kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den Blå Planet

Den Blå Planet är ett kombinerat salt- och sötvattensakvarium utanför Köpenhamn i Danmark, med drygt 20 000 fiskar fördelade på 53 akvarier. Akvariet öppnade i mars 2013. Den Blå Planet har ersatt Danmarks Akvarium, som grundades på 1930-talet i Charlottenlund och stängde i november 2012. Den nya anläggningen ligger på ön Amagers östkust i Kastrup, Tårnby kommun.

Det största av akvarierna är 7–8 meter djupt och genom detta går en passage för besökare. Besökarna befinner sig därmed "inne i akvariet" och kan studera fiskarna från alla håll. Ett annat av de större akvarierna (för kallt saltvatten) ligger "utomhus för fiskarna", och här kan man bland annat studera simmande andfåglar underifrån. En särskild avdelning för giftiga fiskar finns också. Förutom de, inom akvariehobbyn inte helt ovanliga, vackra men giftiga drakfiskarna finns även den i Japan populära fugu-fisken. Här finns även säl, maneter, och flera arter av haj och rocka.

Skillnaden mellan stimlevande fisk och bottenlevande, revirhävdande fisk, demonstreras med pirayor respektive havskatt. Även den från tiden i Charlottenlund omtalade elektriska ålen finns kvar.  För ciklidintresserade finns även en särskild avdelning för dessa akvariefiskar. Även krokodiler, andra reptiler och diverse amfibier, samt tropiska ormar finns att studera.

Källor
http://www.denblaaplanet.dk/

Noter

Externa länkar
Bildspel från Den Blå Planet

Akvarier
Museer i Danmark
Museer invigda 2013
Sevärdheter i Köpenhamn
Tårnby kommun
Magda Rasmusson

Magda Mo Karna Maria Rasmusson, född 14 augusti 1992 i Farsta församling, Stockholms län, är en svensk politiker (miljöpartist), som var riksdagsledamot (tjänstgörande ersättare för Per Olsson respektive Maria Ferm) 2015 för Stockholms kommuns valkrets. Hon var språkrör för Grön Ungdom tillsammans med Lorentz Tovatt under perioden 16 februari 2013–13 februari 2016..

Rasmusson har haft flera interna uppdrag i Miljöpartiet och ungdomsförbundet på både regional och riksnivå. Rasmusson är även medgrundare av Supermiljöbloggen och har varit utbildare för projektet Ung&Dum, som drivs av Sveriges elevråd – SVEA, Centrum mot rasism och Rädda Barnens Ungdomsförbund.  

Rasmusson har som språkrör varit aktiv i migrationsdebatten där hon argumenterat för öppna gränser och som debattör i genuspolitiska sammanhang.

Referenser

Externa länkar 

Om Magda Rasmusson på Miljöpartiets webbplats

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Språkrör i Grön Ungdom
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Erwin Blask

Erwin Blask, född 20 mars 1910 i Gajrowskie i Ermland-Masuriens vojvodskap, död 6 februari 1999 i Frankfurt am Main, var en tysk friidrottare.

Blask blev olympisk silvermedaljör i släggkastning vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Födda 1910
Tyska släggkastare
Tyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Tyskland
Män
Avlidna 1999
John Popham

Sir John Popham, född 1531, död den 10 juni 1607, var en engelsk talman, attorney general och Lord Chief Justice. Popham föddes i Huntworth, Somerset i England och hans föräldrar var Alexander Popham och Jane Stradling, dotter till Sir Edward Stradling vid St Donat's Castle, Glamorgan. Popham studerade vid Balliol College i Oxford och gick med i Middle Temple innan han påbörjade sin juridiska karriär.

Popham var parlamentsledamot för Lyme Regis 1558 och för Bristol 1571 och 1572 innan han blev utsedd till fredsdomare i Somerset. 1581 utsågs han till talman i det brittiska underhuset och senare samma år även attorney general. 1592, efter Sir Christopher Wrays död, blev Popham Lord Chief Justice; en position han höll fram till sin egen död. Han var en välbärgad man och ägde flera fastigheter, däribland Publow i Somerset, Littlecote House i Wiltshire samt Hemyock Castle i Devon. Popham startade även en grammar school år 1604 i staden Tiverton, Devon under namnet Blundell's School (uppkallad efter Peter Blundell). 

Popham presiderade över flera kända rättegångar, däribland de mot Maria Stuart (1587), jesuiten Robert Southwell (1595), Sir Walter Raleigh (1603) och krutkonspiratörerna (1606). Popham avled sedan den 10 juni 1607 i Wellington, Somerset och begravdes i Johannes Döparens kyrka där.

Familj 
Popham och hans fru, Amy Games, fick tillsammans sex barn:
Sir Francis Popham, som gifte sig med Anne Gardiner Dudley.
Penelope Popham.
Elinor Popham.
Elizabeth Popham.
Mary Popham.
Amy Popham.

Referenser

Noter 

Engelska politiker under 1500-talet
Engelska politiker under 1600-talet
Män
Födda 1531
Avlidna 1607
Personer under Tudoreran
Alumner från Balliol College, Oxford
Forum for European Muslim Youth and Student Organisations

Forum for European Muslim Youth and Student Organisations, FEMYSO, är en muslimsk paraplyorganisation för europeiska ungdomsorganisationer, bland andra det islamistiska Muslimska Brödraskapet.

Sveriges Unga Muslimer (SUM) är en av Forum for European Muslim Youth and Student Organisations medlemsorganisationer. SUM:s ordförande Omar Mustafa satt år 2007 i styrelsen för FEMYSO. SUM:s vice ordförande Khaoula Channoufi satt åren 2012-2016 med i styrelsen för FEMYSO. Denne är "Head of Citizenship and Identity".

Historia 
Det första mötet mellan representanter för europeiska muslimska ungdomsorganisationer hölls i Sverige 1995 då utrikesdepartementet och Sveriges Unga Muslimer anordnade konferensen "Islam in Europe". Jeunes Musulmans de France, Young Muslims UK och Sveriges Unga Muslimer vidareutvecklade samarbetet, vilket resulterade i att ett möte hölls i Leicester 1996 med stöd av The Federation of Islamic Organisations in Europe och the Islamic Foundation. Detta möte resulterade i bildandet av Forum for European Muslim Youth and Student Organisations.

År 2012 deltog FEMYSO i ett EU-projekt mot antisemitism, främlingsfientlighet och islamofobi och fick 70 000 euro i bidrag som stöd.

År 2014 erhöll FEMYSO av EU ett bidrag på cirka 50 000 euro inom ramarna för Erasmus samt 35 000 euro år 2015.

Ledning 
 Khallad Swaid var president för FEMYSO åren efter 2002.
 Ibrahim El-Zayad, även styrelsemedlem i FIOE, satt i styrelsen för FEMYSO under valperioden 2007-2011.
 Oguz Ücüncü, generalsekreteraren för Millî Görüş, satt även i FEMYSO:s styrelse från 2007 till 2011.

Referenser

Externa länkar 
 FEMYSO

Religiösa ungdomsorganisationer
Islamistiska organisationer
Islam i Europa
Anakolut

Anakolut, från grekiskans anakolouthon, från an-: 'inte' + akolouthos: 'följande', är en osammanhängande konstruktion, ofta ogrammatisk. Den består ofta av sammanblandningar av två syntaktiska mönster, och sällan passar slutet ihop med början. Anakoluten används ofta i oreflekterat talspråk.

Exempel 
Vi hade dans i sjuan hade vi dans.
Eller vilken är den människa bland eder, som, då hans son beder om bröd, giver honom en sten, eller ock, (då han) beder om fisk, giver honom en orm? (Matteusevangeliet, 7:9-10)

Referenser 

Stilistik
Utslagsspelet av Copa Libertadores 2013

Utslagsspelet av Copa Libertadores 2013 började den 24 april 2013 med matchen mellan Newell's Old Boys och Vélez Sarsfield, som är en del av åttondelsfinalerna, och utslagsspelet kommer avslutas den 24 juli 2013 med finalen.

Format 
Varje möte förutom finalen spelas i två matcher varav en är på hemmaplan. Laget med flest antal gjorda mål i de båda matcherna går vidare till nästa omgång. Om båda lagen har gjort lika många mål räknas bortamålsregeln. Om bortamål också är lika spelas en trettio minuters förlängning, med två halvlekar på 15 minuter vardera. Om mål gjorts under förlängningen fast det fortfarande är oavgjort så används återigen bortamålsregeln. Om inga mål gjorts under förlängningen avgörs matchen genom en straffsparksläggning.

Kvalificerade lag

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler 

|}

Match A

Match B

Match C

Match D

Match E

Match F

Match G

Match H

Kvartsfinaler

|}

Match KF1

Match KF2

Match KF3

Match KF4

Semifinaler

|}

Match SF1

Match SF2

Finaler

Copa Libertadores 2013
Dramatisk ironi

Dramatisk ironi är ett litterärt grepp som förekommer inte endast i dramatik utan även i romaner, noveller och filmer. Dramatisk ironi bygger på att publiken eller läsaren, vid en given tidpunkt, har tillgång till information som karaktären inte har. Publiken eller läsaren har därför ett försprång och kan lägga märke till det motsägelsefulla, dåraktiga eller komiska i en replik på ett sätt som karaktären själv inte har möjlighet till. Dramatisk ironi kan användas för att uppnå olika former av effekt. Det kan till exempel skapa spänning eller få publiken att uppfatta en situation som tragisk eller komisk.

Exempel 
I Kung Oidipus bygger den dramatiska ironin på att åskådaren redan innan känner till myten om Oidipus. Stilgreppet används här för att visa på människans oförmåga att förstå och råda över sin livssituation.
I Othello vet publiken om att Desdemona varit otrogen mot Othello, vilket Othello inte vet. Publiken vet dessutom om att Iago planerar att störta Othello, vilket varken Othello, Desdemona, Cassio eller Roderigo vet om.
I Romeo och Julia tror alla karaktärer att Julia är död, medan publiken vet att hon bara tog sömnmedel.
I Ett dockhem kopplas den dramatiska ironin samman med omedvetet hyckleri. Torvald Helmer fördömer vid flera tillfällen de andra karaktärernas handlingar men blottlägger samtidigt sin egen tvivelaktiga moral.
I Forrest Gump vet publiken ofta den historiska betydelsen av de karaktärer och scenarion som Forrest Gump hamnar i, vilket han själv inte gör
I Lejonkungen går Simba genom hela filmen nästan till dess slut i tron att han var ansvarig för sin fader, Mufasas, död. Publiken vet dock att det i verkligheten var Simbas farbror Scar som dödade Mufasa.

Källor

Webbkällor 
Baker, Lyman A. Critical Concepts. Dramatic Irony. 2014-03.30.
Warner, Christopher. Pearce, Ben. In on a Secret? That's Dramatic Irony.  2014-03-30.

Stilfigurer
Dramaturgi
Kronobergskvarnen

Kronobergskvarnen (även Kronkvarnen) var en väderkvarn på Kungsholmen i Stockholm. Kvarnen var känd från 1793 fram till 1835, då den brann ner. På platsen anlades sedermera Kronobergsparken.

Historik
Kronkvarnen låg på Kronobergets norra sida och  var en av fyra kända väderkvarnar på Kungsholmen, de andra tre var Lilla Munkan, Stora Munkan och Grubbens kvarn. Dessutom fanns en kvarn vid Hornsberg, där närmare uppgifter saknas. Kronkvarnen malde säd för  de privilegierade kungliga brännvinsbrännerier. Kvarntomten avmättes år 1793 och gav upphov till Kronkvarnsgränd vilket ändrades i samband med Stockholms gatunamnsreformen 1885 till nuvarande Kronobergsgatan. Själva Kronoberget lär dock ha fått sitt namn tidigare, långt innan kvarnen uppfördes. Namnet härrör möjligen från hovskräddaren Johan Leijoncrona, som ägde en tomt i trakten. 

På Carl Fredrik Akrells Stockholmskarta från 1805 är kvarnen markerad. Om Kronkvarnen var en stolpkvarn eller holländare är inte känd; däremot vet man att kvarnen brann ner år 1835. På 1880-talet började anläggningsarbetena för Kronobergsparken, som var bland de första bergsparkerna i Stockholm.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Kvarnar i Stockholms län
Ej längre existerande byggnader på Kungsholmen
Ralf Novak-Rosengren

Ralf Peter Tommy Novak, känd som Ralf Novak-Rosengren, född 20 februari 1972 i Sankt Nikolai församling, Hallands län, är en svensk musiker och sångare inom resande-romani. 

När första upplagan av Nordic Romani Festival arrangerades hösten 2012 var Ralf Novak-Rosengren den som gick i spetsen för arrangemanget. Bland annat för detta utsågs han till årets arrangör och årets traditionsbärare vid den årliga folk- och världsmusikgalan i Gävle 2013.

Diskografi i urval
2006 – Minns min visa
2010 – Semno palla mander
2012 – Romani Ragusta

Bibliografi i urval

Referenser

Externa länkar
Ralf Novàk-Rosengren Officiell webbplats
Ralf Novak Rosengren på Svensk Mediedatabas
Ralf Novak-Rosengren på Libris

Svenska musiker
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Halmstad
NVSA

NVSA, New Vehicle Security Assessment är en teknisk norm och metod för analys, värdering och premiering av stöld- och inbrottsskydd på personbilar. Perioden 2008-2020 testade och graderade försäkringsbranschen i Sverige med hjälp av NVSA-normen nya bilmodeller på den svenska marknaden. Resultaten publicerades på en egen webbplats för NVSA.
Bilsäkerhet
Anders Bond

Anders Bond, född 22 september 1888 i Leksands församling, Kopparbergs län, död 19 september 1980 i Hedemora, var en svensk kompositör, organist och folkskollärare.

Bond avlade organistexamen vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1908, folkskollärarexamen 1913 och kyrkosångarexamen 1919 i Uppsala. Han blev e.o. organist och folkskollärare i Närkes-Bo församling 1914, vikarierande dito i Hällesjö församling 1915, ordinarie 1916–1920, i Gustafs församling 1921–1933 och i Säters stads- och landsförsamling från 1933. Han utgav orgelkompositioner samt solo- och körsånger.

Verklista 
Bröllopsmarsch för orgel, Till Margot och Gunnar Söder.

Referenser 
Vem är vem?, Svealandsdelen (1947), sid. 119.
Leksand AIIa:5 sida 66

Noter

Externa länkar
Anders Bond i Svensk Mediedatabas
Anders Bond i Libris (bibliotekskatalog)

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska organister under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1980
Män
Personer från Leksands socken
Leif Ericsson (heraldiker)

Leif Arne Ericsson, född 16 juli 1971 i Stockholm, är en svensk konstnär och heraldiker.

Han är utbildad dekoratör vid Riddarfjärdsskolan i Stockholm 1988–1990. Han målar landskap, djur och stilleben. Mest känd är han som heraldiker och han är från 2006 vapenmålare vid Kungl. Maj:ts Orden. I samband med ordenskapitlet 2019 upphöjdes han till kungl. vapenmålare.

Utmärkelser i urval 
  Carl XVI Gustafs jubileumsminnestecken IV (2023) med anledning av Konung Carl XVI Gustafs 50-års regeringsjubileum
  Carl XVI Gustafs jubileumsminnestecken III (2016) med anledning av Konung Carl XVI Gustafs 70-årsdag
  Carl XVI Gustafs jubileumsminnestecken II (2013) med anledning av Konung Carl XVI Gustafs 40-års regeringsjubileum
  Kronprinsessan Victorias och Prins Daniels bröllopsminnesmedalj (2010)
  Riddare av Isländska Falkorden (2018)
  Riddare av Bernardo O´Higgins-orden (2016)

Referenser 
 Helena Jalkner (25 april 2013). ”Konstnären som målar åt prinsessan”. Norrköpings Tidningar

Externa länkar 

 Officiell hemsida

Kungl. Maj:ts Orden
Svenska heraldiker
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Män
Födda 1971
Levande personer
Konstnärer från Stockholm
Robert Lindet

Jean Baptiste Robert Lindet, född 2 maj 1746, död 16 februari 1825, var en fransk revolutionspolitiker.

Lindet var ursprungligen advokat, blev medlem av Lagstiftande församlingen 1790 och Konventet 1792, där han slöt sig till jakobinerna. Han röstade för Ludvig XVI:s omedelbara avrättning, blev medlem av Välfärdsutskottet och var närmast en anhängare av Robespierre utan att vara hans handgångne man. Lindet överlevde också politiskt Robespierres fall, bekämpade thermidoristernas höger och var finansminister under direktoriets sista tid.

Källor 
 

Franska politiker
Frankrikes finansministrar
Personer under franska revolutionen
Födda 1746
Avlidna 1825
Män
Svensk uppslagsbok
Abboten

Abboten (originaltitel: The Abbot) är en historisk roman från 1820 av Walter Scott. Den är en fortsättning på Scotts Klostret, och utgavs på svenska första gången 1826 i översättning av Gustaf Eriksson.

Titelpersonen, fader Ambrose, spelar en mindre roll i romanen, vars hjälte i stället är Roland Graeme. Han är ett hittebarn som uppfostrats av Lady Avenel som page. Roland blir senare page till Maria Stuart, som har en stor roll i romanen.

Källor 
. Läst på Questia.com

Externa länkar 

Skönlitteratur 1820
Engelskspråkig skönlitteratur
Brittiska romaner
Historiska romaner
1500-talet i skönlitteratur
Verk av Walter Scott
M/S Gustaf III

M/S Gustaf III, tidigare HMS Rindö, är ett svenskt motoriserat, tidigare ångfartyg.

Fartyget byggdes av Bergsunds Mekaniska Verkstad i Stockholm och sjösattes 1912 som HMS Rindö. Hon levererades till Kustartilleriet i Vaxholm, som använde fartyget för transporter mellan Vaxön och Rindö fram till 1950.

År 1951 sökte centralbiblioteket på Lidingö med länsbibliotekarie Elise Adelsköld bidrag till ett nytt uppsökande kulturprojekt med bokbuss och bokbåt. 1952 beviljades ansökan till bokbåten av landstinget och Elise Adelsköld fick hyra HMS Rindö av kustartilleriet. Den 5 maj 1953 avgick första turen för bokbåten, som var den första bokbåten i Stockholms län.

År 1974 köptes fartyget av Rederi AB Sommar & Sol som döpte om fartyget till M/S Gustaf III efter renovering och ombyggnation.

År 1995 köpte Ångfartygs AB Strömma Kanal fartyget. Hon har sin kajplats vid Nybroviken i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar

Strömma Kanalbolagets fartygsinformation

Strömma Kanalbolagets fartyg
Svenska passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 1912
Fartyg byggda i Stockholm
John Talbot av Grafton

Sir John Talbot av Grafton, Worcestershire, född 1545, död den 28 januari 1611, var en engelsk romersk-katolsk lekman under Elisabet I:s och Jakob I:s regeringstider. Han blev medlem i Lincoln's Inn, en av fyra Inns of Court, innan han blev parlamentsledamot för Droitwich 1572.

Talbot, som tillhörde en tro som inte var uppskattad i England vid tillfället, var ständigt och jämt misstrodd av den engelska regeringen. På 1580-talet sattes Talbot i en sorts husarrest, vilket gjorde att han var begränsad till att vistas i Henry Whitneys hus (i Mitcham, Surrey) och två engelska mil runt detta. År 1588 fängslades han i Wisbech Castle för att ha medverkat i en olaglig högmässa; Talbot och hans fru Catherine Petre släpptes dock ut under 9 december 1588 till runt 13 maj 1589 via borgen på grund av deras dåliga hälsa. Talbot ska senare ha suttit i husarrest igen, denna gång i sitt eget hem i Clerkenwell. Talbot fängslades även några gånger under 1590-talet innan han togs till Bath för att kunna förbättra sin hälsa. Efter det fängslades han i Banbury Castle.

År 1605 uppstod det ytterligare komplikationer för Talbot efter att krutkonspirationen hade gått i stöpet; hans dotter Gertrude hade nämligen gift sig med Robert Wintour, en av konspiratörerna. Efter att konspirationen hade misslyckats hade Roberts bror Thomas Wintour och Stephen Littleton bett Talbot om hjälp, men han hade visat sig vara lojal mot kungen och avfärdade deras förfrågan. Dock arresterades Talbot den 4 december 1605 och han förhördes angående konspirationen. Han avled 1611 och begravdes i Albrighton, Shropshire.

Familj 
Talbot och hans fru, Catherine Petre, fick tillsammans minst fyra barn:
 Anne Talbot, som gifte sig med Thomas Hanmer den 18 november 1585.
 George Talbot, 9:e earl av Shrewsbury, romersk-katolsk präst.
 John Talbot av Longford, Market Drayton, Shropshire, som gifte sig med Eleanor Baskerville.
 Gertrude Talbot, som gifte sig med Robert Wintour.

Referenser

Noter 

Personer i England under 1500-talet
Personer i England under 1600-talet
Män
Födda 1545
Avlidna 1611
Personer under Tudoreran
Thore Lindfors

Karl Magnus Theodor "Thore" Lindfors, född 18 januari 1889 i Lojsta församling, Gotland, död 24 juni 1954 i Danderyds församling var en svensk botaniker.

Lindfors blev filosofie doktor 1924, assistent vid Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet 1916, blev laborator där 1921 samt föreståndare för upplysnings- och kontrollavdelningen av Statens växtskyddsanstalt 1932. Lindfors ägandes sig åt mykologi och fytopatologi och utgav ett flertal avhandlingar rörande växtsjukdomar, särskilt hos kulturväxter. Hans främsta arbeten är Studien über den Entwicklungsverlauf bei einigen Rostpilzen (1924) och Sjukdomar hos våra odlade växter (1927).

Källor

Noter 

Svenska botaniker under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1954
Män
Personer från Lojsta socken
Adolf Lindfors

Adolf Erik Lindfors, född 1857, död 1929, var en finländsk skådespelare.

Lindfors var gift med Aina Christina Bergroth fram till sin död. De fick ett barn tillsammans. Rita Lindfors född i Helsingfors den 18 februari 1906.

Lindfors var 1873-81 anställd vid Svenska Teatern i Helsingfors men övergick sedan till den finskspråkiga scenen och var 1882-92 och från 1894 anställd vid Suomen teatteri, från 1902 vid Suomen kansallis-teatteri i Helsingfors, som han 1907-14 också ledde. Lindfors var en sällsynt fantasifull skådespelare med virtuos teknik i fransk skola och ansåg som en av de främsta i samtidens Finland. Bland hans roller märks Harpagon i Den girige, Jourdain i Borgaren adelsman, Mascarille i De löjliga preciöserna, Argan i Den inbillade sjuke och Gringoire.

Källor

Noter 

Finländska skådespelare under 1800-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Födda 1857
Avlidna 1929
Män
Norrlands nations spexensemble

Norrlands nations spexensemble (NoNSEns) är en studentförening vid Norrlands nation i Uppsala, som sedan 1980-talet producerar föreställningar inom teatergenren spex.

Historik
Föreningen bildades hösten 1984. Dessförinnan hade spexverksamheten bestått av högst tillfälliga sammanslutningar. Den första större produktionen sattes upp på våren 1985.

Föreningen sätter varje vår upp en större spexföreställning och däremellan mindre spex och revyer. Föreställningarna lockar en blandad publik, inte bara studenter, och har uppmärksammats i olika lokala medier. NoNSEns använder sig av den så kallade uppsalaskolan i sina manus. Från och med Rosa Hotet (2008), har NoNSEns även profilerat sig genom att kombinera två teman, litterära eller historiska såväl som populärkulturella, som exempelvis Utvandrarna, Drottning Kristina och musikalen Grease.

Vid sidan av klassiska fullängdsspex har föreningen NoNSEns även producerat flera revyer och kortare spexföreställningar. Den mest namnkunniga av medlemmarna i NoNSEns är Mikael Tornving, som medverkade på scen i fyra spex 1986–1988.

Tävlingar
NoNSEns är den enda spexföreningen i Uppsala som tävlat i spex utanför hemstaden. Till Spexiaden på Konserthuset 1989 tog de en kortversion av storspexet Unionsupplösningen och 1992 på Cirkus i Stockholm hette föreställningen Johan Albrecht. 2002 gick Spex-SM av stapeln i Örebro och NoNSEns tävlade då med Lägenheten runt på 80 minuter (som vann bland annat i kategorierna Bästa kostym och Bästa manusidé). 2007 sattes Spex-SM åter igen upp i Örebro och NoNSEns deltog med Jakten på det försvunna spexet. NoNSEns har även kontinuerligt deltagit i Uppsalas teatersport, en tävling i improvisationsteater samordnad av Uppsala teaterkonvent, och stod höstterminen 2012 som värdar för tävlingen tillsammans med Kalmar nations teatergrupp.

Uppsättningar 
 1985 – Linnés lappländska resa
 1986 – Kinatjack
 1986 – Rasputin
 1987 – Romur & Julir
 1988 – Unionsupplösningen
 1989 – Odysseus
 1991 – Kung Arthur
 1992 – Kodnamn Lappjävel
 1993 – Tomtefällan
 1994 – Jämmerdal
 1995 – Hatshepsut
 1996 – Carmen i Chicago
 1997 – Ryska revolutionen
 1998 – Elizabeth I
 1999 – Fallet Oppenheimer
 2001 – Ivanhoe i Jerusalem
 2002 – Brudarna Dalton
 2008 – Det Rosa Hotet
 2009 – Lejonhjärta
 2010 – Moses Nilson
 2011 – Lejoninnan från Norden - Drottning Kristina i Spexil
 2012 – Al Pocahone - Den siste maffian(en)
 2013 – Spextra! Spextra! Spartanerna kommer! - Grease i Greece
 2014 – Robin Manhood och De Muntra Hen- Ett Hairligt Spex
 2015 – Havet Är Djupt - "This klassamhälle can't sink!"
 2016 – Sound of Dracula
 2017 – Sex drottningar och en Henrik
 2018 – Den ofrivillige spexaren
 2019 – Frankentodd - Demonprofessorn på Fleet Street
 2021 – Hemligheternas spex
 2022 – ”Jakten på Atlantis”
 2023 - ”Mordet på Arvingarna”

Se även
Norrlands nation – Spex och teater

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar
NoNSEns webbplats
Norrlands nations spexensemble på norrlandsnation.se

Spex
Studentföreningar i Uppsala
Norrlands nation
Uppsala universitet