kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Patrick Maroon

Patrick "Pat" Maroon, född 23 april 1988, är en amerikansk professionell ishockeyforward som spelar för Tampa Bay Lightning i NHL.

Han har tidigare spelat för Anaheim Ducks, Edmonton Oilers, New Jersey Devils och St. Louis Blues i NHL; Philadelphia Phantoms, Adirondack Phantoms, Syracuse Crunch och Norfolk Admirals i AHL samt Texarkana Bandits och St. Louis Bandits i NAHL.

Maroon har vunnit Stanley Cup för säsongerna 2018–2019; 2019–2020 och 2020–2021.

Klubbkarriär

NHL

Philadelphia Flyers 
Han draftades i sjätte rundan i 2007 års draft av Philadelphia Flyers som 161:a spelare totalt.

Maroon spelade dock aldrig i NHL för Flyers, istället skickade de, den 21 november 2010, iväg honom och David Laliberte till Anaheim Ducks i utbyte mot Rob Bordson och Danny Syvret.

Anaheim Ducks 
Han inledde sin tid hos Ducks med att spela för Syracuse Crunch i AHL, som vid den tiden var Ducks farmarlag. Säsongen 2013-14 var hans första fulla säsong i NHL och han avslutade säsongen med 29 poäng på 62 matcher, vilket gjorde att han skrev på en treårig kontraktsförlängning med Ducks den 2 augusti 2014. Följande säsong spelade han i 71 matcher för Ducks, och gjorde 34 poäng. Under Stanley Cup-slutspelet 2015 gjorde han 11 poäng på 16 matcher när han spelade i toppkedjan med Ryan Getzlaf och Corey Perry.

Under 2015-16 hade han det svårare, och med bara 13 poäng på 56 matcher blev han tradad till Edmonton Oilers vid trade deadline, den 29 februari 2016, i utbyte mot ett draftval i fjärde rundan 2016 och Martin Gernát.

Edmonton Oilers 
Maroon gjorde två mål och två assist på sina fyra första matcher för Oilers. Under 2016-17 gjorde han det första målet i Oilers nya arena, Rogers Place, när han gjorde 1-0 i en slutlig 7-4-vinst mot Calgary Flames. Hans första hattrick kom också med Oilers, i en 4-3-vinst mot Boston Bruins.

New Jersey Devils 
Vid trade deadline 2018, den 26 februari, blev han tradad av Oilers till New Jersey Devils i utbyte mot J.D. Dudek och ett draftval i tredje rundan 2019.

St. Louis Blues 
Den 10 juli 2018 skrev han som free agent på ett ettårskontrakt värt 1,75 miljoner dollar med St. Louis Blues.

Maroon var med och vann Stanley Cup med St. Louis Blues säsongen 2018–19.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Pat Maroon NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Patrick Maroon hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1988
Levande personer
Idrottare från Saint Louis
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Texarkana Bandits
Spelare i St. Louis Bandits
Spelare valda i NHL Entry Draft 2007
Spelare valda av Philadelphia Flyers i NHL Entry Draft
Spelare i London Knights
Spelare i Philadelphia Phantoms
Spelare i Adirondack Phantoms
Spelare i Syracuse Crunch
Spelare i Anaheim Ducks
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i St. Louis Blues
Stanley Cup-mästare 2019
Spelare i Tampa Bay Lightning
Stanley Cup-mästare 2020
Stanley Cup-mästare 2021
Jessica Lindholm

Eva Jessica Lindholm, född 11 januari 1969 i Hova i dåvarande Skaraborgs län, är en svensk illustratör, grafisk formgivare, konstnär och barnboksförfattare.

Jessica Lindholm växte upp i Hova i Gullspångs kommun. Hon studerade skulptur och måleri  vid Norra ABF:s konstskola i Mariestad 1991–1993, därefter konsthantverkslinjen på Hellidens folkhögskola i Tidaholm 1993–1994, Skövde konstskola 1994–1995 samt Örebro konstskola 1995–1996.

Hon gör uppdrag åt bland andra Gleerups förlag, Bonnier Tidskrifter och B. Wahlströms bokförlag. Förutom en rad böcker i samarbete med bland andra Marie Bosson Rydell har hon gett ut den egna boken "Den lille målaren" (2000). Hon har också gjort en offentlig utsmyckning, nämligen bysten av Stikkan Anderson åt Gullspångs kommun, samt ett exemplar åt Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm, detta exemplar används vid utdelandet av Polarpriset.

Priser och stipendier
2000 – Tali Paulssons minnesfond
2001 – Svenska Tecknares Fotokopieringsfond
2003 – Svenska Tecknares Fotokopieringsfond
2003 – Sveriges författarfond arbetsstipendium
2004 – Gullspångs kommuns kulturpris
2006 – Svenska Tecknares Fotokopieringsfond
2008 – Svenska Tecknares Fotokopieringsfond
2010 – Västra Götalandregionens kulturstipendium

Bibliografi i urval

*

Referenser

Externa länkar
Jessica Lindholm på Libris
Jessica Lindholm illustration & design Officiell webbplats

Svenska illustratörer
Svenska författare
Svenska grafiska formgivare
Personer från Hova socken
Kvinnor
Födda 1969
Levande personer
Svenska skulptörer under 1900-talet
Bamsetecknare och -författare
Bracken Kearns

Bracken Kearns, född 12 maj 1981, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som tillhör NHL-organisationen New York Islanders och spelar för deras primära samarbetspartner Bridgeport Sound Tigers i American Hockey League (AHL). Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Florida Panthers och San Jose Sharks och på lägre nivåer för Cleveland Barons, Milwaukee Admirals, Norfolk Admirals, Rockford IceHogs, San Antonio Rampage och Worcester Sharks i AHL, Toledo Storm och Reading Royals i ECHL och Esbo Blues i Liiga.

Kearns blev aldrig draftad av något lag.

Referenser

Externa länkar
Bracken Kearns hockey statistics and profile at hockeydb.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Florida Panthers
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Bridgeport Sound Tigers
Spelare i Cleveland Barons (2001–2006)
Spelare i Esbo Blues
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Spelare i Reading Royals
Spelare i Rockford Icehogs
Spelare i San Antonio Rampage
Spelare i Toledo Storm
Spelare i Worcester Sharks
Idrottare från Vancouver
Levande personer
Män
Födda 1981
Spelare i Binghamton Devils
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Grandview Steelers
Matt Pelech

Matthew "Matt" Pelech, född 4 september 1987, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för Schwenninger Wild Wings i Deutsche Eishockey Liga (DEL). Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Calgary Flames och San Jose Sharks och på lägre nivåer för Quad City Flames, Abbotsford Heat, Worcester Sharks och Rochester Americans i AHL, Utah Grizzlies i ECHL och Sarnia Sting, London Knights och Belleville Bulls i OHL.

Pelech draftades i första rundan i 2005 års draft av Calgary Flames som 26:e spelare totalt.

Han är äldre bror till ishockeyspelaren Adam Pelech som är kontrakterad till NHL-organisationen New York Islanders och spelar för deras primära samarbetspartner Bridgeport Sound Tigers i AHL och brorson till Mike Gillis, som var president och general manager för Vancouver Canucks mellan 2008 och 2014.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Matt Pelech – Stats – NHL.com
Matt Pelech NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Matt Pelech hockey statistics and profile at hockeydb.com
Matt Pelech – Player profile at The Hockey News

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Calgary Flames
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Abbotsford Heat
Spelare i Belleville Bulls
Spelare i London Knights
Spelare i Quad City Flames
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Sarnia Sting
Spelare i Utah Grizzlies (2005–)
Spelare i Worcester Sharks
Personer i Kanada under 2000-talet
Idrottare från Toronto
Levande personer
Födda 1987
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2005
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Malcolm Nokes

Malcolm Cuthbert Nokes, född 20 maj 1897 i Edmonton i Storlondon, död 22 november 1986 i Alton, Hampshire, var en brittisk friidrottare.

Nokes blev olympisk bronsmedaljör i släggkastning vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor

Noter

Födda 1897
Brittiska släggkastare
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Storbritannien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Storbritannien
Alumner från Magdalen College, Oxford
Män
Avlidna 1986
Idrottare från London
Strandhugg i somras

Strandhugg i somras är en svensk dramafilm från 1972, i regi av Mikael Ekman och med manus av Ekman och Henry Sidoli. I filmen gör Stellan Skarsgård en av sina första filmroller, och i övrigt medverkar bland andra Siv-Inger Svensson, Börje Nyberg och Monica Ekman. Filmen var Ekmans regidebut.

Handling 
Erik arbetar på en båtmack i skärgården och förälskar sig i Sonja, som dock redan har en fästman, Thomas. Erik upplever ett erotiskt äventyr tillsammans med en äldre kvinna, Gudrun. Senare räddar han Sonja från att drunkna, och hon berättar då att Thomas har försökt våldta henne. Sonja och Erik fattar tycke för varandra.

Erik får senare reda på att Sonja är Gudruns dotter, varpå han lämnar Sonja. Historien förvecklar sig ytterligare när Eriks syster inleder ett förhållande med en gift man, Abbe, som visar sig vara Gudruns man och Sonjas far. Gudrun visar sig senare vara gravid och Erik misstänker att han är far till barnet. Han får till slut reda på att så inte är fallet, och han återförenas med Sonja.

Rollista 
 Annie Birgit Garde – Gudrun
 Stellan Skarsgård	– Erik
 Siv-Inger Svensson – Sonja, Gudruns dotter
 Börje Nyberg – Abbe, Sonjas far
 Monica Ekman – Gittan, Abbes älskarinna, Eriks syster
 Kent-Arne Dahlgren – Thomas
 Linda Lidbrink – flicka
 Britt Åkesson	– flicka
 Gun Åkesson – flicka
 Kerstin Kull – flicka
 Anders Elling	– pojke
 Jan Rosenqvist – pojke
 Jan Rune – pojke
 Torbjörn Lindgren – pojke

Produktion och mottagande 
Inspelningen ägde rum mellan den 5 september 1971 och 4 februari 1972 i Rangfilms ateljé i Stockholm, på Skansen och på Stångholmen öster om Ingarö i Stockholms skärgård. Fotograf var Arne Brandhild och musiken komponerades av Claes Dieden och Anders Henriksson. Filmen klipptes ihop av Ingemar Ejve och premiärvisades den 6 mars 1972 på biograferna Figaro i Halmstad, Centrum i Laholm, Saga i Landskrona och Scala i Ängelholm. Filmen är 88 minuter lång och i färg.

Filmen fick ett svalt mottagande av kritikerna. Tidningen Expressens recensent Jonas Sima skrev: "Mest häpnadsväckande med Strandhugg är att den över huvud taget blivit producerad, vilket åtminstone tyder på en duktig övertalningsförmåga hos regissören."

Källor 

Svenska dramafilmer
Filmer 1972
Filmer i regi av Mikael Ekman
Stockholm på film
Stockholms skärgård på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer
Ängbystenen

Ängbystenen, med signum U 60, är en runsten i Norra Ängby i Bromma socken och Stockholms kommun. Stenen står på en mindre kulle på en obebyggd tomt i ett villaområde. Den har inspirerat till gatunamnet Runstensvägen, och de andra gatorna i närheten har också namn relaterade till runologi eller vikingatiden.

Historik 
Ängbystenen är tidigast känd från en teckning från mitten av 1700-talet, men var okänd för 1600-talets fornforskare och saknas i Bautil. Richard Dybeck anser den vara ett av "de vackraste minnesmärken i hufvudstadens grannskap", och Erik Brate skriver 1902 att den stod "rest invid västra sidan af vägen till Stora Ängby från Råckstad med runsidan vänd från vägen; runstenen står på en stenbacke i gärdet N om St. Ängby gård". Det är samma plats på vilken den ännu står kvar.

Stenen 
Stenen, som är av gnejs, är omkring 2,3 meter hög, 1,2 meter bred och 0,3 meter tjock, och har ristningar på två sidor. Den huvudsakliga ristningsytan, med text, är vänd mot sydväst, och den mindre, rent ornamentala ristningsytan åt sydost.

Inskriften 
Inskriften är svårt skadad nedtill på framsidan, och slutet av ristningen har därför gått förlorat. Inskriften har också några egenheter; den använder runan ʀ för i och e, förväxlar a och n (utom i ordet uʀþa), och har på ett ställe h i stället för a. 

Inskriften är tämligen sen, vilket visas av bruket av r i stället för ʀ och av ʀ för i och e. Även ornamentiken röjer att stenen är ristad i sen tid, med drakkroppar som behandlas som rena bandornament och ibland saknar huvud och stjärt, något som inte förekommer i tidigare runristningar. Ornamentiken, särskilt bandslingorna på högra smalsidan, påminner om den på gravhällar från 1100-talet.

Det egenartade bruket av ʀ och förväxlingen mellan a och n förekommer också på U 124, och Erik Brate menar därför att runristaren är densamma. Detta är dock oklart, eftersom de båda stenarnas ornamentik skiljer sig markant åt.

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Noter

Tryckta källor 

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Stockholms kommun
Ängby
Swedish Wildcats

Swedish Wildcats är en svensk-amerikansk porrfilm från 1972 i regi av Joseph W. Sarno och med manus av Sarno och Vernon P. Becker. I rollerna ses bland andra Diana Dors, Cia Löwgren och Peder Kinberg.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum 1971 i Sverige och Danmark med Becker som producent och Björn Lassen som fotograf. Filmen klipptes ihop av Ingemar Ejve och premiärvisades 1972. Filmen har aldrig visat på biografer i Sverige.

Rollista 
 Diana Dors – Margareta Engstrom, bordellvärd
 Cia Löwgren – Susanna, "Natasha Bergman"
 Peder Kinberg – Peter Borg
 Solveig Andersson – Karin, Susannas syster
 Ib Mossin – Gerhard Jensen
 John Harryson – Mykonos, grekisk skeppsredare och bordellkund
 Christina Lindberg – Helga, bordellflicka
 Urban Standar	– Dmitri, man på bordellen
 Egil Holmsen – greve Saraghetti
 Claes Thelander – poliskommissarien
 Alan Lake – Orestes, Mykonos livvakt
 Sven Olof Erikson	Ahmed, bordellkund
 Jan Rohde	– Lennart Hanson
 Poul Glargaard – Poul
 Marie-Louise Fors – Bibi, bordellflicka
 Britten Larsson – Lisa, bordellflicka
 Jeanette Swensson – Barbro, bordellflicka
 Samira Wale – magdansösen

Ej krediterade
 Jack Frank – man på bordellen
 Kim Frank – kvinna på bordellen

Källor

Fotnoter 

Svenska pornografiska filmer
Filmer 1972
Filmer i regi av Joseph Sarno
Danmark på film
Engelskspråkiga filmer
Justo Ruiz

Justo Ruiz González, född 31 augusti 1969 i Vitoria-Gasteiz, Spanien, är en fotbollstränare och före detta spelare från Andorra.

Klubbkarriär
Efter att ha spelat fem säsonger i Segunda División, fyra med Athletic Bilbaos B-lag och ett med SD Eibar, så fortsatte Ruiz att spela i Spaniens lägre divisioner. 1998/1999 spelade han i CF União i Segunda Liga, Portugals andradivision.

1999 gick Justo Ruiz till FC Andorra, innan han avslutade karriären i FC Rànger's.

Internationell karriär
Justo Ruiz spelade totalt 20 matcher för Spaniens ungdomslandslag. Han var uttagen till Spaniens trupp som spelade U20-VM 1989, där han spelade i samtliga gruppspelsmatcher.

1996 började gjorde Ruiz debut för Andorra. Han gjorde totalt 21 VM-kval matcher, den sista mot Ryssland 21 november 2007, 38 år gammal.

Referenser

Externa länkar

Justo Ruiz på transfermarkt.co.uk
Justo Ruiz på fifa.com

Levande personer
Personer från Vitoria-Gasteiz
Födda 1969
Män
Andorranska fotbollsspelare
Spelare i SD Eibar
Spelare i Gimnàstic de Tarragona
Spelare i CF União
Spelare i FC Andorra
Sigfrid Lindstam

Sigfrid Assaf Esaias Lindstam, född 5 december 1879 i Ramkvilla församling, Jönköpings län, död 20 maj 1939 var en svensk bysantinist.

Lindstam blev filosofie doktor vid Uppsala universitet 1910, lektor vid Jönköpings högre allmänna läroverk 1915, vid Göteborgs högre latinläroverk 1920 samt docent i bysantinsk och nygrekisk filologi vid Göteborgs högskola samma år. Bland Lindstams arbeten märks utgåvor av Georgios Lakapenos (1924) och kapitlet "Byssantinska tiden" om det östromerska rikets historia i fjärde delen av Norstedts världshistoria (1928). Han invaldes 1928 som ledamot av Humanistiska vetenskapssamfundet i Uppsala. Han var medarbetare i Svensk uppslagsbok under signaturen Lm.

Källor

Fotnoter 

Svenska filologer under 1900-talet
Personer från Ramkvilla socken
Män
Födda 1879
Avlidna 1939
Svensk uppslagsbok
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala
Christian S. Christiansen

Christian Sofus Christiansen, född 17 juli 1865 i Köpenhamn, död 13 juni 1919, var en dansk snickare och socialdemokratisk politiker.

Christiansen, som var son till en snickargesäll, blev 1884 själv gesäll i samma hantverk och 1901 snickarmästare. Han anslöt sig tidigt till socialdemokratin, blev 1885 styrelseledamot i snickarnas fackförening och var 1895–98 dess ordförande. Han hade 1890–95 varit ordförande för skeppssnickarnas egna fackförening och blev 1898 ledare för snickarförbundet i Danmark, intill han själv blev mästare tre år senare. 

År 1902 invaldes Christiansen i borgarrepresentationen i Köpenhamn, blev 1913 dess ordförande och var borgmästare för magistratens 5:e avdelning från 1917. År 1906 fick han säte i landstinget och 1910 i den kommunala skattekommissionen. Han var direktör för tidningen "Socialdemokraten" 1910–17.

Källor

Personer inom dansk fackföreningsrörelse
Kommunpolitiker från Socialdemokraterne
Landstingsledamöter från Socialdemokraterne
Borgmästare i Köpenhamn
Födda 1865
Avlidna 1919
Män
Salmonsens
Politiker från Köpenhamn
Baksmälla (film)

Baksmälla är en svensk romantisk komedi- och dramafilm från 1973 i regi av Jörn Donner, Hans Dittmer, David Gilbert. Donner skrev även manus och spelade huvudrollen som Lasse.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum i Helsingfors, Stockholm och S:t Tropez med Ove Wallius och Bachoo Sen som producenter och Kari Sohlberg, Pirjo Honkasalo och Dittmer som fotografer. Originalmusik komponerades av Claes af Geijerstam, Jean Bouchéty, Simon Munting, John Cameron och Duncan Lamont. Filmen premiärvisades den 15 oktober 1973 på biografen Saga i Helsingborg och är 82 minuter lång och i färg. Den 24 november 2010 utkom den på DVD.

Donner hade tidigare gjort en finländsk version av Baksmälla med titeln Ömhet. De båda versionerna skiljer sig emellertid åt avsevärt.

Handling 
Filmen handlar om en lördag i Lasses och Lenas liv.

Rollista 
 Jörn Donner – Lasse, bilhandlare
 Diana Kjaer – Lena, hårfrisör
 Rolf Bengtsson – försäkringsagent
 Lisbeth Vestergaard – en kvinna
 Birgitta Molin – väninna i bilen
 Guy Durante – fransk yngling
 Christine Hagen – Lena
 Jacqueline Laurent – Shari
 Dennis Andersson – Peter
 Anita Ericsson – flickan i swimmingpoolen
 Berit Agedal – flickan i köket
 Sven Andersson – TV-älskaren
 Jim Steffe – spanjoren
 Göran Karlsson – mannen på massageinstitutet
 Monica Andersson – flickan vid brasan
 Irina Lindholm – strippan
 Marie Ekorre – Lucy
 Inger Sundh – flickan i bastun
 Vesa-Matti Loiri - Lenas pojkvän
 Kristiina Mykkänen - kvinnan på kaféet

Källor

Fotnoter 

Svenska dramafilmer
Svenska romantiska komedifilmer
Svenska dramakomedifilmer
Filmer 1973
Filmer i regi av Jörn Donner
Helsingfors på film
Stockholm på film
Frankrike på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer
Virpi Pahkinen

Virpi Eriika Pahkinen, född 16 december 1966 i Jyväskylä i Finland, är en sverigefinsk dansare, koreograf och författare bosatt i Stockholm.

Karriär
Virpi Pahkinen är en av Nordens ledande koreografer och solodansare och har verkat vid dansscener i närmare 50-tal länder. Hennes karriär har även tagit henne till okonventionella scener som biblioteket i Alexandria och Nobelfesten i Stockholm.  Hon har skapat flera koreografier för internationella danskompanier som polska Balet Poznanski, Vietnam National Opera Ballet och Stockholm 59° North. Hennes dansstil är karaktäristisk och har beskrivits som organisk och djurlik.

Hon skapade sin första solokoreografi vid 18 års ålder. Under några år bedrev Pahkinen pianostudier vid konservatoriet i Helsingfors men bytte bana till dansen och 1989 började hon på koreografilinjen vid Danshögskolan i Stockholm. 1999 medverkade hon och koreograferade Håkan Berthas uppmärksammade dansfilm Atom by Atom. Sedan dess har Pahkinen medverkat i flera dansfilmer som M of Mafra, Bardo 010, Arbor och Sahara. Hon spelade även rollen som Mjölkflickan i Ingmar Bergmans sista uppsättning av Spöksonaten.

År 2013 debuterade hon som författare med den självbiografiska romanen Ormbäraren som har beskrivits som en personlig dansdagbok som genom anekdoter skildrar hennes resor runt världen. Samma år hade hennes föreställning Scarabé premiär på Dansens hus i Stockholm.

Pahkinen menar att nebulosor, mysticism, klubbmusik och österländsk religion är några av hennes inspirationskällor. Hon utövar även yoga på en avancerad nivå.

Teater

Roller

Priser och utmärkelser
1995 – Nöjesguidens Stockholmspris
1996 – Finlandspris för unga konstnärer
1996 – Svenska Dagbladets operapris
2001 – 1:a koreografipris Internationales-Solo-Tanz-Theater Festival, Stuttgart
2002 – Carina Ari-medaljen
2005 – Kulturfonden för Sverige och Finland Kulturpris
2007 – Svenska Kommunal-arbetareförbundets Kulturstipendium
2009 – Svenska teaterkritikers förenings danspris
2011 – Litteris et Artibus
2013 – Svenska kyrkans kulturstipendium
2014 – Stockholms Cullbergpris

Bildgalleri

Källor

Externa länkar

Virpi Pahkinens webbplats
 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1966
Personer från Jyväskylä
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Sommarvärdar 2013
Mottagare av Litteris et Artibus
Sverigefinländare
Svenska dansare under 2000-talet
Svenska koreografer under 2000-talet
Anthon Andersen

Anthon Andersen, född 18 september 1869, död 21 februari 1936, var en dansk socialdemokratisk kommunalpolitiker.

Andersen, född i ett jylländskt lantarbetarhem, kom till Köpenhamn 1892 och arbetade inom tunnbindarhantverket till 1902, då han blev ledare för tunnbindarförbundet och 1917 övergick han till sekretariatet i De samvirkende Fagforbund. Åren 1911–19 var han ledamot av Köpenhamns borgarrepresentation och dess ordförande 1917–1919. År 1919 blev han Christian S. Christiansens efterträdare som borgmästare för magistratens 5:e avdelning (vatten-, belysnings- och trafikväsendet).

Källor

Personer inom dansk fackföreningsrörelse
Kommunpolitiker från Socialdemokraterne
Födda 1869
Avlidna 1936
Män
Salmonsens
Sjölera

Sjölera är en typ av lera som finns i kust- och sjönära områden runt om i världen. I de norra, nyligen (i geologisk tidmätning) avisade områdena kan den förekomma som kvicklera, som är ökänd för att vara bidragande faktor till jordskred.

Lerpartiklar kan flockas ihop i olika konfigurationer, var och en med helt olika egenskaper.

När lera avlagras i havet påverkarhavsvattnets överskottsjoner bildandet av en löst sammanhållen struktur hos lerpartiklarna. Denna process kallas flockning. När leran hamnar ovanför vattenytan på grund av skiftande vattennivåer blir lerans lösa struktur lätt infiltrerad av vatten. Byggnation på sjölera blir alltså en geoteknisk utmaning.

Ett lerlager avlagrat ovanpå ett torvlager är ett tecken på att kustlinen förflyttats i sidled och en allmän höjning av vattenståndet.

Vattenmättnad i sjölera medför risken att förstöra byggnaders grunder på bara några år. De geotekniska problem som sjölera medför kan dock mildras med diverse markförbättringstekniker. Sjölera kan förtätas genom att blanda den med cement eller andra bindmedel i rätt proportioner. Sjölera kan stabiliseras med avfall från t.ex. porslinstillverkning eller träflis från timmerindustrin.

Jordarter
P.J. Pedersen

Peder Jørgen Pedersen, född 8 april 1870 i Vetterslev, död 5 mars 1962 i Köpenhamn, var en dansk socialdemokratisk politiker.

Pedersen var kommunlärare i Köpenhamn från 1893 och skolinspektör från 1919. Han ordförande för de köpenhamnska sjukkassorna 1914–25 och för de samverkande statskontrollerade sjukförsäkringsföreningarna i Danmark från 1923.

I egenskap av politiker var han borgarrepresentant i Köpenhamn 1913–25, landstingsman 1924–25, undervisningsminister i ministeriet Michael Petersen Friis april till maj 1920 och borgmästare för magistratens 4:e avdelning 1925–38.

Källor

Borgmästare i Köpenhamn
Kommunpolitiker från Socialdemokraterne
Landstingsledamöter från Socialdemokraterne
Danska ministrar från Socialdemokraterne
Födda 1870
Avlidna 1962
Män
Salmonsens
Personer från Själland