kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gerald Green

Gerald Green, Jr., född 26 januari 1986 i Houston i Texas, är en amerikansk basketspelare. Gerald Green spelar för Houston Rockets  i NBA som antingen shooting guard eller small forward.

Lag 
  Boston Celtics (2005–2007)
 →  Fayetteville Patriots (farmarlag, 2006)
 →  Florida Flame (farmarlag, 2006)
  Minnesota Timberwolves (2007–2008)
  Houston Rockets (2008)
  Dallas Mavericks (2008–2009)
  Lokomotiv Kuban (2009–2010)
  Krasnyje Krylja (2010–2011)
  Foshan Dralions (2011)
  Los Angeles D-Fenders (farmarlag, 2011–2012)
  New Jersey Nets (2012)
  Indiana Pacers (2012–2013)
  Phoenix Suns (2013–2015)
  Miami Heat (2015–2016)
  Boston Celtics (2016–2017)
  Milwaukee Bucks (2017)
  Houston Rockets (2017–)

Externa länkar 

 

Amerikanska basketspelare
Spelare i Boston Celtics
Spelare i Minnesota Timberwolves
Spelare i Houston Rockets
Spelare i Dallas Mavericks
Spelare i New Jersey Nets
Spelare i Indiana Pacers
Spelare i Phoenix Suns
Spelare i Miami Heat
Spelare i Milwaukee Bucks
Födda 1986
Män
Levande personer
George Hill

George Jesse Hill, Jr., född 4 maj 1986 i Indianapolis i Indiana, är en amerikansk basketspelare. George Hill spelar för Oklahoma City Thunder i NBA som point guard eller som shooting guard.

Lag 
 San Antonio Spurs (2008–2011)
 Indiana Pacers (2011–2016)
 Utah Jazz (2016–2017)
 Sacramento Kings (2017–2018)
 Cleveland Cavaliers (2018)
 Milwaukee Bucks (2018–2020)
 Oklahoma City Thunder (2020–)

Externa länkar 

 

Amerikanska basketspelare
Spelare i San Antonio Spurs
Spelare i Indiana Pacers
Spelare i Utah Jazz
Spelare i Sacramento Kings
Spelare i Cleveland Cavaliers
Spelare i Milwaukee Bucks
Födda 1986
Män
Levande personer
Freelancers

Freelancers är en amerikansk långfilm från 2012 i regi av Jessy Terrero, med 50 Cent, Forest Whitaker, Robert De Niro och Malcolm Goodwin i rollerna. Filmen släpptes direkt till Blue-Ray och DVD var aldrig nära en biolansering.

Handling
Jonas "Malo" Maldonado (50 Cent) är sonen till en dödad polis i New York. Tillsammans med sina två bästa vänner bestämmer han sig för att följa i sin fars fotspår. Efter att ha tagit examen som polis tar hans pappas partner Joe Sarcone (Robert De Niro) honom under sina vingar.

Rollista

Mottagande
Filmen fick ett svalt mottagande, på Internet Movie Database har användarna i snitt gett filmen 4.4 av 10 i betyg.
Recensenten på Värmlands Folkblad, Stina Samuelsson, gav filmen 1 av 5 och skrev:

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 2012
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska actionfilmer
Senhora do Destino

Senhora do Destino är en brasiliansk såpopera (från åren 2004-2005).

Medverkande

Referenser

Externa länkar 
 

Brasilianska TV-serier från 2000-talet
Portugisiskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2004
TV-serieavslutningar 2005
Såpoperor
TV-program i TV Globo
Det är så hälsosamt och stärkande i fjällen

Det är så hälsosamt och stärkande i fjällen är en visa i rumbatakt, komponerad av Kai Rönn och Åke Pettersson. Den spelades första gången in 1947 av revysångaren Lennart Hagvall. Visan kretsar kring en resa till fjällen där resenären inte ens har med sig skidor, då syftet med resan egentligen är fest och erotik. Skivan blev dödskallemärkt av Sveriges radio, på grund av den för tiden fräcka texten.

År 1976 släppte folkrockgruppen Scafell Pike låten som singel  under namnet "Jerry K. Gustafson & Scafell Pike's Fjällkvartett",  producerad av Anders ”Henkan” Henriksson. 

Stefan Ljungqvists inspelning från 1976 låg på Svensktoppen 1977 i tre veckor med en niondeplats som högsta placering.

Källor

Visor
Roséns bröstdroppar

Roséns bröstdroppar, Vinum glycyrrhizae opiatum, var en hostmedicin. Receptet beskrevs 1765 i Hus- och Rese-Apotheque, av den svenske läkaren Nils Rosén von Rosenstein. Receptet fanns emellertid sedan tidigare.  

Receptet bestod av 1 del pulvriserat opium, 1 del saffran, 1 del lakritsextrakt, 5 delar socker och 45 delar marsalavin. Detta innebar att opiumhalten i bröstdropparna var cirka 2 procent. Maxdosen var 10 gram. Medicinen fanns tillgänglig på apoteken in på 1900-talet.

Bröstdropparna ansågs länge som ett måste i husapoteket; boken Husmoderns hemkurer och Goda råd av Kerstin Wenström hade med den som rekommendation ännu i 1933 års upplaga. Preparatet var beroendeframkallande och bland dem som använde dropparna i berusande syfte fanns bland andra skulptören Axel R Pettersson, Döderhultarn.

Källor

Referenser 

Hostmedicin
Medicinsk historia
Narkotika
Världsutställningen 1900

Exposition universelle (franska för 'universell utställning') var en världsutställning år 1900 i Paris, arrangerad mellan den 14 april och 12 november 1900. Målet med utställningen var att fira framgångar under 1800-talet och för att påskynda utvecklingen under 1900-talet. Detta var den femte världsutställningen i staden, och som del av arrangemanget anordnades de andra moderna olympiska spelen.

Arrangemang 

Utställningen präglades allmänt av Art Nouveau. Utställningen sågs av 50 miljoner personer och visade upp maskiner, uppfinningar och arkitektur som kom att bli bestående under lång tid. Däribland fanns rulltrappor, Eiffeltornet (från 1889), pariserhjul (Grande Roue de Paris), ryska dockor, dieselmotorer och ljudfilm, telegrafonen.

Olympiska spelen år 1900 anordnades av utställningskommittén, emot Pierre de Coubertins vilja. Resultatet blev att de olympiska tävlingarna spriddes ut under nästan hela utställningstiden (14 maj–28 oktober), och att viss osäkerhet rådde om vad utgjorde olympiska tävlingar och vad som var andra delar av utställningsarrangemanget.

Finlands utställningspaviljong, ritad av Gesellius-Lindgren-Saarinen, fick stor uppmärksamhet för arkitekturen och var den enda av de nordiska paviljongerna som stod klar på invigningsdagen.

Bilder

Referenser 

1900 i Paris
Världsutställningar
Vetenskapsåret 1900
Konståret 1900
Arkitekturåret 1900
Jevgenij Trubetskoj

Jevgenij Nikolavevitj Trubetskoj (ryska: Евгений Николаевич Трубецкой), född 5 oktober (gamla stilen: 23 september) 1863 i Achtyrka, guvernementet Moskva, Kejsardömet Ryssland, död 23 januari 1920 i Novosibirsk, Ryska SFSR, Sovjetunionen, var en rysk furste och filosof. Han var son till furst Nikolaj Trubetskoj (1828–1900) och bror till furst Sergej Trubetskoj (1862–1905).

Trubetskoj utgav 1906 den av brodern redigerade tidskriften "Moskovskaja nedjela", vilken konfiskerats redan i tryckeriet. Under ryska inbördeskriget anslöt sig han till Anton Denikins antibolsjevikiska armé i vilken han avled till följd av tyfus.

Källor

Noter

Ryska filosofer
Ryska furstar
Personer i Ryssland under 1900-talet
Alumner från Moskvauniversitetet
Personer verksamma vid Moskvauniversitetet
Personer från Moskva oblast
Män
Födda 1863
Avlidna 1920
Ugglan
Hammelsadel

Hammelsadel är en dubbel kotlettrad av får som stekts utan att delas upp ytterligare.

Referenser

Mat
Får
Marjorie Estiano

Marjorie Estiano (Marjorie Dias de Oliveira), född 8 mars 1982 i Curitiba, är en brasiliansk skådespelare och sångerska.

Estiano började med utbildning i scenkonst i Paraná. Sedan reste hon till São Paulo för att utveckla sina konstnärliga färdigheter. Därefter studerade hon musik i två år. Hon började sjunga duett i ett band som innehöll tre musikaliska killar. En tape var intressant för Universal Music, och på den vägen började Estianos musikkarriär. Efter ett par månader i en studio kunde hon 2005 släppa sitt självbetitlade debutalbum. Den första singeln, Você Sempre Será, från albumet blev en stor hit och klev långt upp på brasilianska topplistor och utnämndes av Faustãopriset "The Best Of The Year" till årets bästa låt. 

Marjorie Estiano har spelat i flera telenovelas från och med 2006 och har i dessa gjort betydande framträdande roller. Hon har sedan 2011 blivit berömd utanför gränserna genom den internationella telenovelan Kärlek och svek, där hon spelar en av de mest betydande rollerna i ett tragiskt och känslosamt koncept med olika familjemedlemmar inblandade. Serien har släppts i ett antal europeiska och andra länder; den svenska premiären ägde rum den 6 oktober 2014.

Sitt senaste musikalbum, Oito, gav Marjorie Estiano ut den 16 september 2014.

Diskografi 
 2005: Marjorie Estiano
 2007: Flores, Amores e Blablablá
 2014: Oito

DVD 
 2005: Marjorie Estiano e Banda Ao Vivo

Filmografi

TV 
 2003–2005: Malhação ... Natasha Ferreira
 2006: Páginas da Vida ... Marina Andrade Rangel
 2006: Sob Nova Direção ... Nely Li
 2007: Duas Caras ... Maria Paula Fonseca do Nascimento
 2009: Caminho das Índias ... Tônia - Antônia Cavinato
 2010: [[S.O.S. Emergência]] ... Flávia Menezes
 2011: Amor em Quatro Ato ... Letícia
 2011: Cine Conhecimento ... Marjorie Estiano
 2011: Kärlek och svek  (A Vida da Gente) ... Manuela Fonseca
 2012: Lado a Lado ... Laura Assunção
 2014: Império ... Cora Bastos
 2014: Eu que amo tanto ... Angélica

Films 
 2011: "Malu de Bicicleta" ... Sueli 
 2012: "O Tempo e o Vento" ... Bibiana 
 2014: "Beatriz - Entre a Dor e o Nada" - Beatriz
 2014: "Apneia" - Giovanna 
 2015: "Todo Amor" (förproduktion) - Dani
 2015: "A Onda Maldita" (förproduktion) - Alice 
 2015: "O Garoto" (förproduktion)-

Teater 
 1997–1999: Lisístrata; A Raposa e as Uvas; A Casa de Bernarda Alba
 1999: Clarice 
 2000–2002: "O Palhaço Imaginador"; "Liberdade, Liberdade"; "Buchicho"
 2002– 2003: ""Beijos, Escolhas e Bolhas de Sabão"
 2003: "Barbara não lhe Adora"
 2009–2010: "Corte Seco"
 2011: "Inverno da Luz Vermelha"
 2012–2013: O Desaparecimento do Elefante

Noter

Externa länkar 
 
 Officiell hemsida 
 Marjorie Estiano på Universal Music

Brasilianska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Curitiba
Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Peterhouse

Peterhouse är ett college som ligger i Cambridge i Cambridgeshire i England. Det är det äldsta colleget inom universitetet i Cambridge och grundades 1284 av Hugh de Balsham, biskop av Ely. Namnet på skolan är taget från Jesu apostel Petrus. Skolans anor sträcker sig ända till den 24 december 1280, när Balsham fick tillåtelse att undervisa ett antal elever i Cambridge.

Kända alumner 
John Kendrew, biokemist.
Aaron Klug, molekylärbiolog.
Archer Martin, kemist.
Max Perutz, kemist.
Augustus FitzRoy, 3:e hertig av Grafton, politiker.
Michael Howard, politiker.
Nick Stern, ekonom.
John Whitgift, ärkebiskop.
Thomas Gray, poet.
Colin Greenwood, musiker.
David Mitchell, skådespelare.
Herbert Butterfield, historiker.
Thomas Campion, skald.
James Mason, skådespelare.
Sam Mendes, filmregissör.
Hugh Trevor-Roper, historiker.
Adolphus William Ward, historiker.
Eudora Welty, författare.
Charles Babbage, matematiker.
Henry Cavendish, kemist.
James Dewar, kemist.
William Thomson Kelvin, matematiker.
James Clerk Maxwell, matematiker.
Frank Whittle, flygofficer.

Referenser

Noter 

College vid universitetet i Cambridge
Fort Presque Isle

Fort Presque Isle (franska: Fort de la Presqu'île) var en skans som anlades sommaren 1753 av Nya Frankrike vid vad som nu är Erie, Pennsylvania.

Försvarslinje
Fortet var en del av den försvarslinje, vilken även omfattade Fort Le Boeuf, Fort Machault och Fort Duquesne, som hade till uppgift att skydda Venangoleden vilken förband Ohiolandet med Ontariosjön.

Undergång
Sedan brittiska trupper 1759 erövrat Fort Niagara brände fransmännen själva Fort de la Presqu'île och drog sig tillbaka från regionen. Britterna byggde på platsen ett nytt fort, Fort Presque Isle, vilket togs och förstördes av de förenade indiannationerna under Pontiacs krig.

Referenser

Se även
Fransk-indianska kriget

Externa länkar
 Fort Presque Isle Historical Marker

Pennsylvanias historia
Frankrikes militärhistoria
Nya Frankrike
Fransk-indianska krigen
Fort Le Boeuf

Fort Le Boeuf (franska: Fort de la Rivière au Bœuf) var en skans som anlades sommaren 1753 av Nya Frankrike vid vad som nu är Waterford, Pennsylvania.

Försvarslinje
Fortet var en del av den försvarslinje, vilken även omfattade Fort Presque Isle, Fort Machault och Fort Duquesne, som hade till uppgift att skydda Venangoleden vilken förband Ohiolandet med Ontariosjön.

Undergång
Sedan brittiska trupper 1759 erövrat Fort Niagara övergav fransmännen Fort de la Rivière au Bœuf. Det är oklart om de brände skansen och om britterna sedermera hade något militärt  etablissemang där.

Referenser

Se även
Fransk-indianska kriget

Externa länkar
 LeBoeuf Historical Marker

Pennsylvanias historia
Frankrikes militärhistoria
Nya Frankrike
Fransk-indianska krigen
Edwar al-Kharrat

Edwar al-Kharrat (arabiska: ادوار الخراط), född 16 mars 1926 i Alexandria, död 1 december 2015 i Kairo, var en egyptisk romanförfattare och kritiker. 

Han har beskrivits som "en av Egyptens mest inflytelserika författare av fiktion", och "en av arabvärldens viktigaste författare." Som kritiker har han varit med och lyft fram författare som Sonallah Ibrahim, Bahaa Taher, Ibrahim Aslan, Yahya Taher Abdullah och Gamal al-Ghitani.

Al-Kharrat föddes i en koptisk familj. Han var aktiv vänsterpolitiker och satt för detta fängslad mellan 1948 och 1950, innan han fick arbete som översättare vid Rumäniens ambasassad i Kairo. 1970 publicerades hans roman Rama and the Dragon som blev hyllad. Den har omnämnts som "genombrottet för den arabiska romanen." Trots att al-Kharrat själv kallade den oöversättbar, översattes den till engelska av Ferial Ghazoul och John Verlenden efter att romanen tilldelats Naguib Mahfouz Medal for Literature 1999. Det arabiska författarfacket rankade den som den åttonde bästa av arabiskans 100 bästa romaner.

Referenser 

Födda 1926
Män
Egyptiska författare under 1900-talet
Egyptiska litteraturkritiker
Personer från Alexandria
Avlidna 2015
Egyptiska författare under 2000-talet
Fort Machault

Fort Machault var en skans som anlades 1754 av Nya Frankrike vid vad som nu är Franklin, Pennsylvania.

Försvarslinje
Fortet var en del av den försvarslinje, vilken även omfattade Fort Le Boeuf, Fort Presque Isle och Fort Duquesne, som hade till uppgift att skydda Venangoleden vilken förband Ohiolandet med Ontariosjön.

Undergång
Efter att fransmännen 1758 tvingats överge Fort Duquesne, föll de franska trupperna tillbaka till Fort Machault där de året därpå påbörjade ett fälttåg för att erövra Fort Pitt, den skans som britterna anlagt där Fort Duquesne legat. Den brittiska erövringen av Fort Niagara tvingade emellertid fransmännen att överge Fort Machault, som de själva brände ned.

Fort Venango
På platsen för Fort Machault anlade den brittiska armén 1760 en liten skans kallad Fort Venango. Under Pontiacs krig togs detta fort av de förenade indiannationerna vilka brände ned det.

Fort Franklin
Förenta Staterna byggde 1787 ett fort kallat Fort Franklin.

Referenser

Se även
Fransk-indianska kriget

Externa länkar
 This 1878 map shows the positions of Fort Machault, Fort Venango, and Fort Franklin
 Fort Franklin Historical Marker 

Pennsylvanias historia
Frankrikes militärhistoria
Nya Frankrike
Fransk-indianska krigen
Latifa al-Zayyat

Latifa al-Zayyat, född 8 augusti 1923 i Damietta, Egypten, död 1996, var en egyptisk aktivist och författare mest känd för sin roman Den öppna dörren från 1960 som hon tilldelades Naguib Mahfouz Medal for Literature för 1996.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Foto på Latifa al-Zayyat

Födda 1923
Avlidna 1996
Egyptiska författare
Egyptiska aktivister
Kvinnor
Venangoleden

Venangoleden var en indiansk kommunikationsled i den nordvästra delen av nuvarande Pennsylvania.

Sträckning
Venangoleden förband området vid Alleghenyflodens och Monongahelaflodens sammanflöde, där Pittsburgh nu ligger, med Ontariosjön vid Presque Isle. Leden fick sitt namn efter Lenni Lenape-byn Venango där Nya Frankrike anlade ett fort 1754.

Försvarslinje
För att säkra Vengangoleden anlade Nya Frankrike 1753-1754 en försvarslinje i form av en serie skansar längs den. I linjen ingick Fort Presque Isle, Fort Le Boeuf, Fort Machault och Fort Duquesne.

Referenser

Se även
Fransk-indianska kriget

Externa länkar
 Venango Path (Fort Franklin) Historical Marker

Pennsylvanias historia
Frankrikes militärhistoria
Nya Frankrike
Fransk-indianska krigen
Pittsburgh
Charlie St. Cloud

Charlie St. Cloud är en amerikansk långfilm från 2010 i regi av Burr Steers, med Zac Efron, Charlie Tahan, Amanda Crew och Augustus Prew i rollerna. Filmen bygger på Ben Sherwoods roman The Death and Life of Charlie St. Cloud.

Handling
Seglaren Charlie St. Cloud (Zac Efron)förlorar  sin yngre bror Sam (Charlie Tahan) i en tragisk bilolycka. Charlie börjar snart se sin bror i väldigt verklighetstrogna syner. Det går så långt att hans omgivning börjar tro att han håller på att få ett mentalt sammanbrott.

Rollista

Mottagande
Filmen blev ingen större biosuccé, med en budget på $44 miljoner dollar tjänade den bara in lite över $48 miljoner. Inte heller kritikerna var särskitlt förtjusta; efter 123 ihopsamlade recensioner på Rotten Tomatoes är bara 28% positiva. Recensenten på Moviezine.se,  Lotta Zachrisson, gav filmen 2 av 5 och skrev:

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 2010
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska romantiska dramafilmer
Filmer från Universal Studios
Den manliga blicken

Den manliga blicken (engelska: the Male Gaze) är en teori myntad 1975. Det skedde i essän "Visual Pleasure and Narrative Cinema", av den brittiska filmteoretikern Laura Mulvey som främst varit verksam inom feministisk filmteori.

Begreppet syftar på det sätt skapandet av visuell konst struktureras kring manliga betraktare. Det beskriver tendensen att i visuell kultur visa världen och kvinnor utifrån ett maskulint synsätt, på mäns villkor och med manliga attityder. Det handlar ofta om en sexuell objektifiering av kvinnan.

Tre blickar 
Den manliga blicken sägs bestå av tre typer av blickar:
 Blicken från personen bakom kameran
 Blicken från figurerna i filmen eller verket
 Blicken från åskådaren
Enligt teorin presenteras kvinnor i den visuella berättelsen som passiva objekt, ägnade att ses utifrån en heterosexuell mans blick. Publiken tvingas av dramaturgin in i denna betraktarroll, även när betraktaren är en heterosexuell kvinna eller homosexuell man. Utifrån ett feministiskt perspektiv berör teorin kvinnor på tre olika sätt – mäns syn på kvinnor, kvinnors syn på sig själva och kvinnors syn på andra kvinnor.

Utveckling 
Mulvey skriver i sin essä att könsmaktsasymmetrin är en kontrollerande kraft inom film, att den är konstruerad att behaga den manlige tittaren och att den är djupt rotad i patriarkala ideologier och diskurser. Begreppet har därefter varit vanligt förekommande inom feministisk filmteori, mediestudier samt studier inom kommunikation och kultur. Begreppet kan även kopplas samman med modeller av voyeurism, skoptofili och narcissism. Teorin är influerad av Freuds och Lacans tankar.

Teorin om den manliga blicken utgår från filmindustrins (särskilt i Hollywood och inom pornografisk film) tradition och produktion, med manliga manusförfattare, regissörer och dramaturgi. Ännu på 2010-talet upplever vissa att traditionens makt är stark, med cirka 99 procent av marknadens beskrivningar av sexualitet på film anpassat till den manliga blicken.

Den kvinnliga blicken, fler perspektiv 
Som en motpol och komplettering till Mulveys teoribygge har man senare framkastat tanken om den kvinnliga blicken. Denna modell kan bli aktuell, när en film behandlar kvinnliga möten (exempelvis enligt kriterierna för Bechdeltestet), där produktionsteamet består av kvinnor och filmen genom sin tematik riktar sig till en kvinnlig målgrupp. Filmvetaren Elizabeth Cowie har utvecklat en egen teori om bildbetraktande som bygger på en växling mellan passivt och aktivt fantiserande.

Referenser

Noter 

Feminism
Filmvetenskap
Plochingen

Plochingen är en stad i Baden-Württemberg, Tyskland. Den ligger omkring 2 mil sydost om förbundslandets huvudstad Stuttgart, där floderna Neckar och Fils flyter samman i Landkreis Esslingen.

Staden ingår i kommunalförbundet Plochingen tillsammans med kommunerna Altbach och Deizisau.

Staden omnämns första gången i en kunglig urkund år 1146 som Blochingen. Invånarantalet är 14 209 (31 december 2010). Sedan 1971 är den vänort med Landskrona. Till stadens sevärdheter hör ett så kallat Hundertwasserhaus, dvs ett byggnadsverk av den österrikiske konstnären och arkitekten Friedensreich Hundertwasser. Det uppfördes åren 1991-94 och döptes till Wohnen unterm Regenturm ["Bo under Regntornet"].

Referenser

Litteratur 
 Landesarchiv Baden-Württemberg, Landkreis Esslingen: Der Landkreis Esslingen, band 2 (Ostfildern: Jan Thorbecke Verlag, 2009)

Noter 

Kommuner och städer i Landkreis Esslingen
Primera División de Uruguay 1940

Liga Profesional de Primera División 1940 var den 38:e säsongen av Uruguays högstaliga i fotboll, och nionde säsongen som ligan spelades på professionell nivå. Ligan spelades som ett seriespel där samtliga lag mötte varandra vid två tillfällen. Totalt spelades 110 matcher med 421 gjorda mål.

Nacional vann sin 15:e titel som uruguayanska mästare.

Deltagande lag 
11 lag deltog i mästerskapet, samtliga från Montevideo.

Resultat

Kvalspel

Källor 
 

1940
1940 i Uruguay
Fotbollssäsongen 1940
Women's National Basketball League

Women's National Basketball League (WBL) är en professionell damliga i basket i Australien. Första uppkastet skedde 1981, och ligan är damernas svar på National Basketball League. Säsongen löper numera från oktober och fram till ungefär månadsskiftet till mars, då den stora finalen spelas.

Källor

Fotnoter

Basket i Australien
Basketserier
Sportevenemang i Australien
Återkommande sportevenemang med premiär 1981
Kerstin Sandels

Kerstin Margareta Sandels, under en tid Sjöström, född 20 augusti 1944 i Solna, är en svensk jurist.

Sandels är dotter till juristen och direktören Gösta Sandels och Astrid, född Björklund. Efter studentexamen vid Lidingö läroverk 1964 studerade hon juridik vid Lunds universitet och blev juris kandidat där 1972. Fram till 2012 var hon verksam vid Juristhuset i Stockholm, som hennes make grundade 1972, men har också drivit egen advokatfirma. Kerstin Sandels är engagerad i flera bolagsstyrelser. Hon tillhör kärntruppen i 1,6 miljonerklubben.

Hon gifte sig 1968 med advokaten Henning Sjöström och tillsammans fick de 1976 dottern Lina Sandels Sjöström.

Referenser

Externa länkar
Kerstin Sandels Juristhusets webbplats. Åtkomst 13 maj 2013.

Svenska advokater
Födda 1944
Kvinnor
Levande personer
Bureätten
Personer från Solna
Gösta Sandels (direktör)

Gösta Claésson Sandels, född 13 augusti 1906 i Mariestad i dåvarande Skaraborgs län, död 7 januari 2003 på Lidingö, var en svensk jurist och direktör inom försäkringsbranschen. 

Sandels var son till kaptenen Claes Sandels och Herta Amnéus. Efter studentexamen i Skara 1925 bedrev han språkstudier i England 1926–1927. Han studerade sedan juridik i Uppsala där han blev juris kandidat 1932. Han gjorde tingstjänstgöring i Medelpads västra domsaga 1933–1935 och fick anställning vid Sjöförsäkringsaktiebolaget Öresund 1936, blev biträdande sekreterare i Svenska brandtarifföreningen 1939, direktörsassistent hos försäkringsbolaget Fenix 1942, direktör för Fenix-Heimdall 1943 och Thulebolagen från 1948.

Sandels är begravd på Lidingö kyrkogård. Han gifte sig 1943 med Astrid Björklund (1919–1995), dotter till major Bror Björklund och Greta Engeström. Han är far till juristen Kerstin Sandels (född 1944) och Fredrik Sandels (1947–1971). Gösta Sandels var även bror till professor Stina Sandels (1908–1990) och advokat Claes Sandels (1911-1994).

Referenser 

Svenska jurister
Svenska direktörer
Män
Bureätten
Födda 1906
Avlidna 2003
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Personer från Mariestad