kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Gustaf Adlermarck

Carl Gustaf Adlermarck, född 12 oktober 1747, död 20 juni 1810, var en svensk friherre och ämbetsman.

Adlermarck var kanslist i Kanslikollegium 1767, kanslijunkare 1770 och protokollsekreterare vid Utrikesexpeditionen 1774. Han erhöll kansliråds titel 1776. Adlermarck invaldes som ledamot nr 70 av Kungliga Musikaliska Akademien den 13 april 1776 och som ledamot 298 av Kungliga Vetenskapsakademien år 1800.

Adlermarck gifte sig första gången 1773 med grevinnan Hedvig Elisabeth Posse (1755–1774), dotter till generalen greve Fredric Arvidsson Posse och friherrinnan Ulrica Eleonora Wrangel af Lindeberg, samt andra gången 1776 med friherrinnan Anna Elisabeth Boije af Gennäs (1752–1807), dotter till Hans Henric Boije af Gennäs och Anna Helena Hermelin.

Bibliografi

Referenser

Vidare läsning 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1747
Avlidna 1810
Män
Ole Jacob Sparre

Ole Jacob Louis Sparre, född den 6 november 1831 i Kristiania, död där den 4 november 1889, var en norsk läkare och politiker, far till Christian och Hans Jacob Sparre.

Sparre var från 1879 stadsfysikus i Bergen. Han var stortingsman 1874-76 för Søndre Bergenhus amt och 1883-89 för staden Bergen samt en av vänsterns ledande män. År 1888 var han ordförande i protokollkommittén.

Källor 

 

Födda 1831
Avlidna 1889

Norska läkare under 1800-talet
Stortingsledamöter för Venstre (Norge)
Norska politiker under 1800-talet
Politiker från Oslo
Män
Läkare från Oslo
Bengt von Schening

Bengt von Schening, född 26 februari 1738, död 3 juni 1777, var en svensk riddarhusfiskal.

Bengt von Schening adlades 1751, blev vice notarie i Kommerskollegium 1759, kopist 1763 och riddarhusfiskal 1766. Han var medlem (violinist) i Utile Dulci och invaldes som ledamot 71 av Kungliga Musikaliska Akademien den 13 april 1776.

Bibliografi

Referenser 

 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1738
Avlidna 1777
Män
Svenska musiker under 1700-talet
Thal (distrikt)

Thal är ett förvaltningsdistrikt (Bezirk) i kantonen Solothurn i Schweiz. Distriktet har 8 kommuner (Gemeinden) och tillhör amtet (Amtei) Thal-Gäu.

Geografi 
Distriktet omfattar Dünnerns och dess tillflödens dalgångar i Jurabergen. Dessutom kommunen Gänsbrunnen, vars vatten via La Raus flyter till Birs. Området är glest befolkat men har en del industri.

Det finns flera viktiga genomfartsvägar från Mittlandet in i Jurabergen. Två passvägar är Passwang (943 m ö.h.) och Scheltenpasset (1051 m ö.h.).

Balsthal och Gänsbrunnen har järnvägsstationer. Övrig kollektivtrafik utförs av postbuss.

Historia 
Borgarna Alt-Falkenstein och Neu-Falkenstein i Balsthal, liksom Alt-Bechburg i Holderbank, anlades senast under 1200-talet.

Staden Solothurn förvärvade Thal under åren 1393 till 1434..

Vägarnas betydelse minskade när järnvägstunnlarna genom Jurabergen anlades under 1800-talet. Industrikriserna på 1970-talet ledde till en befolkningsminskning.

Kommuner 
 Aedermannsdorf
 Balsthal
 Herbetswil
 Holderbank
 Laupersdorf
 Matzendorf
 Mümliswil-Ramiswil
 Welschenrohr-Gänsbrunnen

Källor

Externa länkar 
 Statistiska data för Thal 
 

Distrikt i Solothurn
Christian Sparre

Christian Herman Sparre, född den 30 juli 1859 i Høland, död den 30 november 1940 i Portland, USA, var en norsk sjömilitär, son till Ole Jacob Sparre.

Sparre blev officer 1881, chef för sjökrigsskolan 1899 och kommendörkapten 1900. Han var 3 november 1900-23 december 1901 medlem av Steens ministär och blev därefter kommenderande amiral. Mellan Sparre och amiralstabens chef Jacob Børresen utbröt i anledning av vissa tjänsteärenden, men med politisk bakgrund, en bitter tidningsfejd, som 1909 fick sin avslutning genom dom av en av stortinget tillsatt skiljedomstol. Sparre tog då 1910 avsked, och Børresen inträdde à la suite. Åren 1913-18 representerade Sparre Horten i stortinget (vänstern). Sistnämnda år lämnade han även aktiv tjänst i marinen. Han skrev ett och annat i marinfrågor och, under pseudonymen Fredrik Viller, några berättelser i Conan Doyles stil.

Källor 

 

Födda 1859
Avlidna 1940

Norska amiraler
Personer i Norge under 1900-talet
Män
Personer från Aurskog-Hølands kommun
Teltow (olika betydelser)

Teltow kan avse:

Teltow  – en stad i länet Potsdam-Mittelmark, Brandenburg, Tyskland.
Teltow (landskap) – landskap och högplatån i Tyskland.
Landkreis Teltow-Fläming – län i Brandenburg, Tyskland.
Peter Hamm

Peter Hamm, född 27 februari 1937 i München, död 22 juli 2019 i Tutzing i Bayern, var en tysk poet, essäist och kritiker.

Liv och verk 
Peter Hamm föddes i München. 1940 dog hans mor. Från treårsåldern blev han därför omhändertagen av sina morföräldrar i den sydtyska staden Weingarten i Baden-Württemberg.

1954, blott 17 år gammal, fick han sina första dikter publicerade, i den ansedda, tyska litteraturtidskriften Akzente, senare även i kulturbilagan till Frankfurter Allgemeine Zeitung och i olika antologier. 1958 debuterade han i bokform med Sieben Gedichte. 1962 svarade han tillsammans med Friedrich Ege och Nelly Sachs för en tysk tolkningsvolym av den svenske poeten Artur Lundkvist. Sedan 1964 har han varit kulturredaktör vid Bayerischer Rundfunk.

Hamm är vice ordförande i Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung, vilken han tillhört sedan 1991. Denna akademi ansvarar bland annat för det årliga utdelandet av Tysklands viktigaste litteraturpris, Georg Büchner-priset. Vidare är Hamm medlem av tyska P.E.N. och har länge suttit med i juryn för det internationella litteraturpriset Petrarca-Preis.

Sedan många år är Peter Hamm känd för en bredare tyskspråkig publik som litterär kritiker i ett schweiziskt månadsmagasin för tv kallat Literaturclub. Han har även gjort en mängd litterära dokumentärer och författarporträtt för tv genom åren, exempelvis om Ingeborg Bachmann och Peter Handke. 1978 belönades Hamm med det tyska tv-priset Adolf-Grimme-Preis.  

Sedan mitten av 1980-talet lever Peter Hamm tillsammans med skådespelerskan och läkaren Marianne Koch. De bor i Tutzing på västra stranden av Starnberger See.

Verkförteckning (urval)

Diktsamlingar 
 Sieben Gedichte (Stierstadt: Verlag Eremiten Presse, 1958)
 Der Balken (Hanser Verlage, 1981)
 Welches Tier gehört zu Dir?: eine poetische Arche Noah (Hanser Verlage, 1984)
 Die verschwindende Welt (Hanser Verlage, 1985)
 Den Traum bewahren. Gedichte und Essays (Verlag Robert Gessler, 1989, 1997)

Essäsamlingar 
 Kritik, von wem/für wen/wie (C. Hanser, 1968)
 Der Wille zur Ohnmacht (Hanser Verlage, 1992)
 Aus der Gegengeschichte: Lobreden und andere Liebeserklärungen (Hanser Verlage, 1997)
 Die Kunst des Unmöglichen oder: Jedes Ding hat (mindestens) drei Seiten. Aufsätze zur Literatur (Hanser Verlage, 2007)
 Dort wäre ich gerne geblieben. Om Hermann Lenz och hans Stuttgart. (Warmbronn: Verlag Ulrich Keicher, 2007)
 Pessoas Traum oder "Sei vielgestaltig wie das Weltall!" (Hanser Verlage, 2012)

Samtal 
 Es leben die Illusionen. Samtal med Peter Handke (Göttingen: Wallstein Verlag, 2006)
 „Sind Sie gern böse?" Ett nattligt samtal med Thomas Bernhard hemma hos Bernhard i Ohlsdorf 1977 (Berlin: Suhrkamp, 2011)

Källor

Externa länkar 
 Böcker av Peter Hamm på svenska bibliotek. Libris

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Tyska poeter
Tyskspråkiga poeter
Personer från München
Män
Födda 1937
Avlidna 2019
Terry D. Clark

Terry Doug Clark, född 17 maj 1956, död 6 november 2001, var en amerikan som dömdes för mordet på nioåriga Dena Lynn Gore. Han avrättades av delstaten New Mexico genom giftinjektion. Det var den 58:e avrättningen av mördare år 2001 i USA och 741:a avrättningen av mördare i USA sedan 1976.

Källor

Externa länkar
 Joline Gutierrez Krueger. Two angry neighbors took on a child killer and the law. The Albuquerque Tribune (2001-11-08). Läst 2013-05-25.
 Michael Janofsky, Execution Set In New Mexico Draws Rarity Of a Challenge The New York Times (2001-11-01). Läst 2013-05-25.

Födda 1956
Avlidna 2001
Amerikanska mördare
Män
Personer som blivit avrättade av USA under 2000-talet
Isabelle Carré

Isabelle Carré, född 28 maj 1971 i Paris, är en fransk skådespelare.

Carré har nominerats hela åtta gånger till Césarpriset varav hon vunnit en gång, 2003 i kategorin Bästa kvinnliga huvudroll för sin roll i Zabou Breitmans film Försök att minnas. Carré har även uppmärksammats för sina insatser i filmer som Vansinnigt förälskad (2002) och Franska nerver (2010).

Filmografi i urval

 (röst)

Externa länkar

Levande personer
Kvinnor
Födda 1971
Skådespelare från Paris
Franska skådespelare under 1900-talet
Franska skådespelare under 2000-talet
Blå är den varmaste färgen

Blå är den varmaste färgen (originaltitel: La Vie d'Adèle) är en fransk dramafilm från 2013 i regi av Abdellatif Kechiche. Filmen belönades samma år med Guldpalmen för "Bästa film" vid Filmfestivalen i Cannes, och priset delade Kechiche med huvudskådespelarna Adèle Exarchopoulos och  Léa Seydoux. Den fick Louis Delluc-priset för årets bästa franska film; det var andra gången som Kechiche fick priset, efter Couscous från 2007.

Handling 
Sexton år gammal är Adèle (Adèle Exarchopoulos) övertygad om att det är dags att gå ut och träffa pojkar och drömmer om sin stora kärlek. Hon trodde att hon funnit den i personen Thomas (Jeremie Laheurte), en gåtfull men trevlig ung man. Hon möter emellertid samma dag Emma (Léa Seydoux), en ung kvinna med blått hår, och detta möte förändrar Adèles liv fullständigt. Hon hemsöks varje natt av sina drömmar och mest intima önskningar om Emma. Adèle försöker ignorera sina känslor för att koncentrera sig på Thomas, men hon inser att hon känner attraktion till kvinnor. Hon blottar sin åtrå och vill ha bekräftelse på vad hon betyder som kvinna och som vuxen.

I rollerna 

 Adèle Exarchopoulos – Adèle
 Léa Seydoux – Emma
 Salim Kechiouche – Samir
 Mona Walravens – Lise
 Jérémie Laheurte – Thomas
 Catherine Salée – Adèles mamma
 Aurélien Recoing – Adèles pappa
 Fanny Maurin – Amélie
 Sandor Funtek – Valentin
 Aurélie Lemanceau – Sabine
 Baya Rehaz – Meryem
 Benjamin Siksou – Antoine
 Karim Saidi – Kader
 Alma Jodorowsky – Béatrice

Produktionen 
Inspiration till den lesbiska kärleksfilmen fick Kechiche från den serieromanen Le Bleu est une couleur chaude av den franska författaren och serieskaparen Julie Maroh. Filmen fick nästan enhälligt bifall av pressen i Cannes och blev snabbt en favorit. Filmen hade biopremiär i Frankrike den 9 oktober 2013.

Referenser

Externa länkar 

Franska dramafilmer
Franska filmer baserade på romaner
Franska filmer 2013
HBTQ-relaterad film
Franskspråkiga filmer
Filmer tilldelade Guldpalmen
Filmer baserade på tecknade serier
Guldbaggen för bästa utländska film
Annie Girardot

Annie Girardot, född  25 oktober 1931 i Paris, död 28 februari 2011 i Paris, var en fransk skådespelare. Hon hade en karriär som sträckte sig över fem decennier och under 1970-talet var hon en av Frankrikes mest populära skådespelare.

Biografi
Annie Girardot studerade inledningsvis till barnmorska precis som sin mor, men avbröt studierna. 1949 började hon istället på Rue Blanche-konservatoriet i Paris och hade där högsta betyg. Efter examen engagerades hon 1954 vid Frankrikes nationalteater Comédie-Française och var anställd där fram till 1957. Hon framträdde bland annat i pjäsen La Machine à Ecrire författad av Jean Cocteau. Vid sidan av teatern ägnade hon sig även åt framträdanden i radio, TV och på nattklubbar. Hon filmdebuterade 1956 och gjorde sedan nio franska filmer under fyra år innan det stora genombrottet kom 1960 med rollen som den prostituerade Nadia i Rocco och hans bröder. Ironiskt nog kom genombrottet i en film där hennes röst dubbats till italienska

År 1965 tilldelades Girardot Volpipokalen för bästa kvinnliga skådespelare vid Filmfestivalen i Venedig för sin roll i Marcel Carnés Trois Chambres à Manhattan, baserad på en bok av Georges Simenon. Hon nominerades även fyra gånger till Césarpriset varav hon vann tre. Första vinsten kom 1977 för rollen i En kvinnlig läkares dagbok, 1996 vann hon för Les Misérables och 2002 vann hon för rollen som Isabelle Hupperts krävande mor i Michael Hanekes film Pianisten. När hon mottog det sistnämnda priset brast hon i tårar och sa "Er kärlek får mig att tro att kanske, och jag säger kanske, så är jag inte helt död ännu".

Girardot ansågs ha bredd i sitt skådespeleri då hon uppskattades i såväl seriösa roller som mer farsartade filmer. Under sin långa karriär arbetade hon med regissörer som Claude Lelouch, André Cayatte, Philippe de Broca och Michael Haneke. 

Hon skrev två memoarer, 1989 och 1993.

Privatliv
1962 gifte hon sig med sin motskådespelare från Rocco och hans bröder, Renato Salvatori, tillsammans fick de dottern Giulia Salvatori även hon skådespelare. Girardot och Salvatori förblev gifta fram till hans död 1988. Under det sista decenniet av sitt liv drabbades Girardot av Alzheimers sjukdom och blev ett ansikte utåt för sjukdomen i Frankrike.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Födda 1931
Avlidna 2011
Franska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Paris
Kvinnor
Abdellatif Kechiche

Abdellatif Kechiche (arabiska: عبد اللطيف كشيش ), ibland benämnd Abdel Kechiche, född 7 december 1960 i Tunis, Tunisien, är en fransk-tunisisk regissör, manusförfattare, skådespelare och producent. Han har skrivit och regisserat filmerna Ett fritt land! (2000), L'Esquive (2004), Couscous (2007), Svart Venus (2010) och Blå är den varmaste färgen (2013). För den sistnämnda erhöll han priset Guldpalmen för bästa film på Filmfestivalen i Cannes 2013. 2007 mottog han Louis Delluc-priset för bästa inhemska film för Couscous.
Dessutom har han vunnit två César och blivit nominerad till två.

Filmografi i urval
 (regi och manus)
 (regi)
 (skådespelare)
 (regi och manus)
 (regi och manus)
 (regi och manus)

Externa länkar 

Franska filmregissörer
Franska filmproducenter
Franska skådespelare under 2000-talet
Franska manusförfattare
Personer från Tunis
Tunisiska filmregissörer
Tunisiska skådespelare
Tunisiska manusförfattare
Nalle Valtiala

Nalle Valtiala, född 1938, är en finlandssvensk författare. Valtiala debuterade 1961 med novellsamlingen Landet Marita. Han är far till Robin Valtiala.

Utgivna böcker 
Fiskarkrönika2 (2018)
Ett gram morfin då och då : pastischer från landet bortom lagen (2017)
Rid Söderut med vinden (2016)
Uttis tur (2015)
Humboldts papegoja (2012)
Jonna och mirakelträdet (2010)
Stintas bok (2007)
Anna (2005)
På Korpila gård (2003)
På min mammas gata (1999)
Tang (1995)
Pojken som gick under jorden (1993)
En galen tebjudning (1991)
Narkissos (1988)
Yin och Yang (1987)
Nationens hjälte (1986)
I Mark Twains hjulspår (1982)
Res västerut, unge man! (1978)
Tonga (1974)
Lotus (1973)
Notvarp i Sargassohavet (1972)
Varning för människan (1968)
Äventyret (1965)
Åtta noveller (1963)
Landet Marita (1961)

Födda 1938
Män
Levande personer
Finlandssvenska författare
Författare från Helsingfors
Shangrao

Shangrao, tidigare känd som Jaochow eller Shangrao, är en stad på prefekturnivå i Jiangxi-provinsen i sydöstra Kina. Den ligger omkring 150 kilometer öster om provinshuvudstaden Nanchang. Orten är bland annat känd för Sanqingshans nationalpark, som är belägen på landsbygden utanför staden.

Administrativ indelning
Den egentliga staden Shangrao utgörs av stadsdistriktet Xinzhou, resten av prefekturens yta består av en satellitstad på häradsnivå och av landsbygd som är indelad i tio härad.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juni, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är oktober, med  mm nederbörd.

Källor

WP:Projekt Kina
Premier League 2013/2014

Premier League 2013/2014 var den 22:a säsongen av Premier League och den 122:a säsongen av Englands högsta division i fotboll för herrar. Bland de 20 lagen i serien flyttades Cardiff City, Hull City och Crystal Palace upp från föregående säsongs Football League Championship. De ersatte nedflyttade Reading, Wigan och Queens Park Rangers. I och med Cardiff Citys avancemang från föregående säsong var det första gången två icke-engelska lag deltog i Premier League.

På den sista dagen av säsongen vann Manchester City Premier League med en 2-0-seger över West Ham United, och hamnade på 86 poäng. Liverpool hade siktat in sig för att vinna titeln med två veckor kvar, men en förlust och en oavgjord i två av sina tre sista matcher lämnade laget på andraplats med 84 poäng. Chelsea kom trea, medan 2013 års mästare Manchester United hade en misslyckad säsong och slutade sjua. Norwich City, Fulham, och Cardiff City var de nedersta tre lagen och flyttades ned till Football League Championship. 

Luis Suárez vann skytteligan med 31 mål, och utsågs även till Player of the Season. Målvakterna Wojciech Szczęsny och Petr Čech hade flest hållna nollor med 16 stycken vardera. Tony Pulis i Crystal Palace utsågs till bästa tränare.

Lag

Arenor

Klubbinformation

Tränarförändringar

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Övergångar

Källor

Externa länkar 
 

2013 i Storbritannien
2014 i Storbritannien
Fotbollssäsongen 2013/2014
2013/2014
Uefa Champions League 2013/2014

Uefa Champions League 2013/2014 var den 59:e säsongen av Uefa Champions League, Europas största fotbollsturnering, och den 22:a säsongen sedan den bytte namn från "Europacupen". Finalen, som spelades på Estádio da Luz i Lissabon den 24 maj 2014, vanns av Real Madrid som besegrade Atletico Madrid med 4-1 efter förlängning.

Kvalomgångar

Första kvalomgången
Det första mötet spelades den 2 juli, och det andra mötet spelades 9 juli 2013.

Andra kvalomgången
Det första mötet spelades den 16 och 17 juli, och det andra mötet spelades 23 och 24 juli 2013.

Tredje kvalomgången
Det första mötet spelades den 30 och 31 juli, och det andra mötet spelades 6 och 7 augusti 2013.

Playoff-omgången
Det första mötet spelades den 20 och 21 augusti, och det andra mötet spelades 27 och 28 augusti 2013.

Den 14 augusti 2013 blev Metalist Charkiv från Ukraina diskvalificerade på grund av uppgjorda matcher. Uefa beslöt därmed att PAOK från Grekland skulle få spela Metalist Charkivs matcher i playoff-omgången (då lagen möttes i den tredje kvalomgången.

Gruppspel

Lottningen ägde rum i Monaco den 29 augusti 2013. 32 lag lottades i åtta grupper, fyra lag i vardera grupp.

Matchen mellan Galatasaray och Juventus i grupp B avbröts på grund av hagel och snö på planen. I omspelsmatchen mellan de båda lagen vann Galatasaray med 1–0 efter mål av Wesley Sneijder.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Grupp G

Grupp H

Slutspel

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Finalen spelas den 24 maj 2014 på Estádio da Luz i Lissabon, Portugal.

Referenser

Noter
Teater Åttonde dagen

Teater Åttonde dagen är en svensk dokumentärfilm från 1992 i regi av Joanna Helander och Bo Persson. Filmen skildrar den polska teatergruppen Teatr Osmega Dnia (Teater Åttonde dagen) före, under och efter de politiska förändringar som ägde rum i Östeuropa under 1980-talet.

Filmen tilldelades 1993 pris vid en filmfestival i Pärnu.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Filmer 1992
Polskspråkiga filmer
Polen på film
Svenska 1990-talsfilmer
Carl G. Johansson, porträtt av en vagabond

Carl G. Johansson, porträtt av en vagabond är en svensk dokumentärfilm från 1993 i regi av Mikael Kristersson. Filmen hade biopremiär den 19 mars 1993 på biograf Spegeln i Malmö. 

Filmen följer skärsliparen Carl G när han cyklar omkring på den skånska landsbygden i ur och skur. Han slipar knivar åt folk och får en slant som betalning. Filmen berättar också om hans uppväxt och tidigare arbeten runt om i Sverige.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 1993
Filmer i regi av Mikael Kristersson
Svenskspråkiga filmer
Järnvägsolyckan i Murulla

Järnvägsolyckan i Murulla inträffade den 13 september 1926 i Murulla i New South Wales i Australien då tolv godsvagnar lossnade från ett godståg och krockade med nattåget North West Mail. 27 personer omkom i olyckan.

Referenser 

Murulla
Murulla
1926 i Australien
Transport i New South Wales
New South Wales historia
Den andra stranden

Den andra stranden är en svensk dokumentärfilm från 1993 i regi av Mikael Wiström och Lars Palmgren. Filmen skildrar Wiströms möte med två vänner han inte har sett på 17 år.

Filmen ingår i en svit om tre filmer tillsammans med Compadre (2004) och Familia (2010).

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Filmer 1993
Spanskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Peru på film
Sverige på film
Filmer från Sveriges Television
Filmer i regi av Mikael Wiström
Svenska 1990-talsfilmer
Västra kyrkogården, Kungälv

Västra kyrkogården i Kungälv ligger i dag i stadens centrum, i anslutning till busstationen och Västra Parken. Den ligger i nordväst-sydostlig riktning i en slänt och omgärdas av en granitmur. I kyrkogårdens norra hälft finns mestadels gravvårdar från tidigt 1900-tal, medan nyare vårdar är koncentrerade till dess södra del.

Västra kyrkogården anlades efter ett beslut i allmänna rådstugan 1859 precis utanför den dåtida stadsbebyggelsen och färdigställdes 1864. Den kallades ursprungligen för Nya kyrkogården för att skilja den från Gamla kyrkogården, som den skulle ersätta. Namnbytet till Västra kyrkogården skedde troligtvis på 1910-talet då ytterligare en begravningsplats, Skogskyrkogården, anlades i Kungälv. Ett bårhus uppfördes i kyrkogårdens nordvästra ända på 1940-talet.

Källor

Begravningsplatser i Kungälv
Kungälvs historia
FK Ústí nad Labem

FK Ústí nad Labem är en tjeckisk fotbollsklubb från staden Ústí nad Labem som spelar i Druhá liga. Kända spelare som spelat här är Edin Džeko och Samir Merzić från Bosnien och Hercegovina. FK Ústí nad Labem spelade en säsong, 2010/2011, i Gambrinus liga och har spelat 1952 och 1958/1959 i Tjeckoslovakiens högsta liga. Med Svatopluk Habanec som tränare vann klubben Druhá liga 2011/2012 men flyttades inte upp på grund av att arenan inte uppfyllde alla krav. Habanec själv fick kontrakt med 1. FC Slovácko i den högsta ligan.

Klubbens namn
 1945 – SK Ústí nad Labem 
 1947 – SK Slavia Ústí nad Labem 
 1949 – Sokol Armaturka Ústí nad Labem 
 1950 – ZSJ Armaturka Ústí nad Labem 
 1953 – DSO Spartak Ústí nad Labem 
 1962 – TJ Spartak Ústí nad Labem 
 1977 – TJ Spartak Armaturka Ústí nad Labem 
 1983 – TJ Spartak PS Ústí nad Labem 
 1984 – TJ Spartak VHJ PS Ústí nad Labem 
 1991 – FK Armaturka Ústí nad Labem 
 1994 – FK GGS Arma Ústí nad Labem 
 1999 – Sammanslagning med FK NRC Všebořice (samma namn som tidigare)
 2001 – MFK Ústí nad Labem  
 2006 – FK Ústí nad Labem

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

u
u
Kärlekens himmelska helvete

Kärlekens himmelska helvete är en svensk film från 1993 i regi av Agneta Fagerström-Olsson och med manus av Staffan Göthe. I rollerna ses bland andra Agneta Ahlin, Krister Henriksson och Asko Sarkola.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan den 4 juni och 14 augusti 1992 i Norrbotten med John O. Olsson som fotograf. Filmen premiärvisades den 17 september 1993 på biografer i Kalix, Luleå, Kiruna och Haparanda.

Filmen fick ett blandat mottagande av kritikerna.

Handling 
Ett stort bröllop mellan Kickan och Ritz planeras i skärgården. På den efterföljande festen konsumeras stora mängder alkohol, vilket leder till uppgörelser och självrannsakningar. Festen slutar dock med försoning och bröllopsparet kan lämna ön i helikopter.

Rollista (urval) 
 Johan Hägglund – Manfred
 Marita Nordberg – Momma
 Asko Sarkola – Eilert
 Rolf Skoglund – Tage
 Rea Mauranen – Ingrid
 Charles Barton – Jules
 Agneta Ahlin – Kicki
 Krister Henriksson – Ritz
 Lars Göran Lakke Magnusson – Ritz' bror
 Marianne Mörck – Geo-Geo
 Rolf Degerlund – Owe
 Lars Lindström – Dennis
 Göran Forsmark – Lars
 Sara Arnia – Hjördis
 Heinz Hopf – Carl
 Peter Widén – von Scherling
 Margareta Gudmundson – prästen
 Petter Sivlér - Den lilla grabben

Referenser 

Svenska filmer 1993
Svenska 1990-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Norrland på film
Filmer från Svenska Filminstitutet