kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vingasjön

Vingasjön är en sjö i Skara kommun i Västergötland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Härlingtorpskanalen. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön.

Delavrinningsområde 
Vingasjön ingår i det delavrinningsområde (647580-137048) som SMHI kallar för Vid Q i Län punkt. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 8 delavrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Härlingtorpskanalen som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Delavrinningsområdet består mestadels av öppen mark (16 %) och jordbruk (73 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 6 % av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Id
 Mört
 Sarv

Se även 
 Lista över insjöar i Skara kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Skara kommun
Ämten (Eggby socken, Västergötland)

Ämten är en sjö i Skara kommun i Västergötland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Ämten ligger i  Natura 2000-område. Sjön avvattnas av vattendraget Råmmån.

Delavrinningsområde 
Ämten ingår i det delavrinningsområde (648105-137505) som SMHI kallar för Utloppet av Ämten. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns ett delavrinningsområde uppströms, och räknas det in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Råmmån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Delavrinningsområdet består mestadels av jordbruk (42 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 3 % av avrinningsområdet.

Se även 
 Lista över insjöar i Skara kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Skara kommun
Francis Throckmorton

Sir Francis Throckmorton, född 1554, död i juli 1584, var en engelsk konspiratör som medverkade i Throckmortonsammansvärjningen mot Elisabet I av England. Han var son till sir John Throckmorton och hans fru Margaret. Throckmorton var brorson till sir Nicholas Throckmorton, som var diplomat under drottning Elisabets regerinngstid. Throckmorton utbildades i Oxford och gick med i Inner Temple, en av fyra Inns of Court, i London 1576. 1580 gav han sig ut i kontinentaleuropa och mötte där flera missnöjda engelska katoliker som bodde främst i Spanien och Frankrike. Det var i Paris som Throckmorton träffade Charles Paget och Thomas Morgan, som arbetade för Maria Stuart. Efter att han hade återvänt till England 1583 arbetade han som en sorts medlare mellan katolikerna i kontinentaleuropa, Maria Stuart och den spanske ambassadören Bernardino de Mendoza.

Throckmortons arbete väckte sir Francis Walsinghams, drottning Elisabets underrättelsechef, uppmärksamhet. Hans hus genomsöktes och efter att tillräckligt med bevis funnits mot Throckmorton torterades han på en sträckbänk. Under tortyr avslöjade han sin inblandning i Throckmortonsammansvärjningen och även om han senare tog tillbaka sitt utlåtande dömdes han för högförräderi. Throckmorton avrättades i juli 1584.

Referenser

Tryckta källor 

Personer i England under 1500-talet
Män
Födda 1554
Avlidna 1584
Carl-Henric Nauckhoff

Carl-Henric Olof Herman Nauckhoff, född 31 oktober 1918 i Västerås, död 21 september 2015 i Båstad, var en svensk friherre, jurist och diplomat.

Biografi
Nauckhoff var son till överingenjör, friherre Henric Nauckhoff (1888-1948) och Birgitta Rydholm. Han avlade juris kandidatexamen i Uppsala 1942 före tingstjänstgöring 1942–1945. Nauckhoff blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1945, tjänstgjorde i Ottawa 1946-1949, UD 1949-1950, sekreterare vid svenska OEEC-delegationen i Paris 1950-1954, förste sekreterare vid UD 1954-1959, handelsråd i Washington, D.C. 1959-1963, byråchef vid UD 1963, utrikesråd och biträdande chef för UD:s handelsavdelning 1964, tjänstgjorde vid UD:s förhandlingsgrupp 1968, sändebud i Mexiko och Kuba 1969-1972, inspektör vid UD 1972-1975, generalkonsul i New York 1975-1978, sändebud i Tunis 1978-1982 och sändebud i Haag 1982-1984.

Han gifte sig första gången 1941 med filosofie magister Birgitta Linderholm (1920-1974) och andra gången 1979 med Elisabet af Trolle (1931-2005), född Hörstadius. Han var far till Eva (född 1944), Christina (född 1945), Jan (född 1948) och Henric (född 1955).

Utmärkelser
Officer av Nederländska Oranien-Nassauorden (OffNedONO)

Referenser

Män
Födda 1918
Avlidna 2015
Svenska jurister under 1900-talet
Sveriges ambassadörer i Mexiko
Sveriges ambassadörer i Kuba
Sveriges generalkonsuler i New York
Sveriges ambassadörer i Tunisien
Sveriges ambassadörer i Nederländerna
Personer från Västerås
Alumner från Uppsala universitet
Svenska diplomater under 1900-talet
Svenska friherrar
Cheryl Wheeler

Cheryl Wheeler, född 10 juli 1951, är en amerikansk folksångerska, bosatt i New England. Hon har spelat in flera album, och turnerat runtom i USA.

Hennes låt "If It Were Up to Me", fick stor uppmärksamhet efter Columbinemassakern.

Diskografi (urval)
Album
1985 – Cheryl Wheeler 
1987 – Half a Book 
1990 – Circle and Arrows 
1993 – Driving Home 
1995 – Mrs. Pinocci's Guitar 
1999 – Sylvia Hotel 
2003 – Different Stripe 
2003 – No Previous Record 
2005 – Defying Gravity 
2009 – Pointing at the Sun 
2012 – Greetings From: Cheryl Wheeler (livealbum med Kenny White)

EPs
1983 – Newport Songs 

Singlar
1995 – "Does The Future Look Black"

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Officiell webbplats
Cheryl Wheeler på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Amerikanska countrysångare
Amerikanska folksångare
Amerikanska låtskrivare
Kvinnor
Levande personer
Sångare från Maryland
Amerikanska sångare under 1900-talet
Amerikanska sångare under 2000-talet
Födda 1951
Love's Gonna Live Here

"Love's Gonna Live Here" är en singel från 1963 av Buck Owens, som också skrev sången.  Den blev hans andra singeletta på den amerikanska countrylistan, och toppade listan i 16 av de totalt 30 veckor den låg där.

Efter att låten toppat listan  i 16 veckor, kom ingen låt att ligga etta i över 10 veckor förrän 49 år senare; närmaste försöket gjordes två och ett halvt år senare, med David Houston's "Almost Persuaded", som toppade listan i 9 veckor mellan augusti och oktober 1966. Den 12 januari 2013 blev "We Are Never Ever Getting Back Together" med Taylor Swift första sång sedan "Love's Gonna Live Here" att toppa listan i minst 10 veckor.

Andra inspelningar 
Sten & Stanley 1994 på albumet Musik, dans & party 10 som "Nu leker livet igen".

Listplacering

Källor

Fotnoter

Amerikanska countrylåtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1963
Singlar utgivna på Capitol Records
Lista över insjöar i Skara kommun

Detta är en lista över sjöar i Skara kommun baserad på sjöns utloppskoordinat. Om någon sjö saknas, kontrollera grannkommunens lista eller kategorin Insjöar i Skara kommun.

Lista

Skara kommun
 Lista
Gunnar Dryselius

Gunnar Daniel Dryselius, född 2 maj 1907 i Sundsvall, död 16 september 1982, var en svensk jurist och diplomat.

Biografi
Dryselius var son till häradsskrivare Victor Dryselius och Augusta Mattsson. Han avlade filosofie kandidatexamen i Uppsala 1928 och juris kandidatexamen i Stockholm 1933. Han blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1933 och tjänstgjorde i London 1934, Prag 1935-1936, var chargé d’affaires i Buenos Aires 1937-1938, 1939-1940, andre sekreterare där 1940-1944 och förste sekreterare vid UD 1944. Dryselius var konsul i Gdańsk 1945, byråchef vid UD 1946, konsul i New York 1947, Houston 1950-1958, generalkonsuls namn 1953, sändebud i Caracas 1958-1963, sidoackrediterad i Havanna, Ciudad Trujillo och Port-au-Prince från 1959, och Lissabon 1964-1970. Han var sändebud i disponibilitet från 1970.

Han gifte sig 1935 med Anna af Petersens (född 1912), dotter till jägmästare Gustaf af Petersens och friherrinnan Märta Rappe.

Utmärkelser
Riddare av Nordstjärneorden (RNO)
Kommendör av Argentinska förtjänstorden Al Merito (KArgAM)
Kommendör av Danska Dannebrogsorden (KDDO)
Kommendör av Mexikanska Örnorden (KMexÖO)
Riddare av Tjeckoslovakiska Vita Lejonets orden (RTjslVLO)

Referenser

Män
Födda 1907
Avlidna 1982
Svenska jurister
Sveriges generalkonsuler i Houston
Sveriges ambassadörer i Venezuela
Sveriges ambassadörer i Kuba
Sveriges ambassadörer i Dominikanska republiken
Sveriges ambassadörer i Haiti
Sveriges ambassadörer i Portugal
Personer från Sundsvall
Alumner från Uppsala universitet
Riddare av Nordstjärneorden
Mottagare av Vita lejonets orden
Hoppalång

Hoppalång är en åkattraktion i nöjesparken Liseberg i Göteborg, Sverige. Attraktionen riktar sig främst till barn och är placerad i Lisebergs barnområde Kaninlandet. Attraktionen invigdes, tillsammans med övriga attraktioner i Kaninlandet, 27 april 2013, samma dag som nöjesparken öppnade för säsongen.

Attraktionen består av sex gondoler som färdas runt attraktionens mitt med hoppande rörelser. Varje gondol har plats för fyra barn, eller två barn och en vuxen. Attraktionen är tillverkad av Italienska Zamperla och finns i andra nöjesparker världen över och med olika utseende på gondolerna. I parken Särkänniemi i finska Tammerfors finns samma typ av attraktion, med namnet Angry Birds Ride och som har gondoler utformade som röda fåglar ur spelet Angry Birds. I andra nöjesparker finns attraktionen med gondoler utformade som bilar, cowboystövlar, grodor, båtar, flygplan, med mera.

Se även

Kaninlandet
Hopalong Cassidy

Källor

Noter

Åkattraktioner på Liseberg
Søren Hjorth Nielsen

Søren Hjorth Nielsen, född den 2 augusti 1901 i Svostrup, nära Silkeborg, död den 7 juli 1983 i Tempelhuse på Själland, var en dansk målare, tecknare, grafiker och konstpedagog. Hans porträtt, landskap och motiv från Köpenhamns utkanter har en fast, disciplinerad form men samtidigt harmoniska, mjukt avstämda färger.

Biografi
Hjorth Nielsen härstammade från ett jylländskt lantbrukarhem och kom till Köpenhamn i början av 1920-talet.

Hjorth Nielsen utbildade sig på teknisk skola i Silkeborg 1920 – 1921 och på Kunstakademiet 1921 – 1926 under Ejnar Nielsen och Aksel Jørgensen. Han lärde sig där bland annat etsning och litografisk teknik. 

Efter sin konstnärsdebut och en studieresa till Italien bildade 1928 ”Decembristerne” tillsammans med bland annat Holger J. Jensen och Erik Sievert. Hans tidigare bilder framställdes i en expressiv stil och påverkades av norrmannen Karstens temperamentsfulla stil.

Hjorth Nielsens koloristtalang beredde väg för honom till Den frie Udstilling där han framträdde som gäst 1933 och senare blev medlem.

Åren 1957 – 1971 var han professor vid Det Kongelige Danske Kunstakademi, och ledde dessutom Grafisk Skole 1966 – 1967 och 1973 – 1974.

År 1940 tilldelades han Eckersbergmedaljen, 1972 mottog han Thorvaldsenmedaljen och 1979 fick han Prins Eugen-medaljen. Han var också Riddare av 1:a graden av Dannebrog.

Representation
Hjorth Nielsens konst finns bland annat i samlingarna vid Statens Museum for Kunst, Ateneum, Malmö konstmuseum, Læsø Museum, Fuglsang Kunstmuseum, KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg, Vejlemuseerne, Museum Jorn, Kastrupgårdsamlingen,   Arbejdermuseet, Trapholt, Esbjerg Kunstmuseum, Ribe Kunstmuseum och ARoS Aarhus Kunstmuseum.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1976
http://www.denstoredanske.dk/Kunst_og_kultur/Billedkunst/Danmark_1910-55/S%C3%B8ren_Hjorth_Nielsen
https://archive.is/20130706115852/http://svenskuppslagsbok.se/24456/hjorth-nielsen-soren-dansk-malare/
https://web.archive.org/web/20130323015439/http://kunstonline.dk/diverse/biografier/soeren-hjorth-nielsen/

Noter

Externa länkar
https://www.google.se/search?q=S%C3%B6ren+Hjorth+Nielsen&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=QEyKUZGjKOK54ATctYD4CA&ved=0CD8QsAQ&biw=547&bih=495
 

Representerade vid Statens Museum for Kunst
Representerade vid Ateneum
Födda 1901
Avlidna 1983
Män
Danska målare under 1900-talet
Danska grafiker
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Representerade vid Malmö konstmuseum
Ryssgraven

Ryssgraven är en vik av Mälaren och möjlig tidigare kanal strax nordöst om Kungsängen i Upplands-Bro kommun i Stockholms län. Namnet ”Ryssgraven” anges även för näset mellan Stäksön och fastlandet, Lilla Stäket. Enligt en folklig tradition skall det här funnits en anlagd kanalförbindelse mellan fjärdarna Görväln och Skarven. Förleden ”Ryss” har genom tiderna fått många olika tolkningar, ingen har kunnat bekräftas. Gamla Enköpingsvägen gick över Ryssgravens näs ända fram till 1971, då invigdes en hög motorvägsbro. Stockholm–Västerås–Bergslagens Järnvägars spår anlades 1875 och fanns kvar till 2001.

Namnet 
En av teorierna menar att namnet Ryssgraven kan tyda på att man använt ryska krigsfångar för att gräva en kanal över näset. Enligt en annan uppfattning kan Ryssgraven ha sin upprinnelse i att ryska vikingar härjade Stäket och Sigtuna år 1187. De dödade den svenske ärkebiskopen vid Stäket. Det sägs att ryssarna flydde sedan från de svenska försvararna via Bak-stäket, Lilla Stäket - Ryssgraven. Det kan även vara så att Ryssgraven inte har något alls med ryssar att göra utan att det helt enkelt syftar till fiskeredskapet ryssja.

”Kanalen” Ryssgraven

Ryssgraven avsåg ursprungligen inte viken, utan en grävd vattenförbindelse, en sorts kanal, över det smala näset, som bildades genom den postglaciala landhöjningen och senare utfyllnader. Enligt traditionen skall det här ha funnits en kanal, grävd av ryska krigsfångar. Det första arbetet med kanalen säges ha gjorts av ester på 1100-talet. 

På 1700-talet anlades en bro över vattendraget. Under Johan III:s tid uppmuddrades farleden och förblev segelbar fram mot år 1800. Idag återstår en oregelbunden sänka 40 meter lång (NNÖ-SSV), 3-15 meter bred och 1-2 m djup.  Tidigare undersökningar har ej kunnat bekräfta teorier om att det rör sig om en anlagd kanal.

Viken Ryssgraven
Enligt sjökortet är Ryssgraven en cirka 2 000 meter lång och omkring 250 meter bred vik. Djupet varierar mellan 12 och 20 meter. I väst finns en cirka 25 meter hög förkastningsbrant som används av klättrare som övningsvägg.

Referenser	

Vikar i Sverige
Mälaren
Upplands-Bro kommun
Jules Antoine Lissajous

Jules Antoine Lissajous, född 4 mars 1822 i Versailles, död 24 juni 1880 i Plombières-lès-Dijon, var en fransk fysiker.

Lissajous var fysiklärare i Paris och rektor i Chambéry 1874-75 samt i Besançon 1875-79. Han utförde undersökningar inom optiken och akustiken. Lissajous mest berömda arbete är Étude optique des mouvements vibratoires (1873), i vilket han beskrev en serie försök att åskådliggöra svängningsrörelser, framför allt hos ljuset. Han utförde också detaljerade studier av den kurvfamilj som efter honom kommit att kallas lissajouskurvor.

Lissajous invaldes 1857 som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm.

Källor

Noter

Tryckta källor
 

Franska fysiker under 1800-talet
Franska skolledare
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svensk uppslagsbok
Alumner från École normale supérieure
Personer från Versailles
Män
Födda 1822
Avlidna 1880
Alberto Lista

Alberto Rodríguez de Lista y Aragón, född 15 oktober 1775, död 5 oktober 1848, var en spansk poet och lärd.

Listas Poseias (1822) var för sin tid en nedgångstid i spansk litteratur betydelsefulla. Större betydelse  hade han som lärare; Lista blev vid 21 års ålder professor i matematik i Sevilla. På grund av sin liberala åskådning tvingades han därefter en tid i landsflykt, verkade därefter i Bilbao och slutligen i Madrid. Mest känd blev han genom sina estetiska skrifter Del sentimento de la belleza, Reflexiones sobre la dramática española med flera.

Källor

Noter

Professorer i matematik
Spanska poeter
Födda 1775
Avlidna 1848
Män
Med prins Wilhelm på afrikanska jaktstigar

Med prins Wilhelm på afrikanska jaktstigar är en svensk dokumentärfilm från 1922 i regi av Prins Wilhelm, hertig av Södermanland och med foto av Oscar Olsson.

Filmen visar den ca 300 mil långa resa som genomfördes till Centralafrika under perioden januari-oktober 1921 av Svenska zoologiska expeditionen. Resan påbörjades vid Victoriasjön och gick sedan västerut till gränstrakterna mellan Uganda och Belgiska Kongo och därifrån norrut genom Sudan till Egypten. Generöst med utrymme i filmen ägnas åt att visa gruppens jaktturer, men även det afrikanska djurlivet skildras. Filmen visar även olika samhällen som gruppen passerade igenom.

Källor

Fotnoter 
Externa länkar

Magnus Johansson, 2017: En yeti i Afrika
Svenska stumfilmer
Filmer 1922
Uganda på film
Egypten på film
Sudan på film
Svenskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Prins Wilhelm, hertig av Södermanland
Svenska dokumentärfilmer
Svenska 1920-talsfilmer
Sami Said

Sami Said, född 16 juli 1979 i Keren i Eritrea, är en svensk författare.

Biografi 
Sami Said kom till Sverige med sin familj när han var omkring tio år gammal. Han är uppvuxen i Göteborg, i stadsdelen Biskopsgården. Said debuterade 2012 med den kritikerrosade romanen Väldigt sällan fin, som han tilldelades Sveriges författarförbunds debutantpris "Katapultpriset" och bokcirklarnas "Stora läsarpriset" för. Han nominerades även till Borås Tidnings debutantpris.

Våren 2013 utkom hans andra roman Monomani och 13 augusti 2013 var han sommarvärd för Sommar i P1.

Said startade och drev den litterära tidskriften Den analoga skriften tillsammans med kollegan Oskar Hallbert. Tidskriften utkom i digital och i tryckt form med ojämna mellanrum 2002 till 2008.

Han är gift med författaren Martina Lowden.

Bibliografi 
 Väldigt sällan fin (Natur & Kultur), 2012
 Monomani (Natur & Kultur), 2013
 Människan är den vackraste staden (Natur & Kultur), 2018
 Äta gräs, illustrerad av Sven Nordqvist (Natur & Kultur), 2019 
 Satansviskningar (Natur & Kultur), 2023

Priser och utmärkelser 
 Stora Läsarpriset på bokcirklar.se (årets debut), 2012
 Katapultpriset för Väldigt sällan fin, 2013
 Aftonbladets litteraturpris, 2018
 Albert Bonniers Stipendiefond för svenska författare, 2018

Referenser

Noter

Källor 
 Författare som förvånar, Svenska Dagbladet 2012-08-25
 Sami Said, Natur & Kultur

Externa länkar 

Födda 1979
Svenska författare
Män
Levande personer
Sommarvärdar 2013
Sankta Anna katolska församling

Sankta Anna katolska församling är en romersk-katolsk församling i Nyköping. Församlingen tillhör Stockholms katolska stift.

Efter att ha varit annexförsamling till Domkyrkoförsamlingen 1975-1978 blev församlingen självständig i stiftet. Församlingens skyddspatron blev den heliga Anna eftersom hon sedan lång tid haft en särskild ställning i Nyköping. 

De första mässorna firades på olika platser i staden. År 1972 inköptes ett par villor. Den ena inreddes till det första egna kapellet. På annan plats byggdes senare nuvarande, Sankta Anna kyrka, ritad av Ulf Zettersten, och en prästbostad. Kyrkan invigdes den 18 december 1988 av biskop Hubertus Brandenburg.

Källor
Sankta Anna katolska församling
Stockholms katolska stift
Katolska församlingar i Sverige
Nyköping
Religiösa organisationer bildade 1978
Silva Gunbardhi

Silva Gunbardhi, född 1980 i Vlora, är en albansk sångerska. Hennes största hit är låten "Të ka lali shpirt", släppt i januari 2013.

Biografi 
Gunbardhi föddes i den sydalbanska kuststaden Vlora år 1980. Vid sex års ålder deltog hon för första gången i en musiktävling för barn. 2001 deltog hon i Festivali i Këngës tillsammans med Kozma Dushi och med låten "Gënje! Por thuaj të dua". De lyckades dock inte vinna tävlingen. Gunbardhi gjorde ett nytt försök att vinna tävlingen år 2006 då hon ställde upp i Festivali i Këngës 45 med låten "Dua të jem". Hon tog sig dock inte vidare till finalen av tävlingen. 

2007 debuterade hon i Top Fest med låten "Je ti". Hon vann dock inget pris i tävlingen. 2008 debuterade hon i Kënga Magjike med låten "Të doja shumë". Med låten tog hon sig till final och vann pris för bästa ballad i tävlingen. Året därpå deltog hon i Kënga Magjike 11 tillsammans med Kelly och låten "Pyet zemrën". De vann i finalen pris för bästa tolkning. 

I januari 2013 släppte Gunbardhi tillsammans med rapparna Mandi och Dafi låten "Të ka lali shpirt". Låten blev snabbt populär, och blev på Youtube en av de mest sedda albanska låtarna någonsin. I oktober 2019 hade låten över 500 miljoner visningar på Youtube.

Diskografi

Album 
Plaku, plaka
2013 – Të ka lali shpirt

Referenser

Externa länkar 
Silva Gunbardhi på Teksteshqip 

Födda 1980
Personer från Vlora
Kvinnor
Artister som deltagit i Festivali i Këngës
Albanska sångare
Levande personer
Prins Wilhelms expedition till Central-Amerika

Prins Wilhelms expedition till Central-Amerika är en svensk dokumentärfilm från 1921 i regi av Prins Wilhelm, hertig av Södermanland och med foto av Robert Olsson.

Källor

Fotnoter 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska stumfilmer
Filmer 1921
Svenskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Prins Wilhelm, hertig av Södermanland
Svenska 1920-talsfilmer
Lorentz Tovatt

Lorentz Andreas Tovatt (), tidigare Leo Andreas Tovatt, född 12 november 1989 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, är en svensk politiker (miljöpartist). Han var riksdagsledamot 2017–2022 för Stockholms kommuns valkrets.

Tovatt började sina politiska kommunal uppdrag i Ekerö kommun. Han var språkrör för Grön Ungdom tillsammans med Magda Rasmusson 2013–2016. Han har också bland annat varit skribent på Supermiljöbloggen samt politiskt sakkunnig på Miljödepartementet.

Tovatt valdes i valet 2014 in som ledamot av Stockholms stads kommunfullmäktige samt ledamot av Trafiknämnden. I valet 2014 stod han både på riksdagslistan och på kommunfullmäktigelistan. Mellan 2017 och 2021 tjänstgjorde han som ersättare i riksdagen, efter valet 2018 som statsrådsersättare för Isabella Lövin. När Lövin lämnade politiken i januari 2021 blev Tovatt ordinarie riksdagsledamot.

Tovatt har inom politiken främst varit aktiv i klimatdebatten, där han bland annat argumenterat för att det krävs en mer progressiv klimatpolitik. Han har även engagerat sig i frågan om hållbart mode och utsågs 2014 till Almedalsveckans bäst klädda manliga politiker.

Referenser

Externa länkar 

 
 Lorenz Tovatts officiella hemsida

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Språkrör i Grön Ungdom
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1989
Levande personer
Män
Anna Ostroumova-Lebedeva

Anna Petrovna Ostroumova-Lebedeva (ryska: Анна Петровна Остроумова-Лебедева), född 17 maj 1871 i Sankt Petersburg, död 5 maj 1955 på samma ort, var en rysk målare och grafiker. Hon var särskilt känd för sina färgträsnitt med motiv från det gamla Sankt Petersburg.

Källor

Externa länkar 

Ryska målare
Ryska grafiker
Födda 1871
Avlidna 1955
Kvinnor