kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Byggfelsförsäkring

Byggfelsförsäkring var en i Sverige obligatorisk försäkring i Sverige, vars obligatorium avskaffades 30 juni 2014. Obligatoriet innebar att byggherren skulle se till att den fanns innan ett bygge påbörjades. Lagen hade funnits sedan 1993 och den blev obligatorisk för flerbostadshus och gruppbyggda småhus.  Kravet fanns sedan 2005 vid nybyggnad av alla småhus och även vid vissa bygglovspliktiga ändringsarbeten.  I det senare fallet skulle byggnadsnämnden pröva om byggfelsförsäkring behövs. För fritidshus kunde byggnadsnämnden på begäran av byggherren pröva om byggfelsförsäkring behövs.  Den som bygger själv är sedan maj 2011 undantagen från kravet på byggfelsförsäkring.

Försäkringen ersattes 2014 med en åtgärdandeförsäkring.

Lagen 
En konsument som var byggherre och anlitade en näringsidkare för ett småhusbygge skulle från och med 2005, dessutom för näringsidkarens åtaganden finnas ett färdigställandeskydd.

Försäkringen omfattade fel och skada på grund av fel som upptäckts och anmälts under försäkringstiden som är  från slutbesiktningen av huset.  Självrisken är  per skada, totalt dock maximalt  under hela 10-årsperioden.  Skada under 0,2 prisbasbelopp ersätts inte.

Bakgrunden var "sjuka hus" där skador uppstått på grund av byggfel som ofta kostsamma att åtgärda och avhjälpa fel snabbt utan långvariga tvister. Färdigställandeskyddet innebär ett skydd om byggbolaget går i konkurs eller försätts i likvidation. Då skulle försäkringen eller bankgarantin säkerställa att huset blir färdigställt.

Kostnad 
Kostnaden var cirka 7000 SEK/lägenhet och 12 000 SEK/villa.

Dominerande försäkringsbolag 

AB Bostadsgaranti jobbar med produktionsgarantier, ansvarsutfästelser, förskottsgarantier och insatsgarantier, kontraktsmallar, normalstadgar, och utbildning. Och är medlem i Association of European Home Warranty Organisations (AEHWO), samt del av the International Housing and Home Warranty Association (IHHWA) bildat oktober 2010.

Se även 
 Försäkringsbolag
 Kontraheringsplikt
 SABO

Referenser

Externa länkar 
notisum.se: Lag (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. (2012-04-05)
regeringen.se: Lagen om byggfelsförsäkring - en utvärdering (2005-04-07)
regeringen.se: Skydd mot fel och obestånd inom bostadsbyggandet, DS 2007:8 (2007-03-01)
regeringen.se: Bygg - helt enkelt, SOU 2008:68 (2008-07-03)
regeringen.se: Avskaffande av den obligatoriska byggfelsförsäkringen, DS 2011:2 (2011-01-18)

Försäkringsväsen
Försäkringsrätt
Bostadspolitisk historia i Sverige
Övre Kvarnasjön

Övre Kvarnasjön är en sjö i Jönköpings kommun i Småland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Röttleån.

Delavrinningsområde 
Övre Kvarnasjön ingår i det delavrinningsområde (642920-142146) som SMHI kallar för Namn saknas. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 6 delavrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Röttleån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Delavrinningsområdet består mestadels av skog (48 %), öppen mark (15 %) och jordbruk (32 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger avrinningsområdet en sjöprocent på  %.

Se även 
 Lista över sjöar i Jönköpings kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Insjöar i Motala ströms avrinningsområde
Insjöar i Småland
Insjöar i Jönköpings kommun
Iacob Negruzzi

Iacob Negruzzi, född 31 december 1842 i Iași, död 6 januari 1932 i Bukarest, var en rumänsk författare. Han var son till Constantin Negruzzi. 

Negruzzi var professor i handelsrätt vid Bukarests universitet. Han redigerade 1867–92 den inflytelserika litterär-politiska tidskriften "Convorbiri literare", i vilken han publicerade sina lyriska dikter, idyller och berättelser. Han översatte de flesta skådespel av Friedrich Schiller. Hans Opere utgavs i tre band 1893–95.

Källor

Noter

Tryckta källor 

Rumänska jurister
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Rumänska professorer
Rumänska författare under 1800-talet
Rumänskspråkiga författare
Födda 1842
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Rumänska författare under 1900-talet
Constantin Negruzzi

Constantin Negruzzi, född 1808 i Hermeziu nära Iași, död 24 augusti 1868, var en rumänsk författare. Han var far till Iacob Negruzzi.

Negruzzi uppsatte 1840 med Vasile Alecsandri och Mihail Kogălniceanu tidskriften "Dacia literara" och skrev bland annat noveller, teaterstycken och den episka dikten Aprodul Purice samt översättningar från bland andra Victor Hugo och Aleksandr Pusjkin. Hans Opere utgavs i tre band 1872.

Källor

Rumänska författare under 1800-talet
Rumänskspråkiga författare
Födda 1808
Avlidna 1868
Män
Ugglan
Lista över insjöar i Jönköpings kommun

Detta är en lista över sjöar i Jönköpings kommun baserad på sjöns utlopp. Om någon sjö saknas, sök sjön i grannkommunen eller kontrollera kategorin Insjöar i Jönköpings kommun.

Lista

Jönköpings kommun
 Lista
Barthélemy Menn

Barthélemy Menn. född den 20 maj 1815 i Genève, död där den 11 oktober 1893, var en schweizisk målare.

Menn studerade under Diday och Lugardon, i Paris under Ingres. Hans konst visar under dess utveckling påverkan ända från Robert till Corot. I början målade han mest historiebilder; hans betydelse som konstnär finns dock främst inom landskapsmåleriet. Han var en säker tecknare — han livnärde sig som teckningslärare i Genève — men blev aldrig särskilt känd utanför en smalare krets, då hans verk sällan dök upp på utställningar; Menns höga krav på konsten medförde för övrigt, att han förstörde många av sina bilder (ett enda av hans arbeten ses på Rath-museet i Genève). Hans betydelse för den yngre konstnärsskolan kan knappast överskattas (från Corot finns uttalandet: Notre maître à tous c’est Menn).

Källor 

 

Födda 1815
Avlidna 1893
Personer i Schweiz under 1800-talet
Schweiziska landskapsmålare
Personer från Genève
Män
Salmonsens
Shangluo

Shangluo är en stad på prefekturnivå i Shaanxi-provinsen i nordvästra Kina. Den ligger omkring 110 kilometer sydost om provinshuvudstaden Xi'an.

Administrativ indelning 
Shangluo har en total yta som är något mindre än Värmland och 86 procent av ortens yta utgörs av landsbygd. Den egentliga stadskärnan utgörs av stadsdistriktet Shangzhou, medan den omgivande landsbygden är indelad i sex härad:

 Stadsdistriktet Shangzhou - 商州区 ; Shāngzhōu qū ;
 Häradet Luonan - 洛南县 Luònán xiàn ;
 Häradet Danfeng - 丹凤县 Dānfèng xiàn ;
 Häradet Shangnan - 商南县 Shāngnán xiàn ;
 Häradet Shanyang - 山阳县 Shānyáng xiàn ;
 Häradet Zhen'an - 镇安县 Zhèn'ān xiàn ;
 Häradet Zhashui - 柞水县 Zhàshuǐ xiàn''.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Källor

WP:Projekt Kina
Påskkravallerna i Gamla Uppsala 1943

Påskkravallerna är det namn som givits åt de oroligheter som utspelade sig i Uppsala under påsken 1943, vilka nådde sitt klimax då det nationalsocialistiska partiet Svensk socialistisk samling (SSS) den 26 april höll en manifestation vid Gamla Uppsala högar. Manifestationen skyddades av polis som med dragna sablar drabbar samman med åskådare och motdemonstranter mot den nationalsocialistiska manifestationen.

4 dagar i april 

Påskkravallerna skildras i det av Magnus Alkarp skrivna dramat 4 dagar i april. Dramat sattes upp som pjäs vid Uppsala stadsteater år 2012 i regi av Sara Cronberg.

Magnus Alkarp har även skrivit en kritikerrosad bok om påskkravallerna, med titeln 4 dagar i april.

Källor

Referenser 

Uppsalas historia
Politik i Sverige 1943
Kravaller i Sverige
Nazism i Sverige
Ester Lindahl

Ester Erika Katarina Lindahl, född 14 augusti 1868 i Stockholm, död där 6 juli 1920, var en svensk godsägare, konstsamlare och donator. 

Ester Lindahl var dotter till godsägaren Per Erik Lindahl (1817–1905) och Johanna Kristina (Hanna), född Buhre (1828–1912). Efter fadern ärvde Lindahl gården Norrby i Bogsta utanför Nyköping.

Lindahl testamenterade 450 000 kronor vardera till Kungliga Akademien för de fria konsterna och till Kungliga Vetenskapsakademien. En stor samling konstverk skänktes till Nationalmuseum, och dessutom instiftades Ester Lindahls stipendiefond som sedan 1922 har delat ut stipendier till yngre konstnärer. Ester Lindahl är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Sveriges dödbok 1901–2013

Noter

Externa länkar 
Ester Lindahls stipendiefond

Svenska donatorer
Svenska konstsamlare
Svenska godsägare under 1900-talet
Personer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1868
Avlidna 1920
Kvinnor
Svensk uppslagsbok
Hunterus

Hunterus är ett lärt efternamn, som burits av bland andra:

 Jacob Hunterus
 Johannes Hunterus

Efternamn
Jacob Hunterus

Jacob Petri Hunterus (eller Honterus), född i slutet av 1500-talet i Uppland, död efter 1631, var en lärd svensk konvertit. Han var bror till Johannes Hunterus.

Jacob Hunterus var son till befallningsmannen Peder Thomasson Honther, som inflyttat från Skottland. Hunterus studerade i 1617 Uppsala och slöt sig där till Jonas Magni som motståndare till Laurentius Paulinus ortodoxi. Han stod även sedan i förbindelse med Johannes Matthiæ, vistades 1618–23 för studier i Holland (Leiden) och i England samt därefter i Frankrike, dels på egen hand, dels som guvernör för unga svenska ädlingar. Överallt knöt han förbindelser med samtidens lärde, Grotius omfattade honom med vänskap, likaså Lucas Holstenius. Liksom denne övergick Hunterus till katolicismen. År 1627 slog han sig ned i Wien, där han synes ha uppehållit sig som sekreterare och handledare i furstliga hus. Han utgav 1631 sina Epistolæ miscellaneæ, hvilken bok enligt hans egen utsago skall vara den första av en svensk offentliggjorda brevsamlingen. Han framstår här som kvick och satirisk, under senare åren med en biton av galghumor. Hans dödsår är obekant.

Källor 

  

Födda 1500-talet
Avlidna 1600-talet

Svenska klassiska filologer
Personer under äldre vasatiden
Män
Personer från Uppland
Brevskrivare under 1600-talet
Svenska författare under 1600-talet
Svenska brevskrivare
Westergren

Westergren är ett svenskt efternamn som bärs av:

 Bertil Westergren, lektor i tillämpad matematik
 Calle Westergren, brottare i världsklass
 Claes-Håkan Westergren, skådespelare
 Ebbe Westergren, författare samt antikvarie och arkeolog
 Håkan Westergren, skådespelare
 Isaac Westergren, idrottsman och idrottsledare under första halvan
 Magnus Westergren, konstnär
 Meg Westergren, skådespelare
 Mikael Vestergren, gitarrist

Svenska efternamn
Alexandru Marghiloman

Alexandru Marghiloman, född 27 januari 1854 i Buzău, död där 10 maj 1925, var en rumänsk politiker.

Marghiloman studerade juridik vid Sorbonne, var 1879–83 statsadvokat, anslöt sig inom politiken till junimisterna och invaldes 1884 i deputeradekammaren. Han var från 1888 medlem av de flesta konservativa ministärerna, bland annat utrikesminister under Petre P. Carp 1900–01, inrikesminister i en ny ministär Carp 1911–12 och finansminister under Titu Maiorescu 1912–14. 

Under första världskriget påyrkade Marghiloman i det längsta neutralitet och var under centralmakternas ockupation av Rumänien ministerpresident mars till november 1918 samt avslöt som sådan med centralmakterna freden i Bukarest den 7 maj samma år. Efter första världskrigets slut var han ledare för en liten konservativ partigrupp.

Källor

Noter

Tryckta källor

Rumäniens premiärministrar
Rumäniens utrikesministrar
Födda 1854
Avlidna 1925
Män
Personer från Buzău
Titu Maiorescu

Titu Maiorescu, född 15 februari 1840 i Craiova, död 2 juli 1917 i Bukarest, var en rumänsk filosof och politiker. 

Maiorescu studerade vid universiteten i Wien, Berlin och Paris samt utnämndes 1862 till professor i filosofi vid universitetet i Iași. Han var en bland stiftarna av föreningen "Junimea" och framstod tidigt som huvudman för den så kallade "nya riktningen", vilken i litterärt hänseende yrkade på grundlig vetenskaplighet och inom politiken ville främja en folklig-organisk utveckling av landets institutioner. Han blev 1884 professor i logik och den nyare filosofins historia vid Bukarests universitet och 1911 professor honorarius där.

Som undervisningsminister 1874–76 och 1888–89 inlade Maiorescu stor förtjänst om folk- och realskolornas utveckling. Han skickades 1876 som diplomatisk agent till Berlin, invaldes sedermera i parlamentet, Han var ledamot av rumänska senaten, var januari 1911 till april 1912 utrikesminister i ministären Petre P. Carp och var april 1912 till januari 1914 konseljpresident i en ny ministär. Som sådan ledde ledde han tillsammans med utrikesministern Take Ionescu Rumäniens politik under Balkankrigen 1912–13; deras gemensamma verk var den inbringande medlingsinterventionen i andra Balkankriget. Han presiderade augusti 1913 vid fredskonferensen i Bukarest. Hans avgång förorsakades av en schism med Ionescu. Maiorescu var anhängare av rumänsk neutralitet i första världskriget.

Bibliografi i urval
Poesia rumana (1867)
Critice (1874)
Logica (1876)
Discursuri parlamentare (två band, 1897)

Källor

Noter

 

Rumänska filosofer
Rumänska professorer
Rumänska diplomater
Rumäniens premiärministrar
Rumäniens utrikesministrar
Personer från Craiova
Födda 1840
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Alumner från Paris universitet
Johan Holm

Johan Holm kan syfta på bland andra:
 
 Johan Holm (adlad Leijoncrona, 1620-1687), svensk hovskräddare och brukspatron
 Johan Olofsson Holm (1600-talets förra hälft – 1693), stadsingenjör i Stockholm för Holms tomtbok
 Johan Didrik Holm (1772-1856), svensk frenolog
 Johan Ulrich Adolf Holm (1831–1876), dansk sjöofficer
 Johan Holm (1815-1896), grosshandlare, skeppsredare och bankdirektör
 Johan Holm (född 1955), finlandssvensk skådespelare
 Johan Holm (född 1959), svensk journalist , arkeolog och författare
 Johan Holm (född 1979), svensk badmintonspelare

Se även 
 Carl Johan Holm
 Johansholm
Sjöbyttebäcken

Sjöbyttebäcken är ett cirka två kilometer långt vattendrag i Hudiksvalls kommun. Den avvattnar Långtjärnen, belägen nordost om Iggesund, 29 m ö.h., och strömmar ner mot Byfjärden vid Iggesund. Strax före utloppet ligger ett sankt område på 1-2 ha, kallat "Sjöbytta", vilket har givit bäcken dess namn. Vattenföringen varierar mellan 1 och 100 l/s, men soliga och varma somrar (som till exempel 2014 eller 2018) kan den under kortare tider helt upphöra, så att vatten endast finns kvar i höljor och sel.

Vattendragets lutning är ganska kraftig, särskilt öster om Ostkustbanan, och ett antal vägtrummor i villaområdet före mynningen gör fiskvandring omöjlig (dessutom är cirka 40 m av bäcken kulverterad). Bäckens sista 200 m före den tidigare mynningen torrlades för övrigt i början av 1980-talet och en helt ny mynning, brantare och mer vinkelrät mot Byfjärden och Bodarnevägen grävdes fram. Sportfiskarna har utrett förutsättningarna för en restaurering av bäcken, och Hudiksvalls kommuns fiskevårdsplan säger i princip att felplacerade vägtrummor och dylikt ska åtgärdas allt eftersom, men 2017 hade inga åtgärder ännu vidtagits. 

Nordväst om järnvägen i norra Iggesund finns ett villaområde med samma namn som bäcken.

Vintern 2017 grävdes bäckfåran i skogen på bilden sönder. Stenar, träd och rötter avlägsnades med grävskopa, sträckan närmast järnvägen rätades, och den natursköna bäckravinens karaktär av levande, slingrande vattendrag är nu ett minne blott. (Att en vägtrumma grävdes bort nedanför kröken borterst på fotot var dock mer i enlighet med kommunens fiskevårdsplan). Efter anmälan till Länsstyrelsen i Gävleborg blev bäckfåran dock under hösten samma år delvis restaurerad genom att stora stenar åter lades dit på en sträcka av cirka 100 meter.

Referenser 

Vattendrag i Hälsingland
Vattendrag i Hudiksvalls kommun
Vasile Boerescu

Vasile Boerescu, född 1 januari 1830 i Bukarest, Rumänien, död 18 november 1883 i Paris, var en rumänsk politiker.

Boerescu deltog som journalist i den revolutionära rörelsen 1848, studerade därpå juridik i Paris, återkom i slutet av 1850-talet till Bukarest och verkade sedan som professor i handelsrätt, journalist och politiker. 

Boerescu valdes till deputerad 1859 och arbetade för Donaufurstendömenas förening. Han var vid upprepade tillfällen minister i olika kabinett, sista gången 1879–81, då han som utrikesminister hade att gentemot makterna sköta frågorna om judarnas emancipation och erkännandet av Rumäniens suveränitet. Han utgav även åtskilliga statsrättsliga och juridiska arbeten.

Källor

Rumänska jurister
Rumänska professorer
Rumänska journalister
Rumäniens utrikesministrar
Födda 1830
Avlidna 1883
Män
Personer från Bukarest
Johannes Lindbæk

Johannes Peder Lindbæk, född 6 december 1872 i Ribe, död 25 juli 1919 i Roskilde, var en dansk historiker.

Lindbæk blev filosofie doktor 1907 med avhandlingen Pavernes Forhold til Danmark 1448–1513. Han bedrev mångåriga forskningar i Vatikanarkivet och utgav bland annat Acta pontificum danica (2–6 1907–1915, tillsammans med Alfred Krarup), De danske Helligaandsklostre (1906, tillsammans med Gustav Stemann), De danske Franciskanerklostre (1914) samt Aktstykker og Oplysninger til Statskollegiets Historie 1660–1676 (2 band, 1903–1910). 

Johannes Lindbæks hustru Sofie Lindbæk (född Aubert 1875, död 1953) utgav ur sin fädernesläkts arkiv en rad värdefulla memoarer.

Källor 
 

Danska historiker
Historiker under 1900-talet
Danska forskare under 1900-talet
Personer från Ribe
Födda 1872
Avlidna 1919
Män
Svensk uppslagsbok
Louis Léopold Robert

Louis Léopold Robert, född den 13 maj 1794 i trakten av Neuchâtel, död den 20 mars 1835 i Venedig, var en schweizisk målare.

Robert följde sin lärare Girardet till Paris 1810, studerade koppargravyr och blev därjämte lärjunge till David, reste till Rom 1818 och ägnade sig sedan uteslutande åt måleri. Till en början målade han ruiner och kyrkor samt småtavlor med pittoreska typer kampagnaflickor, bönder, rövare, exempelvis Sovande rövare (Berlins nationalgalleri), Bondkvinna med sitt barn (Nya pinakoteket i München) och En ung grek vässar sin dolk. Till denna tid hör även Kyrkan San Paolo fuori le mura efter branden 1823 (i Thorvaldsens museum, Köpenhamn). 

Sistnämnda år vann han stor framgång i Paris med den neapolitanska genremålningen Improvisatören (tavlan, som förstördes under revolutionen 1848, är känd genom avbildningar i gravyr och litografi). Därefter följde Pilgrimernas återkomst från Madonna dell'Arco (1827) och Skördefolk vid Pontinska träsken (1830, båda i Louvren, en något ändrad replik av den sistnämnda i Raczynskiska galleriet i Posen - de skulle enligt konstnärens mening symbolisera italiensk vår och sommar och följas av två skildringar av höst och vinter). Efter ett besök i Paris 1831 begav sig Robert till Venedig, där han 1834 målade Fiskarenas avfärd. Hopplös kärlek till prinsessan Charlotte Bonaparte medförde missmod och livsleda och drev honom till självmord. 

Georg Nordensvan skriver i Nordisk Familjebok: "Hans konstart hade vunnit ofantlig popularitet, hans italienska bönder och kvinnor i idealiserad skönhet, i utstuderadt statuariska ställningar och i plastiskt komponerad gruppering väckte en förtjusning, som ej lät sig störas af det konstlade, teatraliska i uppfattningen och af det hårda, torra och omåleriska framställningssättet. Hans målningar spredos i gravyr, och han fick många efterföljare af olika nationer. Nu har hans stjärna längesedan bleknat." Léopold Robert är representerad vid bland annat Nationalmuseum

Källor

Noter 

Representerade vid Nationalmuseum
Schweiziska genremålare
Schweiziska historiemålare
Schweiziska målare under 1800-talet
Personer från kantonen Neuchâtel
Födda 1794
Avlidna 1835
Män
Ugglan
Han Dong

Han Dong, född 1961 i Nanjing, är en kinesisk författare.

Han Dong tillbringade sin barndom på landsbygden dit hans föräldrar skickats under Kulturrevolutionen. Efter studier i filosofi undervisade en tid i marxism-leninism på universitetsnivå innan han blev författare på heltid.

Han Dong är främst känd som poet men har också utgivit ett antal novellsamlingar. Sedan 1998 har han varit involverad i en verksamhet kallad Sprickor (Duanlie) som syftar till att lyfta fram unga författare som ännu inte blivit en del av det litterära etablissemanget.

Bibliografi (utgivet på svenska)
Peruken, novell i antologin Kina berättar: Solskenet i munnen, Bokförlaget Tranan 2003

Källor
Världslitteratur.se

Noter

Kinesiska författare under 2000-talet
Kinesiskspråkiga författare
Födda 1961
Levande personer
Män
WP:Projekt Kina
Personer från Nanjing
Veronica Micle

Veronica Micle, född Câmpeanu 22 april 1850 i Năsăud, död 3 augusti 1889 i Văratecs kloster, var en rumänsk poet. Hon var gift med Ștefan Micle, professor i Iași. 

Micles namn är nära knutet till Rumäniens störste skald, Mihai Eminescu, som av kärleken till henne inspirerades till några av sina förnämsta dikter och som hon överlevde i knappt två månader. En kort diktsamling av henne utkom 1886 (andra upplagan 1909).

Källor

Rumänska poeter
Rumänskspråkiga författare
Födda 1850
Avlidna 1889
Kvinnor
Personer i Rumänien under 1800-talet
Hubert Robert

Hubert Robert, född 20 maj 1733 i Paris, död där 15 april 1808, var en fransk målare.

Robert studerade från 1754 i Rom, återkom till Paris 1765 och blev året därefter medlem av akademien. Han blev kallad "Robert des ruines", därför att hans specialitet var ruiner av romerska tempel, palats, akvedukter, som han målade i tidens smak, ungefär så som Piranesi tecknade liknande motiv, med blick för det effektfulla, pittoreska och pikanta. Många av hans ruintavlor infattades som väggprydnad i samtida interiörer. Han utförde motiv av samma art även från Syd-Frankrike (Nîmes, Arles med flera orter). Av särskilt intresse är hans i hög grad belysande och värdefulla bilder från det samtida Paris. Han var även verksam som trädgårdskonstnär, komponerade kinesiska och engelska trädgårdar med klippor, vattenfall, boskéer, tempel, eremithyddor och fick av kungen titeln "tecknare för de kungliga trädgårdarna". Bland hans alster på detta område märks ritningar och modeller till "bosquet des bains d'Apollon" i Versailles park (1778) och till byn ("le hameau") vid Lilla Trianon (1782–1786). Under revolutionen hölls Robert, som varit i kungaparets tjänst, fängslad i nio månader 1792–1793. Han är representerad i Louvren av 19 målningar, i Musée Carnavalet (Parisbilder), i Versailles, Schleissheim, Sankt Petersburg och på fler ställen.

Källor

Externa länkar 
 

Franska landskapsmålare
Alumner från Paris universitet
Ledamöter av Académie des beaux-arts
Franska målare under 1700-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1733
Avlidna 1808
Män
Ugglan
Hornstullskvarnen

Hornstullskvarnen var en väderkvarn på Södermalm i Stockholm. Det är en av de minst kända väderkvarnarna på Södermalm. Den härrör från 1700-talets slut och finns på kartor fram till 1805. Kvarnens plats var i nuvarande kvarteret Ångpannan. Där står idag Högalidsskolan, uppförd 1921 efter ritningar av arkitekt Georg A. Nilsson.

Historik
Kvarnen har inget officiellt namn, eller har glömts bort, och kallas i handlingar för ”kvarn i närheten av gamla Hornstull”. Placeringen var alltså längst västerut på Södermalm, i närheten av Hornstulls tullstation och på berget ovanför Bergsunds industrianläggningar, sedermera platsen för Bergsunds Mekaniska Verkstad. 

Hornstullskvarnen var en holländare och återfinns på flera 1700-talsillustrationer, bland annat på Per Estenbergs ”Årstatavalan” från 1798; dock inte på Petrus Tillaeus karta från 1733. J.G. Meijers akvarell med titel "Utsigt af Bergsund 1796" visar en vy från Reimersholme med Bergsunds rykande skorstenar och kvarnen på berget. När kvarnen försvann är oklart. Den kan identifieras på 1805 års karta över Stockholm, graverad och utgiven av kartografen Carl Fredrik Akrell, samt på "Wägvisare i Stockholm. Guide et manuel de voyageur à Stockholm, 1819-28".

Referenser

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Kvarnar i Stockholms län