kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Torgny Gynnerstedt

Torgny Lars-Fabian Gynnerstedt, född 17 augusti 1927 i Lund, död 11 oktober 2009 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk arkitekt.

Gynnerstedt studerade vid Kungliga Tekniska Högskolan med examen 1950. Han praktiserade hos domkyrkoarkitekten Eiler Græbe i Lund 1945–1946 och hos Osvald Almqvist i Stockholm 1950. Efter examen anställdes han hos Hans Westman i Lund 1950–1951, men flyttade tillbaka till Stockholm för anställning hos Erik Glemme 1952. Mellan 1953 och 1992 drev han egen arkitektverksamhet under namnet EGÅ tillsammans med Jan Ericson och Bengt Ågren. Gynnerstedt är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Verk i urval

Betongskaltak över tunnelbaneuppgång, Odenplan, Stockholm (tillsammans med Erik Glemme) 1952. 
Igelbodaskolan, Saltsjöbaden 1955. 
Medborgarhus i Gamlestaden, Göteborg 1956–1958.
Pontusbadet, Luleå 1957. 
Församlingshus, Skänninge 1958. 
Radhus, Vällingbyhöjden 1958.
Skinnskattebergs folkhögskola 1959. 
Bergshamraskolan, Solna 1959.
Ribbyskolan, Västerhaninge 1960. 
Tattby gymnasium, Saltsjöbaden 1962, tillbyggnad. 
Bostäder, centrum och skola, Östbergahöjden, Stockholm 1963–1968. 
Trojenborgsskolan, Skänninge 1964.
Nytorpskolan, Västerhaninge 1966. 
Klocktorn, Skillinge kapell 1967. 
Tibble gymnasium, teater och sporthall, Täby 1968–1970. 
Byängskolan, Täby 1970. 
Bostäder och bostadskomplement, Norsborg, Hallunda, Botkyrka 1971. 
Tre bostadshus i Grantorp, Flemingsberg 1972.
Ljungsbackaskolan, Lidingö 1973. 
Vårbyskolan, Huddinge 1973. 
Idrottshall och bad, Vårbygård 1973. 
Husby centrum, Stockholm 1975.
Kista centrum Stockholm 1979. 
Hamburgerbryggeriet, Stockholm 1979, ombyggnad. 
Bostäder, vårdcentral mm kv Riddaren, Stockholm 1981. 
Äldrebostäder kv Gasverket, Lund 1981.
Institutes for mentally retarded, deaf and dumb, Bagdad, Irak 1981. 
Salahaldeen University Arbil Irak 1982. 
Medical College, Bagdad, Irak 1983.
Bostadshotell och kollektivhus, kv Rio , Gärdet, Stockholm 1983. 
Kontorshus Tandem Computer, Kista, Stockholm 1985.
Kontor Skanska, kv Trekanten, Danderyd 1988. 
Bostäder kv Brinckan och Lehusen, Södra Station, Stockholm 1989–1992.

Referenser

Noter

Källor

Vem är det? Stor-Stockholm (1962)

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Arkitekturskolan KTH
Arkitekter från Lund
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1927
Avlidna 2009
Män
The Bling Ring

The Bling Ring är en film från 2013 med manus och regi av Sofia Coppola, som även producerat filmen. Filmen är baserad på verkliga händelser och har Emma Watson, Taissa Farmiga, Leslie Mann, Israel Broussard och Katie Chang i huvudrollerna. Filmen hade inofficiell premiär på Filmfestivalen i Cannes 2013 där den öppnade Un certain regard-sektionen.

Handling
Filmen, som är baserad på verkliga händelser, handlar om en grupp tonåringar som är besatta av den glamorösa kändisvärlden och som begår en rad inbrott hos kända personer som Paris Hilton, Lindsay Lohan, Megan Fox, Rachel Bilson, Audrina Patridge och Orlando Bloom. Paris Hilton och Kirsten Dunst medverkar i rollerna som sig själva.

Roller
 Katie Chang – Rebecca
 Israel Broussard – Marc
 Emma Watson – Nicki
 Taissa Farmiga – Sam
 Claire Julien – Chloe
 Carlos Miranda – Rob
 Leslie Mann – Laurie
 Erin Daniels – Shannon
 Halston Sage – Amanda
 Gavin Rossdale – Ricky
 Stacy Edwards – Debbie
 Nina Siemaszko – Vegaspolis
 Paris Hilton – sig själv
 Kirsten Dunst – sig själv
 Lindsay Lohan – sig själv (arkivmaterial)

Externa länkar

 Box Office Mojo

Amerikanska filmer 2013
Amerikanska dramafilmer
Japanska dramafilmer
Brittiska dramafilmer
Tyska dramafilmer
Franska dramafilmer
Brittiska filmer 2013
Japanska filmer 2013
Franska filmer 2013
Tyska filmer 2013
Filmer i regi av Sofia Coppola
Engelskspråkiga filmer
The Perks of Being a Wallflower

The Perks of Being a Wallflower är en amerikansk dramafilm från 2012 som är baserad på en bok med samma namn skriven av Stephen Chbosky. I huvudrollerna finns Logan Lerman, Emma Watson och Ezra Miller.

Rollista

Produktion 
Filmen spelades in i Pittsburghs storstadsområde mellan den 9 maj och 29 juni 2011. Den inledande inspelningen började i Pittsburgh South Hills och även i Bethel Park i Upper St. Clair och i Peters Township High School.

Scener av filmens huvudpersoner på The Rocky Horror Picture Show filmades på Hollywood Theater i Dormont. Chbosky hade sett The Rocky Show Horror Picture där när han var yngre och bad att få hyra teatern.

Några scener har också spelats in vid Pittsburghs stadsgräns inne i Fort Pitt Tunnel och Fort Pitt Bridge, samt på Mount Washington.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Officiell hemsida

Amerikanska filmer 2012
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Depression på film
Break On Through (To the Other Side)

Break On Through (To the Other Side) är en låt av The Doors. Den komponerades av hela gruppen och lanserades som deras debutsingel i januari 1967. Den togs även med som inledande låt på gruppens debutalbum The Doors. Låten blev ingen större framgång som singel, och de skulle istället få sitt genombrott med nästkommande singel "Light My Fire". "Break On Through" tillhör ändå gruppens mer kända låtar och finns med på de flesta av gruppens samlingsskivor, samt livealbumet Absolutely Live.

I låtens slut sjöng Morrison ursprungligen "she gets high" ("hon blir hög"), men det sista ordet blev censurerat när albumet gavs ut, så att han istället sjöng "she gets..." följt av tystnad. Även om ocensurerade versioner av låten senare har släppts är den censurerade fortfarande den mest välkända. Trummisen John Densmore är tydligt inspirerad av bossa nova på låten.

Låten finns med i Oliver Stones film The Doors. Låten var en av fem låtar av The Doors som förekom i filmen Forrest Gump 1994.

Källor
Allmusic om låten
Singelutgåvor på Discogs

Musiksinglar 1967
William James Stewart Lockyer

William James Stewart Lockyer, född 12 januari 1868, död 15 juli 1936, var en brittisk astronom. Han var son till Norman Lockyer.

Lockyer blev 1898 assistent vid Solar physics observatory i South Kensington och 1920 chef för det av fadern grundade Norman Lockyer-observatoriet i Sidmouth, där han ägnade sig åt spektografiska undersökningar av solen och stjärnorna.

Källor

Noter 

Brittiska astronomer under 1900-talet
Alumner från Göttingens universitet
Födda 1868
Avlidna 1936
Män
Svensk uppslagsbok
Smart glas

Smart glas kallas fönster som har förmågan att ändra ljusgenomsläppet med hjälp av en elektrisk spänning. Spänningen kan få transparensen att ändra glasets egenskaper till translucens och därmed går det att styra om det ska gå att se igenom glaset eller inte. Ett smart glas kan också minska ljusinstrålningen genom att materialet mörkas ned.

Exempel på smarta glasteknologier är elektrokroma, fotokroma samt flytande kristaller.

Teknologier

Dynamiska glas 

Nanomaterial kan användas för att minska ljusinstrålningen   i byggnader. När solen lyser mörknar glaset, och när solljuset avtar ljusnar glaset. En typ av dynamiskt glas består av ett tunnfilmslaminat som läggs mellan två fönsterglas. Egenskaperna i laminatet styrs sedan med hjälp av ett styrsystem.

Läs mer 
 Claes-Göran Granqvist, Handbook of Inorganic Electrochromic Materials, Elsevier, Amsterdam, 1995, reprinted 2002

Referenser

Externa länkar 
 Smarta glas revolutionerar framtiden, Smart Housing Småland
 Global Smart Glass Market, 2016-2020
 Frontforskning ger världen smarta fönster, Framtidens Forskning

Optik
Glas
Dahlerup

Dahlerup är ett danskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Emil Dahlerup (1813–1890), guvernör på Färöarna
 Drude Dahlerup (född 1945), dansk-svensk professor i statsvetenskap
 Edouard August Dahlerup
 Hans Dahlerup (1790–1872), dansk sjöofficer i österrikisk tjänst
 Karen Dahlerup (född 1920), dansk socialdemokratisk politiker
 Pil Dahlerup (född 1939), dansk litteraturvetare
 Troels Dahlerup (1925–2006), dansk historiker
 Valdemar Dahlerup (1815–1894), dansk dövstumspedagog
 Ulla Dahlerup
 Ursula Dahlerup
 Verner Dahlerup (1859–1938), dansk filolog
 Vilhelm Dahlerup (1836–1907), dansk arkitekt

Danska efternamn
Alice Eve

Alice Sophia Eve, född 6 februari 1982 i London, är en brittisk skådespelerska mest känd för sin roll som doktor Carol Marcus i Star Trek Into Darkness.

Uppväxt 
Eves föräldrarTrevor Eve och Sharon Maughan är själva skådespelare. Hon har också två yngre syskon, Jack och George. Under några år under Eves uppväxt bodde familjen i Los Angeles eftersom hennes far arbetade med en tv-serie där. Eve fick då en amerikansk dialekt. 

Eve gick grundskolan på den prestigefyllda privatskolan Westminster i London och fick höga slutbetyg.  Hon studerade sedan engelska på Oxford University och var enligt motspelaren Benedict Cumberbatch den smartaste ombord på inspelningen av Star Trek Into Darkness. Under sin studietid spelade hon i många teateruppsättningar på skolan.

Karriär 
Hon gjorde sitt första framträdande när hon var tolv år gammal, i en uppsättning av Twelfth Night i skolan.

2006 flyttade Eve till Los Angeles för att medverka i Tom Hanks film Starters for 10. Efter det skaffade hon sig en agent som bad henne stanna kvar i staden. 

Eve har heterokromi med ett grönt och ett blått öga. Enligt henne själv ser hon det som en fördel i skådespelaryrket eftersom det gör henne unik.

Privatliv 
Eve är sedan december 2014 gift med finansmannen Alex Cowper-Smith. De träffades under skoltiden på Westminster.  .

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från London
Alumner från Oxfords universitet
Cecilia Skingsley

Cecilia Skingsley (född Bystedt), född 18 augusti 1968, är en svensk nationalekonom och journalist.

Biografi
Skingsley har avlagt filosofie kandidatexamen. i nationalekonomi och statsvetenskap vid Stockholms universitet. Hon har vidareutbildat sig till diplomerad finansanalytiker vid Institutet för företagsledning vid Handelshögskolan i Stockholm och har en journalistutbildning från Poppius journalistskola.

Från 22 maj 2013 var hon en av sex ekonomer i Sveriges riksbanks direktion med titeln vice riksbankschef. I november 2019 utsågs hon till förste vice riksbankschef. Den 15 augusti 2022 lämnade hon rollen som förste vice riksbankschef då hon utsetts till chef för BIS Innovation Hub.  Skingsley är dotter till Britt-Marie Bystedt.

Karriär

 SAF Radio City, reporter 1989–1991
 Finansdepartementet, pressekreterare hos biträdande finansminister Bo Lundgren 1991–1994
 Moderaterna, pressekreterare till partiledare Carl Bildt 1994–1995
 Dagens Industri, reporter 1995–1998
 ABN Amro Bank, makroanalytiker 1998–2000
 Dagens industri, reporter, redaktör och krönikör 2000–2007
 Swedbank, analyschef, chefsekonom 2007–2013
 Sveriges riksbank, vice riksbankschef 2013–2019
 Sveriges riksbank, förste vice riksbankschef 2019-2022
 Bank for International Settlements (BIS), Chef för BIS Innovation Hub 2022-
 Kolumnist i Affärsvärlden, Privata Affärer och Svenska Dagbladet.

Källor

Noter 

Vice riksbankschefer
IFL vid Handelshögskolan i Stockholm AB
Svenska nationalekonomer
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Alumner från Stockholms universitet
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Carl Dahlgren

Carl eller Karl Dahlgren kan syfta på bland andra:

 Carl Dahlgren, svensk riksdagsman
 Carl Dahlgren, svensk konstsamlare och donator
 Carl Fredric Dahlgren, svensk präst 
 Karl P. Dahlgren, svensk kirurg
Bernardus Silvestris

Bernardus Silvestris var en nyplatonsk kristen filosof (förmodad livstid ca 1085-1178) bl.a. verksam vid katedralsskolan i Chartres, men framför allt vid katedralsskolan i Tours. Hans mest kända verk, Cosmographia, skrevs på 1140-talet, och utmärker sig för två egenskaper: Dels förekomsten av en filosofisk naturvetenskap oberoende av gammaltestamentliga föreställningar om skapelsen, dels bruket av allegori för att framställa tankar. 

Under 1800-talet och början av 1900-talet förmodades Bernardus Silvestris vara identisk med Bernhard av Chartres. Sedan mitten av 1900-talet debatteras dock huruvida de var två olika personer.

Filosofer under 1100-talet
män
Carl Dahlgren (donator)

Carl Fredrik Dahlgren, född den 10 juli 1818 i Gistads socken, Östergötland, död den 23 december 1894 i Stockholm, var en svensk jurist, konstsamlare och donator.

Dahlgren blev student i Uppsala 1837. År 1855 blev han vice häradshövding och samma år notarie hos överståthållarämbetet för polisärenden (tjänstledig från 1877) samt 1870 kurator vid Stockholms stads förmyndarkammare. Genom enskilda uppdrag skapade Dahlgren  en betydande förmögenhet, som han huvudsakligen använde för samlandet av konst- och konsthantverksföremål. I sitt testamente donerade han till Nationalmuseum sina samlingar av dosor (mer än 1 100 stycken), ur (omkring 450 stycken) och miniatyrmålningar (4 435 stycken); hans större målningar (omkring 1 900 stycken) i olja, pastell och akvarell skänktes till Östergötlands museum i Linköping. Dahlgren är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Noter

Vidare läsning

 

Födda 1818
Avlidna 1894
Svenska konstsamlare
Svenska donatorer
Personer från Gistads socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Män
Martin Flodén

Martin Flodén, född 26 april 1970, är en svensk nationalekonom. Flodén är sedan 2010 professor i nationalekonomi vid Stockholms universitet och sedan 22 maj 2013 ledamot i Sveriges riksbanks direktion med titeln vice riksbankchef.Förutom sitt arbete inom riksbanken så är Flodén känd för att ge föreläsningar vid olika universitet och skolor, för att inspirera och informera om Riksbankens åtagande i den svenska och europeiska ekonomin. Riksbanken meddelade den 9 mars 2020 att Martin Flodén efter hemkomst från en resa till Italien befunnits vara bärare av Covid-19 och tills vidare arbetade hemifrån.

Akademiska meriter
Martin Flodén avlade civilekonomexamen vid Handelshögskolan i Stockholm 1994. Han inledde forskarstudier vid Stockholms universitet och disputerade 1999. Från 1999 verkade han som forskare vid Handelshögskolan och utsågs 2005 till docent. Efter att ha verkat vid Stockholms universitet som gästprofessor 2008/2009 erhöll han 2010 en professur i nationalekonomi.

Uppdrag i rådgivande funktioner
Flodén har haft flera uppdrag som ledamot eller styrelseledamot. 
 Ledamot i Ekonomiska  rådet 2006-2007
 Ledamot i Finanspolitiska rådet 2007-2010
 Ledamot i SNS Konjunkturråd 2004 och 2012
 Ledamot i Riksrevisionens vetenskapliga råd 2007-2009
 Forskningskonsult för Sveriges riksbank 2010-2012
 Styrelseledamot i Nationalekonomiska föreningen sedan 2010
 Styrelseledamot i Riksgälden 2012-

Redaktionella uppdrag 
 Journal of Economic Dynamics and Control, biträdande redaktör, 2010-
 Fiscal Studies, ledamot i redaktionsrådet, 2007-
 Ekonomisk Debatt, redaktionsledamot, 2007-2010
 Medgrundare och aktiv skribent på ekonomibloggen Ekonomistas, 2008-
 Ledamot i SNS förtroenderåd, 2010-
 Ekonomiska rådets sekreterare, 1999-2000

Referenser

Externa länkar
 Ekonomistas, Martin Flodéns blogg

Svenska professorer i nationalekonomi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Vice riksbankschefer
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Födda 1970
Män
Levande personer
Rubén Paz

Rubén Wálter Paz Márquez, född 8 augusti 1959 i Artigas, är en uruguayansk retirerad fotbollsspelare, aktiv under 1970-, 1980- och 1990-talet.

Paz debuterade i Uruguays herrlandslag i fotboll den 16 september 1979.

Källor
 

Män
Födda 1959
Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Copa América 1979
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Copa América 1989
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i CA Peñarol
Spelare i SC Internacional
Spelare i RC Paris
Spelare i Racing Club de Avellaneda
Spelare i Genoa CFC
Spelare i CD Godoy Cruz
Spelare i Primera División de Uruguay
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Ligue 1
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Serie A
Levande personer
Personer från Artigas
Johanna de Herboville

Jeanne d'Herboville, född de Beaudrengien, i Sverige kallad Johanna de Herboville, var en fransk adelsdam. Hon var guvernant och föreståndare (hovmästarinna) för Erik XIV:s barns hov. 

Johanna d'Herboville emigrerade till Sverige år 1558 tillsammans med sin make, hugenotten Jean d'Herboville (d'Arboville), som var lärare åt hertig Karl. 

Hon blev guvernant för Erik XIV:s barn vid Karin Månsdotters hov 1568. Hon hade överinseende över all personal som ingick vid barnens hov, såsom amman Märta Persdotter. Hon var förutom Karin själv och hennes sekreterare den enda som fick göra utdrag ur drottningens apanage. 

Vid Erik XIV:s avsättning behöll hon ansvaret för hans barn. De överlämnades i hennes vård då man bestämde att det inte var nödvändigt för dem att sitta fängslade med sina föräldrar. Hon tog då hand om dem under överinseende av änkedrottning Katarina Stenbock. Barnen återförenades dock med sina föräldrar 1570. 

Johanna d'Herboville var fortfarande vid liv år 1596.

Källor
 
 Almquist, Jan Eric: Herrgårdarna i Sverige under reformationstiden 1523-1611, Volym 1, P.A. Norstedt, 1960 
 Keith Polk: Tielman Susato and the Music of His Time: Print Culture, Compositional ...

Personer under äldre vasatiden
Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska hovmästarinnor
Erik XIV:s hov
Hans Peters

Hans Peters, född 1960 i Bromma, var 2011-2022 kommunalråd för Centerpartiet i Nacka kommun. Han har haft olika kommunala uppdrag i Nacka kommun sedan 2007 och är från 1 januari 2023 ordförande i Nackas överförmyndarnämnd. Hans har tidigare varit  ordförande i Nacka kulturnämnd 2011-2018 och ordförande i Natur- och trafiknämnden 2019-2022. Hans är sedan hösten 2022 även vice ordförande i kommunfullmäktige.

Under åren 1985-1998 hade Hans Peters kommunala uppdrag för Centerpartiet i Stockholms stad, bland annat som ledamot av kommunfullmäktige 1994-1998. Han har tidigare arbetat som politisk sekreterare i Järfälla kommun, Stockholms läns landsting och Stockholms stad under åren 1987-1998. Under åren 1999-2002 var han partiombudsman för Centerpartiet i Stockholms stad och län. Därefter var Hans utvecklingssekreterare vid Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning fram till och med 2010.

Kommunalråd i Nacka kommun
Svenska centerpartistiska kommunalråd
Födda 1960
Levande personer
Män
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Stockholm
Nallar och människor

Nallar och människor är en svensk film från 1989 med regi och manus av Maria Brännström och Christina Björk. I rollerna ses bland andra Börje Ahlstedt, Lisa Lekman och Mårten Larsson.

Om filmen 
Filmen hade premiär den 17 mars 1989 på Filmstaden och Fågel Blå i Stockholm. Filmen mottogs väl av pressen som ansåg att den lämpade sig för såväl vuxna som barn.

Handling 
Efter många år på vinden vaknar Christina Björks nallar till liv och får snart sällskap av andra nallar från andra vindar i närheten. Store-Nalle berättar om nallens historia från den ursprungliga nallen gjord på Steiffs leksaksfabrik i Tyskland 1902 till senare efterföljare.

I iscensatta avsnitt skildras bland andra Christina Björks och Maria Brännströms barndomsminnen de nallar de hade när de var barn, och i en rad dokumentära inslag berättar olika människor om vilken betydelse nallar har haft i deras liv.

Filmarna skildrar även Dag Ahlander, som letar efter sin barndoms nallar för att kunna ge dem till sin dotter. Han besöker London Toy & Model Museums stora nallepicknick och intervjuar sopåkare som tar hand om bortkastade nallar.

Medverkande 
 Börje Ahlstedt – pappa
 Lisa Lekman – Christina som barn
 Mårten Larsson – doktorn
 Lottie Holmqvist – syster
 Jenny Palén – Maria som barn
 Britta Palén – mamma
 Katta Nordenfalk – mamma 1903
 Lasse Andersson – pappa 1903
 Nanna Hagberg	– Nanna
 Pelle Nordenfalk – Per
 Kalle Nordenfalk – Karl

Källor

Fotnoter 

Svenska filmer 1989
Svenska 1980-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska mästerskapen i friidrott 2013

Svenska mästerskapen i friidrott 2013 var det 118:e svenska mästerskapet i friidrott. Följande deltävlingar genomfördes: 

 SM i halvmaraton den 18 maj i Göteborgsvarvet i Göteborg,
 SM i stafett den 25 till 26 maj på Källbrinks IP i Huddinge, arrangörsklubb Huddinge AIS
 SM i maraton den 1 juni på Stockholm Marathon i Stockholm,
 SM lag den 6 juli på Sannarps IP i Halmstad
 SM 100 km landsväg den 4 augusti i Stockholm.
 Stora SM hölls fredagen den 29 augusti till och med söndagen den 1 september på Ryavallen i Borås
 SM mångkamp den 14 till 15 september på Fredriksskans IP i Kalmar.
 SM terräng den 26 till 27 oktober på Lugnet i Falun.

Medaljörer, resultat

Herrar

Damer

Inofficiella medaljligan i alla SM-deltävlingar i friidrott utomhus 2013
Klubbarnas placering i listan avgörs av:
 Antal guldmedaljer.
 Antal silvermedaljer.
 Antal bronsmedaljer.
 Slumpmässig ordning (förändrar dock inte klubbens ranking).
Även klubbarnas placering utifrån det totala antalet vunna medaljer anges i kolumnen längst till höger. Listan kan sorteras efter vilken kolumn som helst, tryck på kolumnens pilknapp för att välja sorteringsordning.

Referenser

Fotnoter 

 

Friidrott i Sverige 2013
Friidrottstävlingar
Utomhus 2013
Friidrottsåret 2013
Friidrott i Sverige
Sportevenemang i Göteborg
När var tar sin

När var tar sin kan syfta på:

När var tar sin (1959) – en amerikansk film från 1959 med originaltiteln The Mating Game
När var tar sin (1984) – en fransk TV-film från 1984 med originaltiteln Deux filles sur un banc
När var tar sin (1989) – en svensk film från 1989
Når hver tar sin – ett avsnitt i den norska TV-serien Fleksnes fataliteter från 1974
Thomas Grey, 15:e baron Grey de Wilton

Thomas Grey, 15:e baron Grey de Wilton, född ett okänt år, död 9 juli 1614, var en engelsk aristokrat och soldat. 

Han var son till Arthur Grey, 14:e baron Grey de Wilton och kämpade mot den spanska armadan 1588. Grey tog över titeln som lord efter sin far 1593 och ansåg sig själv tillhöra puritanismen. Han var angelägen att få leda ett regemente och när Robert Devereux, 2:e earl av Essex åkte till Irland i mars 1599 följde Grey med honom. Essex bad Grey att svära sin trohet till honom och avsäga sig all vänskap med Robert Cecil, 1:e earl av Salisbury, något Grey inte kunde göra då han stod i tacksamhetsskuld till Salisbury. Efter detta behandlade Essex (och hans vän Henry Wriothesley, 3:e earl av Southampton) Grey som en fiende. Grey kände sig sviken och begav sig från Irland i maj 1600.

Grey stred under Moritz av Oranien och deltog i slaget vid Nieuwpoort i Belgien den 2 juli 1600, men var tillbaka i London igen tidigt året därpå. Elisabet I av England bad att Grey skulle skipa fred med Southampton, men istället attackerade Grey Southampton och skickades till Fleetfängelset. Han släpptes dock kort därefter och när Essex försökte göra uppror mot drottning Elisabet var Grey med och kämpade mot honom. Upproret misslyckades och vid rättegången mot Essex den 19 februari 1601 satt Grey med bland de som dömde honom till döden; när Greys namn lästes upp i domstolen ska Essex ha skrattat föraktfullt åt honom. 

Efter Elisabets död den 24 mars 1603 blev Jakob I av England kung. Jakob lovade att upphöra med förföljelserna av katolikerna, men dessa löften infriades inte och de besvikna katolikerna började nu fundera på att genomföra ett antal sammansvärjningar mot honom. Grey var delaktig i en sådan, där deras planer gick ut på att fånga in Jakob och konvertera honom till katolicismen samt ta kontroll över Towern och göra William Watson till Lord Keeper. De inblandade bestämde sig för att träffas i Greenwich den 24 juni 1603, men sammansvärjningen var ett totalt misslyckande. Några jesuiter hade nämligen avslöjat deras planer för myndigheterna och flera av de inblandade arresterades; Grey fångades in i juli samma år i Sluis. Under rättegången mot dem den 15 november 1603 dömdes de till döden, men Grey benådades kort innan sin avrättning. Han fängslades i Towern och efter 11 år i fångenskap avled han där den 9 juli 1614. Grey blev den sista baron Grey de Wilton att ha existerat.

Referenser

Tryckta källor 

Brittiska brottslingar
Personer i England under 1500-talet
Personer i England under 1600-talet
Avlidna 1614
Män
Personer under Tudoreran