kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Narva (by)

Narva är en by i Vesilax, ungefär 40 km söder om Tammerfors. Narva ligger vid sjön Pyhäjärvi vid stranden av floden Narva.

Narva byn har ca 900 invånare. Befolkningen har dock ökat kontinuerligt sedan 1990-talet. Karaktäristiskt för området är böljande gröna fält och granskog. Narva är en välkänd marknadsplats och en urgammal plats för pälsförsäljning. Ordet "narv" betyder hårsida på läder eller skinn .

Narvas marknad
Narvas marknad är en stor marknad och hembygdsfest, som ordnas vart femte år i Narva. Narva har varit en viktig marknadsplats ända sedan järnåldern. Även på 1720-80-talet var Narva en av sydöstra Finlands mest kända marknadsplatser.

Narvas Ungdomsförening återupplivade Narvas marknad till liv igen år 1965. Marknadsförsäljningen har alltid varit en viktig del av marknaden, men idag är också det mångsidiga programmet riktgivande för marknaden. Vid öppningen av marknaden antänds en tjärdal. Narvas marknad är populär. På sommaren 2010 firades den tionde Narvas marknad. Följande marknad ordnas år 2015 på Narvas marknadsområde. Där finns även en danspaviljong och ett hembygdsmuseum. Även “Perinnepäivä & Maalaistori”-evenemanget (Traditionsdag & Lanttorg), ordnad av "Tähti"-ungdomsförening och Vesilax museiförening (Vesilahden museoyhdistys) är en viktig händelse i byn.

Källor

Vesilax
Hans Georg von Mackensen

Hans Georg von Mackensen, född 26 januari 1883 i Berlin, död 28 september 1947 i Konstanz, var en tysk diplomat, statssekreterare och SS-officer. Han var son till generalfältmarskalk August von Mackensen och gift med Winifred von Neurath, dotter till Konstantin von Neurath. Hans Georg von Mackensen var 1938–1943 Tysklands ambassadör i Rom.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1883
Avlidna 1947
Män
Personer från Berlin
Tyska diplomater
Tysklands ambassadörer i Italien
SS-Gruppenführer
Eaton Square

Eaton Square är ett torg i distriktet Belgravia i centrala London. Vid torget finns bland annat St. Peter's Church med sin joniska portik.

Referenser 
St Peter’s Eaton Square

Torg i London
Rikspresidentpalatset

Rikspresidentpalatset () utgjorde från 1919 till 1934 den tyske statschefens ämbetsbostad. Byggnaden uppfördes 1735–1737 och var belägen vid Wilhelmstrasse 73 i Berlin. Rikspresidentpalatset var bostad för rikspresidenterna Friedrich Ebert (1919–1925) och Paul von Hindenburg (1925–1934). Efter skador både under och efter andra världskriget revs byggnaden, då i Östberlin, slutligen 1960.

Externa länkar 

Ej längre existerande byggnader i Tyskland
Officiella residens i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Berlin
Berlins historia
Palats i Tyskland
Arkitekturåret 1737
1960 i Östtyskland
Förräderi (film)

Förräderi är en brittisk-dansk-svensk dokumentärfilm från 1994 i regi av Björn Cederberg och Fredrik von Krusenstjerna.

Filmen skildrar den tyske kulturarbetaren Sascha Anderson som var en centralfigur bland oppositionella författare och konstnärer i Östberlins Prenzlauer Berg under DDR-tiden. Efterhand framkom dock att Anderson parallellt med detta varit Stasi-agent och angivit många av sina vänner och till och med sin fru. Filmen skildrar Anderson som en tvångsmässig lögnare som levt ett dubbelliv och inte talat sanning annat än i sina rapporter till Stasi.

Förräderi uppmärksammades mer i utlandet än i Sverige. 1995 mottog den pris vid en filmfestival i norska Bergen i kategorin "bästa nordiska dokumentär". Den blev även nominerad till en Guldbagge 1996 i kategorin "bästa kortfilm".

Referenser 

Brittiska dokumentärfilmer
Danska dokumentärfilmer
Svenska dokumentärfilmer
Svenskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Tyskland på film
Guldbaggenominerade
Svenska filmer 1994
Brittiska filmer 1994
Danska filmer 1994
Filmer i regi av Fredrik von Krusenstjerna
Good Night Irene (film)

Good Night Irene är en svensk film från 1994 med regi och manus av Stellan Olsson. I rollerna ses bland andra Lars-Erik Berenett, Christian Görtz och Mikael Strandberg.

Handling 
Ett bevingat skelett påträffas i en damm i Svalöv. När Staffan ser detta i en tidningsnotis får detta honom att resa tillbaka till Svalöv där han växte upp. Besöket får honom att minnas sin uppväxt. Huvuddelen av filmen utspelar sig sommaren 1947, då Staffan var 14 år. 

Sången Goodnight, Irene förekommer i filmen.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum i Svalöv och Höganäs i Skåne med Bert Sundberg som producent och Hans Welin som fotograf. Filmen premiärvisades den 18 februari 1994 på biografen Palladium i Svalöv och har senare även visats av Sveriges Television.

Filmen fick ett blandat mottagande där många kritiker var positivt inställda till manuset men ansåg att själva filmutförandet lämnade en del övrigt att önska.

Rollista 
 Lars-Erik Berenett – mannen
 Christian Görtz – pojken
 Mikael Strandberg – Valter
 Nina Gunke – Gunnel
 Hampus Melin – Janne
 Cim Meggerle	Maria
 Johannes Brost – Eddie
 Ernst Günther – Otto
 Birgit Carlstén – Maja
 Jan Malmsjö – Jöns
 Per Eggers – Wetter
 Anette Bjärlestam	– Blondie
 Gerd Hegnell – Irene
 Jerker Heijkenskjöld – Bengt "Kaggen"
 Harald Leander – Per "Basen" Lind
 Lars Wiik	– Ölander
 Kenneth Milldoff – doktor Berg
 Barbro Christenson – Maria som vuxen
 Isidor Torkar – polisen
 Tomas Elfstadius – pianisten

Referenser 

Svenska filmer 1994
Svenskspråkiga filmer
Skåne på film
Filmer i regi av Stellan Olsson
Filmer från Sveriges Television
Svenska 1990-talsfilmer
Granskogen i våra hjärtan

Granskogen i våra hjärtan är en svensk dokumentärfilm från 1994 i regi av Gunila Ambjörnsson.

Filmen skildrar bonden Lars-Erik Lundberg som bor i den norrländska byn Norrfors. Han berättar om livet på gården och ger också sin syn på skogen han äger där träden för honom är närmat kännande, tänkande väsen. Han siar också in i framtiden och befarar att framtiden skogsägare inte kommer känna likadant för sin skog utan i stället bara se den som en kapitalinvestering. Bilderna från byn varvas med bilder från Stockholm och då och då skymtar folkmusikgruppen Enteli framföra sin musik.

Filmen fick ett blandat mottagande hos kritikerna.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Filmer 1994
Svenskspråkiga filmer
Västerbotten på film
Filmer från Sveriges Television
Svenska 1990-talsfilmer
Grästorp, Jönköping

Grästorp är ett bostadsområde i södra delen av tätorten Jönköping, nordost om Hovslätt. Området delas in i Norra Grästorp och Södra Grästorp.

Norra Grästorp 

Planen och husen på Norra Grästorp ritades av Carl-Ivar Ringmar och tilldelades Träpriset 1970. Områdets består av fem ringar med 36 småhus i varje och kallas därför ofta Ringarna. Området byggdes 1968-1972 och består av lådformade hus i två plan, cirka 140 m² stora. Höjdplacering och typ av hus är anpassat till terrängen, det finns fem olika hustyper där det förekommer såväl typer med två hela plan som suterrängvarianter. Färgsättningen på husen består av en basfärg i brun eller naturligt trä och där varje ring sedan har sin specifika accentfärg (en gul, en blå, en grön och två röda) på bland annat fönsterkarmar, dörrar och garage. Ringarna består av fristående hus där varje ring har en inre ring med garage som skiljs från husens tomter med en halvprivat gångväg. Varje ring har även en gemensam gård i ringens mitt.

Södra Grästorp 
Södra Grästorp byggdes 1975 och består av cirka 200 fristående hus och radhus.

Kommunikation 
Området  trafikeras av linjebussar som går mellan Jönköping och Norrahammar.

Källor

Noter

Stadsdelar i Jönköping
Schloss Fuschl

Schloss Fuschl är ett slott beläget vid Fuschlsee i Salzkammergut i Österrike. Schloss Fuschl uppfördes i mitten av 1400-talet och tjänade då som jaktslott. Det kom 1939 i Joachim von Ribbentrops besittning. Slottet är sedan 2010 lyxhotell.

Referenser 
 Burgen Austria: Fuschl

Externa länkar 

Fuschl
Byggnader och anläggningar i Land Salzburg
Himmel över Malmö

Himmel över Malmö är en svensk dokumentärfilm från 1994 i regi av Torgny Schunnesson. Filmen skildrar Malmö som stad och dess medborgare med olika bakgrunder.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 1994
Svenskspråkiga filmer
Malmö på film
Filmer från Sveriges Television
Filmer från Svenska Filminstitutet
Svenska 1990-talsfilmer
Phobia (Torture Killer)

Phobia är det finländska death metal-bandet Torture Killers fjärde studioalbum, släppt den 15 mars 2013. Chris Barnes, tidigare sångare i Cannibal Corpse, är gästsångare på låten "Written in Blood".

Låtlista 
 Devil's Reject
 Phobia
 Await His Third Arrival
 Written in Blood
 Faces of My Victims
 March of Death
 The Book of Dying World
 Epitaph
 Voices

Källa
Torture Killer – Phobia (2013)

Musikalbum 2013
Album av Torture Killer
Lust (film)

Lust är en svensk film från 1994 i regi av Janne Wallin. I rollerna ses bland andra Gerhard Hoberstorfer, Cia Berg och Kjell Bergqvist.

Handling 
Jerrie är en kvinnotjusare som till vardags ansvarar för en krog. När en hemlighetsfull kvinna, Sara, gästar krogen så lägger han in en stöt. Sara besvarar hans närmanden, men hon är olik andra kvinnor som Jerrie träffat och snart är det inte längre Jerrie som bestämmer.

Produktion och mottagande 
Filmens förlaga var romanen Lust av Bruno Lundgren (1988), vilken omarbetades till filmmanus av Wallin tillsammans med Ingela Ekwall. Inspelningen ägde rum mellan september och november 1993 i Stockholm, Stockholms skärgård, på Arlanda och i New York. Fotograf var Lennart Peters och klippare Eva Mattson. Filmen premiärvisades den 2 september 1994 på ett flertal biografer runt om i Sverige. Den gavs ut på video 1995 och visades av TV4 1998.

Filmen fick mycket dålig kritik och togs ned från biograferna efter endast två veckor.

Rollista 
 Gerhard Hoberstorfer – Jerrie Lund
 Cia Berg – Sara Andersson
 Kjell Bergqvist – Tommy Andersson, Saras man
 Robert Gustafsson – Uffe, kock
 Johan Paulsen – Dabo
 Jacqueline Ramel – Alice
 Christina Frambäck – Jerries mor
 Kerstin Hellström	– Marie
 Åsa Göransson – Tommys syster
 Annika Westerhult – flickan
 Christer Söderlund – grannen
 Gloria Falzer	– Mary, hotellreceptionisten i New York
 Margareta Pettersson – Maggan, kallskänkan
 Elisabeth von Gerber – telefonröst

Referenser 

Svenska filmer 1994
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Stockholms skärgård på film
New York på film
Filmer från TV4
Svenska 1990-talsfilmer
Tyska minoritetsbefolkningen i Polen

Tyska minoritetsbefolkningen i Polen utgjorde vid 2011 års folkräkning 148 000 personer. Lejonparten av den tyska minoriteten är bosatt i Opole vojvodskap i sydvästra Polen.

Relationer mellan Polen och Tyskland
Felix Benzler

Felix Benzler, född 10 mars 1891 i Hannover, död 26 december 1977, var en tysk diplomat. Han var 1941–1943 chef för den tyska beskickningen i Belgrad.

Referenser

Noter

Födda 1891
Avlidna 1977
Män
Personer från Hannover
Tyska diplomater
Sambandha

Sambandha är en svensk dokumentärfilm från 1994 i regi av Peter Hagerrot och Lasse Bohlin. Filmen skildrar ett dammbyggprojekt kring Narmada i Indien och den så kallade Narmadarörelsen, som kämpade mot bygget.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Filmer 1994
Svenskspråkiga filmer
Indien på film
Svenska 1990-talsfilmer
Camp Ashcan

Camp Ashcan ("Soptunnan", officiellt Central Continental Prisoner of War Enclosure No. 32) var ett amerikanskt krigsfångeläger inrymt i hotell Palace i Mondorf-les-Bains i sydöstra Luxemburg, i bruk maj-augusti 1945. I Camp Ashcan internerades bland andra Hermann Göring, Joachim von Ribbentrop, Wilhelm Keitel och Alfred Jodl i väntan på rättegång.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Interneringsläger
Luxemburgs historia
Neoprotestantism

Neoprotestantism är en tvetydig term som i sydöstra Europa betecknar den sortens icke-katolska kristna som indirekt har utgått från Romersk-katolska kyrkan, men som historiskt inte är ursprungliga protestanter (såsom lutheraner, anglikaner, reformerta och anabaptister).

En annan vanlig användning av begreppet neoprotestantism, även kallat neoortodoxi, är den sorts teologi som utgick från Karl Barth, Emil Brunner, med flera, som uppstod som en reaktion mot både fundamentalism och mot liberalteologin.

Se även
 Dialektisk teologi

Referenser

Externa länkar
 Neo-Protestant Romanians in Vojvodina: between religious and ethnic identity, av Aleksandra Djurić-Milovanović

Protestantism
Jimmy Schönning

Bo Erik Jimmy Schönning, född 3 oktober 1967 i Varberg, är en svensk inredare, designer, programledare och tidigare även scenartist.

Biografi
Till en början arbetade Schönning främst som musikalartist och senare (och fortfarande) som kreatör inom inredning och design. Efter dramastudier i USA vidareutbildade han sig vid musikallinjen, Göteborgs balettakademi. 

Efter examen tog han uppdrag på Dramaten, Göteborgsoperan, Oscarsteatern, Chinateatern, Göta Lejon etcetera. Jimmy Schönning har också arbetat som körsångare och dansare i flera tv-produktioner, däribland Melodifestivalen (1997 och 2003). 

1997 började Schönning arbeta med tv-produktioner, inledningsvis som assistent för Emmas hus på TV4. Efter ett tag tog han plats i rutan och medverkade i SVT:s Go'kväll (som stylist), i TV4:s Stylingakuten (som programledare) och åren 2005-2012 i TV4:s Äntligen hemma (som inredare).

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 

Svenska TV-programledare
Födda 1967
Levande personer
Män
Personer från Varberg
Uelzens järnvägsstation

Uelzens järnvägsstation ligger i Uelzen [uttalas y:ltsen] strax öster om Lüneburgheden i nordöstra Niedersachsen i norra Tyskland.

Den ursprungliga stationsbyggnaden byggdes om i slutet av 1990-talet inför världsutställningen Expo 2000, efter ritningar av den österrikiske konstnären Friedensreich Hundertwasser. Byggnaden, som på tyska kallas Hundertwasser-Bahnhof Uelzen, är en turistattraktion för staden. Uelzens stationsbyggnad är en så kallad "kulturstation", en KuBa (KulturBahnhof), och används, förutom som järnvägsstation (det är en järnvägsknut med tåg mot bl.a. Hamburg, Hannover och Braunschweig), för just kulturevenemang av olika slag.

Noter & anmärkningar

Externa länkar 

Transport i Niedersachsen
Järnvägsstationer i Tyskland
Friedensreich Hundertwasser
Postmodernistisk arkitektur
Byggnader och anläggningar i Niedersachsen
Danijel Subašić

Danijel Subašić, född 27 oktober 1984 i Zadar, Jugoslavien (nuvarande Kroatien), är en kroatisk fotbollsspelare som spelar för Hajduk Split. Han har även representerat Kroatiens fotbollslandslag.

Klubbkarriär 
Subašićs karriär började i NK Zadar. Han spelade i Zadar fram till 2008 då han blev inlånad av Hajduk Split som senare kom att värva honom. I januari 2012 värvades Subašić av AS Monaco. Subašić har gjort mål på frispark för AS Monaco i en match mot Boulogne där han gjorde det vinnande 2–1-målet. 

Efter 8,5 år i AS Monaco meddelade de den 8 juni 2020 att Subašić skulle lämna klubben.

Den 22 september 2021 blev Subašić klar för en återkomst i Hajduk Split, där han skrev på ett kontrakt till sommaren 2023.

Landslagskarriär 
Subašić gjorde debut i det kroatiska landslaget den 14 november 2009 i en träningsmatch mot Liechtenstein där han höll nollan samtidigt som Kroatien vann med 5-0. I maj 2010 blev han också uttagen till två träningsmatcher mot Österrike och Estland där han också höll nollan.

Bakgrund och privatliv 
Subašićs far Jovo Subašić är av serbisk härkomst medan hans mor Boja (tidigare efternamn Brkljača) är av kroatisk härkomst. Fadern härstammar från byn Zagrad och modern från byn Raštević som båda är belägna vid orten Benkovac.

Källor

Noter

Kroatiska fotbollsmålvakter
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i NK Zadar
Spelare i Hajduk Split
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Prva HNL
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Personer från Zadar
Födda 1984
Levande personer
Män
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Ibrahima Touré

Ibrahima Touré, född 17 december 1985 i Dakar, är en senegalesisk före detta fotbollsspelare (anfallare). Han spelade under sin karriär för Senegals landslag. 

Touré spelade för Metz, Chengdu Wuniu, Wydad Casablanca, Paykan, Persepolis, Sepahan och Ajman innan han i januari 2012 blev värvad av den monegaskiska storklubben AS Monaco. Han var ordinarie i Monaco och vann den interna skytteligan. Han gjorde totalt 28 ligamål på 52 matcher.

Källor

Senegalesiska fotbollsspelare
Senegalesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Metz
Spelare i Chengdu Tiancheng FC
Spelare i Wydad AC
Spelare i Paykan FC
Spelare i Persepolis Teheran FC
Spelare i Sepahan
Spelare i Ajman Club
Spelare i AS Monaco FC
Fotbollsspelare i Al-Nasr SC (Dubai)
Spelare i Liaoning Whowin FC
Spelare i Gazélec Ajaccio
Spelare i Persian Gulf Pro League
Spelare i UAE Arabian Gulf League
Spelare i Ligue 2
Spelare i Chinese Super League
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Dakar
Sabierna

Sabierna var en reell eller fiktiv etnisk-religiös grupp i Mellanöstern, omnämnd i Koranen, och ibland identifierad med mandéer eller utövare av den forntida religionen i Harran.

Sabierna i Korantolkningen
Sabierna nämns i positiva ordalag i Koranens andra (2:62), femte (5:69) och tjugoandra (22:17) sura och räknas tillsammans med kristna och judar till skriftbesittarna.

Benämningens härledning och vilken grupp som åsyftas har varit föremål för debatt under lång tid, både internt bland islamiskt lärda och externt bland västerländska akademiker.

Sabierna och religionen i Harran
När Romerska riket år 392 gjorde kristendomen till ensam statsreligion, och stängde Platons akademi år 529, överlevde hellenistisk religion och hermetism i staden Harran utanför romarrikets gränser. Denna religion förenade en monoteistisk uppfattning om Gud med föreställningar om planetgudomarna i babylonisk, grekisk och egyptisk religion, som här reducerats till änglar underställda Gud. Skrifterna i Corpus Hermeticum förefaller ha intagit en viktig roll som heliga skrifter. Khalil ibn Ahmad ansåg att de harraniska sabiernas religion gick tillbaka till profeten Noa.

Sabierna och mandéerna
Den syrisk-arameiska glosan SB betyder bland annat "att döpa". Om en sådan etymologi är tillförlitlig skulle ordet sabier kunna syfta på mandéerna, vars ofta upprepade dopliknande ritual är en central del av religionsutövningen. I geografiska områden och under tidsperioder då den muslimska majoritetsbefolkningen identifierat mandéerna med Koranens sabier, har mandéerna kunnat åtnjuta religionsfrihet, men på andra platser under andra tidsperioder har mandéerna blivit offer för förföljelse.

Sabierna och sabéerna
Medan den arabiska glosan för sabier inleds med bokstaven Sad, inleds glosan för sabéer med bokstaven Sin. Denna skillnad i stavning har inte förhindrat förväxlingar mellan de båda grupperna.

Källhänvisningar

Litteratur

Religioner
Valère Germain

Valère Germain, född 17 april 1990 i Marseille, är en fransk fotbollsspelare som spelar för Montpellier. Valère Germains far, Bruno Germain, var också ett fotbollsproffs som bland annat spelade för Olympique Marseille och det franska landslaget.

Karriär
Germain gjorde totalt 14 mål ligamål på 35 matcher säsongen 2012/2013 när AS Monaco blev uppflyttade till Ligue 1. 

I juni 2017 värvades Germain av Marseille, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Den 31 augusti 2021 värvades Germain av Montpellier.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i OGC Nice
Spelare i Olympique de Marseille
Fotbollsspelare i Montpellier HSC (herrar)
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Idrottare från Marseille
Födda 1990
Levande personer
Män
Franska idrottare under 2000-talet
Ängscitronbi

Ängscitronbi (Hylaeus confusus), är ett bi som är medlem av familjen korttungebin och släktet citronbin.

Beskrivning 
Som många andra citronbin har ängscitronbiet en svart, nästan hårlös kropp med ljusa tecken i ansiktet, hos hanen en hel ansiktsmask. Hos denna art har honan två gulaktiga fläckar under ögonen, medan hanen har både käkar, panna och clypeus (munskölden) vitaktiga. Överläppen är dock svart. På mellankroppen har båda könen två gula fläckar vid vingfästena; benen är svarta med undantag för bakskenbenen, som har en blekgul markering. Hanen har även de fyra bakre fötterna delvis blekgula. På bakkroppen har den första tergiten via hårfransar på sidorna; på äldre honor kan dessa emellertid ha nötts bort. Längden uppgår till mellan 6 och 8 mm hos honan, 6 och 7 mm hos hanen.

Ekologi 
Arten förekommer i skogsbryn och -gläntor, vingårdar, trädgårdar, flodstränder, sand- och grustag, ruderatmark samt på sandhedar. Arten är polylektisk, den hämtar pollen från blommande växter från många olika familjer, som flockblommiga växter, korgblommiga växter, kransblommiga växter, rosväxter, klockväxter, resedaväxter och ärtväxter. Nektar hämtas även det från ett stort antal familjer som ranunkelväxter, malvaväxter, korsblommiga växter, rosväxter, grobladsväxter (som veronikor), klockväxter, väddväxter och korgblommiga växter. Flygtiden varar normalt mellan slutet av maj och slutet av september. I vissa länder, bland annat Frankrike, har en andra, höstflygande generation rapporterats.

Larvbona inrättas i torra växtstjälkar av bland annat vass, videarter och syrener samt i gamla insektsgångar i dött trä. Det förekommer att de angrips av boparasiten stor bistekel.

Utbredning 
Arten finns i Europa från Storbritannien (främst England och Wales) samt Iberiska halvön i väster, till Ryssland i öster, och från norra Grekland i söder, till Fennoskandien i norr. Österut fortsätter utbredningsområdet till Kurilerna,, Mongoliet och Kina.

I Sverige finns arten i hela Götaland och Svealand, och längst kustlandskapen i Norrland.

I Finland finns arten förhållandevis sammanhängande från Åland och sydkusten till i höjd med Norra Österbotten – Kajanaland samt i väster till sydvästligaste Lappland, och därefter något enstaka fynd norr därom.

Status 
Arten är vanlig i västra Palearktis, mindre vanlig i östra. IUCN klassificerar den dock som livskraftig ("LC").. Samma klassificering avger Artdatabanken i Sverige, och Finlands Artdatacenter i Finland.

Kommentarer

Referenser 
?

Externa länkar 

Bin
Insekter i palearktiska regionen
Atlanten (film)

Atlanten är en isländsk-svensk dokumentärfilm från 1995 i regi av Jan Röed, Kristian Petri och Magnus Enquist.

Filmen skildrar några öar i Atlanten, deras invånare och historier de har att berätta. Resan tar sin utgångspunkt på Island och går därefter söderut. Filmen fotades av Jan Röed och berättades av Max von Sydow.

Atlanten fick 1996 motta en Guldbagge för bästa foto och samma åt mottog den Göteborgs filmfestivals nordiska filmpris.

Referenser 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 1995
Filmer från Sveriges Television
Filmer i regi av Kristian Petri
Filmer vars fotograf belönades med Guldbaggen för bästa foto