kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernie Russell

Ernest "Ernie" Russell, född 21 oktober 1883 i Montreal, Quebec, död 23 februari 1963 i Montreal, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare. Ernie Russell spelade för Montreal AAA i CAHL och för Montreal Wanderers i ECAHA och NHA åren 1904–1914.

Ernie Russell var en offensiv stjärnspelare i ett Montreal Wanderers som vann fyra Stanley Cup åren 1906, 1907, 1908 och 1910.

Russell valdes in i Hockey Hall of Fame 1965.

Statistik
CAHL = Canadian Amateur Hockey League, ECAHA = Eastern Canada Amateur Hockey Association

Statistik från hockey-reference.com

Referenser

Födda 1883
Avlidna 1963
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Wanderers
Spelare i Montreal HC
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Idrottare från Montréal
Arthur Lewin-Funcke

Arthur Wilhelm Otto Lewin-Funcke, ursprungligen Levin, född 9 november 1866 i Niedersedlitz (nu en del av Dresden), död 16 oktober 1937 i Berlin, var en tysk skulptör.

Lewin-Funcke var ursprungligen elfenbenssnidare och influerades av Stephan Sinding. Han grundade efter studieresor i Italien och Frankrike en konstskola för måleri och skulptur i Berlin. Bland Lewin-Funckes främsta arbeten märks Danserska (1903, Königliches Schloss, Berlin), Moder (1908, Metropolitan Museum of Art, New York) samt Gående blind.

Källor

Noter

Tyska skulptörer
Skulptörer under 1900-talet
Tyska konstnärer under 1900-talet
Födda 1866
Avlidna 1937
Män
Svensk uppslagsbok
Georg Marius Reinald Levinsen

Georg Marius Reinald Levinsen, född den 23 januari 1850 i Hørsholm, död den 9 augusti 1914, var en dansk zoolog.

Levinsen blev candidatus magisterii 1874, assistent och senare inspektor vid zoologiska museet i Köpenhamn. Han behandlade i sina skrifter huvudsakligen den nordiska och arktiska havsfaunan. Levinsens viktigaste arbete är Morphological and systematical studies on Cheilostomatous Bryozoa.

Källor

Noter 

Danska zoologer
Danskt museifolk
Zoologer under 1800-talet
Zoologer under 1900-talet
Danska forskare under 1800-talet
Danska forskare under 1900-talet
Personer från Hørsholm
Födda 1850
Avlidna 1914
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Lennart Bernesjö

Lennart Ingemar Bernesjö, född 23 oktober 1920 i Göteborg, död 24 januari 2013 i Arvika, var en svensk litteraturkritiker, författare, litteraturvetare och lärare. Han var verksam som litteraturkritiker i Arvika Nyheter från slutet av 1960-talet till 2012 och producerade cirka 3 000 bokrecensioner. Bernesjö är gravsatt i askgravlunden på Arvika kyrkogård.

Bibliografi 
 Ur Stig Dagermans diktning. Norstedts 1964
 Värmländska diktarhem. NWT 1968 
 Värmländska diktarporträtt. NWT 1972 
 Gustaf Fröding. Ur en tidningsmans anteckningar (tillsammans med Reidar Nordenberg). Norma 1990
 Från Dahl till Berg. Föreningen för Värmlandslitteratur 1991
 Jösse kontrakt (Stiftshistoriska sällskapet 1995)

Priser och utmärkelser 
 Arvikas kulturstipendium, 1991
 Föreningen för Värmlandslitteraturs stipendium ur Bengt Axelssons kulturfond, 1994.
 Frödingmedaljen, 2001

Referenser 

Födda 1920
Avlidna 2013
Män
Svenska litteraturkritiker
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska lärare under 1900-talet
Författare från Göteborg
Lärare från Göteborg
Svenska litteraturvetare under 2000-talet
Jukeboxmusikal

En jukeboxmusikal är en musikal på scen eller film, vars sångnummer och musik är kända sen tidigare, motsats till att de skrivits för ändamålet att vara med i musikalen/musikalfilmen. Låtarna har vanligtvis en gemensam nämnare, till exempel att de är skrivna för eller åtminstone framförda av en och samma artist eller musikgrupp. 

Låtarna sätts ihop i ett dramatiskt sammanhang, ibland som en biografisk historia om artisternas liv, men det kan också vara så att handlingen inte har någon som helst koppling till originalartisten. Flera jukeboxmusikaler har varit relativt framgångsrika (till exempel Buddy - The Buddy Holly Story, en musikal om Buddy Hollys liv som spelades på West End i 13 år mellan 1989 och 2003). Ett annat exempel på jukeboxmusikal är Mamma Mia!, baserad på musik av Abba.

Kritikernas mottagande av jukeboxmusikalen har varit delat, med den vanligaste kritiken att det blir en tävling om hur många låtar manusförfattarna lyckas väva in i berättelsen. Vissa jukeboxmusikaler, som Lennon and Good Vibrations har varit total flopp både ekonomiskt och hos kritikerna. Andra, till exempel Jersey Boys och All Shook Up har hyllats och blivit populära både bland artisternas fans och kritikerna.

Begreppet "jukeboxmusikal" myntades först under 1940-talet syftande på spelfilmer som i det stora byggde på hitlåtar. Exempel på dessa är Jam Session (1944), Rock Around the Clock (1956), Juke Box Rhythm (1959), och Yeah! Yeah! Yeah! (1964).

Referenser 

Musikal
Joseph Lewinsky

Joseph Lewinsky, född 20 september 1835 i Wien, död där 27 februari 1907, var en österrikisk skådespelare.

Lewinsky debuterade 1855 i Wien och var sedan anställd bland annat i Brünn och från 1858 vid Burgteatern i Wien, där han senare också verkade som regissör. Lewinsky var en fantasifull karaktärsskådespelare med flammande temperament, bunden av virtuos teknik. Bland hans roller märks Kung Lear, Richard III, Jago i Othello, Shylock i Köpmannen i Venedig, Tartuffe, Harpagon i Den Girige, Nathan den vise, Mefistofeles i Faust, Filip II i Don Carlos och Berent i Ett handelshus.

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Österrikiska teaterregissörer
Österrikiska skådespelare under 1800-talet
Personer från Wien
Födda 1835
Avlidna 1907
Män
Svensk uppslagsbok
Rickard Wissman

Rickard Wissman är född 4 januari 1980 i Helsingborg men uppväxt och bosatt i Stockholm. Han är innebandydomare på elitnivå och dömer med Thomas Andersson Svenska Superligan för herrar.  Tillsammans har de utsetts till årets domare tre gånger  och dömt tre SM-finaler, tre VM  och tre Champions Cup-finaler .

Rickard Wissman är utbildad till officer i Försvarsmakten med grundtillhörighet i Amfibiekåren och har varit anställd vid Högkvarteret som Public Affairs Officer. Han har tjänstgjort i Afghanistan och har bland annat arbetat som kommunikationschef för den nordiska stridsgruppen Nordic Battlegroup och försvarsmaktsövningen Aurora 17.

Källor 

Födda 1980
Svenska innebandydomare
Män
Levande personer
Idrottare från Helsingborg
Katia Elliott

Katia Valentina Elliott, under en period Elliott Bendz, född 23 april 1970 i Santiago de Chile, är en svensk journalist. Katia Elliott blev känd för tv-publiken som programledare för Go'kväll år 2002. Sedan januari 2022 är hon programledare för Aktuellt. 

Elliott är utbildad tandläkare med examen från Karolinska Institutet. Hon har även studerat journalistik vid Stockholms universitet.

Referenser 

Födda 1970
Kvinnor
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska TV-programledare
Personer från Santiago de Chile
Svenska tandläkare under 2000-talet
Alumner från Karolinska Institutet
Alumner från Stockholms universitet
Margaret Ballinger

Margaret Ballinger, född 1894, död 1980, var en sydafrikansk politiker. Hon gjorde sig känd för sitt motstånd mot apartheid och kallades "De svartas drottning". Hon var medlem av Sydafrikas parlament som representant för Östra Kapprovinsen 1937-1960 och grundare och partiordförande för Sydafrikas Liberala Parti 1953-1968. 

Hon studerade vid Oxfords universitet (Somerville College). 

Till skillnad från andra liberala parlamentariker vid samma tid, exempelvis Helen Suzman, valdes Ballinger in med stöd av svarta väljare då dessa tilläts rösta fram tre (vita) parlamentariker att företräda sina intressen. Därför förlorade hon också sitt mandat då det styrande Nationalistpartiet drog in den svarta politiska representationen 1960.

Referenser

Kvinnor
Födda 1894
Avlidna 1980
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Apartheidmotståndare
Alumner från Oxfords universitet
Rina Venter

Rina Venter, född 1938, är en sydafrikansk läkare politiker. 

Hon var hälsominister i F. W. de Klerks regering 1989-1994. Hon var den första av sitt kön att bli minister i Sydafrika. Under sin tid som minister genomförde hon avskaffandet av apartheid i landets sjukhus.

Referenser

Födda 1938
Sydafrikas hälsoministrar
Kvinnor
Levande personer
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Yngve Östborn

Yngve Östborn, född 15 juni 1919 i Österslövs församling, Kristianstads län, död 29 juni 2000 i Björnlunda, var en svensk arkitekt. 

Efter studentexamen i Hässleholm 1938 och arkitektexamen vid Chalmers tekniska högskola 1946 anställdes Östborn samma år vid Landsbygdens Byggnadsförening i Lund, blev stadsarkitekt i Ljungby stad 1948, i Visby 1950, i Katrineholm 1953 och blev distriktsarkitekt i Sunnerbo härad 1957. Han bedrev egen arkitektverksamhet i Katrineholm från 1959.

Han var morfar till Dogge Doggelito.

Källor

Noter

Externa länkar
Nationell arkivdatabas: Östborn, Yngve

Svenska arkitekter under 1900-talet
Ljungbys stadsarkitekter
Visbys stadsarkitekter
Katrineholms stadsarkitekter
Födda 1919
Avlidna 2000
Män
Personer från Österslövs socken
Coropuna



Coropuna (Nevado Coropuna) är det tredje högsta berget i Peru, med en höjd av 6 425 m ö.h. Det ligger ungefär 150 km nordväst om Arequipa, Perus näst största stad.

Detta bergsmassiv består av en stratovulkan täckt av is och med en meseta (högplatå) med en utsträckning av 12 x 20 km, och med sex koniska toppar. Högsta toppen ligger i nordvästra kanten av mesetan, även om den sydvästra toppen nästan når samma höjd och ibland även högre, beroende på snötäcket. Ett permanent isfält omfattande cirka 130 km² täcker det översta bergsområdet från en höjd av 5 300 m på norra sidan och 4 800 m på den södra. 

Högslätten där Coropuna ligger kallas "puna" och här ligger också vulkanen Misti (5 822 m ö.h.).

Fynd av kläder från inkatiden har påträffats på en höjd av 6 000 m, vilket bekräftar förekomsten av prekolumbianska invånare i området.

Etymologi 
Namnet Coropuna betyder «reflex i högplatån» på quechua.

Referenser

Källor och fotnoter

Litteratur

Externa länkar 
 Descripción del Coropuna en Andeshandbook

Stratovulkaner
Berg i Peru
Eugen von Keyserling

Eugen von Keyserling, född 22 mars 1833 i Pockroy i Litauen, död 4 april 1889 på godset Ernsdorff nära Reichenbach im Eulengebirge i Schlesien, var en tysk-baltisk forskningsresande och zoolog. Han var en av 1800-talets mest betydande araknologer.

Keyserlings spindelsamling omfattade fler än tio tusen arter och köptes efter hans död av Natural History Museum i London, sedan Museum für Naturkunde i Berlin hade tackat nej till änkan Margarethe von Keyserlings erbjudande om att köpa samlingen för 15 000 riksmark.

Referenser 

Tyska biologer
Män
Födda 1833
Avlidna 1889
Eugen
Nikon D600

Nikon D600 är en digital spegelreflexkamera med fullformatssensor med en upplösning på 24,3 megapixel för avancerade entusiaster till professionella fotografer. Den tillkännagavs i september 2012 och började säljas strax därefter. Vid lanseringen var den den billigaste fullformatskameran på marknaden.

D600 är lika väderbeständig som proffskameran Nikon D800 och påfallande lätt. Kamerahuset väger endast 760 gram.

D600 använder samma EXPEED-3 bildhanteringssystem som de större proffskamerorna Nikon D4 och D800-serien, med ett mycket brett dynamiskt omfång.

Positiva recensioner
D600 har fått genomgående positiva recensioner av oberoende fototidningar världen över. Man lyfter framför allt fram kamerans pris i förhållande till fullformatskamerans fördelar och bildkvalitet.

Den utgör en blandning av Nikons mest avancerade konsumentmodell D7000 och proffskameran D800 men ligger i en både lägre vikt- och prisklass än den senare. Dock har D600 mer gemensamt med D800 än med D7000: stor CMOS-bildsensor, fler megapixlar, bättre ISO, brusomfång och bilddynamik. Eller som en recensent uttryckte det: "The D600 is the mostly same thing as the D800, packed into the smaller body with the improved ergonomics of the D7000".

Till nackdelarna brukar nämnas den mindre multiväljaren på baksidan och den otympligare funktionsratten på ovansidan, i jämförelse med D800-modellen.

Egenskaper i urval
 Fullformatssensor med 24,3 miljoner pixlar.
 Exponeringsmätning 91 000 punkter.
 39-punkters autofokus.
 Filmning i full-HD 1080p.
 EXPEED 3 bildhanteringssystem.
 Dubbla minneskortsplatser. 
 Stabilt och vädertätat kamerahus. Överdel och bakstycke i magnesiumlegering och förstärkt skydd mot fukt och damm.
 HDR (High Dynamic Range): För kontrastrika scener. Tar två bilder vid ett enda tryck på avtryckaren och skapar en bild med ett extremt brett dynamiskt omfång, mindre brus och livfulla färgövergångar.
 Aktiv D-Lighting: Fångar fler detaljer i situationer med starkt ljus och stora kontraster.
 System för motividentifiering.
 Intervallfotografering och timelapse-filmning: För att spara bilder som filmer och se långsamma händelser snabbspolas, 24 till 36 000 gånger snabbare än normalt.
 Picture Controls: Anpassar utseendet på bilder och filmer genom att finjustera parametrar som skärpa, mättnad och nyanser innan fotograferingen.
 5,5 bps serietagning.
 Tyst fotograferingsläge.
 Trådlös överföring.
 Förhandsgranskning av skärpedjup.
 Inbyggd blixt.
 Livevisningslägen.

Referenser

Externa länkar 

Nikon DSLR-kameror
Callangate

Callangate är ett berg i sydöstra Peru i Quispicanchi, i Cuscoregionen. Berget är en av de högsta topparna i bergskedjan cordillera de Vilcanota, som är en förlängning av cordillera Oriental, en gren av bergskedjorna i Anderna. Bergstoppen, täckt av permanent snö och omfattande glaciärer, når altituden 6110 m ö.h.. Avsmältningen från berget ger upphov till små vattendrag som rinner ut i Urubambaflodens flodbäcken.

Geologi 
Callangate är liksom alla Andernas berg geologiskt sett "unga" berg och har uppstått genom subduktion av den tektoniska Nazcaplattan under den Sydamerikanska kontinentalplattan.

Apu 
Under inkatiden var Callangate tillsammans med Ausangate en av de mest betydande religiösa objekten för invånarna. Dess branta utlöpare och toppar av berg och is, gjorde berget till en verklig ”Gud”, en tradition som sträcker sig ända in i våra dagar. Befolkningen som bor i dess närhet anser berget heligt och gör årliga pilgrimsfärder till berget. Callangate bestegs första gången 1953, av en grupp alpinister bestående av tyskarna H.Harner, H. Steinmetz, F. Marz y J. Wellenkamp, från DAV, författare till den första boken om Vilcanota Perú.

Referenser

Källor och fotnoter 

Berg i Peru
Priscilla, Queen of the Desert (musikal)

Priscilla, Queen of the Desert är en musikal skriven av australienske filmregissören Stephan Elliott och Allan Scott, som använder sedan tidigare kända låtar (jukeboxmusikal). Det är en bearbetning för scenen av Elliotts film från 1994: Priscilla - öknens drottning, och musikalen berättar historien om två dragqueens och en transsexuell kvinna, som tar på sig ett showjobb i Alice Springs, en semesterort mitt ute i den australiska öknen. Från det att de lämnar Sydney och ger sig av västerut i sin lavendelblå buss de döpt till Priscilla, hamnar de tre vännerna i en serie av komiska situationer, och problemen och misstagen löper efter varandra. Möten med underliga personer och tacklande av den utbredda homofobin; allt detta medan de tänker på sina gränser då de lämnar bekvämlighetszonen som storstaden givit dem, mot nya horisonter.

Sångnummer

Akt 1
Ouvertyr
Det regnar män (It's Raining Men)
Ett liv utanpå (What's love got to do with it)
En liten bön för dig (I Say a Little Prayer)
Du får inte gå (Don't Leave Me This Way)
Materialist (Material Girl)
Holiday
I väst (Go West)
Like a virgin
En liten bön för dig (repris)
Jag älskar natten (I love the nightlife)
Din regnbåge (True colors)
Follie! Delirio vano è questo! (ur La Traviata)
Färga min värld (Color my world)
Du ska få se (I Will Survive)

Akt 2
Lantisarna (Thank God I'm a country boy)
En snygg romans (A fine romance)
Lantisarna (repris)
Shake your groove thing
Pop Muzik
En snygg romans (repris)
En tjej vill bara ha kul (Girls Just Want to Have Fun)
The good, the bad and the ugly
Hot stuff
MacArthur Park
Boogie Wonderland
En morgondag (The morning after)
Casinoshow (En morgondag, Du ska få se, Färga min värld, Shake your groove thing, Det regnar män)
Alltid här hos dig (Always on my mind)
Du tröstar mig (Like a prayer)
En familj som andra (We belong)
Finally

Svensk premiär 
Den första svenska uppsättningen av musikalen hade premiär 21 september 2013 på Göta Lejon i Stockholm.  

Björn Kjellman - Bernadette
Patrik Martinsson - Tick/Mitzi
Erik Høiby - Adam/Felicia
Mikael Tornving - Bob
Pernilla Wahlgren - Diva
Lisa Stadell - Diva
Anna Werner - Diva
Annika Herlitz - Marion
Jenny Asterius Persson - Shirley
Caroline Sehm - Cynthia
Joel Almroth - Miss Understanding
Niklas Löjdmark - Frank
David Sigfridsson - Gloria Hole
Daniel Mauricio Johansson - Jimmy
Nils Boyer/Oliver Lohk/Grim Lohman - Benji

Ensemble
Daniel Gill
Henrik Jessen
Magnus Borén
Nils Sundberg
Johan Klarbrandt
Andrew Gordon Watkins
Tommy Englund
Henric Flodin
Johanna Halvardsson
Tezzla Flormo

Övrigt 
Premiärframförande av musikalnummer skedde i Sommarkrysset (TV4) den 31 augusti 2013.

Externa länkar
  på Broadways Databas
 Officiell webbplats för Priscilla
 Priscilla på West End
 En intervju med Tony Sheldon om hans jobb med PRISCILLA - todoMUSICALES.com

2006 i Australien
Musikåret 2006
Teateråret 2006
Australiska musikaler
Jennifer Finnigan

Jennifer Finnigan, född 22 augusti 1979 i Montréal i Québec, är en kanadensisk skådespelerska. Hon har vunnit tre Daytime Emmy Awards för sin roll i Glamour.

Referenser 

Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Kanadensiska skådespelare
Personer från Montréal
Oskarshamns domsagas tingslag

Oskarshamns domsagas tingslag var ett tingslag i Kalmar län i Oskarshamns domsaga med tingsplats i Oskarshamn och Högsby. Det bildades 1 juli 1965 av Aspelands och Handbörds domsagas tingslag. Det upplöstes 1 januari 1971 då dess verksamhet överfördes till Oskarshamns tingsrätt och dess domkrets.

Ingående områden
1964 uppgick Oskarshamns rådhusrätt och dess domkrets i häradsrätten för Aspelands och Handbörds domsagas tingslag och dess domsaga. Namnändring till Oskarshamns domsaga skedde dock först 1968. Staden utökades 1967 med områden från Tunaläns härad och Sevede och Tunaläns domsagas tingslag samt från Stranda härad och Norra Möre och Stranda domsagas tingslag.

1969 införlivades i domsagan och tingslaget Mönsterås köping och Ålems landskommun. Utökning skedde även genom överföring från Sevede härad och Sevede och Tunaläns domsagas tingslag av Vena landskommun och Hultsfreds köping. 
Tingslaget omfattade Aspelands härad och Handbörds härad samt mindre delar ur Stranda härad.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Oskarshamns tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kalmar län
Pärmsjöskogen

Pärmsjöskogens naturreservat ligger strax söder om Pärmsjön, mellan Sollefteå och Örnsköldsvik, i Örnsköldsviks kommun.

Det är en gammal naturskog som avsattes redan 1958, med drygt 3 hektar. 2017 utvidgades reservatet till 279 hektar, varvid det bytte namn från Stenbitstjärnens naturreservat till Pärmsjöskogens naturreservat.

Referenser

Noter 

Naturreservat i Örnsköldsviks kommun
Naturskyddsområden bildade 1958
Jag – en älskare

Jag – en älskare är en svartvit dansk-svensk komedifilm med erotiska inslag från 1966. Filmen regisserades av Börje Nyberg och i rollernas ses bland andra Jørgen Ryg, Jessie Flaws och Axel Strøbye.

Om filmen 
Filmen spelades in i Novaris Studio i Köpenhamn i januari och februari 1966 efter ett manus av Peer Guldbrandsen. Jan Lindeström var fotograf, Sven Gyldmark kompositör och Edith Nisted Nielsen klippare. Den premiärvisades 11 april 1966 i Köpenhamn och var 96 minuter lång och i Sverige tillåten från 15 år.

Rollista 
 Jørgen Ryg – Peter Isløv, revisor
 Jessie Flaws – Beatrice Isløv, hans fru
 Axel Strøbye – Ole Schmidt
 Kerstin Wartel – Sigrid Schmidt, hans hustru
 Marie Nylander – Lolly, deras dotter
 Ebbe Langberg – Isac Andersen
 Jeanne Darville – Ulla Pauce
 Poul Hagen – Torbjørn Pauce
 Jytte Breüning – Hilda
 Dirch Passer – Mortensen
 Sigrid Horne-Rasmussen	
 Tove Maës	
 Lise Thomsen	
 Birgitte Fjeldhede	
 Benny Juhlin

Källor

Fotnoter 

Danska dramafilmer
Svenska dramafilmer
Danskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer 1966
Svartvita filmer
Danska filmer baserade på romaner
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer från Europafilm
Filmer i regi av Börje Nyberg
Danska 1960-talsfilmer
Sicklaön (olika betydelser)

Sicklaön kan syfta på:

Sicklaön (ö) – en halvö i Stockholms län, huvudsakligen belägen i Nacka kommun
Sicklaön (kommundel) – en kommundel i Nacka kommun

Se även
Sicklaö socken – en socken i Södermanland i Svartlösa härad
Sickla – ett område på den västra delen av Sicklaön i Nacka och Stockholms kommuner
Västra Sicklaön – en del av Sicklaön
Jag – en kvinna 2

Jag – en kvinna 2. Äktenskapet är en dansk-svensk dramafilm från 1968 i regi av Mac Ahlberg. Filmen var en uppföljare till 1965 års Jag – en kvinna och huvudrollen spelas av Gio Petré.

Om filmen 
Filmen spelades in i Novaris fimstudio i Köpenhamn med Peer Guldbrandsen som producent och manusförfattare. Fotograf var Andreas Bellis och klippare Edith Nisted. Filmen premiärvisades den 22 mars 1968 i Danmark.

Rollista 
 Gio Petré	– Siv Holm
 Lars Lunøe – Hans Henrik Holm, antikvitetshandlare
 Hjördis Petterson	– Hans Henriks mor
 Bertel Lauring – direktör Svendsen, en kund
 Klaus Pagh – Leo Schmidt, läkare
 Kate Mundt – Ulla, Holms före detta fru
 Karl Stegger – Kristensen, en fordringsägare
 Sigrid Horne-Rasmussen – fru Nielsen, affärsinnehavarinnan
 Carl Ottosen – gäst på värdshuset
 Bjørn Puggaard-Müller – tvättbudet
 Else Petersen – fru Nielsens syster
 Georg Philipp – kund som inte är nöjd
 Poul Glargaard – fotointresserad kund
 Lise Thomsen – damen som tillkallar ambulans
 Erwin Anton Svendsen – fraktman
 Ebba With	– översköterskan
 Alice Kastrup – sjuksköterska

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Danska dramafilmer
Svenska dramafilmer
Danskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1968
Danska filmer 1968
Svartvita filmer
Danska filmer baserade på romaner
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer från Europafilm
Filmer i regi av Mac Ahlberg
Danska 1960-talsfilmer
Émile Bouchard

Émile Joseph "Butch" Bouchard, född 4 september 1919 i Montreal, död 14 april 2012 i Longueuil, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare. Bouchard spelade för Montreal Canadiens i NHL åren 1941–1956.

Karriär
"Butch" Bouchard var en storväxt och stark defensiv back och en del av det Canadiens som vann fyra Stanley Cup åren 1944, 1946, 1953 och 1956. Tre år i rad mellan 1945 och 1947 valdes han till NHL First All-Star Team. Från och med säsongen 1948–49 till och med 1956 var Bouchard lagkapten för Canadiens.

Under andra hälften av sin karriär med Montreal Canadiens bildade Bouchard ett framgångsrikt backpar med Doug Harvey.

1966 valdes Bouchard in i Hockey Hall of Fame.

Statistik
QSHL = Quebec Senior Hockey League

Referenser

Externa länkar
 Butch Bouchard hhof.com
 Butch Bouchard nhl.com
 Butch Bouchard, Imposing Pillar of Montreal Canadiens’ Defense, Dies at 92 nytimes.com

Födda 1919
Avlidna 2012
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Canadiens
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Idrottare från Montréal
Stanley Cup-mästare 1956
Stanley Cup-mästare 1953
Stanley Cup-mästare 1946
Stanley Cup-mästare 1944
Lagkaptener i Montreal Canadiens
George Lewis (brittisk politiker)

George Cornewall Lewis, 2:e baronet, född 21 april 1806, död 13 april 1863, var en brittisk politiker.

Lewis blev advokat 1831 och ägnade sig företrädesvis åt litterär och politisk verksamhet. 1839-47 var han fattigvårdskommissarie, 1847-52 medlem av underhuset och ärvde 1855 baronettiteln efter sin far. Han invaldes 1855 åter i parlamentet och var 1855-58 skattkammarkansler. Lewis blev 1859 inrikesminister och 1861 krigsminister. Han var en utpräglat kritisk begåvning och hans historiska och filologiska verk var av betydelse.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska författare
Storbritanniens försvarsministrar
Storbritanniens inrikesministrar
Brittiska politiker
Alumner från Christ Church, Oxford
Födda 1806
Avlidna 1863
Män
Baronetvärdiga personer