kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hit So Hard

Hit So Hard är en amerikansk dokumentärfilm från 2011, regisserad av P. David Ebersole. Filmen fokuserar på livet och nära döden-upplevelser kring Patty Schemel, mest känd som trummis i Courtney Loves inflytelserika rockband Hole under dess guldår. Filmen knyter samman Schemels Hi8-videor som spelades in under hennes tid i bandet och utgörs av intervjuer och andra klipp.

Hit So Hard hade premiär den 15 mars 2011 vid festivalen SXSW i Austin, Texas. Musiken skrevs av Roddy Bottum från Faith No More. Producenter var Todd Hughes och Christina Soletti. Filmens titel kommer från en låt på Holes album Celebrity Skin.

Medverkande 
 Patty Schemel
 Melissa Auf der Maur
 Eric Erlandson
 Courtney Love
 Nina Gordon från Veruca Salt
 Kate Schellenbach från Luscious Jackson
 Gina Schock från The Go-Go's
 Alice de Buhr från Fanny
 Debbi Peterson från The Bangles
 Izzy från Care Bears on Fire
 Phranc
 Roddy Bottum från Faith No More
 Dallas Taylor
 Sarah Vowell
 Larry Schemel från Midnight Movies
 Terry Schemel
 Joe Mama-Nitzberg

I tidigare filmat material:
 Kurt Cobain
 Kristen Pfaff

Referenser 

Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska filmer 2011
Hole (musikgrupp)
Engelskspråkiga filmer
Anders Bratt (ingenjör)

Jan Anders Bratt, tidigare Jan Anders Nilsson Bratt, född 4 februari 1933 i Stockholm, är en svensk ingenjör och företagsledare.

Han tillhör släkten Bratt (från Brattfors). Han är son till direktören Nils Bratt och hans andra hustru Marja Flodquist (omgift Busch), dotterson till läkaren Lars Flodquist samt systerson till Olof Flodquist och Barbro Flodquist.

Anders Bratt tog examen vid Stockholms tekniska institut 1959, blev försäljningschef vid Söderberg & Haak AB 1965, avdelningschef vid AB Bygg- & transportekonomi 
(BT) 1968 och marknadsdirektör vid Svenska John Deere AB 1971. Året efter tillträdde han posten som verkställande direktör för Ana-maskin AB och blev direktör för Saab-Ana AB 1980. Han har också bedrivit konsultverksamhet i egen regi. Han var en tid bosatt i Dubai, Förenade Arabemiraten, men har återvänt till Sverige.

Han var 1959–1982 gift med Ulrika Brunius (1938–1991), dotter till företagsledaren och ryttmästaren Gomer T. Brunius och Sonja, ogift Tell. Senare var han under en period från 1989 gift med Gunilla Holmer Bratt (född 1943). Han har tre söner i äktenskapet med Ulrika Brunius.

Referenser

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska direktörer
Män
Födda 1933
Levande personer
Ingenjörer från Stockholm
Näringslivspersoner från Stockholm
Asbjørn Lindboe

Asbjørn Lindboe, född 19 juni 1889, död 8 mars 1967, var en norsk jurist och politiker.

Lindboe blev juris kandidat 1914, var praktiserande advokat i Trondheim från 1919, højesterettsadvokat från 1925. Han var statsråd och chef för justitie- och politidepartementet i Peder Kolstad och Jens Hundseids regeringar.

Källor

Noter 

Norska jurister
Norges justitieministrar
Födda 1889
Avlidna 1967
Män
Svensk uppslagsbok
Jean-Louis Burnouf

Jean-Louis Burnouf, född den 14 september 1775 i Urville, död den 8 maj 1844 i Paris, var en fransk filolog, far till Eugène Burnouf, farbror till Émile-Louis Burnouf.

Burnouf, som var generalinspektör för universitetet i Paris, utgav läroböcker i grekiska och latinska språken samt en översättning av Tacitus (1827–1833; senaste upplagan 1881).

Källor 

 

Franska klassiska filologer
Personer verksamma vid Paris universitet
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Manche
Födda 1775
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Tongchuan

Tongchuan är en stad på prefekturnivå i Shaanxi-provinsen i nordvästra Kina. Den ligger omkring 110 kilometer norr om provinshuvudstaden Xi'an.

Administrativ indelning 
Själva staden Tongchuan indelas i tre stadsdistrikt, medan den intilliggande landsbygden organiserats i ett härad:
 Stadsdistriktet Yaozhou - 耀州区 Yàozhōu qū ;
 Stadsdistriktet Wangyi - 王益区 Wángyì qū ;
 Stadsdistriktet Yintai - 印台区 Yìntái qū ;
 Häradet Yijun - 宜君县 Yíjūn xiàn.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Källor

WP:Projekt Kina
Émile-Louis Burnouf

Émile-Louis Burnouf,  född den 26 augusti 1821 i Valognes, död i januari 1907 i Paris, var en fransk filolog, brorson till Jean-Louis Burnouf, kusin till Eugène Burnouf.

Burnouf blev 1854 professor i klassisk litteratur i Nancy och 1867 direktör för franska skolan i Aten. År 1878 utnämndes han till hedersdirektör vid denna skola. Bland hans skrifter kan nämnas Méthode pour étudier la langue sanscrite (1859; 3:e upplagan 1885), Essai sur le Véda, ou introduction de la connaissance de l'Inde (1863), Dictionnaire classique sanscrit-français (1863–1864; tillsammans med L. Leupol), Histoire de la littérature grecque (2 band, 1869; ny upplaga 1883), La science des religions (1872, 4:e upplagan 1885), La mythologie des japonais (1875), La ville et l'Acropole d'Athénes aux diverses époques (1877), Le catholicisme contemporain (1879), La vie et la pensée, éléments réels de philosophie (1886), Les chants de l'église latine (1887), artiklar i Revue des deux Mondes och andra tidskrifter samt översättningar av sanskrittexter, bland annat "Nala" (1856); därjämte utgav och översatte han "Bhagavadgita" (1861).

Källor 
 

Franska indologer
Franska professorer
Alumner från École normale supérieure
Personer verksamma vid universitetet i Nancy
Filologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Riddare av Hederslegionen
Personer från Valognes
Födda 1821
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Burnouf (olika betydelser)

Burnouf är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Émile-Louis Burnouf (1821–1907), fransk orientalist
 Eugène Burnouf (1801–1852), fransk indolog
 Jean-Louis Burnouf (1775–1844), fransk filolog och översättare

Franska efternamn
Wilhelm Ludwig Holland

Wilhelm Ludwig Holland, född den 11 augusti 1822 i Stuttgart, död den 28 augusti 1891 i Tübingen, var en tysk språkforskare.

Holland, som från 1847 verkade vid Tübingens universitet som docent och professor, offentliggjorde ett stort antal arbeten i romansk och germansk filologi, bland vilka märks Crestien von Troies, eine literaturgeschichtliche Untersuchung (1854) samt upplagor av Schauspiele des Herzogs Heinrich Julius von Braunschweig (1855), Buch der Beispiele der alter Weisen (1860), Li romans dou chevalier au lion von Crestien von Troies (1862; 3 :e upplagan 1886) och Briefe der Herzogin Elisabeth Charlotte von Orléans (1867–82), en kritisk upplaga av Uhlands poetiska skrifter (1863, flera upplagor) samt arbeten om denne (1876 och 1886).

Källor 

 

Tyska germanister
Tyska romanister
Tyska litteraturvetare
Tyska professorer
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Stuttgart
Födda 1822
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Josiah Gilbert Holland

Josiah Gilbert Holland, född den 24 juli 1819 i Belchertown, Massachusetts, död den 12 oktober 1881 i New York, var en amerikansk författare.

Holland praktiserade några år som läkare i Springfield, men ingick sedan i redaktionen för "Springfield Republican", där han publicerade History of western Massachusetts (1855), romanen The bay path (1857) och, under pseudonymen Timothy Titcomb, en följd brev och essayer, sedan utgivna i bokform som Letters to young people (1858; "Bref till ungdom och unga makar", 1874; 2:a upplagan 1884), samt skaldestycket Bitter-Sweet (1858). Vidare märks dikterna Kathrina (1867) och The marble prophecy 
(1872), romanerna Miss Gilbert’s career (1867), Arthur Bonnicastle (1873) och The mistress of the manse (1874), en biografi över Lincoln (1865) med mera. Från 1870 till sin död redigerade han Scribners "Monthly Magazine" (sedan "The Century"). Complete Works utkom 1897 i 16 band.

Källor 

 

Amerikanska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Amerikanska poeter
Engelskspråkiga poeter
Amerikanska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Amerikanska författare under 1800-talet
Författare från Massachusetts
Personer från Belchertown
Författare publicerade under pseudonym
Födda 1819
Avlidna 1881
Män
Swartz

Swartz även stavat Svartz är ett svenskt efternamn som burits av:

 Aaron Swartz (1986–2013), amerikansk programmerare och nätaktivist
 Carl Swartz (1858–1926), fabrikör, ämbetsman och politiker inom högern
 Carl Swartz (diplomat) (1920–2008)
 Clementine Swartz (1835–1923), skådespelare
 Daniel Johansson Swartz (aktiv vid slutet av 1600-talet), elfenbenssnidare
 Edvard Swartz (1826–1897), skådespelare
 Erik Swartz (1817–1881), fabriksidkare och politiker, 
 Erik C:son Swartz (1887–1963), genealog och löjtnant
 Eva Swartz (född 1956), VD, utredare verksam inom kultur- och media
 Gunvor Svartz-Malmberg (1929–2020), läkare, byrådirektör och skribent
 Helga Maria Swartz (1890–1964), författare, känd som Moa Martinson
 Johan David Schwartz (eller Schwartz) (1678–1729)], konstnär,  porträttmålare
 Johan Gustaf Swartz (1819–1885), affärsman, lantbrukare och kommunalpolitiker
 Johannes "John" Swartz (1759–1812), fabrikör och ämbetsman
 Johannes "John" Swartz (1790–1853), fabrikör, den föregåendes brorson
 Kersti Swartz (1921–2012), kyrkvaktmästare och politiker (folkpartist)
 Nanna Svartz (1890–1986), läkare, Sveriges första kvinnliga professor
 Olof Swartz (1760–1818), naturforskare, företrädesvis botanist
 Oscar Swartz (född 1959), IT-entreprenör, samhällsdebattör och skribent
 Pehr Swartz (1860–1939), kvarnägare och lokalpolitiker i Norrköping
 Petter Swartz (1726–1789), snusfabrikör
 Richard Swartz (född 1945), journalist, författare och kolumnist

Se även
 Schwartz, efternamn
 Schwarz (efternamn)

Svenska efternamn
Johannes Döparens katolska församling

Johannes Döparens katolska församling är en romersk-katolsk församling i Landskrona. Församlingen tillhör Stockholms katolska stift.

Församlingen har utvecklats från att på 1940-talet varit en kapellförsamling till S:t Clemens i Helsingborg till en växande självständig enhet.

År 1971 bildades Johannes Döparens katolska församling med området Kristianstad, Hässleholm, Olofström och Landskrona. År 1980 delades denna församling i Johannes Döparens katolska församling i Landskrona och Sankt Andreas katolska församling i Hässleholm.

Johannes Döparens katolska kyrka byggdes av Metodistförsamlingen 1905. År 1994 lade de ner sin verksamhet i staden. Den då 90 år gamla kyrkobyggnaden genomgick efter inköp och övertagande en större ombyggnad och renovering. Det blev åter en Johannes Döparens kyrka i Landskrona den 10 mars 1995. Invigningen förrättades av dåvarande biskopen Hubertus Brandenburg.

Källor
Sankt Johannes Döparens katolska församling
Stockholms katolska stift

Katolska församlingar i Sverige
Flexflight

Flexflight är ett danskt flygbolag med bas på Köpenhamn Roskilde flygplats som driver reguljär flygtrafik till Malmö under sommaren. Linjen flygs av en Cessna Citation.

Bolaget bedriver även flygtrafik i Sverige. Linjen Arlanda - Sveg bedrevs 2015-2019, efter att trafiken övertogs efter en statlig upphandling där AIS Airlines inte kunde förlänga sitt avtal för respektive linje.
Från 2019 flyger Flexflight Arlanda – Hagfors – Torsby på uppdrag av Amapola flyg.

Externa länkar 
Flexflights webbplats

Danska flygbolag
Flygbolag bildade 2006
Delfinen II-klass

Delfinen II-klass var en ubåtsklass bestående av tre ubåtar tillhörande den svenska flottan. Ubåtarna byggdes på Kockums Mekaniska Verkstads AB. Ubåtarna levererades 1936-37 och utrangerades 1953.

Fartyg i klassen

Referenser

Ubåtsklasser i Sveriges flotta
J-kurva

J-kurvan används inom flera olika fält för att visa på en rad orelaterade J-formade diagram där en kurva till en början faller, för att sedermera stiga till högre än startpunkten.

J-kurva (nationalekonomi) - visar hur ett lands handelsbalans påverkas av en devalvering eller avskrivning av en valuta
J-kurva (politik) visar korrelationen mellan stabilitet och öppenhet rörande nationers uppgång och fall
J-kurva (medicin)
J-kurva (statsvetenskap)
J-kurva (biologi)
Statsvetenskap
Medicin
J-kurva (nationalekonomi)

Inom nationalekonomin visar J-kurvan hur ett lands handelsbalans påverkas efter en devalvering eller depreciering av dess valuta, under några specifika antaganden. En devalverad valuta gör att importer blir dyrare, och antaget att mängden importer och exporter förändras marginellt omedelbart blir resultatet en depreciering av bytesbalansen - det vill säga, ett större underskott eller ett mindre överskott. Med tiden kan dock mängden exporter komma att öka, på grund av deras lägre och mer konkurrenskraftiga priser för utländska konsumenter, medan inhemska konsumenter kan komma att köpa färre av de nu dyrare importerna. Handelsbalansen kan så till slut förbättras till ett läge högre än dess position innan devalveringen. Om en valuta revalveras eller apprecieras kan samma argumentation innebära en inverterad J-kurva.

Direkt efter en depreciering eller devalvering kan mängden importer och exporter kvarstå relativt oförändrad, delvis på grund av handelskontrakt som måste fullföljas. Kortsiktigt är dessutom efterfrågan för de dyrare importerna - och även utländska konsumenters efterfrågan för de nu billigare exporterna - relativt prisinelastiska, eftersom det är ett tidshopp i en konsuments sökan efter bättre och billigare alternativ - vilka kanske inte finns.

Långsiktigt kan dock en depreciering av växelkursen ha den önskade effekten av en förbättrad bytesbalans. Inhemska konsumenter kan skifta sina utgifter till inhemska producenter och sluta importera dyra varor och tjänster, förutsatt att likartade inhemska alternativ finns. Utländska konsumenter kan börja köpa produkterna som exporteras från landet, vilka med den utländska valutan nu är dyrare, istället för att köpa sina egna inhemska varor och tjänster.

Referenser 

Nationalekonomiska kurvor
Föreningen för biblioterapi i Finland

Föreningen för biblioterapi i Finland (Finska: Suomen Kirjallisuusterapiayhdistys) grundades år 1981. Dess ändamål är att utveckla biblioterapi (litteraturterapi). Föreningen organiserar publicerings-, utbildnings- och upplysningsverksamhet och försöker också främja samarbete mellan de som är intresserade av biblioterapi. Föreningens nuvarande ordförande är Jaana Huldén.

Föreningen publicerar journalen Kirjallisuusterapia som startades året 1993.

Föreningens grundare var psykologen Juhani Ihanus, psykologen Heli Mertanen och bibliotekarien Leena Sippola. Föreningen började sin verksamhet som den första europeiska organisationen inom biblioterapi 1981, men blev registrerad till Föreningsregistret i januari 1983 och fick sitt svenska namn år 1984.

Källor 

Terapi
Organisationer bildade 1981
Organisationer i Finland
Elisabeth Palmstierna

Eva Margareta Elisabeth Palmstierna, född Tham 28 april 1917 i Eksjö, död 6 april 2013, var en svensk friherrinna och hovmarskalk. Hon var chef för prins Bertils och prinsessan Lilians hovstat och blev 1991 den första kvinnan i världen att utnämnas till hovmarskalk.

Karriär
1940 blev Palmstierna, 23 år gammal, anställd som biträde vid Utrikesdepartementet. Hon tjänstgjorde i Stockholm, Helsingfors, Warszawa och Rom fram till 1950. Därefter arbetade hon ett par år på Bofors Nobelkrut och Sveriges Kreditbank.

1953 anställdes hon vid Hovmarskalksämbetet och 1962 blev hon prins Bertils sekreterare. 1974 blev hon chef för prinsens hovstat och fick titeln hovintendent. 1979 fick hon titeln förste hovintendent och 1991 blev hon, som första kvinna i världen, utnämnd till hovmarskalk. Efter prins Bertils död 1997 kvarstod hon som chef för prinsessan Lilians hovstat.

Familj
Hon var dotter till Wilhelm Tham och grevinnan Margareta Hamilton. Hon hade tre systrar och en bror. Hennes far var först kammarherre hos kronprinsessan, sedermera drottning Louise, och senare hovmarskalk för Gustaf VI Adolfs hovstat. 

År 1959 gifte sig Palmstierna med historikern friherre Carl-Fredrik Palmstierna (1903–1993), som var kung Gustaf VI Adolfs handsekreterare och chef för hans stora personliga bibliotek. Paret Palmstierna är gravsatt på Galärvarvskyrkogården i Stockholm. De fick en dotter, Margareta, född 1960.

Utmärkelser
 Konung Gustav VI Adolfs minnesmedalj med anledning av 85-årsdagen (1967)
 Konung Carl XVI Gustafs jubileumsminnestecken med anledning av 50-årsdagen (1996)
 H.M. Konungens medalj i guld av 12:e storleken i Serafimerordens band (1986)
   Kommendör med stjärna av Norska förtjänstorden (1 juli 1992)

Referenser

Svenska friherrinnor
Svenska hovmarskalkar
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 2013
Personer från Eksjö
Elisabeth
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Svenska förste hovmarskalkar
Svenska hovintendenter
Axel Edvin Lindborg

Axel Edvin Lindborg, född 23 mars 1876 i Stockholm, död 25 juni 1951 i Stockholm, var en svensk målare, grafiker, tecknare och konservator. 

Han var 1907-1925 gift med Ingeborg Lindborg. Lindborg studerade vid Konstakademien i Stockholm 1904-1905 Därefter vistades han i England, Nederländerna, Belgien och utförde restaureringsarbeten i Paris fram till 1908. Han var anlitad som konservator vid Göteborgs konstmuseum, Uppsala universitet, Hallwylska samlingen, Stockholms högskola, Sankta Maria kyrka, Ystad och vid ett flertal kyrkorenoveringar där han utförde på målningar, skulpturer och sniderier. Hans konst består av porträtt och landskap med motiv från Sverige, England och Frankrike, samt teckningar och grafik. Några av hans mest spektakulära tavlor är de kopior han målat av tavlor som blivit övermålade, han röntgenfotograferade dessa och återskapade det underliggande motivet.

Källor 
 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 311,

Noter 

Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1951
Män
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska konservatorer
Svenska målare under 1900-talet
Ingeborg Lindborg

Elna Ingeborg Andreasén-Lindborg (född Andreasén), född 10 augusti 1875 på Elisbjærggaard i Hjörlunde, Danmark, död 2 mars 1950 i Katarina församling, Stockholm, var en dansk-svensk miniatyrmålare och grafiker. 

Hon var dotter till lantbrukaren Hans Andreasén och Jiohanna Dorothea Sörensen-Dildal och gift 1907–1925 med Axel Edvin Lindborg. Andreasén-Lindborg studerade konst vid The Art Institute of Chicago 1896–1897 och vid konstakademien i Köpenhamn 1900–1907 där hon som första kvinna tilldelades en guldmedalj 1906. Hon flyttade till Stockholm 1908 och studerade där för Axel Tallberg vid konstakademiens etsningskola 1909. Tillsammans med sin make ställde hon ut på Salong Joel i Stockholm och hon medverkade i Grafiska sällskapets utställningar, Charlottenborgs vårutställningar i Köpenhamn och Chicago Society of Etchers utställningar i Chicago. Hennes konst består av porträtt, djurbilder, stilleben och landskapsmotiv i olja, akvarell, blyerts och som etsningar. 1918 började hon måla miniatyrer på elfenben där hon bland annat avbildade prinsessan Astrid. Andreasén-Lindborg är representerad med grafik vid Nationalmuseum i Stockholm, Det Konglige Bibliotek och Statens Museum for Kunst i Köpenhamn samt vid British Museum i London.

Referenser

Noter

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 75 Allhems Förlag, Malmö
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid xx,  
 

Danskar
Danska konstnärer
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1950
Kvinnor
Svenska grafiker under 1900-talet
Tidigt en morgon sent på jorden

Tidigt en morgon sent på jorden är en diktsamling av Werner Aspenström utgiven 1980.

Samlingen innehåller dikter från åren 1976–1980. Boken nominerades till Nordiska rådets litteraturpris 1981.

Referenser

Diktsamlingar av Werner Aspenström
Skönlitteratur 1980
Michel Jöranssons kvarn

Michel Jöranssons kvarn (möjligen även Lilla Krokan) var en väderkvarn på Södermalm i Stockholm. Kvarnen hörde till Zinkensdamms egendom och är känd från 1600-talet och brann ner 1871. På platsen invigdes 1936 Zinkendammsskolan (ursprungligen Södra kommunala mellanskolan), byggd efter ritningar av arkitekt Paul Hedqvist.

Historik

Inte lågt från Almens kvarn stod en stolpkvarn som kallades Michel Jöranssons kvarn, efter en av dess ägare. Mer är inte känt av denne Jöransson. Platsen för kvarnen var på det numera försvunna Mullvadsberget (sedermera kallat Ansgarieberget), just där Hornskroken svängde norrut, alltså dåvarande västra slutet av Hornsgatan. 

Vid 1600-talets mitt var kvarnägaren kyrkoherden i Katarina församling, Petrus Dieterici Arenbechius, kallad Mäster Peder eller Mäster Per. Han omnämndes även som ägare av kvarnen Fatburan och Nytorgs kvarn. Efter honom ägdes kvarnen av brännvinsbrännaren Olof Måns och dennes svärson Anders Matsson. Möjligen var det samma Anders Matsson som tidigare drivit den närbelägna Almens kvarn. 

I Holms tomtbok från 1679 är ägaren angiven som Sal. Mag: Petréus Arens Beckÿ Quarn (Per Arenbechius kvarn), "salig" eftersom han dog sex år innan tomtboken upprättades. Kvarnen finns inritad på Petrus Tillaeus karta från 1733 (litt. c), och även på Heinrich Neuhaus Stockholmspanorama från 1870, men inte därefter eftersom den brann ner i oktober 1871.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Kvarnar i Stockholms län
Mikael Strömberg

Mikael Strömberg, född år 1976 i Norrtälje, är en svensk författare och musiker.

Strömberg debuterade med romanen Vätten år 2011 på Frank Förlag. Hans andra bok Inmurad utkom år 2012. Han har sedan dess skrivit ett flertal skräck- och spänningsromaner, kapitelböcker för unga och en handfull noveller. I hans böcker förenas allt som oftast vardagsrealism med övernaturliga element. Strömbergs böcker hör till skräckgenren och är starkt influerade av nordisk folktro.

Böcker 
 Pestkung (2022)
 Skräckstorm (2020)
 Det varma kroppar lockar (2019)
 De förjagade (2017)
 Sattyg (2016)
 Vad gör dina barn när du sover? (2015)
 Inmurad (2012)
 Vätten (2011)

Intränglingar (Noveller 2017-2021) 
 Svarthål
 Skuggvärld
 Stamfäste
 Själskifte
 Sorgegast
 Stoftland
 Skogsrov
 Skrymtvalv
 Stenfoster

Se även 
Svenskspråkiga författare
Skräcklitteratur

Referenser 

Födda 1976
Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Svenska metalgitarrister
Personer från Norrtälje
Män
Levande personer