kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Biljett till äventyret

Biljett till äventyret, även kallad Botte i farten, är en finländsk-svensk film från 1945 med regi och manus av Gösta Rodin. I rollerna ses bland andra John Botvid, Marianne Aminoff, Åke Engfeldt och Barbro Flodquist.

Om filmen 
Filmens förlaga var den finska filmen Matkalla seikkailuun, regisserad av Yrjö Norta, och som spelades in samtidigt som den svenska. Flera av skådespelarna medverkade i båda filmerna. Den svenska filmen spelades in under maj och juni 1945 i Helsingfors och Björneborg i Finland med Felix Forsman som fotograf. Filmen premiärvisades den 21 juli 1945 på biograf Roxy i Örebro. Distributionen togs senare över av Frejafilm och i samband med detta döptes filmen om till Botte i farten och under det namnet hade den Stockholmspremiär den 15 oktober 1951.

Handling 
Ingenjör Hellner har uppfunnit ett medel som ger evig ungdom. Han ger ett prov av medlet till chefen för det kemiska företag på vilket han arbetar som i sin tur skickar medlet vidare till Helsingfors. Väl där försöker ett gangstergäng lägga beslag på medelet, men misslyckas.

Rollista 
 John Botvid – Fredrik Lundström, kassör
 Marianne Aminoff – Ingrid Borg, laboratorieassistent
 Åke Engfeldt – Bertil Ahlberg, kontorist
 Barbro Flodquist – Vera Möller, kontorist
 Runar Schauman – direktör Robert Bernson för Svensk-finska Kemiska AB
 Sven Relander – ingenjör Krister Hellner, chef för Svensk-finska Kemiska AB:s laboratorium
 Ture Ara – Werner
 Åke Egnell – Manne Möller, Veras bror
 Erik Fröling – Jönsson, kontorist
 Olga Tengström – Tyra Lundström, telefonist, Fredriks kusin
 Sven Ehrström	– Strömberg, revisor
 Edvin Ingberg	– poliskommissarien
 Eero Leväluoma – Jocke, Mannes medhjälpare
 Bert Sorbon – hotellpojken
 Emil Vinermo – stationskarl på Centralen i Nordskog
 Lennart Vaikonpää – mannen i fönstret

Källor

Fotnoter 

Finländska filmer
Svenska filmer 1945
Filmer i regi av Gösta Rodin
Svenskspråkiga filmer
Helsingfors på film
Finland på film
Svartvita filmer
Finländska 1940-talsfilmer
Lidelse

Lidelse kan syfta på:

 Lidelse (1934) – en italiensk film från 1934
 Lidelse (1945) – en svensk film från 1945
Örebro Rättighetscenter

Örebro Rättighetscenter är en ideell förening som driver en av de statligt stödda antidiskrimineringsbyråerna i Sverige. Byrån är främst verksam i Örebro län. Verksamheten arbetar mot diskriminering genom att erbjuda kostnadsfri juridisk rådgivning, utbildningar i diskrimineringslagen och opinionsbildning.

2012 fick föreningen ta emot Vänsterpartiets pris för Humanism och solidaritet.

2010 blev Örebro Rättighetscenter den första av Sveriges Antidiskrimineringsbyråer att driva ett diskrimineringsärende i domstol.

Rättighetscenter ligger bakom projektet Reko Reklam som startades 2010 för att motverka könsdiskriminerande reklam i samhället. Detta görs bland annat genom att anmäla sexistisk och stereotypifierande reklam till Reklamombudsmannen.

Bidrag 
Örebro rättighetscenter får statsbidrag ifrån Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF):

Externa länkar
Officiell webbplats

Referenser

Intresseföreningar i Sverige
Återförsäkringstraktaten

Återförsäkringstraktaten, också kallat återförsäkringsfördraget, var ett hemligt samarbete mellan Tyskland och Ryssland som varade i tre år. Samarbetet startade den 18 juni 1887. Det gick ut på att om en konflikt mellan Tyskland och Frankrike skulle utbryta så skulle Ryssland endast hjälpa Frankrike om det var tyskarna som startade konflikten. Om i sin tur en konflikt skulle äga rum mellan Ryssland och Österrike-Ungern så skulle Tyskland bara hjälpa Österrike-Ungern om det var Ryssland som startade konflikten. Tysklands mål med detta samarbete var att stoppa Ryssland och Frankrike från att skapa en allians med varandra.

Samarbetet upphör

När Bismarck tvingades avgå 1890 ville inte Leo von Caprivi, som var den efterträdande rikskansler, förnya fördraget på grund av den goda relationen mellan Tyskland och Österrike-Ungern. 1896 publicerades de då hemliga avtalet mellan Tyskland och Ryssland i tidningen Hamburger Nachrichten. Detta rörde upp känslor i både Tyskland och Österrike-Ungern. Återförsäkringsföredraget anses vara en av faktorerna till att det första världskriget bröt ut.

Referenser
Nationalencyklopedin

Relationer mellan Ryssland och Tyskland
Politikåret 1887
Fördrag
Lidelse (1945)

Lidelse är en svensk film från 1945 i regi av Gösta Cederlund. Filmen blev Cederlunds sista regiuppdrag och i rollerna ses bland andra Georg Rydeberg, Karin Kavli och Barbro Kollberg.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum 1944 i Centrumateljéerna i Stockholm efter ett manus av Alexander Faragó. Håkan von Eichwald och Jerry Högstedt komponerade originalmusik till filmen och i övrigt användes musik av Osvaldo Fresedo och Franz Grothe. Filmen premiärvisades den 13 augusti 1945 på biografen Anglais i Stockholm och var 69 minuter lång och tillåten från 15 år.

Handling 
Målaren Arthur Högberg bor tillsammans med sin hustru Marianne i ett stort hus på landsbygden någonstans i Sverige. Marianne vantrivs och längtar tillbaka till Stockholm, där hon tidigare arbetat som skådespelare. Efter en serie händelser lämnar Marianne maken och han förälskar sig i stället i den unga flickan Inga. Marianne förklarar då att hon är Ingas mor och att om Arthur skulle ingå ett förhållande med flickan så skulle det räknas som otukt då ett förhållande mellan styvfar och styvdotter var olagligt. Inga och Arthur trotsar detta och polis tillkallas. Innan Arthur hinner gripas begår han dock självmord genom att skjuta sig själv.

Rollista 
 Georg Rydeberg – Arthur Högberg, konstnär
 Karin Kavli – Marianne, Arthurs hustru, skådespelerska
 Barbro Kollberg – Inga, Mariannes dotter
 Åke Engfeldt – Pedro Ekberg, skådespelare
 Hjördis Petterson	– Britta, hembiträde
 Gösta Cederlund – landsfiskal
 Sten Lindgren – läkare
 Carl Barcklind – advokat
 Marianne Lindberg – ej identifierad roll

Källor

Fotnoter 

Svenska filmer 1945
Svenskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Gösta Cederlund
Svenska 1940-talsfilmer
Kap Farväl!

Kap Farväl! är en prosabok av Harry Martinson utgiven 1933.

Boken är en fortsättning på de berättelser om sitt sjömansliv på 1920-talet som Martinson inledde med Resor utan mål (1932). I boken skildras intryck från bland annat Brasilien och Indien och den innehåller även några dikter. Det framkommer också att det var för att leta efter sin mor, som lämnat hemmet och begett sig till Amerika, som Martinson gav sig ut till sjöss.

Mottagande
Boken fick ett mycket positivt mottagande av kritikerna. I BLM skrev Georg Svensson: "Den nya boken är stöpt i samma form som Resor utan mål, men den är ännu lödigare, ännu mer sällsamt skimrande och dyrbar... Jag har läst den i det tillstånd av leende, andlös förväntan, som måste vara den högsta poetiska upplevelsen. Jag vet knappast någon annan författare, svensk eller utländsk, som förmått fascinera mig så motståndslöst som Harry Martinson." Gunnar Mascoll Silverstolpe skrev: "med denna vakenhet och mottaglighet förenar han en förmåga att minnas, att när som helst återkalla syner och sensationer, som vi knappast ha något motstycke till inom vår diktning – det skulle i så fall vara Strindberg". Anders Österling ansåg att Martinsons båda reseböcker tillsammans utgjorde "ett i sitt slag verkligt originellt svenskt verk, vartill man sannolikt inte har många motstycken på främmande marknad".

Efter utgivningen av Kap Farväl! blev Martinson en av Sveriges mest omskrivna och hyllade författare. Bland annat ägnade tidskriften Spektrum honom ett specialnummer 1933.

Året därpå utkom boken i en engelsk översättning med titeln Cape Farewell och blev en stor framgång även i England. The Times Literary Supplement gav mycket beröm och menade att man här mötte något mycket sällsynt – en författare som var född till diktare. Martinson lovordades också i The Observer och Daily Express och The Book Society tog med Cape Farewell på sin lista över "Book of the Month". Boken utgavs även i USA och i holländsk översättning.

Källor

Noter

Svensk skönlitteratur
Reseskildringar
Skönlitteratur 1933
Verk av Harry Martinson
Månmjölk

Månmjölk (ibland kallat Mondmilch, tyska för månmjölk, även grottmjölk) är en vit krämig substans som hittas i grottor. Den liknar andra avlagringar men skiljer sig i det att den inte hårdnar till sten. Den är ett precipitat från kalksten som består av aggregat av fina kristaller av varierande sammansättning, vanligtvis karbonater, t.ex. kalkspat, hydromagnesit och  monohydrokalcit.

Det finns olika hypoteser om månmjölkens ursprung. Några forskare tror att den uppstår genom bakteriell verkan snarare än en oorganisk kemisk process. Enligt denna hypotes alstras månmjölken av bakterien Macromonas bipunctata. Vissa bakteriella processer är kända för att de bryter ner sten till ett mjölkliknande slam. Dock har inga mikrobiologiska studier utförts hittills.

Månmjölken troddes ursprungligen (av Conrad Gesner, 1555) vara skapad av "månstrålar".

Det är möjligt att månmjölk bildas genom utgjutningar av genomsipprande vatten som löser up och mjuknar karbonatväggarna i karstiska grottor och bär med sig näringsämnen som används av epilitiska mikrober, som t.ex. aktinobakterier. När mikrobkolonierna växer, ansamlar de kemiskt utfällda kristaller i en matris av organisk materia. Det är möjligt att dess heterotrofa mikrober, som producerar CO2 som en avfallsprodukt från respiration och eventuellt organiska syror, hjälper till att lösa upp karbonater. Mer forskning krävs för att styrka dessa hypoteser.

I mars 2004 rapporterade ett lag speleologer upptäckten av en 150 meter lång flod av månmjölk i en grotta i berget Hernio, i Guipúzcoa-provinsen i Spanien. Dess exakta läge har hållits hemligt för att förekomma vandalism. Denna flod blidas av en tjock mjölkliknande vätska bestående av kalcit, kvarts och brushit.

Månmjölk användes som läkemedel, särskilt av Gesner i mitten av 1500-talet, fram till 1800-talet. Det botade kalkbrist och antagligen halsbränna, genom neutralisering av magsyra. Inga biverkningar är kända.

Referenser

 George W. Moore and Nicholas Sullivan. Speleology: Caves and the Cave Environment, rev. 3rd ed. Dayton, Ohio: Cave Books, 1997.  (hardcover),  (paperback).

Externa länkar

 Moonmilk and Cave-dwelling Microbes
 Micromonas bipunctata
 The Virtual Cave: Moonmilk
 Novedades Rio Subterráneo de Leche de Luna 

Speleologi
Albert Zimmermann (konstnär)

August Albert Zimmermann, född den 20 september 1808 i Zittau, död den 18 oktober 1888, var en tysk målare.

Zimmermann studerade i Dresden och i München, blev professor vid akademien i Milano och flyttade 1860 till Wiens akademi. Hans tavlor prisas för sin storartade heroiska uppfattning, särskilt av berglandsnatur, samt för mäktig ljusverkan. Ofta är de försedda med staffage av mytologiska figurer, utförda av Bonaventura Genelli. Som exempel kan anföras bland annat ett stort Berglandskap och ett Klipplandskap, med strid mellan centaurer och leoparder (bägge i Münchens nya pinakotek), Comosjön och Golgata (i Schackgalleriet i München). Han bosatte sig till sist i Salzburg. Ur hans skola utgick många duktiga landskapsmålare, bland vilka särskilt kan nämnas hans tre bröder, August Max(imilian) (1811–1878), August Robert (1818–1864) och Richard August Zimmermann (1820–1875).

Källor

Externa länkar 

Födda 1808
Avlidna 1888

Tyska målare under 1800-talet
Män
Personer från Zittau
Expansionism

Expansionismen innebär att stater utökar sitt territorium, företrädesvis genom militära erövringar, som en del av imperialism eller kolonialism.

Referenser

Webbkällor
 https://web.archive.org/web/20130603135718/http://www.sparknotes.com/testprep/books/sat2/history/chapter13section1.rhtml
 https://www.ne.se/uppslagsverk/ordbok/svensk/expansionism

Externa länkar

Ekonomisk politik
Utrikespolitik
Pannationalism
Uppståndelsemonumentet

Uppståndelsemonumentet (även Uppståndelse eller Uppståndelsen) är en skulpturgrupp i brons utförd 1928-1941 av John Lundqvist. Monumentet är uppfört i mitten av Monumenthallen utanför Heliga korsets kapell vid Skogskrematoriet på Skogskyrkogården i Stockholm, skyddad som världsarv och riksintresse.

Monumentet innefattar skulpturer av sex individer, och motivet är kropparnas uppståndelse eller själarnas uppvaknande och rörelse mot ljuset. Verket har beskrivits som symbolmättat, typiskt för det svenska 1930-talet, med en religiös känsla, och stilistiskt en kombination av klassicism och expressionism.

Historik
Lundqvist inspirerades av Albert Bartholomés monument Aux mortes vid kyrkogården Père-Lachaise i Paris. Han ställde ut en figurdetalj ur det planerade monumentet 1928 på Optimisternas salong i Liljevalchs konsthall. På Stockholmsutställningen 1930 visades en förstudie i gips i full skala som en del av Gravvårdsutställningen, och redan då planerades dess uppställning på Skogskyrkogården. På skisser från början av 1930-talet, kan man bland annat se skulpturen monterad på en obelisk nere vid huvudentrén. I sitt slutgiltiga förslag har Gunnar Asplund skapat en öppning i taket på förhallen och placerat skulpturen under den. Monumentet restes vintern 1940-1941, kort efter Skogskrematoriets invigning.

Studier i form av byster i brons på marmorsockel skapades även av enskilda figurer ur monumentet, och göts vid Otto Meyers konstgjuteri.

Se även
Uppståndelse

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Skulpturer i Stockholms kommun
Minnesmärken i Sverige
Skogskyrkogården
Skulpturer med religiösa motiv
Skulpturer 1941
Skulpturer av svenska skulptörer
Bronsskulpturer
Alfred Zimmermann

Alfred Zimmermann, född den 16 maj 1854 i München, död den 21 maj 1910 vid Chiemsee, var en tysk målare. Han var son till Reinhard Sebastian Zimmermann och bror till Ernst Zimmermann.

Zimmermann målade figurtavlor och landskap, oftast från Oberbayern.

Källor

Noter 

Tyska landskapsmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från München
Födda 1854
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Barbacka (film)

Barbacka är en svensk svartvit film från 1946 i regi av Bengt Ekerot. I rollerna ses bland andra Douglas Håge, Gunnel Broström och Erik Hell.

Om filmen 
Filmen spelades in i Europafilms studio i Sundbyberg samt i Grödinge, Barkarby och i trakterna av Norrtälje under perioden 3 augusti till 8 oktober 1946. Förlaga var Majken Cullborgs roman Barbacka, som också skrev filmens manus tillsammans med Stig Almqvist. Erik Baumann och Nathan Görling komponerade originalmusiken; musik som senare också användes av bland andra Jules Sylvain. Filmen fotograferades av Harald Berglund och klipptes av Wic' Kjellin. Den premiärvisades den 18 november 1946 på biografen Saga i Stockholm. Den var 88 minuter lång och tillåten från 15 år.

Handling 
Connie Falk växer upp på ett gods och tyr sig speciellt till Gunnar, som får henne att slappna av. När Connie talar om att hon för en kväll träffat en man, Johan, blir Gunnar arg och stöter bort henne. Connie bestämmer sig då för att hämnas genom ta över Gunnars systers man, Boris, som är den som äger godset. Snart utöver Connie starkt inflytande över godsets ekonomi och på ett affärsuppdrag stöter hon åter på Johan och de inleder ett förhållande. Till slut väljer hon dock att stanna hos Boris.

Rollista 
 Douglas Håge – Edvard Falk, arrendator
 Gunnel Broström – Conny, Falks dotter
 Erik Hell	– Johan Stjärnström på Rackarbacken
 Gösta Cederlund – baron Uno Linberger, friherre på Hjulinge
 Sven Lindberg – Boris Linberger, baron Linbergers son
 Marjo Bergman – Marianne Linberger, Boris syster
 Ivar Kåge	– kyrkoherde Arvid Dahl
 Jan Erik Lindqvist – Gunnar Dahl, kyrkoherdens son
 Ulla Andreasson – Maria Dahl, Gunnars syster
 Margreth Weivers – Stina Rapp, piga
 Manetta Ryberg – friherrinnan Edna Linberger, Boris och Mariannes mor
 Signe Wirff – Hilma Dahl, Gunnars och Marias mor
 Gunnar Öhlund – stalldräng på Hjulinge
 Birger Åsander – bysmeden
 Robert Ryberg – Månsson, stationskarl

 Ej krediterade
 Bo Rapp – Connys lillebror
 Berit Olsson – Connys lillasyster
 Hans Lindgren – smedpojken
 Emmy Albiin – en gumma
 John Norrman – brevbäraren
 Tage Berg	– Nilsson, lastbilschauffören
 Aurore Palmgren – Linbergers husa
 John W. Björling – man på hästmarknaden
 Ulla Akselson – Linnea, husa hos Dahls
 Uno Larsson – gammal man på hästmarknaden
 Bertil Cullborg – ej identifierad roll
 Gunnel Edlund	– ej identifierad roll

Referenser

Svenska filmer 1946
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Uppland på film
Svartvita filmer
Filmer från Europafilm
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1940-talsfilmer
Brushit

Brushit är ett fosfatmineral med den kemiska formeln .  Det bildar färglösa till blekgula monoklina prismatiska kristaller och pudriga eller jordiga massor. Det är fosfatanalogen till arsenaten farmakolit och sulfaten gips.

Upptäckt och förekomst
Brushit beskrevs 1865 vid en förekomst på Avesön i delstaten Nueva Esparta i Venezuela, och namngavs efter den amerikanske mineralogen George Jarvis Brush (1831–1912). Det tros vara en föregångare till apatit och förekommer i guanorika grottor. Mineralet bildas av interaktionen mellan guano och kalcit och lera vid låga pH-värden. Brushit förekommer i fosforitavlagringar och bildar avlagringar på gamla ben. Det kan uppstå från avrinning från åkrar som blivit övergödda. Brushit förekommer i association med tanarakit, ardealit, hydroxylapatit, variscit och gips.

Brushit förekommer även i njurstenar.

Brushit är en av beståndsdelarna i den 150 m långa månmjölksfloden som upptäcktes 2004 i en grotta i berget Hernio i provinsen Guipúzcoa i Spanien.

Källor

Kalciummineral
Fosfatmineral
Grottmineral
Det talande trädet

Det talande trädet är en bok av Artur Lundkvist, utgiven 1960.

Boken bestående av åttio korta prosadikter eller miniatyrberättelser med skilda motiv. Den första skildrar en födelseprocess och den sista ett dödsögonblick, men texterna har sinsemellan inget uppenbart gemensamt. Berättarstilen är ett suggestivt, ibland lätt ironiskt, bildspråk med snabba, direkta formuleringar där författaren identifierar sig med olika människor. En text framställer världen som en ständigt pågående skapelseprocess:

Omdömen
"En nästan alltigenom märklig bok, sammansatt i sin känsla, outtömlig i sin fantasi, mognad i sin erfarenhet och ändå obruten i sin vitalitet" – Karl Vennberg

"I Det talande trädet uppträder ett universellt jag som i skräcken för tomrummet oupphörligt byter mask och finner nya individuella öden att träda in i. Från denna synpunkt liknar diktaren en fantasins Prometeus eller en uppfinningsrik djinn i någon saga i Tusen och en natt". – Carl-Eric Nordberg

Källor
Paul Lindblom Samtiden i ögat. En bok om Artur Lundkvist, Tidens förlag 1991, sid. 212-215
Artur Lundkvist Det talande trädet, Bonniers 1960
Carl-Eric Nordberg Det skapande ögat. En färd genom Artur Lundkvists författarskap Bonniers 1981, sid. 199

Verk av Artur Lundkvist
Skönlitteratur 1960
Freddy Winsth

Freddy Roland Winsth, född 15 juli 1990 i Värnamo, är en svensk fotbollsspelare (försvarare) som representerar IFK Värnamo.

Karriär
Värnamo är hans moderklubb, och han spelade sin första tävlingsmatch för klubbens A-lag 2008. Han har sedan förlängt kontraktet, först till och med säsongen 2017 och sedan till och med säsongen 2019. I december 2019 förlängde Winsth återigen sitt kontrakt.

Karriärstatistik

Källor 

Spelarpresentation på IFK Värnamos webbplats
Freddy Winsth på elitefootball

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1990
Levande personer
Män
Personer från Värnamo
Mikael T. Eriksson

Mikael T. Eriksson, född 11 september 1985 i Norrtälje, är en svensk politiker.

Eriksson var från november 2015 till utgången av 2018 kommunstyrelsens ordförande och kommunalråd i det grönblåa majoritetsstyret för Moderaterna i Sundbybergs kommun. Dessförinnan var han andra vice ordförande i kommunstyrelsen, oppositionsråd och gruppledare för Moderaterna sedan december 2012.

Han har studerat politisk filosofi och retorik på Uppsala universitet. Han har även arbetat som politiskt sakkunnig i Regeringskansliet, där han varit pressekreterare hos statsminister Fredrik Reinfeldt, och med PR.

Källor 
 https://web.archive.org/web/20131223221247/http://www.sundbyberg.se/politik-paverkan/kommunal--och-oppositionsrad.html

Fotnoter 

Födda 1985
Personer med anknytning till Sundbyberg
Kommunalråd i Sundbybergs kommun
Svenska moderata kommunalråd
Personer från Norrtälje
Män
Levande personer
Svenska politiker under 2000-talet
Salomėja Zaksaitė

Salomėja Zaksaitė, född 25 juli 1985 i Kaunas, är en litauisk schackspelare, jurist och kriminolog. Zaksaitė blev internationell mästare i schack 2003.

Biografi
Zaksaitė studerade i Vilnius 2003-2008, promoverades till juris doktor i kriminalrätt och kriminologi 2012. 2013-2015 postdoktoral vid Mykolas Romer  universitet. Supervisor prof. Alfredas Kiškis.

Källor

Noter

Födda 1985
Kvinnor
Litauiska schackspelare
Litauiska jurister
Kriminologer
Straffrättsexperter
Levande personer
Idrottare från Kaunas
Björn Åkesson (fotbollsspelare)

Björn Christer Åkesson, född 4 februari 1978 i Älmhult, är en svensk före detta fotbollsmålvakt som senast representerat IFK Värnamo 2012-2016 i Superettan. Han har tidigare även spelat för Östers IF i Superettan och Halmstads BK i Allsvenskan. Hans moderklubb är Älmhults IF.

I september 2013 gjorde han mål mot Varbergs BoIS på övertid, ett mål som fastställde slutresultatet till 3–3.

Källor 
Spelarpresentation på IFK Värnamos webbplats

Björn Åkesson på elitefootball

Referenser

Externa länkar 

Svenska fotbollsmålvakter
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Fotbollsspelare i Östers IF
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Superettan
Födda 1978
Levande personer
Män
Personer från Älmhult
Ernst Zimmermann

Ernst Zimmermann kan syfta på:

* Ernst Zimmermann (1786–1832), tysk evangelisk teolog
 Ernst Zimmermann (1812–1877), tysk rättslärd
 Ernst Zimmermann (1852–1901), tysk konstnär
 Ernst Zimmermann (1860–1944), tysk geolog
 Ernst Zimmermann (1929–1985), tysk företagsledare
Kostymör

Kostymör eller kostymtecknare är ett konstnärligt yrke som har ansvaret för att rita och framställa kostymer till teaterföreställningar, TV- och filmproduktioner samt scenkläder inom musikbranschen.

Yrkesbeskrivning
Kostymören designar eller väljer ut/köper in kostymer för kulturproduktioner och samarbetar tätt med regissören, scenografen, maskören och attributören för att med kostymerna hjälpa till att understryka och förtydliga pjäsens eller filmens innehåll. Inte sällan är kostymör och scenograf samma person och arbetet innebär både konstnärlig design och konstnärlig ledning av den praktiska kostymtillverkningsprocessen.

Yrket är besläktat med kläddesigner och modeskapare inom konfektions- och modebranschen.

Kända svenska kostymörer
Inger Hallström Stinnerbom
Svenbörje Gaborn
Charles Koroly
Mago
Ulla-Britt Söderlund
Camilla Thulin
Marik Vos-Lundh

Referenser
Backa Teater, "Kostym"
Arbetar som kostymtecknare och scenograf, Umeå universitet

 
Yrken inom filmproduktion
Yrken inom scenkonst
Textila hantverksyrken
Heterolys

Heterolys eller heterolytisk fission är ett förlopp vid vilket en kovalent kemisk bindning bryts på sådant sätt att bindningens båda elektroner förs till det ena av de bildade fragmenten. Vid heterolys sönderfaller en neutral molekyl i två motsatt laddade partiklar, en katjon och en anjon.

Vid heterolys av t. ex. väteklorid (saltsyra) bildas en proton och en kloridjon.

Motsatsen till heterolys är homolys, där det bildas två neutrala fragment med en ensam bindningselektron, s. k. fria radikaler

H:Cl → H· + ·Cl

Inom biologin avser heterolys en apoptos inducerad av hydrolytiska enzymer från omgivande, vanligen inflammatoriska, celler. Autolys är apoptos i en cell av dess egna enzymer.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1975

Externa länkar
http://www.chem.ucla.edu/harding/IGOC/H/heterolytic_cleavage.html
 

 
Kemiska reaktioner