kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Urfjälls gård

Urfjälls gård är en byggnad vid gamla Enköpingsvägen i Kungsängen, Upplands-Bro kommun. Nuvarande hus uppfördes på 1860-talet av länsman Carl Oscar Julin. Sedan 1985 har Urfjälls montessoriskola sin verksamhet här.

Historik
Urfjälls gård ligger mellan Enköpingsvägen och Lillsjön, strax väster om Kungsängen. Redan på 1700-talet fanns här ett litet timrat hus. Namnet ”Urfjäll” syftar på ett markområde som ägs av någon utomstående, alltså någon som inte tillhörde byn. På 1840-talet blev ägorna länsbostadsställe och döptes om till Abrahamsberg. Länsman Carl Oscar Julin förvaltade ägorna och 1864 lät han bygga en gråstenskällare vid Lillsjön. Därefter följde en utbyggnad av huset på längd, bredd och höjd. Julin lät även uppföra de två flyglarna och därmed fick huset sitt nuvarande utseende. År 1870 kunde han flytta in i sitt nya hus. År 1897 lät han bygga till ett stall och ytterligare två småhus. Mycket tyder på att huset även använts som arrestlokal under länsmannens tid i huset.

År 1897 flyttade konstnären Claes Erik E:son Rålamb (1868–1940) in i gården och återtog det gamla namnet Urfjäll. I byggnaden finns några välbevarade Mariebergskakelugnar som härstammar från familjens Granhammars slott. Under Rålambs tid byggdes huset ut åt sjösidan och ett badhus placerades nere vid Lillsjön samt en ännu bevarad lindallé mot Enköpingsvägen anlades. År 1907 flyttade Rålamb ut och efter honom innehades gården av ett flertal ägare. Mellan 1924 och 1931 bedrevs ett pensionat i byggnaden: då gick fortfarande huvudvägförbindelsen mellan Stockholm och Enköping förbi här. 

I slutet av 1970-talet förvärvades Urfjälls gård av ögonläkaren Björn Tengroth. Han sålde egendomen inklusive marken 1985 till Upplands-Bro kommun, som splittrade ägorna och avyttrade valda delar. Huvudbyggnaden såldes till montessoriförskolan ”Fem små stjärnor”, idag ”Urfjälls montessoriskola”. År 1998 färdigställdes ytterligare en klassrum och 1999 var skolan fyllt utbyggd för årskurs 1–5. 

Numera är det förskola på nedervåningen och skola på övervåningen (klass F–3).

Källor
 Kort historik om Urfjäll (PDF). Sammanställt av Jenny Herin, Kungsängen, 15 oktober 2008.
 Urfjälls montessoriskola. Officiell webbplats.

Upplands-Bro kommun
Byggnader och anläggningar i Upplands-Bro kommun
Freden i Wien (1864)

Freden i Wien 1864 avslutade dansk-tyska kriget, också benämnt andra schleswigska kriget.

Krigsförloppet

En preussisk-österrikiska styrka på omkring 60 000 man tågade in i Schleswig i februari 1864. Den danska armén om 35 000 man angreps vid Dannevirke, vilket efter strid övergavs av danskarna, vilka senare förlorade ett avgörande slag vid Dybbøl i april.

En vapenvila ingicks för perioden 9 maj och 25 juni 1864, men fredsförhandlingar under denna period ledde ej till något avslut. Danskarna drabbades därefter av ytterligare förluster, vilket bland annat ledde till att de utrymde Als, dit man fört en armé på och där danskarna hade fästningsartilleri. De tyska trupperna ockuperade hela Jylland.

Det andra vapenstilleståndet

Ett andra vapenstillestånd träffades klockan 03:00 den 18 juli 1864 i Christiansfeld. Det underskrevs av den danske översten Heinrich Kauffmann och den preussiske överstelöjtnanten Gustav von Stiehle på Brødremenighedens hotel i staden och var giltigt till 31 juli 1864 klockan 12:00. Efter vapenvilan förklarade sig Danmark villigt att inleda fredsförhandlingar.

Fredsavtalet
Fredsförhandlingar mellan Danmark, Preussen och Österrike skedde i Wien i oktober, varvid bland andra Otto von Bismarck deltog. Fredsavtalet träffades den 30 oktober 1864 och undertecknades i originaltext på franska av bland andra, för Danmark av George Quaade och Heinrich Kauffmann. Den danska kungen tvingades avstå överhögheten över hertigdömena Schleswig, Holstein och Sachsen-Lauenburg till Preussen och Österrike för att administreras som ett kondominat av dessa två länder.
 
Genom fredstraktaten skedde också en utväxling av områden, på så sätt att vissa enklaver som legat direkt under Danmarks kung överfördes till hertigdömet Schleswig, medan Ribe härad, Nørre Tyrstrup härad och Ærø överfördes från Schleswig till kungariket Danmark.

Efterverkningar
Enligt fredsavtalet skulle hertigdömena styras av Preussen och Österrike gemensamt. Skiljaktligheter ifråga om administrationen blev senare en av anledningarna till det av Preussen framprovocerade utbrottet av preussisk-österrikiska kriget 1866.

Källor
 Fredstavtalet mellan Danmark, Preussen och Österrike 30 oktober 1864 (franska, samt översättning till tyska), pdf-fil 9 Mb

Noter

Externa länkar 
Fredstraktaten mellan Danmark, Preussen och Österrike den 30 oktober 1864 (franska, samt översättning till tyska

Wien 1864
Wien 1864
Wien 1864
1864 i Danmark
1864 i Preussen
1864 i Österrike
Krigsåret 1864
Schleswig-Holsteins historia
Politikåret 1864
Wien under 1800-talet
Eduard Schönfeld

Eduard Schönfeld, född 22 december 1828 i Hildburghausen, död 1 maj 1891 i Bonn, var en tysk astronom. 

Schönfeld blev 1853 assistent vid observatoriet i Bonn. Där utvecklade han redan tidigt en omfattande och betydelsefull verksamhet, i det att han under Friedrich Wilhelm August Argelanders ledning och i samverkan med Adalbert Krüger slutförde Argelanders omfattande verk "Bonner Durchmusterung" för norra stjärnhimmeln. År 1859 blev Schönfeld direktor för observatoriet i Mannheim, där han, trots de tämligen blygsamma resurser, som stod honom till buds, genomförde arbeten av bestående värde. Han fortsatte där sitt redan i Bonn påbörjade studium av de variabla stjärnorna samt utförde omfattande observationsarbeten över nebulosor och stjärnhopar. Sedan han 1875 kallats till Argelanders efterträdare som direktor för observatoriet och professor vid Bonns universitet, genomförde han där sitt största verk, en utsträckning av Argelanders "Bonner Durchmusterung" ända till 23° sydlig deklination (upptagande 133 659 stjärnor). Schönfeld tilldelades James Craig Watson-medaljen 1889.

Asteroiden 5926 Schönfeld är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar 

Tyska professorer i astronomi
Personer verksamma vid Bonns universitet
Mottagare av James Craig Watson-medaljen
Astronomer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hildburghausen
Födda 1828
Avlidna 1891
Män
Ugglan
James Kwast

Jacob James Kwast, född 23 november 1852 i Nijkerk, Nederländerna, död 31 oktober 1927 i Berlin, var en nederländsk-tysk pianist och musikpedagog.

Kwast var lärare i piano vid Hoch-konservatoriet i Frankfurt am Main, senare vid Sternska konservatoriet i Berlin och 1902–1905 på Klindworth-Scharwenka-konservatoriet i Berlin.

Han gifte sig i första äktenskapet med Tony Hiller, dotter till kompositören Ferdinand Hiller. Kwasts dotter Mimi Kwast (1879–1926) gifte sig 1899 med kompositören Hans Pfitzner, som 1886–1890 hade varit elev till James Kwast vid Frankfurts konservatorium. James Kwasts andra äktenskap var med pianisten Frieda Hodapp (1880–1949), elev till Max Reger.

Av storhertigen av Mecklenburg-Strelitz mottog James Kwast Orden för konst och vetenskap.

Referenser 

Tyska klassiska pianister
Nederländska pianister
Män
Födda 1852
Avlidna 1927
Personer från Nijkerk
Jakob Philipp Wolfers

Jakob Philipp Wolfers, född 31 maj 1803 i Minden, död 22 april 1878 i Berlin, var en tysk astronom.

Wolfers blev filosofie doktor i Greifswald 1836 och erhöll professors titel 1852. Han utgav 1872 i Berlin Isaac Newtons "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica" i tysk översättning, utarbetade vissa delar av "Berliner akademische Sternkarten" samt var medarbetare i "Berliner astronomisches Jahrbuch". Utom en mängd astronomiska och matematiska avhandlingar utgav han tabeller för löpande astronomiska reduktionsräkningar, Tabulæ reductionum astronomicarum annis 1860 usque ad 1880 (1858).

Källor

ADB: Wolfers, Jakob Philipp

Tyska astronomer
Tyska professorer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Minden
Födda 1803
Avlidna 1878
Män
Ugglan
Hålogalandsbron

Hålogalandsbron är en vägbro som korsar Rombaksfjorden utanför Narvik i
Nordnorge. Bron har två körfält och en gång- och cykelbana.

Bron är Norges näst längsta hängbro och tredje längsta bro (2018). Bron, som stod klar 2018 (och öppnades av statsminister Erna Solberg), är en del av projektet att göra E6 mellan Narvik och Bjerkvik säkrare och mer framkomlig. Förutom en avsevärd tidsvinst förkortades sträckan mellan städerna med 18 kilometer. Lika mycket förkortades sträckan till Harstad-Narviks-Evenes flygplats och en del av brons finansiering kommer av att den lilla men centralt belägna Narvik-Framnes flygplats har lagts ned.

Källor

Externa länkar
Statens Vegvesen - Hålogalandsbrua
http://www.haalogalandsbrua.no/ (avgiftsbolaget)

Broar i Norge
Hängbroar
Narviks kommun
Saeed Jalili

Saeed Jalili (persiska: سعید جلیلی) född 6 september 1965 i Mashhad, Iran, är en iransk politiker, islamist och diplomat som i egenskap av sekreterare i Irans nationella säkerhetsråd, är Irans högste förhandlare i den omstridda frågan om Irans kärnenergiprogram och deras eventuella kärnvapenprogram. Jalili var tidigare biträdande utrikesminister för europeiska och amerikanska frågor. Jalili var kandidat i presidentvalet 2013.

Biografi
Jalili har en doktorsexamen i statsvetenskap från Imam Sadeq universitetet,  doktorsavhandlingen hade titeln "Profeten Muhammeds utrikespolitik". Efter examen tjänstgjorde han i Iran–Irak-kriget som Basij-volontär. Under striderna skadades han allvarligt och förlorade den nedre delen av högra benet.

Efter kriget började Jalili arbeta som universitetslektor vid sitt alma mater. 1989 började han arbeta vid utrikesministeriet. År 2001 utsågs han till chef för den politiska planeringen i ministeriet av Irans högste ledare ayatollah Ali Khamenei. Efter valet av Mahmoud Ahmadinejad till president i augusti 2005 var Jalili utnämnd till biträdande utrikesminister för europeiska och amerikanska frågor.

Jalili har varit en medlem av högsta nationella säkerhetsrådet sedan 2002. I oktober 2007 ersatte han Ali Larijani som sekreterare i rådet och blev ansvarig för internationella förhandlingar om Irans kärnenergiprogram och mötte ofta EU:s förhandlare Javier Solana och Catherine Ashton.

Presidentvalet 2013
Jalili har öppet stöd från Irans styrande etablissemang, en koalition av konservativa ayatollor och revolutionsgardets befälhavare, kända som traditionalister. Medlemmar av Basij-milisen hjälper till att organisera hans kampanj. Han beskrivs som den mest hårdföra av de åtta kandidater som Väktarrådet godkänt och visar ovilja att kompromissa med väst över frågor som Irans kärnenergiprogram och engagemang i Syrien.

Referenser

Iranska politiker under 1900-talet
Islamister
Födda 1965
Män
Levande personer
Irans ministrar
Halhjem

Halhjem var en tätort i Os kommun i Hordaland, Norge.

Halhjem domineras av en färjehamn för E39 med ankommande färjor från Sandvikvåg på Stord i Fitjar kommun, och Våge på Tysnes. Den första färjekajen var färdig 1963. Trafiken har sedan ökat och man har fått bygga om kajen flera gånger. Senast 2006 då man byggde om Halhjems färjekaj så att man kunde ta emot den nya generationens gasdrivna färjor och 2013 trafikeras av färjor från rederiet Fjord1.

1999 bodde det 991 människor i Halhjem men sedan har orten blev en del av tätorten Osøyro. Halhjem har ett daghem och en lågstadieskola som uppfördes 1997 och ligger i skogen Halhjemsmarka, som inte ligger alltför långt från färjekajen. Här finns en fotbollsplan och lekpark.

Halhjem har varit bebott under en lång tid. I området har man hittat hällristningar från stenåldern.

Tack vare att Halhjem har en färjehamn har det varit populärt för folk från Bergen att ha fritidshus i området.

Os kommun, Hordaland
Katharina Blums förlorade heder

Katharina Blums förlorade heder eller: Hur våld kan uppstå och vart det kan leda är en roman av den västtyske författaren Heinrich Böll, som publicerades på tyska 1974 och i svensk översättning av Eva Liljegren 1975, samt i nyöversättning av Karin Löfdahl 2011.

Romanen handlar om tabloidpressens sensationalism och paniken över Röda armé-fraktionens terrorism under 1970-talets början i Västtyskland. Huvudkaraktären, Katharina Blum, är en oskyldig hushållerska vars liv förstörs av en påträngande tabloidreporter och en polisutredning rörande den man som hon precis förälskat sig i – som är en av polisen eftersökt brottsling, även om det senare visar sig att han inte är en bankrånare utan en desertör från armén som stal pengar innan han flydde. Katharina skjuter reportern efter att han anländer till hennes hus för en överenskommen intervju. Romanens fiktiva tidning Zeitung är en avbild av den verkliga tidningen Bild-Zeitung.

Berättelsen är skriven i första person pluralis; berättaren är en person som presenterar en konfidentiell rapport baserad på källor för läsaren. Romanen är dokumentärt skriven med ett stort fokus på nödvändiga fakta. Läsaren tvingas ibland gissa vilka källorna är och ibland till och med fundera över om berättaren inte är en av romanens figurer. Genom tekniken undviker Böll att en allvetande berättare, som tror sig ha rätt att träda in i romanfigurernas inre, "zoomar in" på figurerna, utan berättaren reduceras istället till en som är beroende av figurerna och den information de delger. Berättaren blir en forskare och källkritiker, vilket ställer romanen i bjärt kontrast mot de källor som oansvarigt vantolkar sina källor. Attacken mot vulgär journalism kommer således även ur berättarperspektivet, vars moraliska auktoritet förhöjs genom användandet av ett första person pluralis-perspektiv.

Referenser 

Skönlitteratur 1974
Tyska romaner
Tyskspråkig skönlitteratur
Tyskland i skönlitteratur
Röda armé-fraktionen
Karl Rudolph Powalky

Karl Rudolph Powalky, född 19 juni 1817 i Neudietendorf, Thüringen, död 11 juli 1881 i Washington, D.C., var en tysk astronom. 

Powalky var 1842–1848 anställd vid observatoriet i Hamburg, var 1850–1856 Peter Andreas Hansens medarbetare vid beräkningen av hans sol- och måntabeller, var sedermera anställd vid räkneinstitutet för utgivande av "Berliner Jahrbuch" i Berlin samt slutligen medarbetare vid Nautical Almanac Office i Washington. Han publicerade i facktidskrifterna en mängd astronomiska observationer och beräkningar.

Källor

Tyska astronomer
Astronomer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Thüringen
Födda 1817
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Mehammarsåto

Mehammarsåto eller Mehammarsåta är det högsta fjället på ön Stord i Stord kommun, Hordaland, Norge. Toppen når 749 m ö.h. och ligger på östra sidan av ön, endast några hundra meter ifrån Fitjar kommun.

Namnet Mehammarsåto kommer från platsen Mehammar som ligger nordöst om fjället. Mehammarälven är ett vattendrag som går ifrån Mehammersåto till Langenuen.

Stords kommun
Berg i Norge
Paul Cellucci

Argeo Paul Cellucci, född 24 april 1948 i Hudson, Massachusetts, död 8 juni 2013 i Hudson, Massachusetts, var en amerikansk republikansk politiker och diplomat. Han var viceguvernör i delstaten Massachusetts 1993–1999 (tillförordnad guvernör 1997–1999) och därefter guvernör 1999–2001. Han var USA:s ambassadör i Kanada 2001–2005.

Cellucci var en moderat republikan, konservativ i ekonomiska frågor men annars företrädde han en mittenpolitisk linje. Romersk-katolska kyrkan kritiserade honom för att han stödde kvinnans rätt till abort. Två år före sin död insjuknade Cellucci i ALS.

Referenser

Födda 1948
Avlidna 2013
Viceguvernörer i Massachusetts
Guvernörer i Massachusetts
USA:s ambassadörer i Kanada
Män
Personer från Hudson, Massachusetts
Alumner från Boston College Law School
Christinero

Christinero är en k-märkt dansk park på tio hektar sydväst om Christiansfeld i Sydjylland.

Christinero tillhör den herrnhutiska Brødramenigheden i Christiansfeld och är namngiven efter Christina Friederica von Holstein (1741-1812), som var djupt religiös och nära förbunden med den herrnhutiska rörelsen. Hon lät anlägga parken, som hon kallade Mine tanker som en romantisk trädgård i slutet av 1700-talet. Paret hade köpt gården Favervrågård och flyttat till Sydjylland 1777, efter det att kammarherren Christian Frederik von Holstein, fallit i onåd hos den danske kungen Kristian VII och tvingats lämna hovet i Köpenhamn. Brödramenigheden ärvde efter det barnlösa paret gården Favervrågård och Christinero.

Brödramenighedens missonärer har sedan slutet av 1700-talet samlat in exotiska trädplantor från sina arbetsfält på andra kontinenter, vilka planterats i parken.

I parken ligger en liten träpaviljong med en kolonnförsedd veranda, ett kokhus i gul tegelsten och ett brunmålat envånings träkapell med spånklädda ytterväggar och stråtak. Parken kulturminnesmärktes av Kulturarvsstyrelsen 1981.

I anslutning till Christinero finns vid Tyrstrups gamla prästgård Danmarks största flyttbara blockhus, en lada i eke som byggdes 1668 och som också är kulturminnesskyddad.

Källor
Fredningssag på Kulturarvsstyrelsens webbplats, läst 2013-06-10
Om Christinero på graenseforeningen.dk

Parker i Danmark
Koldings kommun
Mounet-Sully

Mounet-Sully (egentligen Jean-Sully Mounet), född den 27 februari 1841 i Bergerac, död den 1 mars 1916 i Paris, var en fransk skådespelare. Han var bror till Paul Mounet.

Mounet-Sully utbildades 1861–1868 vid Pariskonservatoriet (särskilt av Bressant), deltog i fransk-tyska kriget 1870–1871 och var från 1872 anställd vid Théâtre français, där han 1874 blev societär. Mounet-Sully var franska scenens störste tragiker under senare delen av 1800-talet. 

Över de klassiska dramernas hjälte- och älskarroller göt han en viss romantik och på de nyromantiska tryckte han en personlig prägel. Hans uttrycksfulla anlete,  spänstiga gestalt och malmfulla stämma, som ägde full resonans och alla tonfall för lidelsen, i förening med eldigheten i hans åtbörder och utbrott skänkte starka intryck i det fransk-klassiska dramats uppgifter, som Oreste i Andromaque, Hippolyte i Phèdre, såväl som Victor Hugos paradroller i Hernani, Ruy Blas med flera. 

Som Shakespeares Hamlet och Othello föreföll hans uppfattning mera konstlad och effektjagande. Mounet-Sullys främsta roll var Sofokles Oedipe-roi (Kung Oidipus), rent antik i hållning och gester, buren av en alltjämt stegrad kraft och spänning, som slutligen blir fullt eruptiv. Hans förmåga att tolka det ödesbestämda hos tragiska skepnader kulminerar där. Från 1899 företog han några år utländska gästspelsresor (samma år till Stockholm, där han spelade Oedipe, Hernani, Hamlet och Othello).

Källor 

 
 

Franska scenskådespelare
Franska skådespelare under 1800-talet
Franska militärer under 1800-talet
Personer från Bergerac
Födda 1841
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Hundvåkøy kapell

Hundvåkøy kapell är en kyrkobyggnad byggd 1990 på ön Hundvåkøy i Austevoll kommun, Hordaland, Norge. Kyrkan byggdes på samma plats som den tidigare kyrkan som revs 1891 stod på. Kapellet har en kyrkklocka som är från år 1700 och är gjord i Amsterdam. Materialet i byggnaden är betong och trä.

Källor

Kyrkobyggnader invigda 1990
Kapell i Norge
Kyrkobyggnader i Hordaland fylke
Kyrkobyggnader i Bjørgvins stift
Austevolls kommun
1990 i Norge
Lambert Lombard

Lambert Lombard, född 1506, död 1566, var en belgisk målare och arkitekt.

Lombard hörde till de flamländska konstnärer, som stod under starkt italienskt inflytande. Han lade grunden till sin klassicistiska bildning under ett tvåårigt uppehåll i Rom. Såväl Lombars arkitektverksamhet som hans måleri är endast delvis kända. Några säkra oljemålningar av Lombard finns inte bevarade, bara en mängd teckningar samt kopparstick av Hieronymus Cock efter försvunna målningar av Lombard. I Liège finns en tavla av Nattvarden som tillskrivs Lombard.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Belgiska målare
Belgiska arkitekter
Födda 1506
Avlidna 1566
Män
Qianxinan

Qianxinan är en autonom prefektur för bouyei- och miao-folken i Guizhou-provinsen i sydvästra Kina.

Administrativ indelning 
Prefekturen är indelad i en stad på häradsnivå och sju härad:
 Staden Xingyi (兴义市), 2 911 km², 730 000 invånare, huvudort;
 Häradet Xingren (兴仁县), 1 785 km², 460 000 invånare;
 Häradet Pu'an (普安县), 1 429 km², 290 000 invånare;
 Häradet Qinglong (晴隆县), 1 327 km², 270 000 invånare;
 Häradet Zhenfeng (贞丰县), 1 512 km², 350 000 invånare;
 Häradet Wangmo (望谟县), 3 006 km², 280 000 invånare;
 Häradet Ceheng (册亨县), 2 597 km², 220 000 invånare;
 Häradet Anlong (安龙县), 2 238 km², 430 000 invånare.

Källor 

WP:Projekt Kina
Preben Hornung

Preben Hornung, född den 22 juli 1919 i Köpenhamn, död den 3 augusti 1989 på Frederiksberg, var en dansk målare.

Biografi
Hornung fick sin utbildning på Konsthantverkarskolan 1936 – 38, Kunstakademiets malerskole 1941 – 46, den grafiska skolan 1949 och på freskoskolan 1950.

Hans tidigaste målningar från 1930-talet karakteriserades av abstrakt kolorism och under sin karriär intog han  en central roll i den abstrakta konstens utveckling.

Hornung har skildrat teknikens värld – detaljer av fabriker, järnkonstruktioner m. m. – i till synes nonfigurativa målningar. Han hade också framgång som porträttmålare.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1976
http://www.gravsted.dk/person.php?navn=prebenhornung

Externa länkar
https://www.google.se/search?q=Preben+Hornung&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=Wt-1UdDiBarx4QTo44CYBQ&ved=0CDEQsAQ&biw=783&bih=467

 

 
Födda 1919
Avlidna 1989
Män
Danska målare
Konstnärer från Köpenhamn
Mohammad Reza Aref

Mohammad Reza Aref ; (persiska: محمدرضا عارف), , född 19 december 1951 i Yazd, är en iransk politiker och akademiker. Han var förste vice talman 2001-2005 under president Mohammad Khatami. Han har tidigare tjänstgjort som kommunikationsminister i Khatamis första koalitionsregering. Han är medlem av Högsta rådet för kulturrevolutionen. Han är också elingenjör och professor vid universitetet i Teheran och Sharif University of Technology. Han var en av kandidaterna i presidentvalet 2013 men drog tillbaka sin kandidatur den 11 juni för att ge det reformistiska lägret en bättre chans att vinna.

Referenser

Iranska politiker under 2000-talet
Födda 1951
Män
Levande personer
Personer från Yazd
Irans ministrar
Iranska politiker under 1900-talet
Irans vicepresidenter
Erkelteatern

Erkelteatern (ungerska ) är en teaterbyggnad i Budapest i Ungern. Byggnaden är uppförd 1911 och inrymmer Ungerns största teaterscen, med 1819 platser. Sen 1951 används den i huvudsak som operascen av Ungerska statsoperan. Namnet Erkelteatern åsyftar den ungerske kompositören Ferenc Erkel. Teatern stängdes 2007 och hotades av rivning, men efter renoveringar är den sen mars 2013 åter tagen i bruk.

Se även 
Ungerska statsoperan

Källor

Noter

Operahus i Ungern
Abborrasjön (Slättåkra socken, Halland)

Abborrasjön är en sjö i Halmstads kommun i Halland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Abborrasjön ingår i det delavrinningsområde (631573-132297) som SMHI kallar för Mynnar i Suseån. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Slien som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (92 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Halmstads kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Suseåns avrinningsområde
Insjöar i Halland
Insjöar i Halmstads kommun