Earned run average

Earned run average (förkortat ERA) är en statistisk kategori i baseboll. Den är en av de viktigaste för en pitcher.

ERA räknas ut genom att man tar antalet "förtjänta" poäng (engelska: earned runs) som en pitcher har tillåtit motståndarna att göra och dividerar det med antalet innings pitched och multiplicerar resultatet med nio. Detta ger ett mått på hur många poäng en pitcher tillåter i snitt per match. Ju lägre ERA desto bättre.

ERA anges vanligen med två decimaler, till exempel 3,67 (engelska: 3.67). Om en pitcher tillåter en eller flera "förtjänta" poäng utan att bränna en enda slagman blir hans ERA oändlig eftersom man inte kan dividera med noll.

För catchers kan man räkna ut catcher's ERA (förkortat CERA), med vilket man avser den ERA som pitchers har när de pitchar till den aktuella catchern.

Historia 

ERA anses ha skapats av den brittisk-amerikanska sportjournalisten Henry Chadwick (1824–1908) och blev populärt i början av 1900-talet, då relief pitchers (avbytare) började användas oftare. Innan dess hade den startande pitchern nästan alltid pitchat hela matchen och det ansågs tillräckligt att räkna pitcherns vinster och förluster. När avbytare allt oftare började bytas in mitt i en inning måste man på något sätt bestämma vilken pitcher som skulle ansvara för de poäng som motståndarna gjorde i inningen. Det bestämdes så att en pitcher ansvarar för de motståndare som lyckas ta sig ut på bas mot honom. Om en sådan löpare, eller en så kallad pinch runner som bytt av löparen, gör poäng så protokollförs poängen på den pitchern, även om han då blivit utbytt och en annan pitcher är på planen när poängen görs. Detta sätt att räkna leder till att det är svårt att jämföra startande pitchers och relief pitchers ERA. Det är det också eftersom relief pitchers, som vet att de bara kommer att pitcha en relativt liten del av matchen, kan lägga mer kraft bakom varje kast, medan startande pitchers måste spara kraft för att orka pitcha större delen av matchen. Relief pitchers ERA är därför i allmänhet lägre än startande pitchers ERA.

Major League Baseball

Definition 
I Major League Baseball (MLB) definieras "förtjänta" poäng i paragraf 9.16 i de officiella reglerna. Där sägs att det är den officiella protokollföraren som avgör om en poäng är "förtjänt" eller inte. När han gör det ska han rekonstruera vad som hade hänt i inningen om det inte hade förekommit några errors av utespelarna, inklusive pitchern själv, eller passed balls av catchern. Regleringen är mycket detaljerad. Något förenklat är det så att om motståndarna gör poäng tack vare en error eller en passed ball så ska det vara "oförtjänta" poäng (unearned runs), vilka inte påverkar pitcherns ERA. I tveksamma fall ska protokollföraren alltid döma till pitcherns fördel.

Utveckling 
I National League började man officiellt föra statistik över ERA 1912 och American League följde snart efter. Forskare har i efterhand räknat ut ERA:s från tiden dessförinnan.

Sedan 1973 finns det en för pitchers viktig skillnad i reglerna mellan National League och American League. Då infördes designated hitter-regeln i American League. De pitchers som spelar i American League har sedan dess i genomsnitt högre ERA än de som spelar i National League eftersom de senare oftast lätt kan bränna motståndarnas pitcher när denne försöker slå, medan de förra i stället tvingas möta designated hittern, en duktig slagman som slår i stället för pitchern. Skillnaden är dock inte lika stor för en relief pitcher eftersom denne kommer in i slutet av matchen och det då även i National League är ovanligt att han får möta motståndarnas pitcher, framför allt på grund av att man ofta använder pinch hitters som slagmän i stället för pitchers.

En pitchers ERA påverkas också av förhållandena i pitcherns hemmaarena, där han spelar hälften av sina matcher. Spelplanerna är inte lika stora i de olika arenorna, men även andra faktorer kan spela in. Ett exempel är förhållandena under Colorado Rockies hemmamatcher i Denver, vilka leder till en förhållandevis hög ERA för klubbens pitchers. Kombinationen av den höga höjden och det torra (semiarida) klimatet gör dels att slagna bollar flyger längre än på havsnivå och dels att pitchers får svårare att kasta skruvade kast som curveballs eftersom det är lägre luftmotstånd och svårare att få ett bra grepp om en torr boll. Sedan 2002 har Rockies försökt komma till rätta med detta genom att förvara bollarna i en slags humidor för att de inte ska bli så torra. Fler klubbar har senare följt Rockies exempel.

I modern baseboll har flera nya versioner av ERA skapats genom avancerad statistik, så kallad sabermetrics, för att försöka att i ännu högre grad än med vanlig ERA mäta en pitchers prestation oberoende av faktorer som pitchern inte kan påverka. Som exempel kan nämnas adjusted ERA (ERA+), defense-independent ERA (dERA) och peripheral ERA (PERA).

Vad som anses som en bra ERA har skiftat genom åren. Under 1900- och 1910-talen, den period som brukar kallas the dead-ball era, ansågs en ERA under 2,00 vara bra. Därefter, under the live-ball era, förändrades spelets förutsättningar till slagmännens fördel och på 1920- och 1930-talen var det bra om man hade en ERA under 4,00. På 1960-talet sjönk snittet igen, men i dag anses ånyo ett värde under 4,00 vara en bra ERA.

Tio i topp

Lägst ERA under karriären

Lägst ERA under en säsong 

* Aktiva spelare i MLB i fet stil

† Spelare invalda i National Baseball Hall of Fame

Övriga rekord 
Den pitcher som flest säsonger haft lägst ERA i sin liga är Lefty Grove, som ledde American League nio olika säsonger.

När det gäller MLB:s slutspel är den pitcher som har lägst ERA under karriären Mariano Rivera med 0,70 (minimum: 30 innings pitched). Ser man enbart till World Series är rekordet 0,25, satt av Madison Bumgarner (minimum: 20 innings pitched).

Se även 
 Triple Crown (baseboll)

Referenser

Noter 

Basebolltermer