kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svartöstadens municipalsamhälle

Svartöstadens municipalsamhälle var ett municipalsamhälle i Nederluleå landskommun i Norrbottens län.

Administrativ historik
Municipalsamhället bildades enligt beslut av länsstyrelsen i Norrbottens län den 29 september 1900, som fastställdes av regeringen den 23 augusti 1901. Municipalsamhället omfattade då Svartöstaden i Nederluleå landskommun, och inom samhället skulle samtliga av de fyra stadsstadgorna gälla: brandstadgan, byggnadsstadgan, hälsovårdsstadgan och ordningsstadgan.

Svartöstadens municipalsamhälle upplöstes den 1 januari 1933 (enligt beslut den 31 mars 1932) då det uppgick i Luleå stad. Samtidigt överfördes även det angränsande området Skurholmsstaden (som inte ingick i municipalsamhället) till staden från Nederluleå landskommun.

Kyrklig tillhörighet
Municipalsamhället tillhörde i kyrkligt hänseende Nederluleå församling.

Befolkningsutveckling

Geografi
Svartöstadens municipalsamhälle omfattade den 1 januari 1931 en areal av 0,82 km², varav 0,82 km² land.

Källor

Municipalsamhällen
Luleås historia
Indelningar i Luleå kommun
Spader Dame

Spader Dame är en roman från 1824 av den svenske författaren Clas Livijn. Den handlar om en student som inte kan få kvinnan han älskar och som ondgör sig över, bland annat, det svenska rättsväsendet. Boken har formen av en brevroman. Stämningen, humorn och den lyriska prosan är mer framträdande än romanens handling. Spader Dame var det enda större verk som Livijn fullbordade, efter en rad fragment och nedlagda projekt.

Se även
 Romantiken i Sverige

Källor

Externa länkar
 Spader Dame på Litteraturbanken

Brevromaner
Skönlitteratur 1824
Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Peter Zaremba

Peter Zaremba, född 7 april 1909 i Aliquippa i Pennsylvania, död 17 september 1994 i Kingwood i Texas, var en amerikansk friidrottare.

Zaremba blev olympisk bronsmedaljör i släggkastning vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Födda 1909
Amerikanska släggkastare
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1932
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från USA
Män
Avlidna 1994
Idrottare från Pennsylvania
Arvid Lindhagen

Carl Arvid Lindhagen, född 5 november 1856 i Stockholm, död 24 oktober 1926, var en svensk astronom. Han var son till Georg Lindhagen och dotterson till Friedrich Georg Wilhelm von Struve.

Lindhagen blev filosofie doktor vid Uppsala universitet 1888 och var lektor i Norrköping 1892—1895 samt i Stockholm vid norra realläroverket 1895—1924. Han behandlade i ett flertal avhandlingar kronologiska frågor.

Källor

Noter 

Svenska astronomer under 1800-talet
Svenska lektorer
Födda 1856
Avlidna 1926
Män
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Lärare från Stockholm
Svenska astronomer under 1900-talet
Anna (film, 1970)

Anna är en finländsk-svensk dramafilm från 1970 i regi av Jörn Donner och med manus av Donner och Eija-Elina Bergholm. I rollerna ses bland andra Harriet Andersson, Pertti Melasniemi och Marja Packalén.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan 20 juni och 5 augusti 1970 i Finland med Arno Carlstedt som producent och Heikki Katajisto som fotograf. Claes af Geijerstam komponerade originalmusik till filmen och i övrigt användes sången "The Washington Post" av John Philip Sousa. Filmen klipptes av Erkki Seiro och premiärvisades 23 oktober 1970 på biograferna Axa, Boston och Tuulensuu i Helsingfors. Sverigepremiär fick den 28 juni 1971.

Handling 
Den frånskilda narkosläkaren Anna är på väg till sin skärgårdsö tillsammans med sin dotter och hembiträdet Helena. Resan präglas av konflikter mellan Anna och Helena som inte drar jämnt som en följd av att de inte trivs med sig själva. Anna förälskar sig i en man på ön, men är hennes kärlek besvarad?

Rollista 
 Harriet Andersson	– Anna Kivi, narkosläkare
 Pertti Melasniemi – Veikko Koivu
 Marja Packalén – Helena, Annas hembiträde
 Tapio Rautavaara – Kalle Koivu, före detta riksdagsledamot, Veikkos far
 Ulf Törnroth – Arvo
 Tapani Perttu	– Annas läkarkollega
 Maarit Hyttinen – Liisa Kivi, Annas dotter
 Karin Thomasson – sjuksköterska
 Olli Meurman – kirurg
 Paavo Laaksonen – Koivisto, fiskare
 Oili Siitanen	– sjuksköterska
 Marja-Liisa Moisander	– sjuksköterska

Källor

Fotnoter 

Finländska dramafilmer
Svenska dramafilmer
Filmer 1970
Filmer i regi av Jörn Donner
Finland på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer
Artilleristaben

Artilleristaben var ett stabsorgan i Sverige som inrättades 1807 (Kungligt brev 4 maj 1807) och efterträdde 1802 års artillerikommitté. Staben utgjordes av artilleriofficerare med högre utbildning. Stabens uppgift var att följa artillerivetenskapens framsteg inom och utom riket, anordna försök med mera. Chef var Inspektören för artilleriet. Artilleristaben var ursprungligen huvudsakligen en personalkår men fick myndighetskaraktär 1868 efter ett konstruktionskontor för utarbetande av ritningar och bestämmelser rörande materielen tillfördes staben. (Kontoret överfördes 1890 till fälttygmästaren och 1908 till arméförvaltningens artilleridepartement). En statistisk avdelning tillkom 1874 som skulle följa den artilleristiska utvecklingen inom- och utomlands och 1881 tillkom en utrustningsavdelning som utarbetade utrustningslistor. 1926 tillskom slutligen en skjutskoleavdelning. 1937 upphörde artilleristaben och dess uppgifter övertogs av Artilleriinspektionen och Artilleristabskåren.

Chefer
1813–1815 – Johan Didrik af Wingård
????–???? – ?
1837–1847 – Anton Gabriel Gyldenstolpe (t.f.)
????–???? – ?
1858–1861 – Gustaf Lagercrantz
1861–1867 – Carl Henric Hägerflycht
1867–1873 – Erik Leijonhufvud
1873–1883 – Hjalmar Palmstierna
1883–1890 – Henrik von Stockenström
1890–1895 – Gottschalk Geijer
1895–1898 – Jacques de Laval
1898–1902 – Sune Wennerberg 
1903–1904 – John Moberg
1904–1909 – Karl Toll
1909–1911 – Ludvig Hammarskiöld
1912–1915 – Gerdt August Lundeberg
1916–1921 – Nils Edvard Ekelöf
1921–1925 – Gunnar Salander
1925–1926 – Hjalmar Thorén
1926–1929 – Johan Gustaf Henning Schmiterlöw
1926–1931 – Per Sylvan
1931–1932 – Hjalmar Thorén
1933–1937 – Johan Gustaf Henning Schmiterlöw
1937–1941 – Sture Gadd
1941–1942 – Axel Rappe

Referenser

Ej längre existerande svenska statliga militära myndigheter
Organisationer bildade 1807
Organisationer upplösta 1937
Dasycercus blythi

Dasycercus blythi är ett pungdjur i familjen rovpungdjur som förekommer i Australien. Populationen listades en längre tid som synonym till mulgaran (Dasycercus cristicauda) men sedan början av 2000-talet godkänns den som art.

Utseende 
Med en kroppslängd (huvud och bål) av 130 till 165 mm, en svanslängd av 75 till 100 mm och en vikt av 60 till 130 g är hannar större än honor. Honor blir 120 till 140 mm långa (huvud och bål), svansen är 60 till 90 mm lång och vikten ligger mellan 45 och 80 g. Liksom mulgaran har arten en tjock svans och en spetsig nos. Pälsen på ovansidan är sandfärgad till grå och undersidan är täckt av vitaktig päls. Svansens främre del har samma färg som ovansidan och de bakre 2/3 delar är svarta. I motsats till mulgaran saknar arten förmåga att rikta upp håren på svansens ovansida. Dasycercus blythi är även något mindre.

Utbredning 
Detta pungdjur förekommer i Australiens centrala och västra delar. Det exakta utbredningsområdet är inte helt utrett på grund av den tidigare sammanblandningen med mulgaran. Arten lever i gräsmarker som domineras av gräsarter från släktet Triodia.

Ekologi 
Individerna är främst nattaktiva och de gräver jordhålor i sanddyner. De äter olika ryggradslösa djur som kompletteras med mindre ödlor och små däggdjur. Hannar och honor har revir som är 1,4 till 14 hektar stora och som överlappar med upp till 20 procent. Honor har en kull per år med upp till 6 ungar. Födelsen sker mellan juni och oktober. I vissa regioner eller under vissa år dör de flesta hannar efter parningen och när ungarna föds finns nästan inga vuxna hannar kvar. I andra regioner kan individer av båda kön fortplanta sig under två eller sällan tre år. Exemplar som levde i fångenskap blev upp till fem år gamla.

Status 
Arten påverkas i viss mån av introducerade betesdjur (får, nötkreatur) som förändrar landskapet. Flera exemplar dödas av tamkatter och rödrävar. Dasycercus blythi förekommer i olika naturskyddsområden och dessutom har den ett stort utbredningsområde. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Rovpungdjur
Dasyuridae
Däggdjur i australiska regionen
Johannes Lindhard

Jens Peter Johannes Lindhard, född 25 april 1870, död 11 oktober 1947, var en dansk fysiolog och gymnastisk författare. Han var bror till Erik Lindhard.

Lindhard blev löjtnant vid fältartilleriet 1891, medicine kandidat 1898 och medicine doktor 1914. Han tjänstgjorde bland annat som läkare och fysiolog vid den danska expeditionen till nordöstra Grönland 1906–08, var anställd som assistent vid Finseninstitutet 1908–15 och blev docent i fysiologi och gymnastisk teori vid Köpenhamns universitet 1909. Lindhard blev 1917 professor i gymnastisk teori och 1919 föreståndare för det gymastikteoretiska laboratoriet 1919 och för danska statens gymnastikinstitut 1930. Lindhard, vars författarverksamhet väckt berättigad uppmärksamhet vida över Danmarks gränser, utgav bland annat läroböcker i allmän och speciell gymnastikteori samt avhandlingar på respirations-, blodomlopps- och muskelfysiologins områden. 

En av Lindhards doktorander var Erik Hohwü-Christensen som blev professor i fysiologi vid Kungl. Gymnastiska Centralinstitutet i Stockholm. Där kom han att påtagligt påverka utvecklingen av arbetsfysiologin i Sverige.

Källor

Noter

Vidare läsning

Danska fysiologer
Danska professorer i medicin
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1947
Män
Svensk uppslagsbok
Česká Lípa

Česká Lípa (tyska: Böhmisch-Leipa) är en stad i Tjeckien, cirka 65 kilometer norr om Prag. Staden har 37 158 invånare (2016).

I Česká Lípa finns maskin- och textilindustri, och ett augustinerkloster grundat av Albrecht von Wallenstein 1626. Före 1945 var majoriteten av invånarna tyskar.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Liberec (region)

Orter i Böhmen
Per Sylvan

Den här sidan handlar om generalen Per Sylvan. För agronomen, se Per Sylvan (agronom).

Per Gustaf Sylvan, född 23 april 1875 i Malmö, död 19 september 1945 i Stockholm, var en svensk militär (generallöjtnant), som var arméchef 1937–1940.

Biografi
Per Sylvan var son till läroverksadjunkten och sparbankskamreren fil. mag. Per Gustaf Sylvan. Han avlade officersexamen 1895 och blev underlöjtnant vid Wendes artilleriregemente (A 3) samma år. Han genomgick Artilleri- och ingenjörhögskolans (AIHS) högre kurs och blev löjtnant 1898. Sylvan var repetitör vid AIHS 1900–1902, artilleristabsofficer 1902–1904, lärare i artilleri vid AIHS 1904–1912. Han blev kapten 1907, major 1915, överstelöjtnant 1918, vid Wendes artilleriregemente 1922, och överste 1926. Sylvan var chef för AIHS 1915–1922, chef för artilleristaben 1926–1931, för Smålands arméartilleriregemente (A 6) 1931–1932, brigadchef vid Östra arméfördelningen 1932–1935, inspektör för militärläroverken 1932–1935, chef för Södra arméfördelningen 1935–1937 och chef för armén 1937–1940. Han befordrades till generalmajor 1933 och till generallöjtnant 1937.

Sylvan genomgick taktisk kurs för generaler i Frankrike 1927, var ledare av artillerikommittén 1910 och 1918–1920, av fortifikationskommittéen 1919, genomförde studieresa till Österrikes front 1918, var lärare vid Artilleriets skjutskola 1920–1925, chef för artilleriets mätkurs 1922 och 1923 samt för artilleriets skjutskola 1927–1931. Sylvan blev ledamot av andra klassen av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1915 och av första klassen 1933.

Per Sylvan var son till Per Gustaf Sylvan (1827–1903) och Tina Löfvengren (1844–1893). Han var vidare bror till överste Georg Sylvan, generalmajor Ove Sylvan och generaldirektör Hakon Sylvan. Per Sylvan gifte sig första gången 1906 med sin kusin Signild Sylvan (1875–1908), med vilken han fick sonen filosofie doktor Nils Sylvan (1907–1998), och andra gången 1913 med Märta Santesson (1884–1963).

Bibliografi

Utmärkelser

Svenska utmärkelser
  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen, 1928.
  Kommendör med stora korset av Svärdsorden, 5 juni 1937.
  Kommendör av andra klassen av Vasaorden, 17 november 1931.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1923.

Utländska utmärkelser
  Storkorset av Norska Sankt Olavs orden, senast 1945.
  Kommendör av andra graden av Danska Dannebrogorden, senast 1945.
  Kommendör av Nederländska Oranien-Nassauorden med svärd, senast 1945.

Referenser

Män
Födda 1875
Avlidna 1945
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Militärer från Malmö
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 70-årsdagen
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Storkorset av Sankt Olavs orden
Kommendörer av Dannebrogorden
Kommendörer av Oranien-Nassauorden
Nový Jičín

Nový Jičín (tyska: Neutitschein) är en stad i Tjeckien, i östra Mähren omkring 30 kilometer sydväst om Ostrava. Staden har 23 571 invånare (2016).

Före 1945 var den större delen av stadens befolkning tyskar. Här dog den österrikiske fältmarskalken Gideon Ernst von Laudon 1790.

Referenser

Externa länkar
Kåge Jonsson

Kåge Jonsson, född 25 maj 1935 i Graninge församling, Ångermanland, är en svensk journalist och dokumentärfilmare.

Priser och utmärkelser
1982 Ikaros för "En amerikan i Amerika"
1986 "Bussresan" nominerad till Prix Italia.
1986 Ikaros för "Bussresan".
1992 Prix Futura Europa för "Hotel Narva Tallinn"
2000 – Stora Journalistpriset med Kurt Bergmark och Håkan Pieniowski
2000 Ikaros för "Jag älskar dig Natasja".
2000 - Prix Italia, med Jag älskar dig Natasja! , tillsammans med Håkan Pieniowski, Kurt Bergmark
2002 - VERA-statyetten för "Jag älskar dig mitt barn"
2005 Ikaros "För att vandra i glömskan"
2012 Grand Prix för "Vi som älskade" ARTDOCFEST i Moskva.
2012 VERA-statyetten för "Vi som älskade".
2013 Ikaros till "Vi som älskade".

Externa länkar

Källor

Män
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska dokumentärfilmare
Födda 1935
Levande personer
Vinnare av Stora journalistpriset
Personer från Graninge socken
Champagne Rose är död

Champagne Rose är död är en nederländsk-brittisk-svensk film från 1970 med regi och manus av Calvin Floyd. Filmen var Floyds debut som spelfilmsregissör och i rollerna ses bland andra Francis Matthews, Victor Four och Ton Lutz.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan den 15 juni och 15 september i Nederländerna samt på olika flygplatser runt om i Europa. Producent var Michael Chanowski, fotografer Tony Forsberg och Freddy Brinkman och klippare Hetty Konink. Filmen hade Sverigepremiär den 20 april 1970.

Handling 
Jason är spion men vill lämna sitt yrke och blir då utsatt för ett mordförsök av sin chef.

Rollista 
Francis Matthews – Jason
 Victor Four – Skuggis
 Ton Lutz – övermakten/Franco
 Davie Moorman	– Binji
 Jan Butlin – flygvärdinna
 Phoa Yan Tiong – karatelärare

 Ej identifierade roller
Peter Reeves	
Paul Deen	
Wim Wagenaar	
Lucien Scheeres	
Teruo Kono	
Jan Nelissen, jr.

Källor

Fotnoter 

Brittiska kriminalfilmer
Nederländska kriminalfilmer
Svenska kriminalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Nederländerna på film
Europa på film
Filmer 1970
Filmer i regi av Calvin Floyd
Dalarnas Spelmansförbund

Dalarnas Spelmansförbund är en sammanslutning av spelmän och andra folkmusikintresserade i Dalarna. Dalarnas Spelmansförbund har i dag omkring 1500 medlemmar, organiserade i ett 40-tal spelmanslag, och är därmed det i särklass största medlemsförbundet i Sveriges Spelmäns Riksförbund. Dalarnas Spelmansförbund skall enligt sina stadgar verka för att:

Dalarnas Spelmansförbund grundades under en spelmansstämma på Skeriol i Mora den 8 augusti 1943. Den första styrelsen bestod av Evert Åhs, Gössa Anders Andersson, Knis Karl Aronsson, Olof Tillman d ä, och Janne Romsson.  Årsavgiften bestämdes till 2:50 kr. Dalarnas Spelmansförbunds förste ordförande var Knis Karl Aronsson, Leksand som höll i ordförandeklubban till sin död 1980. Efter Knis Karl ledde Erik Moraeus, Orsa, spelmansförbundet till 1989, då Lars Jobs, Leksand, tog över. 2010 blev Pontus Selderman, Falun, vald till ordförande i Dalarnas Spelmansförbund. År 2020 blev Eva Jansson, Leksand, ordförande, för att året därpå ersättas av Magnus Bäckström

Ordförande
1943–1980 – Knis Karl Aronsson
1980–1989 – Erik Moraeus
1989–2010 – Lars Jobs
2010–2020 – Pontus Selderman
2020              Eva Jansson
2021–            Magnus Bäckström

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Organisationer bildade 1943
Musikorganisationer i Sverige
Svensk folkmusik
Folkmusik från Dalarna
Sörvik, Oskarshamn

Sörvik är ett bostads- och sommarstugeområde strax söder om Oskarshamns tätort i Kalmar län i Småland. År 2015 innehöll området 76 fritidsfastigheter och ett antal bostadsfastigheter. Området sträcker sig ända ut till stranden vid Östersjön. Till orten räknas även byn Sörbo belägen väster om Applerumsvägen som genomkorsar området. Oskarshamns kommun har upprättat en detaljplan för Sörbo, med bostadstomter som tillåter nybyggnation av 15-20 villor.

Referenser

Noter 

Oskarshamns kommuns geografi
Rabah Madjer

Mustapha Rabah Madjer, född 15 februari 1958, är en algerisk före detta fotbollsspelare och tränare. Madjer anses av många vara en av Algeriets bästa fotbollsspelare genom tiderna. Han är starkt ihågkommen för sitt klackmål i Europacupfinalen 1987 när han gjorde 1-1 målet för sitt Porto mot Bayern München. Fyra minuter efter kvitteringen spelade Madjer fram Juary som gjorde 2-1 och Portos första Europacupseger var ett faktum.

Klubbkarriär
Rabah Madjer startade sin karriär i Hussein Dey innan han 1983 gick till franska Racing Paris, där han stannade i 18 månader innan han blev utlånad till Tours.

Inför säsongen 1985/1986 gick Madjer till Porto, där han hade en vital roll när Porto vann Europacupen 1987, med ett mål och en assist i finalen. Han gjorde även mål i Interkontinentala cupen samma år. 1987 blev Rabah Madjer även utsedd till Årets fotbollsspelare i Afrika.

I juli 1988 gick Madjer till Valencia där han bara spelade ett par månader innan han återvände till Porto, där han under första säsongen sedan återkomsten gjorde 10 mål på 11 matcher. 1992 avslutade Madjer sin karriär efter en kort sejour i Qatar SC.

Internationell karriär
Rabah Madjer spelade för Algeriet i 19 år och var med i både VM 1982 samt VM 1986. Madjer var även med om att vinna Algeriets första Afrikanska mästerskap 1990, då mann finalslog hemmanationen Nigeria med 1-0.

Efter spelarkarriären har Madjer varit förbundskapten i Algeriet i tre omgångar. Han tillsattes först 1993 men efter att ha misslyckats med att kvalificera sig för både VM 1994 och Afrikanska mästerskapet 1994 så avgick han.

Rabah Madjer har även varit ansvarig för ett antal klubbar i Qatar.

Meriter

Klubblag
Hussein Dey
Algeriska cupen: 1979

Porto
Primeira Liga: 1986, 1988, 1990
Portugisiska cupen: 1988, 1991
Portugisiska supercupen: 1986, 1990
Europacupen: 1987
Uefa Super Cup: 1987
Interkontinentala cupen: 1987

Landslag
Afrikanska Mästerskapet: 1990, silver 1980

Individuellt
Årets fotbollsspelare i Afrika: 1987

Referenser

Externa länkar

Rabah Madjer på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1958
Män
Algeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i RC Paris
Spelare i Tours FC
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i Valencia CF
Spelare i Qatar SC
Spelare i Ligue 1
Spelare i Primeira Liga
Spelare i La Liga
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1990
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1992
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Per Lindhberg

Pehr Lindhberg, född 9 juli 1785 i Lindby vid Svaneholm, Malmöhus län, död 26 januari 1868 i Stockholm, var en svensk pastellmålare, tecknare och fotograf.

Lindhberg var efter studier i Köpenhamn verksam i Stockholm under 1820-talet och blev mot slutet av 1830-talet teckningslärare åt prins Karl. Han var till en början uteslutande pastellmålare men började på 1840-talet utöva dagerrotypien. Flera porträtt i pastell finns bevarade i svenska samlingar, däribland ett porträtt av Carl Adolph Agardh på Lunds universitet. Lindhberg är även representerad på Nationalmuseum och Norrköpings konstmuseum.

Källor 
 
Svenskt konstnärslexikon

Noter

Svenska porträttmålare
Svenska fotografer under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Födda 1785
Avlidna 1868
Män
Svensk uppslagsbok
Ove Sylvan

Ove Christian Sylvan, född den 15 mars 1881 i Malmö, död den 8 juni 1964 i Stockholm, var en svensk militär (generalmajor).

Biografi
Sylvan blev underlöjtnant vid fortifikationen 1901, löjtnant 1904, kapten 1910, major 1921, överstelöjtnant 1926, överste i armén 1930, fortifikationsstabsofficer och chef för materielbyrån i arméförvaltningens fortifikationsdepartement 1929, överste och chef 1. fortifikationsstaben 1932, generalmajor i armén och chef för fortifikationen (fortifikationskåren) 1934–1941. Han var under åren 1935–1936 ordförande i Militärsällskapet i Stockholm. Sylvan var ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. 

Ove Sylvan var son till filosofie doktor Per Gustaf Sylvan (1827–1903) och Tina Löfvengren (1844–1893). Han var bror till överste Georg Sylvan, till generallöjtnant Per Sylvan och till generaldirektör Hakon Sylvan. Ove Sylvan gifte sig den 7 augusti 1934 med Margaretha Lundman (1891-1980).

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden (RSO), 1922.
  Kommendör av andra klassen av Svärdsorden (KSO2kl), 16 juni 1933.
  Kommendör av första klassen av Svärdsorden (KSO1kl), 6 juni 1934.
  Kommendör av stora korset av Svärdsorden (KmstkSO), 15 november 1941. 
  Riddare av Vasaorden (RVO), 1928.

Källor

Noter

Generalmajorer i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Malmö
Födda 1881
Avlidna 1964
Män
De många sängarna

De många sängarna är en svensk film från 1970 med regi och manus av Bertil Malmqvist. I rollerna ses bland andra Jeanette Swensson, Gudrun Brost och Åke Engfeldt.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan den 2 november 1967 och 6 februari 1970 i Södra Sandby i Skåne och anledningen till att inspelningen drog ut på tiden var bråk mellan producenterna. Förlaga till filmen var romanen De många sängarna av Lucille Borgier från 1966. Filmen premiärvisades den 6 april 1970 på biografer i Arvika, Helsingborg, Jönköping och Kristianstad och är 77 minuter lång.

Handling 
Jeanette sitter inspärrad på ett ungdomsfängelse och begrundar sitt liv som varit miserabelt ända sedan födseln. Hon märker för sent att hennes liv gått till spillo och att hon inte har någon att vända sig till med sina problem.

Rollista 
 Jeanette Swensson	– Jeanette
 Gudrun Brost – Rut, hennes mor
 Åke Engfeldt – Mr Gavin, nattklubbsägare
 Bengt Rosén – Göran
 Arne Strömgren – Hans
 Christer Söderlund – Boris
 Olav Gerthel – lärare 1
 Olof Lindfors – lärare 2
 Bengt Brunskog – läkare
 Arne Dahl – nattvakt
 Eva Nilsson – Karin
 Dagny Pontén – småskollärarinna
 Göran Söderström – pojke 1
 Ronnie Lundin – pojke 2
 Jörgen Barwe – Ruts älskare

Mottagande 
Filmen fick ett svalt mottagande i pressen. Tidningen Expressens recensent Ramon Fridén kallade filmen en "fantasilös gangsterhistoria" och fortsatte "Manuset har tydligen inte räckt till ordentligt, för mot slutet av filmen börjar regissören plötsligt stapla nakenbilder och sängscener på varandra i en obegriplig röra."

Källor

Fotnoter 

Svenska filmer 1970
Svenska 1970-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Skåne på film
Filmer i regi av Bertil Malmqvist
Svenska filmer baserade på romaner