kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fabiola Gianotti

Fabiola Gianotti, född den 29 oktober 1960 i Rom, är en italiensk partikelfysiker, till och med 2013 talesperson för Large Hadron Collider (LHC)s ATLAS-experimentet vid CERN i Schweiz. Hon har blivit vald till generaldirektör (första kvinnan) för CERN-laboratoriet med start den 1 januari 2016.

Biografisk not   
Hennes far är geolog från Piemonte och modern professor i litteratur från Sicilien. Under gymnasietiden efter att ha läst en biografi om Marie Curie och Einsteins förklaring av den fotoelektriska effekten, började intressera sig för naturvetenskap, speciellt fysik. Inspirerad av Carlo Rubbias Nobelpris 1984, kom hon att satsa på en Ph.D. i experimentell sub-nukleär fysik från Milanouniversitetet, Italien. Gianotti började vid CERN 1987 med arbeten på flera experiment inklusive UA2-experimentet och ALEPH vid Large Electron–Positron Collider (LEP),  LHC:s föregångare vid CERN. Hennes doktorsavhandling handlade om dataanalys för UA2-experimentet.

Gianotti är även en utbildad pianist med professionellt musikerdiplom från  Milanokonservatoriet.

Fortsatt forskarkarriär 
Gianotti började arbeta med flytande-argon kalorimetri vid LHC 1990 och fortsatte med det på ATLAS, när det samarbetet startade 1992. Hon sysslade även med LEP2:s sökande efter supersymmetri mellan 1996 och 2000.

Efter 18 års forskningsarbete vid CERN blev Gianotti ATLAS-experimentets talesperson och samordnare med ansvar för laboratoriets strategiska planering. Den 4 juli 2012, vid International Conference on High Energy Physics, tillkännagav Gianotti för internationella media att en grupp vid CERN hade upptäckt den partikel, Higgs boson, som partikelfysikens Standardmodellen förutsagt.

I början på maj 2013 var hon i Sverige och presenterade senaste resultat från LHC för KVA, som visar att det man hittade vid 125 GeV verkligen är Higgs boson.

Referenser

Externa länkar 
 ATLAS-experimentet
 Large Hadron Collider webbplats 
  https://web.archive.org/web/20141103024507/https://breakthroughprize.org/news/news3
  http://www.nbi.ku.dk/english/news/news13/fabiola-gianotti-awarded-the-niels-bohr-institute-medal-of-honour/
  http://press.web.cern.ch/press-releases/2014/11/cern-council-selects-next-director-general
  http://www.nature.com/nphys/journal/v8/n8/full/nphys2404.html
  http://www.nature.com/news/higgs-hunter-will-be-cern-s-first-female-director-1.16287 Lecture Archive Project)]
 Fabiola Gianottis profil vid Accademia dei Lincei

Födda 1960
Levande personer
Italienska fysiker
Partikelfysiker
Kvinnor
Personer verksamma vid CERN
Maria-Lovisaorden

Maria-Lovisaorden () är en spansk orden för kvinnor instiftad i en klass den 21 april 1792 av kung Karl IV (hans gemål var Maria Lovisa av Parma). Orden förlänas av drottningen åt högadliga damer mot förpliktelse att ägna sig åt fromma verk.

Referenser

Spanska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1792
Maria-Viktoriaorden

Maria-Viktoriaorden () är en spansk orden instiftad den 7 juli 1871 av kung Amadeus för utmärkta förtjänster inom vetenskap, litteratur och industri. Orden upphörde att utdelas sedan kungen 1873 lämnat landet.

Referenser

Spanska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1871
Nordöstra USA

Nordöstra USA () eller bara Nordöst () är en region i USA. Den är en av de regioner som officiellt definieras enligt United States Census Bureau.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Connecticuts geografi
Maines geografi
Massachusetts geografi
New Hampshires geografi
Delstaten New Yorks geografi
Pennsylvanias geografi
Regioner i USA
Rhode Islands geografi
Vermonts geografi
Takovoorden

Takovoorden var en serbisk orden i fem klasser instiftad den 22 maj 1865 av furst Mihajlo Obrenović III. Orden instiftades vid 50-årsjubileet av andra serbiska upproret mot det Osmanska riket som hade börjat i Takovo, Serbien. Orden upphävdes 1903.

Referenser

Serbiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1865
Västra USA

Västra USA (), alternativt den amerikanska västern () eller bara västern (), är ett begrepp som traditionellt syftat på de västliga delstaterna i USA. Eftersom USA expanderat västerut sedan bildandet, har betydelsen ändrats med årens lopp. Ofta säger man att Mississippifloden utgör gränsen mellan väst och öst.

Naturen består främst av platåer, slätter och skogstäckta berg. Under 2000-talet räknas ofta även delstaterna vid Klippiga bergen och Great Basin till västra USA.

Se även
USA:s västkust

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Alaskas geografi
Arizonas geografi
Colorados geografi
Hawaiis geografi
Idahos geografi
Kaliforniens geografi
Montanas geografi
Nevadas geografi
New Mexicos geografi
Oregons geografi
Utahs geografi
Washingtons geografi
Regioner i USA
Vita örns orden (Serbien)

Vita örns orden var en orden i fem klasser instiftad den 23 januari 1883 av kung Milan I av Serbien. Ordenstecknet utgjordes av serbiska riksvapnet. Den instiftades samtidigt som Sankt Savaorden och tilldelades serbiska och jugoslaviska medborgare för prestationer i fred eller krig, eller för särskilda förtjänster till kronan, staten och nationen. Orden upphörde att utdelas 1945 i och med slutet av monarkin.

Referenser

Externa länkar

Serbiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1883
Sankt Savaorden

Sankt Savaorden var en orden i fem klasser instiftad den 23 januari 1883 av kung Milan I av Serbien. Orden utdelas för upplysning, vetenskap, litteratur och konst. Den uppkallades efter biskop Sava (d. 1237), den serbiska kyrkans organisatör.

Referenser

Externa länkar

Se även
Vita örns orden (Serbien)

Serbiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1883
Karageorgevitjs stjärnas orden

Karageorgevitjs stjärnas orden () var en serbisk orden i fyra klasser instiftad den 1 januari 1904 av kung Peter I. 

Den militära versionen instiftades den 28 maj 1915 (Karageorgevitjs stjärnas orden med svärd). Orden upphävdes att utdelas efter att Socialistiska förbundsrepubliken Jugoslavien etablerades efter andra världskriget, och återinstiftades i Serbien 2009. Det är nu den högsta civila utmärkelsen som utdelas av Republiken Serbien.

Referenser

Serbiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1904
Intern rekonstruktion

Intern rekonstruktion (även inomspråklig rekonstruktion och inre rekonstruktion) är en språkvetenskaplig metod för att härleda ett språks historiska förstadier. Till skillnad från den komparativa metoden utgår härledningen från former i en enskild språkvarietet, utan att inbegripa jämförelser med material från ytterligare språk eller dialekter.

Utgångspunkter 
Intern rekonstruktion utgår oftast från morfologisk variation, men det finns flera andra möjliga utgångspunkter, till exempel morfologiska mönster och reliktfomer.

Morfologisk variation 
Första raden i följande tablå visar några ändelser ur latinets tredje konjugation. I normalfallet läggs ändelserna till verbets stam som i exemplet 'plocka' på andra raden, men det finns flera undantag, liknande exemplet 'skriva' på tredje raden, där stammens slutkonsonant ändras. Genom intern rekonstruktion sluter vi oss till att 'skriva', i ett tidigare stadium, hade de regelbundna formerna *scribsi, *scribtum samt att en fonologisk regel medfört att b blev tonlöst framför konsonanter som s.

Morfologiska mönster 
Det engelska ordet luck, på första raden i följande tablå, ingår i ett morfologiskt mönster med avledningarna lucky, luckless och luckiness. På den andra raden återfinns, vad som ser ut som liknande avledningar för ett annat ord, men där motsvarande stam inte förekommer som självständigt ord i det moderna språket. Med hjälp av intern rekonstruktion kan vi härleda *hap från ett tidigare språkstadium.

Reliktfomer 
Reliktformer är ”språkliga kvarlevor som är bundna till mycket begränsade kontexter”.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 

Historisk lingvistik
En tjej i rött

En tjej i rött (engelska: The Woman in Red) är en amerikansk komedifilm från 1984 i regi av Gene Wilder. I huvudrollerna ses Wilder, Charles Grodin, Gilda Radner, Joseph Bologna, Judith Ivey och Kelly LeBrock.
Stevie Wonder sjöng in "I Just Called to Say I Love You" till filmen och erhöll en Oscar för bästa sång.

Rollista i urval 
 Gene Wilder - Theodore Pierce
 Kelly LeBrock - Charlotte
 Gilda Radner - Ms. Milner
 Charles Grodin - Buddy
 Joseph Bologna - Joe
 Judith Ivey - Didi Pierce
 Michael Huddleston - Michael
 Arthur Bailey - Jocko
 Kyra Stempel - Missy Pierce
 Robin Ignico  - Becky Pierce
 Viola Kates Stimpson - Mama Dell

Externa länkar 
 
 

Filmer 1984
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Ängsfiltbi

Ängsfiltbi (Epeolus variegatus) är en art i insektsordningen steklar som tillhör familjen långtungebin och släktet filtbin.

Beskrivning 
Ett litet bi på 7 till 8 mm längd med svart grundfärg och med vita, filtartade fläckar i flera rader på bakkroppens rygg och sidor. Mellankroppen är tydligt välvd och svart med undantag av det bakre, mörkröda partiet. Benen är rödaktiga.

Ekologi 
Ängsfiltbiet förekommer på många biotoper, som saltängar, klitter, stenmark, hedmark och gles skog. Den äter nektar från blommor ur ett flertal familjer som korgblommiga växter, flockblommiga växter, kransblommiga växter, ärtväxter, rosväxter och ranunkelväxter. Flygperioden är normalt från juni till augusti; den form som lägger sina ägg i bon hos sidenbiet Colletes halophilus flyger dock senare, mitten av augusti till mitten av oktober. Biet är en boparasit; det lägger sina ägg i sidenbibon, där larverna lever av värdlarvens föda. Besökta sidenbin är väggsidenbi, ljungsidenbi samt den ovan nämnda Colletes halophilus.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Syd- och Mellaneuropa norrut upp till England (ett fynd finns dock från södra Skottland) och södra Finland. I Sverige finns den i Götaland och Svealand med undantag för västra Småland och Gotland. Den är dock lokalt utdöd i Halland, Östergötland och  Dalarna, men de existerande populationerna är klassade som livskraftiga ("LC").

Referenser 

Bin
Insekter i palearktiska regionen
Italienska Östafrika

Italienska Östafrika () var en italiensk besittning som skapades  1 juni 1936. Den bestod av det samma år av Italien intagna Kejsardömet Etiopien samt de italienska kolonierna Italienska Eritrea och Italienska Somaliland. Italiens kung Victor Emanuel III utnämndes till kejsare. 

I augusti 1940, under andra världskriget, intog och annekterade Italien även Brittiska Somaliland, som britterna dock återerövrade 1941. Samtigt intog britterna det övriga Italienska Östafrika. Kejsardömet Etiopien och Brittiska Somaliland återskapades, medan Italienska Somaliland och Eritrea hamnade under brittisk administration. 

Italienska Somaliland övergick 1950 till att bli ett FN-område under italiensk förvaltning. Det slogs samman 1960 med den kortlivade staten Staten Somaliland, efterföljare till Brittiska Somaliland, och bildade det självständiga landet Somalia. 

År 1952 ingick Eritrea i en federation med Etiopien.

Källor
Encyclopaedia Britannica Italian Somaliland, Italian East Africa

Fotnoter

Afrika under 1930-talet
Afrika under 1940-talet
Eritreas historia
Etiopiens politiska historia
Historiska länder och riken i Afrika
Historiska monarkier
Somalias historia
Stater och territorier bildade 1936
Stater och territorier upplösta 1941
Östafrika
Italien under 1930-talet
Italien under andra världskriget
Italienskspråkiga länder och territorier
Ernst Melkersson

Ernst Gustaf Melkersson, född 22 januari 1898 i Örebro, död 2 december 1932 i Göteborg, var en svensk läkare. Han beskrev 1928 det som senare kom att kallas Melkersson-Rosenthals syndrom.

Efter studentexamen i Örebro 1916 blev Melkersson medicine kandidat i Uppsala 1919, medicine licentiat i Stockholm 1924 och medicine doktor med docentbetyg i Uppsala 1932. Han var underläkare vid Solna sjukhem 1922–23, e.o. amanuens, t.f. poliklinikföreståndare och t.f. amanuens vid Serafimerlasarettets nervklinik 1923–24, assistentläkare vid Sahlgrenska sjukhusets i Göteborg medicinska avdelning 1924–25, extra läkare där 1925, amanuens på samma avdelning 1926–28, blev andre läkare där 1929 och var t.f. överläkare där oktober 1932.

Källor

Svenska neurologer
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1898
Avlidna 1932
Män
Läkare från Örebro
Svenska läkare under 1900-talet
Svenska Sjö

Svenska Sjö AB grundades 1982 och är ett företag för försäkring av fritidsbåtar. Det drivs gemensamt av svenskt båtlivs huvudorganisationer: Svenska Båtunionen, Svenska Seglarförbundet, Svenska Kryssarklubben samt organisationerna Saltsjön-Mälarens Båtförbund, Kungliga Motorbåt Klubben, Kungl. Svenska Segel Sällskapet och Navigationssällskapet. Huvudman är Båtorganisationernas Försäkringskommitté, där var och en av de nämnda organisationerna är representerad.

Verksamheten startade 1967 då försäkringar tecknades genom båtklubbarna. Sedan 1982 tecknas de hos Svenska Sjö AB. Idag, 2013, är fler än 50 000 fritidsbåtar försäkrade i "Båtorganisationernas Egen Försäkring", som därmed är en av de största på den svenska marknaden.

Försäkringsgivare är sedan 2014 Trygg-Hansa.

Externa länkar
officiell webbplats

Svenska försäkringsförmedlare
Högspänningen

Högspänningen är en åkattraktion i nöjesparken Liseberg i Göteborg. Attraktionen är placerad i området Kaninlandet och invigdes samtidigt som området när Liseberg öppnade för sommarsäsongen den 27 april 2013.

Beskrivning
Attraktionen är tillverkad av tyska Metallbau Emmeln. Attraktionen består av ett torn med ett hjul på varje sida. Hjulen är 3,45 meter i diameter och på varje hjul hänger tre gondoler med plats för 4-6 passagerare. Totalt har attraktionen alltså sex gondoler. Gondolerna roterar runt den axel där de hänger från hjulet, som i sin tur roterar så att gondolerna roterar likt i ett pariserhjul. Hjulen åker dessutom uppåt och neråt på sidorna av tornet, och även tornet roterar. Således påverkas passagerarna av fyra olika rörelser. Se videoklippet nere till höger för att se hur attraktionen rör sig.

Attraktionen finns med olika utseende i olika nöjesparker, bland annat kan tornet vara designat som en giraffhals, raket eller en trädstam. På Liseberg har tornet smyckats med trattar och rör för att smälta in med det steampunkinspirerade uppfinnartemat i Kaninlandet. Gondolerna har smyckats med modeller av elektroniska resistorer för att knyta an till namnet Högspänningen.

Bilder

Se även 

 Kaninlandet

Referenser

Externa länkar
Högspänningen på Lisebergs webbplats.

Åkattraktioner på Liseberg
Burgeskatten

Burgeskatten är ett skattfynd från tidig medeltid, påträffad vid plöjning av ett änge i Burge, Lummelunda socken, Gotland. Skattfyndet var då det påträffades den dittills största silverskatten på Gotland.

1964 påträffade lantbrukaren Per Anders Croon i samband med plöjning av ett 20 år tidigare uppodlat änge tre silvermynt. Myntfyndet anmäldes aldrig och mynten förkom senare. 16 augusti 1967 plöjde Croon åter samma åker då plogen krossade ett bronskärl med mynt och silverföremål.

Skattfyndet som väger 10,369 kilo består mestadels av skrotsilver, barrer och tackor. På dessa har man funnit kyrilliska bokstäver ristade vilka visar silvrets östliga ursprung. Vidare ett antal smycken, de flesta styckade och tydligt avsedda att smältas ned. Därtill sju armringar. Skatten består även av ungefär 3.000 mynt.

Av mynten är huvuddelen tyska mynt. 30 orientaliska mynt återfinns i skatten, det äldsta från 584, det yngsta från 999. 129 av mynten stammar från England och Irland och är präglades 979-1128(31). De tyska mynten är 2.528 hela, 111 halva och 97 fragmenterade mynt. Omkring 30 av de tyska mynten kan dateras till 900-talet, men huvuddelen hör till slutet av 1000-talet och början av 1100-talet. Ett mynt präglat för pfalzgreve Fredrik II av Sommerschenburg 1140-45 utgör slutmynt och daterar skattens äldsta möjliga nedläggningsår. Avsaknaden av Gotlandspenningar antyder att skatten troligen nedlagts kort därefter. Av de tyska mynten här runt 48 % präglade i Goslar, tillsammans med andra niedersachsiska städer som Halberstadt, Quedlinburg, Magdeburg, Braunschweig, Hildesheim, Gittelde, Bremen, Merseburg och Alt-Lübeck.

Fyndomständigheterna talade för att fyndplatsen var en förhistorisk husgrund, och efter att provschakt grävts i änget påträffades flera forntida husgrunder. 1970-71 genomfördes arkeologiska av husgrunderna, med fynd som huvudsakligen härrörde från sen vikingatid - tidig medeltid.

Källor 

 Gotlands största silverskatt, Erik Nylén, i Gotländskt Arkiv 1969.

Fornfynd i Sverige
Fornfynd från medeltiden
Gotlands historia
1964 i Sverige
Vetenskapsåret 1964
City Slang

City Slang är ett tyskt skivbolag grundat 1990 av Christof Ellinghaus. De distribueras av Universal Music Group och har sin genreinriktning inom rock och pop.

Artister

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Skivbolag och skivmärken bildade 1990
Tyska skivbolag och skivmärken
Jonasson

Jonasson är ett vanligt svenskt efternamn som kan stavas på något olika sätt. Den 31 december 2019 var det följande antal personer i Sverige med stavningsvarianterna
 Jonasson 8 333
 Jonason 150
 Jonazon 16
 Jónasson 13

Tillsammans med 8 personer som stavade namnet på andra sätt blir detta 8 520 personer, vilket ger namnet plats nummer 100 på listan över Sveriges vanligaste efternamn. Namnet var ursprungligen ett patronymikon med betydelsen Jonas son.

Personer med namnet Jonasson eller med varianter av detta namn

A
 Ally Disa Jonasson (1902–1959), konstnär
 Alvar Jonasson (1917–1997), konstnär, journalist och tidningstecknare
 Anders Jonason (1925–1993), författare och översättare
 Arne Jonasson (född 1960), musiker
 Aron Jonason (1838–1914), fotograf, journalist, kåsör

B
 Bernt Jonasson (1936–2014), konstnär
 Bertil Jonasson (1918–2011), lantbrukare och politiker
 Birger Jonasson (född 1938), konstnär och tecknare
 Bitte Jonason Åkerlund (född 1944), skulptör
 Bo Jonasson (1917–2005), proletärförfattare

C
 Christer Jonasson Tolv (född 1951), musiker och låtskrivare

D
 David Jonason (1894–1975), sportjournalist och författare

E
 Emanuel Jonasson (1886–1956), kompositör och musiker

G
 Gull-Britt Jonasson (född 1951), ägare och koncernchef i Finja betong

H
 Helena Jonason (född 1964), musikalartist
 Hermann Jónasson (1896–1976), Islands statsminister i två perioder
 Håkan Jonasson (född 1969), fotbollsdomare

J
 Johan Jonason (född 1970), regissör och manusförfattare
 Johan Jonasson (född 1966), gymnast
 Jonas Jonasson, flera personer
 Jónas Jónasson (1856–1918), isländsk författare
 Jonas Jonasson (författare) (född 1961), svensk journalist och författare
 Jonas Jonasson (musiker) (född 1967)
 Jonas Jonasson i Rasslebygd (1821–1908), hemmansägare och politiker
 Jonas Jonasson i Gullaboås (1817–1895), hemmansägare och politiker
 Jonas Jonasson Bronk (1600–1643), svensk-amerikan, skall ha gett namnet till Bronx
 Jonas Severin Jonasson, dansbandsledare känd som "Stubb-Jonas"

K
 Kerstin Jonasson (1941–2019), professor i romanska språk

L
 Lars Jonasson Montin (1723–1785), linnélärjunge, botanist och läkare
 Lennart Jonasson (född 1927), målare

M
 Mats Jonasson (född 1945), glasformgivare och tecknare
 Måns Jonasson (född 1974), författare, föreläsare och musiker

N
 Niclas Jonasson (född 1976), orienterare

O
 Olof Jonasson (1894–1965), geograf och ekonom
 Olof Jonasson Wiström (1666–1720), bildhuggarmästare och målare, tecknare och skulptör
 Olov Jonason (1919–2007), författare och översättare

S
 Stig Jonasson (född 1934), översättare och redaktör
 Sven Jonasson (1909–1984), fotbollsspelare

T
 Teddy Jonasson (född 1958), friidrottare (mångkamp)
 Thomas H. Jonasson (född 1988), speedwwayförare

V
 Vincent Jonasson (1915–1987), sångare, kompositör, textförfattare, skådespelare

Källor 

Svenska efternamn
Sonnamn
Martinsson

Martinsson är ett vanligt svenskt efternamn som kan stavas på något olika sätt. Den 31 december 2019 var det följande antal personer i Sverige med stavningsvarianterna
 Martinsson 9 045
 Martinson 171
 Marthinsson 37
 Marthinson 8
 Marthinzon 2
 Martenson 2

Tillsammans med 5 personer som stavar sitt namn på andra sätt blir detta 9 270 personer, vilket ger namnet plats nummer 90 på listan över Sveriges vanligaste efternamn. Namnet var ursprungligen ett patronymikon med betydelsen Martins son.

Personer med efternamnet Martinsson eller varianter av detta namn
 Anders Martinsson (1930–1983), paleontolog
 Anders Martinsson (kyrkomålare), kyrkomålare under 1500-talet

 Barbro Martinsson (född 1935), längdskidåkare
 Bo Martinsson (1922–1999), advokat och politiker
 Börje Martinsson (född 1931), konstnär

 Cassandra Martinsson (född 1995), basketspelare

 Eric Martinsson (född 1992), ishockeyspelare
 Erik Martinsson (född 1996), kortdistanslöpare

 Fredrik Martinsson (född 1997), fotbollsspelare

 Gunnar Martinsson (1924–2012), landskapsarkitekt

 Harry Martinson (1904–1978), författare
 Helena Martinsson (född 1969), operasångerska
 Herman Martinsson (1834–1915), skådespelare och frälsningsofficer

 Indrek Martinson (1937–2009), estnisk-svensk fysiker

 Jörgen Martinsson (född 1935), skulptör och målare

 Katarina Martinson (född 1981), näringslivsperson

 Linnéa Martinsson (född 1988), artist känd som Lune 
 Leslie H. Martinson (1915–2016), amerikansk regissör

 Martin Martinsson (1913–1998), traditionell sångare
 Mattias Martinsson; flera personer
 Mattias Martinson (lovsångsledare) (född 1971)
 Mattias Martinson (teolog) (född 1970), teolog och professor
 Mikael Martinsson (född 1966), fotbollsspelare
 Mikael Martinsson (backhoppare) (född 1968), backhoppare

 Moa Martinson (1890–1964), författare

 Patrik Martinsson (född 1967), skådespelare, sångare och musikalartist

 Roland Poirier Martinsson (född 1962), författare, debattör och filosof
 Rolf Martinsson (född 1956), tonsättare

 Serge-Junior Martinsson Ngouali (född 1992), svensk fotbollsspelare
 Sonja Martinsson (1934–2013), sångare och låtskrivare, medlem av Göingeflickorna
 Sven Martinson (1930–2015), författare

 Thomas Martinson (född 1949), brottmålsadvokat
 Tommy Martinsson (född 1956), professor i cancergenetik

 Örjan Martinsson (1936–1997), fotbollsspelare

Fiktiva gestalter
 Rebecka Martinsson, advokat i svensk TV-serie

Källor 

Svenska efternamn
Sonnamn