. I övrigt är bakkroppen nästan kal.

Ekologi 
Arten är i hög grad kustlevande i sanddominerade habitat som sanddyner, strandängar och marskland, men kan även uppträda på flygfält, röjda gator för kraftledningar, och i tallskog på hällmarker.

Larvbona grävs ut i sandjord med litet eller inget växttäcke. I sydläge, med värmande solstrålning, kan arten bygga i kolonier, som kan bli ganska stora. Bona utgörs vanligen av en kort, böjd gång som utmynnar i 5 till 6 larvceller. De kan parasiteras av filtbina Epeolus tarsalis och ängsfiltbi samt parasitflugan Miltogramma punctata.

Flygtiden varar från mitten av augusti till mitten av oktober; i undantagsfall kan den sträcka sig in i november. Pollen till larvbona samlas uteslutande in från korgblommiga växter, i synnerhet strandaster, bitterfibbla och åkermolke. Nektar hämtar biet emellertid från ett större antal växter.

Utbredning 
Saltsidenbi finns längs atlantkusten från Frankrike, Belgien, Nederländerna och Tyskland till Storbritannien och Irland. Förhållandevis nyligen (2015) har det även upptäckts i södra Danmark. Trots det svenska trivialnamnet finns arten inte i vare sig Sverige eller Finland.

Kommentarer

Referenser

Externa länkar 

Sidenbin
Insekter i palearktiska regionen
Les Lacs du Connemara

Les Lacs du Connemara (sv. Connemaras sjöar) är den franska chansonartisten Michel Sardous nionde studioalbum som gavs ut på skivbolaget Tréma 1981. Det är även namnet på albumets första låt. Albumet skulle först ha hetat Michel Sardou, men döptes efter titelspåret. Titelspåret nådde plats nio på Nederlandse Top 40 - Sardous enda singel under topp tio.

Låten handlar om den irländska regionen Connemara, från vilken Sardou hämtat inspiration till många texter: dess vilda och karga natur, referenser till den keltiska kulturen och namn som Oliver Cromwell, Tipperary, Galway samt typiska irländska familjenamn som Sean, Maureen O'Connell och Flaherty.

Låten har för chansongenren ett ganska ovanligt arrangemang. Den är av exceptionell längd med sina sex minuter, och de två sista minuterna består av ett instrumentalt stycke av något bombastisk sort. Den instrumentala delen spelades av London Symphony Orchestra och dess kör. För arrangemanget stod Eric Bouad och Roger Loubet.

Låtlista

Referenser 

Musikalbum 1981
Musiksinglar 1982
Reinhold von Mohrenschildt

Reinhold von Mohrenschildt, född 8 november 1915 på Schloss Leifling, död 2 november 1990 i Klagenfurt, var en österrikisk SS-Hauptsturmführer. Han var en av Odilo Globocniks medarbetare och deltog i den etniska rensningen av polacker i samband med Aktion Zamość i Generalguvernementet, den del av Polen som inte inkorporerades i Tredje riket.

Biografi 
Reinhold von Mohrenschildt föddes på slottet Leifling i Kärnten 1915. Han föräldrar var Erich von Mohrenschildt (1879–1943) och Valerie "Vally" von Mohrenschildt (född von Stromberg). 

von Mohrenschildt var en av Globocniks underordnade när denne var SS- och polischef i distriktet Lublin i Generalguvernementet. von Mohrenschildt tjänstgjorde vid Reichskommissariat fur die Festigung des Deutschen Volkstums ("Rikskommissariatet för befästandet av den tyska folkstammen") i Lublin och organiserade och administrerade etniska rensningar av polacker och polska judar. När Globocnik utsågs till Högre SS- och polischef för Operationszone Adriatisches Küstenland (HSSPF OZAK, "Operationszon Adriatiska kustområdet") med säte i Trieste, följde von Mohrenschildt med.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 
 
 

Födda 1915
Avlidna 1990
Män
Österrikiska SS-officerare
Förintelsen i Polen
Personer från Kärnten
SS-Hauptsturmführer
Huaihua

Huaihua är en stad på prefekturnivå i Hunan-provinsen i södra Kina.

Militär betydelse

Huaihua has en central betydelse för Kinas kärnvapenstridskrafter. Här är högkvarteret och förvaringsutrymmet för den andra artillerikårens "Bas 55" belägen. Den har ansvar för Kinas interkontinentala ballistiska kärnvapenrobotar som kan nå mål i kontinentala USA och Stilla havsregionen. Basen har fyra missilbrigader i Jingzhou, Shaoyang, Huitong och Yichun.

Administrativ indelning
Huaihua har en total yta som är något mindre än Dalarna. Den egentliga staden Huaihua består av ett enda stadsdistrikt som har endast 12 procent av prefekturens befolkning. 97 procent av prefekturens yta består av landsbygd, som är indelad i fyra reguljära härad och fem autonoma härad för olika etniska grupper. Dessutom lyder en satellitstad på häradsnivå under Huaihua.
Stadsdistriktet Hecheng (鹤城区), 729 km², 330 000 invånare, centrum, säte för stadsfullmäktige;
Häradet Yuanling (沅陵县), 5 825 km², 630 000 invånare;
Häradet Chenxi (辰溪县), 1 977 km², 500 000 invånare;
Häradet Xupu (溆浦县), 3 438 km², 850 000 invånare;
Häradet Zhongfang (中方县), 1 467 km², 260 000 invånare;
Häradet Huitong (会同县), 2 245 km², 340 000 invånare;
Autonoma häradet Mayang för miao (麻阳苗族自治县), 1 561 km², 360 000 invånare;
Autonoma häradet Xinhuang för  dong-folket (新晃侗族自治县), 1 511 km², 250 000 invånare;
Autonoma häradet Zhijiang för dong-folket (芷江侗族自治县), 2 096 km², 360 000 invånare;
Autonoma häradet Jingzhou för miao- och dong-folken (靖州苗族侗族自治县), 2 211 km², 260 000 invånare;
Autonoma häradet Tongdao för dong-folket (通道侗族自治县), 2 225 km², 220 000 invånare;
Staden Hongjiang (洪江市), 2 279 km², 500 000 invånare.

Källor

WP:Projekt Kina
Miao

Miao kan syfta på:

Miaofolket – en av Kinas nationaliteter som även kallas hmong (Hmongfolket)  i Thailand, Vietnam, Laos och Burma
 Miao – ett språk som talas av samma etniska grupp, se Hmong-mienspråk
Miao, Chongming – en köping i Shanghais storstadsområde
Miao, Changlang – ett distrikt i Arunachal Pradesh i Indien
Miāo – en ort i Arunachal Pradesh i Indien

WP:Projekt Kina
Raymond – sju resor värre

Raymond – sju resor värre är en svensk film från 1999 med regi och manus av Björn Runge. I rollerna ses bland andra Viktor Friberg, Lena Nordberg och Sten Ljunggren.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum under åtta dagar i januari 1998 i Göteborg och Trollhättan. Producent var Clas Gunnarsson och fotograf Ulf Brantås. Filmen premiärvisades 9 april 1999 på biograferna Svea i Göteborg, Spegeln i Malmö och Fågel Blå i Stockholm.

Filmen fick ett blandat mottagande hos kritikerna.

Handling 
Raymond Olsson är en fyrtioårig före detta kock som numera är arbetslös och bor hos sin mamma.

Rollista 
 Viktor Friberg – Raymond Olsson
 Lena Nordberg – Elsa, Raymonds mamma
 Sten Ljunggren – Olof, Raymonds pappa
 Weiron Holmberg – Allan Karlsson, Raymonds morbror
 Göran Forsmark – Klas, tomte
 Anders Lönnbro – Senap, fordringsägare
 Chris Björk – bartendern
 Ulf Larsson – porrbutiksföreståndare
 Josefin Lundh	– damen med hunden
 Ingvar Örner – polis
 Anders Lönnbro – polis
 Elaina Atkins	– polis
 Jesper Toss – polis
 Anna Rådvik – Lisa, Olofs flickvän
 Roy Neleborn – man i klädaffär
 Tony Lundin – man i serietidningsaffär
 Anna Rådvik – dansare på porrklubb
 Anna Olomina – dansare på porrklubb
 Rita Svensson	– dansare på porrklubb
 Malin Johansson – dansare på porrklubb
 Claes Scuborg	– ligist på stan
 Jesper Toss – ligist på stan
 Martin Jonsson – ligist på stan
 Mats Einar Jakobsson – brottande bargäst
 Donats Erts – brottande bargäst

Referenser 

Svenska filmer 1999
Svenska 1990-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Göteborg på film
Trollhättan på film
Erik Lundberg (fotbollsspelare)

Erik Lundberg, född 20 mars 1994 i Mariehamn på Åland, är en finländsk fotbollsspelare som från och med säsongen 2012 spelar i IFK Mariehamn.
Försvararen gjorde sin ligadebut 28 juni 2012 mot FC Haka. Lundberg har också spelat i Finland U18.

Seriematcher och mål 
 2012–2014: 6/0 IFK Mariehamn
  2014: 3/1 Ekenäs IF(lån)
 2010–2012: 49 / 5 SIFFK

Referenser

Externa länkar 
 Spelarprofil

Födda 1994
Spelare i IFK Mariehamn
Män
Levande personer
Personer från Mariehamn
Finlandssvenska fotbollsspelare
Dave Cowens

David William "Dave" Cowens, född 25 oktober 1948 i Newport i Kentucky, är en amerikansk före detta basketspelare och baskettränare. Han spelade som center och ibland som power forward. 1971 utsågs han till NBA:s Rookie of the Year (delat med Geoff Petrie) och 1973 fick han priset som NBA:s mest värdefulla spelare. Han blev NBA-mästare två gånger med Boston Celtics, 1974 och 1976. 1991 valdes han in i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame.

Lag 
 Som spelare
 Boston Celtics (1970–1980)
 Milwaukee Bucks (1982–1983)

 Som tränare
 Boston Celtics (1978–1979)
 San Antonio Spurs (assisterande, 1994–1996)
 Charlotte Hornets (1996–1999)
 Golden State Warriors (2000–2002)
 Chicago Sky (WNBA, 2006)
 Detroit Pistons (assisterande, 2006–2009)

Externa länkar 

 
 

Amerikanska basketspelare
Amerikanska baskettränare
Spelare i Boston Celtics
Spelare i Milwaukee Bucks
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Personer från Newport, Kentucky
Födda 1948
Levande personer
Män
Huvudtränare i Boston Celtics
Huvudtränare i Golden State Warriors
Idrottare i Florida State Seminoles
Alumner från Florida State University
Newport, Kentucky

Newport är en stad i Campbell County i Kentucky i USA. Staden ligger vid Ohiofloden, inte långt ifrån Cincinnati. Folkmängden uppgick till 15 273 invånare vid folkräkningen 2010.

Sevärdheter (urval) 
 Newport Southbank Bridge

Externa länkar 

  

 
Orter i Kentucky
Straydogs

Straydogs är en svensk dramafilm från 1999 i regi av Daniel Alfredson. I rollerna ses bland andra Michael Legge, Sarah Jane Potts, Kevin Knapman och Mark Bagnall.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum i Uddevalla under juni 1998 efter ett manus av Hans Renhäll. Producenter var Malte Forssell och Anna Eriksson och fotograf Peter Mokrosinski. Filmen premiärvisades den 5 februari 1999 på ett flertal biografer runt om i Sverige.

Mokrosinski mottog 1999 priset Kodak Nordic Award för sina insatser som fotograf i filmen. Han nominerades även till en Guldbagge året efter.

Handling 
Ett anonymt krig utspelas på jorden och tre unga överlevare, ledaren Leo, Anna och Thomas, tillbringar sin vardag i ett stort källarutrymme. Deras minisamhälle styrs av Lagen, som Leo har inrättat. En dag tillfångatas en ung man, Niko, som befinner sig på flykt undan kriget.

Senare uppdagas att Leo inte kan läsa, vilket gör att han förlorar sin auktoritet. Thomas trotsar honom, varpå Leo skär halsen av honom. Niko flyr och når till slut friheten vid havet.

Rollista 
 Michael Legge	– Niko
 Sarah Jane Potts – Anna
 Kevin Knapman	– Leo
 Mark Bagnall – Thomas
 Bo Lyckman – inkräktaren
 Axel Widegren – pojken

Referenser 

Svenska dramafilmer
Filmer 1999
Engelskspråkiga filmer
Bohuslän på film
Filmer i regi av Daniel Alfredson
Svenska 1990-talsfilmer
Strömming i Digerfallet

Strömming i Digerfallet är en svensk dramakomedifilm från 1999 i regi av Margit Eklund och med manus och foto av Åke Hermanson. Inspelningen ägde rum 1998 och filmen premiärvisades den 29 januari 1999 på biografen Arenan i Karlstad.

Rollista (urval)
 Konrad Larsson – Sigge "Strömming" Ström
 Anita Andersson – Anita, "revisorstjejen"
 Margit Eklund – änkefru Bronze
 Eva Karlsson – Penny
 Kaj Werme – Berra, bov
 Staffan Ander	– Foto-Otto
 Lennart Mathiesen – Stig, Anita man, fylltratt
 Maritha Mathiesen – Signe Ström, Sigges hustru

Referenser 

Svenska dramakomedifilmer
Filmer 1999
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1990-talsfilmer