Nytestamentliga apokryfer

Nytestamentliga apokryfer är en omdebatterad term, tentativt använd för att beteckna sådana skrifter om Jesus och urkyrkan som inte var en del av Muratoriekanon, inte fanns med i Athanasius’ påskbrev från år 367 och inte kom att ingå i den syriska kanon när den syriska kyrkan som den sista kyrkan i östkyrkan år 508 antog 27 böcker i Nya testamentet som kanoniska.

Terminologi
Ordet apokryf används sedan 1500-talet av lutheraner, reformert kristna och anglikaner om de gammaltestamentliga skrifter som romersk-katolska kyrkan kallar för Deuterokanoniska skrifter. Se även: Apokryferna.

I evangelisk-lutherskt, reformert och anglikanskt färgade forskarmiljöer på 1800-talet blev det vanligt att använda uttrycket nytestamentliga apokryfer om sådana skrifter som handlar om Jesus och urkyrkan, men som inte ingår i det nutida kanoniska Nya Testamentet. Ett inflytelserikt försök att sammanställa då kända nytestamentliga apokryfer gjordes av Edgar Hennecke (1865–1951). Det berömda, och omfattande, fyndet av skrifter i Nag Hammadi 1945 – somliga av dem med gnostisk inriktning – gjorde äldre översiktsverk föråldrade.

Ett evangelium är vanligtvis en skrift som påstår sig återge vad Jesus sade eller gjorde. Ett ovanligt undantag är Det koptiska egypterevangeliet som är ett slags skapelsemyt.

En apostla-akt är en berättelsesamling om en eller flera apostlar. Genren liknar Apostlagärningarna och medeltida helgonlegender.

Det kanoniska Nya Testamentet innehåller brev som påstår sig vara författade av apostlar och lärjungar. Inom den proto-ortodoxa kristendomen fortsatte apostlalärjungar (lärjungar till apostlar) och biskopar att författa brev. Några av dessa brev tillskrevs inledningsvis en status liknande den som de brev som sedan blev kanoniska hade. Så är exempelvis fallet med Första Klemensbrevet, som lästes som kanonisk skrift i den egyptiska kyrkan under 100-, 200- och 300-talen, innan sådan läsning förbjöds i Athanasius’ påskbrev år 367. Kristna minoritetsriktningar författade också läromässiga brev, exempelvis väst-valentinianen Ptolemaios brev till sin lärjunge Flora i slutet av 100-talet.

En apokalyps var ett slags skrift som återgav uppenbarelser som en profetgestalt eller apostlagestalt påstods ha haft, ibland – men inte alltid – med tidens slut som ämne. Ett uppstigande genom himlarna och skådandet av änglar är ett vanligt tema i apokalypser. Inom det kanoniska Nya Testamentet räknas Uppenbarelseboken till apokalypserna. I tidiga kristna miljöer författades även många andra apokalypser.

Tradering och fyndhistoria
Några av de nytestamentliga apokryferna har aldrig varit bortglömda. Flera av apostla-akterna (och Jakobs protevangelium) fortlevde i mer eller mindre bearbetat skick som legendläsningar i västkyrkans gudstjänstliv, eller som folkböcker i väst (exempelvis Thomas barndomsevangelium) och öst (exempelvis Petrusapokalypsen).

Sådana nytestamentliga apokryfer som inte hade ett ortodoxt kristet innehåll skrevs däremot inte av, och i Egypten grävdes gamla exemplar ned i ökensanden, som bevarade dem till eftervärlden.

James Bruce köpte 1769 den numera s.k. Bruce-codex i Egypten, som har visat sig innehålla tre gnostiska skrifter: 
Första Jeu, 
Andra Jeu och 
Den obetitlade skriften i Bruce-codex.

Den så kallade Askewkodexen förvärvades av Anthony Askew 1773, och hamnade efter hans död på British Library. Den visade sig innehålla den gnostiska skriften Pistis Sofia. 

En tysk forskare köpte 1896 en papyrusbok (känd som Akhminkodexen, den gnostiska Berlinkodexen eller Papyrus Berolinensis 8502) upphittad i Akhmin, Egypten. Den innehåller: 
Maria Magdalenas evangelium, 
Johannesapokryfen, 
(de proto-ortodoxa) Petrusakterna och 
Jesu Kristi vishet 

Kodex Tchacos är en papyruskodex upphittad på 1970-talet. Den innehåller 
Petrus brev till Filippos, 
Första Jakobsapokalypsen, 
Judasevangeliet och Allogenes.

Det mest berömda fyndet ägde dock rum i Nag Hammadi år 1945, där man, förutom ett exemplar av Platons Staten' och tre hermetiska skrifter, hittade ett stort antal nytestamentliga apokryfer – några med ett ortodoxt innehåll, några med ett enkratitiskt innehåll, de flesta med gnostiskt innehåll.

Underavdelningar
Skrifter som sammanförs under beteckningen nytestamentliga apokryfer är sinsemellan mycket olika vad gäller tillkomstmiljö, originalspråk och läromässig inriktning.

Agrafa
Somliga påstådda jesusord har inte bevarats i form av självständiga evangelier, utan som citat av andra författare. Sådana citat kallas för agrafa, oskrivna.

De apostoliska fäderna
 De tolv apostlarnas lära eller Didaché
 Första Klemensbrevet
 Ignatios brev till efesierna
 Ignatios brev till magnesierna
 Ignatios brev till trallianerna
 Ignatios brev till romarna
 Ignatios brev till filadelfierna
 Ignatios brev till smyrnéerna
 Ignatios brev till Polykarpos
 Polykarpos brev till filipperna
 Polykarpos martyrium
 Andra Klemensbrevet
 Barnabasbrevet
 Papiasfragmenten
 Quadratusfragmentet
 Diognetosbrevet
 Hermas Herden

Judisk-kristna nytestamentliga apokryfer
 Evjoniterevangeliet
 Nasaréerevangeliet

Proto-ortodoxa nytestamentliga apokryfer
 Det grekiska egypterevangeliet
 Hebreerevangeliet
 Jakobs protevangelium
 Paulus brev till laodikeerna
 Paulus och Theklagärningarna
 Petrusakterna
 Den grekiska Petrusapokalypsen
 Thomas barndomsevangelium

Enkratitiska nytstamentliga apokryfer
 Tomasevangeliet

Setianska nytestamentliga apokryfer
 Det koptiska egypterevangeliet
 Judasevangeliet

Valentinianska nytestamentliga apokryfer
 Filipposevangeliet
 Sanningens evangelium

Svårbestämda nytestamentliga apokryfer
 Egertonevangeliet
 Hemliga Markusevangeliet
 Johannesakterna
 Nikodemosevangeliet
 Oxyrhynchuos 840-evangeliet
 Oxyrhynchos 1224-evangeliet
 Petrusevangeliet
 Thomasakterna
 Thomas Athletens bok

Nytestamentliga apokryfer i modern tid
Normalt räknas endast texter författade före det vid 300-talets slut fast avgränsade Nya Testamentet till de nytestamentliga apokryferna. Modernare kyrkokritiska skrifter som imiterar bibliska genrer som Sjätte moseboken eller De tolv heligas evangelium kallas ibland "moderna apokryfer".

Exempel på sådana moderna nytestamentliga apokryfer är:
 Barnabasevangeliet
 Mormons bok

Fotnoter

Vidare läsning
 Schneemelcher, Wilhelm (ed.), Wilson, R. McL. (tr.): New Testament Apocrypha, volume one: Gospels and Related Writings, James Clarke & Co. Ltd., 1991; 
 Schneemelcher, Wilhelm (ed.), Wilson, R. McL. (tr.): New Testament Apocrypha, volume two: Writings Relating to the Apostles; Apocalypses and Related Subjects, James Clarke & Co. Ltd., 1992; 
 Meyer, Marvin & Robinson, James M. (eds.): The Nag Hammadi Scriptures: The Revised and Updated Translations of Sacred Gnostic Texts Complete in One Volume'', HarperCollins, New York 2007; 

Apokryfer
Tidig kristendom