kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Allan Etzler

Carl Martin Allan Etzler, född 31 mars 1902 i Nydala församling, Jönköpings län, död 7 december 1980 i Hässelby församling, Stockholm, var en svensk historiker.

Efter studentexamen i Stockholm 1920 blev Etzler filosofie kandidat 1924, filosofie magister 1930, filosofie licentiat 1943 och filosofie doktor (i historia) 1944 samt filosofie licentiat (i litteraturhistoria) 1948. Han blev assistent vid Långholmens centralfängelse 1928 och var lektor i Lidingö från 1950. Han skrev doktorsavhandlingen Zigenarna och deras avkomlingar i Sverige. Historia och språk (Uppsala 1944), uppsatser i bland annat "Med hammare och fackla", "Vintergatan", "Svensk litteraturtidskrift" och "Svenska landsmål".

Källor

Fotnoter

 

Svenska historiker under 1900-talet
Födda 1902
Avlidna 1980
Män
Personer från Nydala socken
Harvard–Yale (amerikansk fotboll)

Harvard–Yale, även kallad The Game, är en årlig match i amerikansk fotboll mellan Harvarduniversitetet och Yaleuniversitetet. Matchen spelas i slutet av november varje år, och lagen turas om att ha hemmaplan (Harvard Stadium och Yale Bowl) vartannat år.

Första upplagan spelades i New Haven den 13 november 1875, och vanns av Harvard med 4-0.

Källor

Fotnoter

Amerikansk fotboll i USA
Skolidrott i USA
Återkommande sportevenemang i november
Återkommande sportevenemang med premiär 1875
Sportevenemang i Massachusetts
Sportevenemang i Connecticut
Lauren Potter

Lauren Elizabeth Potter, född 10 juni 1990, är en amerikansk skådespelare, mest känd i rollen som Becky Jackson i tv-programmet Glee. 

I november 2011 tillsatte amerikanska presidenten Barack Obama Potter till presidentens kommitté för Personer med psykisk utvecklingsstörning, där hon fungerar som rådgivare åt Vita huset i ämnen som rör den del av befolkningen.

Källor

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Skådespelare från Kalifornien
New England Sports Network

New England Sports Network eller NESN startades den 21 mars 1984, och är en regional kabel-TV-kanal med sportinriktning i USA som täcker hela New England, förutom Fairfield County, Connecticut och Southbury, Connecticut, en plats i New Haven County, Connecticut som täcks av New York City Sports Network.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats

TV-kanaler och TV-stationer startade 1984
Sportkanaler
Sport i Connecticut
Sport i Maine
Sport i Massachusetts
Sport i New Hampshire
Sport i Rhode Island
Sport i Vermont
TV-kanaler i USA
Engelskspråkiga TV-kanaler
Fotokatod

En Fotokatod konverterar ljus, det vill säga fotoner, till elektrisk ström genom den Fotoelektrisk effekten. Man kan göra olika typer av fotokatoder som konverterar olika våglängder, eller olika energirika fotoner, för att på det sättet uppfatta vilken strålning som kommer.

Fotokatoder används bland annat vid medicinsk bildtagning med SPECT.

Referenser 

Kvantfysik
Henning Witte

Henning Witte, född 29 april 1958, är en tysk-svensk jurist som under 1990-talet och i början av 2000-talet var ombud för två anhörigföreningar efter Estoniakatastrofen. I den frågan har han drivit linjen att förlisningen inte var en olycka, som är den officiella förklaringen, utan tvärtom att det var en medveten sänkning genom sprängning. Han har framhållit behovet av en ny oberoende utredning och kritiserat beslutet att inte tillåta dykningar på grund av griftefriden. Witte menar att det har skett en mörkläggning om Estoniafallet.

Witte och Estoniakatastrofen 
Efter förlisningen av M/S Estonia bildades anhörigföreningar och Witte blev 1996 juridiskt ombud för Internationella stödgruppen för anhöriga och överlevande i Estoniakatastrofen (DIS, "Den Internationella Stödgruppen") med syfte att inleda en process mot Meyervarvet och klassningsföretaget Bureau Veritas. Föreningen skakades efter några år av interna motsättningar vilket ledde till att styrelsen och Witte polisanmälde varandra för förskingring och förtal. I juni 2002 bildades istället en ny anhörigförening Estonia Litigation Association för att på nytt aktivera processen i Frankrike med Witte som juridiskt ombud. 

Även denna gång uppstod dock en konflikt mellan Witte och styrelsen varvid han avgick. I egenskap av juridiskt ombud intervjuades han av press och media ett antal gånger under 1990-talet och 2000-talet. 1997 medverkade han i TV-programmet Efterlyst, där teorin om Estonias sprängning presenterades. 1998 intervjuades han i Aftonbladet, med anledning av att ett dykningsförsök genomförts av privatdykare. Han sa då bland annat att 95 procent av de anhöriga var positiva till dykningar, och att han själv menade att haverikommissionen gjort ett dåligt jobb.

1999 gav han ut en bok M/S Estonia sänktes: nya fakta och teorier om Estoniagate, där han presenterar sina teorier. 2003 hade den kontroversiella Estoniafilmen Baltic Storm premiär i Tyskland och året efter i Sverige. I samband med Sverigepremiären intervjuades Witte av Dagens Nyheter, och uttryckte då en förhoppning om att filmen skall väcka debatten och förhoppningsvis även öppna upp för en ny och oberoende utredning. Han har fortsatt att vara engagerad i frågan även under senare år, bland annat genom föreläsningar.

Wittes teori om MUST
Enligt Henning Wittes teori kontrolleras TT och Sveriges Radio av Styrelsen för psykologiskt försvar som i sin tur är en del av den militära säkerhetstjänsten MUST.

Övriga intresseområden 

Andra områden han intresserat sig för ur ett kritiskt och konspiratoriskt perspektiv är tankekontroll och hjärntvättning, Ivar Kreugers bortgång och Raoul Wallenbergs öde samt banksystemet. Dessa frågor och teorier driver han via den egna webb-tv-kanalen White TV.

Delaktig i ett nytt parti 
I februari 2017 var Henning Witte delaktig i uppstarten av ett nytt politiskt parti i Sverige, Populisterna.

Se även 
 Estoniakatastrofen

Bibliografi

Referenser 

Män
Levande personer
Tyska advokater
Svenska advokater
Svenska rättsfall
Penningreformister
Debattörer om Estoniakatastrofen
Maria Teresa av Portugal

Maria Teresa av Portugal, född 1793, död 1874, var en portugisisk prinsessa, gift från 1838 med Don Carlos, hertig av Molina. Hon var politiskt aktiv för de s.k. Carlisternas parti i Spanien. Hon var dotter till Johan VI av Portugal och Charlotta Joakima av Spanien.

Maria Teresa var äldsta barnet av nio till Portugals tronföljare och dåvarande ställföreträdande regent, den blivande kung Johan VI av Portugal, och Charlotta Joakima av Spanien. Hon bosatte sig 1807 tillsammans med den övriga portugisiska kungafamiljen i Brasilien efter att Napoleon invaderat Portugal. Hon gifte sig 13 maj 1810 med sin kusin prins Carlos. Hon fick en son, men blev änka redan 1812. Hon återvände därefter till Europa. 

Under inbördeskriget i Portugal 1826-1834 gav hon sitt stöd till sin bror, Mikael I. Hon bodde i Madrid med sin syster, som var gift med den spanske kungens bror, don Carlos, hertig av Molina. Under det spanska inbördeskriget mellan Carlos och Isabella II stödde hon Carlos. I lagen av år 1837 uteslöts både Carlos och även hon själv, som hade arvsrätt till den spanska tronen genom sin mor, och hennes söner från den spanska tronföljden. Hon gifte sig 1838 med sin före detta svåger, don Carlos, som också var hennes farbror. Familjen levde mestadels i exil.

Källor 
 

Födda 1793
Avlidna 1874
Kvinnor
Portugisiska prinsessor
Spanska prinsessor
Maria Francisca av Portugal

Maria Francisca av Portugal, född 1801, död 1834, var en portugisisk prinsessa, gift med Don Carlos, hertig av Molina. Hon var enligt Carlisternas parti titulärdrottning av Spanien genom äktenskap. Hon var dotter till Johan VI av Portugal och Charlotta Joakima av Spanien.

Källor

Noter

Externa länkar 

Födda 1801
Avlidna 1834
Kvinnor
Portugisiska prinsessor
Spanska prinsessor
Maria da Assunção

Maria da Assunção av Portugal, född 1805, död 1834, var en portugisisk prinsessa. Hon stod nära sin bror Mikael I av Portugal och intog en framträdande plats under hans regering. Syskonparet var föremål för skandalartade rykten på grund av sin nära relation. Hon var dotter till Johan VI av Portugal och Charlotta Joakima av Spanien.

Källor 
 

Födda 1805
Avlidna 1834
Kvinnor
Portugisiska prinsessor
Ana de Jesus Maria

Ana de Jesus Maria av Portugal, född 23 oktober 1806, död 22 juni 1857, var en portugisisk prinsessa. Hon blev föremål för en skandal då hon på eget initiativ år 1827 gifte sig med hertigen av Loulé och nedkom med ett barn endast tjugotvå dagar efter vigseln. Hon var dotter till Johan VI av Portugal och Charlotta Joakima av Spanien

Källor 
 

Födda 1806
Avlidna 1857
Kvinnor
Portugisiska prinsessor
Trier (olika betydelser)

Trier kan syfta på:

 Trier – en stad i det tyska förbundslandet Rheinland-Pfalz
Kurfurstendömet Trier – ett furstbiskopsdöme i Tysk-romerska riket, cirka 900-1801
Triers stift – ett katolskt stift i Tyskland
Regierungsbezirk Trier  – ett regeringsområde i västra Tyskland 1816–2000
Trier (släkt) – en dansk-judisk släkt, invandrad från Trier på 1700-talet
 Trier – ett antikt örlogsfartyg (treroddare), se trirem
Otto Joachim Løvenskiold

Otto Joachim Løvenskiold, född den 14 maj 1811 på Fossums herregård, död den 4 augusti 1882 i Kristiania, var en norsk jurist och politiker, son till Severin Løvenskiold, bror till Leopold Herman Severin Løvenskiold, far till Carl Otto Løvenskiold och farbror till Leopold Herman Løvenskiold.

Løvenskiold blev student 1828 och juris kandidat 1834. Han utnämndes till protokollssekreterare i Høyesteret 1840, till brigadauditör i Artilleribrigaden 1846, till expeditionssekreterare i Finansdepartementet 1847 och till assessor i Høyesteret 1854. År 1856 var han medlem av den svensknorska tullkommittén och 1864-66 en av de ledande männen i Det skandinaviske selskab. Han var starkt intresserad av nykterhetssaken. Åren 1869-76 var han ordförande i Kristiania formannskap och 1871-79 en bland huvudstadens representanter i stortinget, där han var högerns ledare.

Källor 

 

Stortingsledamöter för Høyre
Kommunalpolitiker
Personer i Norge under 1800-talet
Födda 1811
Avlidna 1882
Män
Personer från Telemark fylke
The Frozen Star

The Frozen Star är en svensk spaghetti-westernfilm från 1977 i regi av Mats Helge Olsson. Den har även betecknats som "lingon-western". I rollerna ses bland andra Isabella Kaliff, Willy Carlsson och Roland von Rainals.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan den 16 februari och 3 april 1974 i trakten av High Chaparral utanför Hillerstorp i Småland. Producenter var Olsson och Bengt Erlandsson, manusförfattare Rolf Andersson och fotograf Per Arne Svensson.

Filmen premiärvisades den 7 mars 1977 på biografen Matropol i Värnamo och blev totalsågad. Värnamo Nyheters recensent Bengt Rydsjö skrev "De som betalade för att se filmen är bara att beklaga". Filmen visades sedan i Bredaryd och till den tredje och sista visningen i Svenljunga kom blott två betalande förutom tidningen Se:s reporter och biografvaktmästaren.

Bland filmens scener finns en illa textad skylt som anger "Dalton Jail". Den hänger strax under skylten "Turistridning". En annan scen visar hur sheriffen spikar upp en efterlysning och sedan hörs hammarslagen långt efter att sheriffen gått därifrån. Av de femton som stupar i slutstriden är det några som inte kan hålla sig stilla som lik och några som har nära till skratt. Mot slutet av filmen syns en betande häst i flera minuter samtidigt som förtexterna upprepas. Denna avslutning berodde på att filmen måste vara minst 73 minuter lång för att kunna räknas som långfilm.

Flera recensenter har utnämnt filmen till den sämsta svenska filmen någonsin, till exempel tidningen Aftonbladet.

Handling 
Willy kommer till en trakt som domineras av revolvermannen Bart. Willy förälskar sig i den prostituerade Rose som är under Barts beskydd och Bart jagar därför bort Willy. Willy återkommer dock med flera män och i en uppgörelse med sjutton man stupar femton, däribland Bart.

Medverkande 
 Isabella Kaliff	
 Willy Carlsson	
 Roland von Rainals	
 Lennart Eriksson (journalist från tidningen FIB Aktuellt)	
 Paul Eriksen	
 Hans-Gunnar Erlandsson	
 Gert Nilsson	
 Karl-Axel Dahlgren	
 Gustav Hallin	
 Bengt Erlandsson	
 Per Hessman – stuntman

Källor

Fotnoter 

Svenska westernfilmer
Filmer 1976
Småland på film
Svenskspråkiga filmer
Paris C. Dunning

Paris Chipman Dunning, född 15 mars 1806 i Greensboro, North Carolina, död 9 maj 1884 i Bloomington, Indiana, var en amerikansk politiker. Han var Indianas viceguvernör 1846–1848 och guvernör 1848–1849. Som guvernör var han demokrat men i början av amerikanska inbördeskriget gjorde han politisk comeback som obunden ledamot av Indianas senat. Som tillförordnad talman i delstatens senat 1863–1865 var han igen först i successionsordningen i och med att viceguvernörsämbetet var vakant vid den tidpunkten.

Dunning studerade medicin i Kentucky och juridik i Indiana. Han var ledamot av Indianas representanthus 1833–1836 och ledamot av Indianas senat 1836–1840. År 1846 tillträdde han som viceguvernör.

Dunning efterträdde 1848 James Whitcomb som guvernör och efterträddes 1849 av Joseph A. Wright. Han deltog i demokraternas konvent inför presidentvalet i USA 1860. Efter att ha stött Stephen A. Douglas i presidentvalet utträdde han ur partiet i början av inbördeskriget år 1861. Han blev sedan invald i Indianas senat som obunden. År 1863 valdes han till tillförordnad talman i Indianas senat, vilket ämbete han innehade fram till år 1865.

Referenser

Noter

Födda 1806
Avlidna 1884
Amerikanska demokrater
Viceguvernörer i Indiana
Guvernörer i Indiana
Män
Personer från Greensboro, North Carolina
Henri Linguet

Simon Nicolas Henri Linguet, född 14 juli 1736, död 27 juli 1794, var en fransk advokat och journalist.

Linguet var en lysande adokat, men tvingades efter att kommit i konflikt med sina kolleger att lämna yrket. Efter att ha kritiserat Franska akademien tvingades han att lämna landet. Han besökte Wien, Bryssel och London, varifrån han började utge Annales politiques, civiles et littéraires (1777-92), som blev en stor framgång. År 1780 återvände Linguet till Paris, där han snart insattes på Bastiljen, som han skildrat i Mémoires sur la Bastille (1783). Linguet utgav en rad historiska arbeten, bland annat en försvarsskrift för Ludvig XVI. Han avrättades under franska revolutionen.

Källor

Noter

Franska advokater
Franska journalister
Franska historiker
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1700-talet
Födda 1736
Avlidna 1794
Män
Svensk uppslagsbok
Personer som blivit avrättade med giljotin
Mussepiggbuske

Mussepiggbuske (Ochna serrulata) är en växt i familjen mussepiggbuskeväxter (Ochnaceae) som förekommer i södra Afrika. Det svenska trivialnamnet syftar på de svarta stenfrukterna som tillsammans med de röda foderbladen liknar Musse Piggs ansikte.

Utseende 

Arten är en buske eller i sällsynta fall ett träd som vanligen blir 1 till 2 meter högt, sällan upp till 6 meter. Barken är brun med små ljusa prickar. Bladen är upp till 5 cm långa, liknar en ellips i formen och slutar i en spets. Deras färg skiftar från bronsfärgade under våren till grön. Bladens kant är räfflad.

Busken blommar under våren, alltså mellan september och november i artens utbredningsområde. Kronbladen har en gul färg och blomman en diameter av cirka 2 cm. Från blomman utvecklas de ovala eller klotrunda stenfrukterna som är i början grön och senare svart. De röda foderbladen förblir länge vid stenfrukten och därför har busken över flera månader ett rödaktig utseende.

Utbredning och habitat 

Mussepiggbusken förekommer i östra Sydafrika och Swaziland. Den växer där i låglandet och i upp till 1800 meter höga bergstrakter.

Arten introducerades på många oceaniska öar och på Hawaii.

I andra delar av världen förekommer den som krukväxt och den tål kort nattfrost.

Referenser

Källor
 Giles Mbambezeli & Alice Notten: Ochna serrulata på plantzafrica.com av Kirstenbosch National Botanical Garden, 2002.

Externa länkar 

Malpighiales
Lingulidsandsten

Lingulidsandsten, även kallad fukoidsandsten eller kinnekullesandsten, är en sandstenstyp i de övre lagren av den underkambriska sandstenen i Västergötland, en gul eller ljusgrå sandsten, ganska finkornig. Det är en del av den så kallade File Haidar-formationen som dock finns på fler ställen i södra Sverige, bland annat i den gotländska berggrunden och på Öland.

Sandstenen är uppkallade efter en armfoting av släktet Lingula som rikligt förekommer i bildningarna och överlagrar Mickwitzsandstenen. Lagren av lingulidsandsten har en tjocklek om 30-35 meter och har på flera platser varit föremål för brytning, bland annat vid Kinnekulle och i trakten av Broddetorp. Den användes redan under medeltiden flitigt som byggnadssten, bland annat i Skara domkyrka.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Bergarter med tillnamn
Sandsten
Byggnadssten
Hemåt i natten

Hemåt i natten är en finländsk-svensk film från 1977 med regi och manus av Jon Lindström. Filmen var Lindströms regidebut och i rollerna ses bland andra Lars Hjelt, Gunvor Sandkvist och Gunnel Fred.

Om filmen 
Inspelningen ägde rum mellan den 28 juni och 29 juli 1976 på Hangö i Finland, en Finlandsfärja, olika platser i Stockholm och i Nacka samt i Stockholms skärgård. Producent var Jörn Donner och fotograf Bille August. Filmen premiärvisades den 21 februari 1977 på biograferna 2001 och Vågen i Stockholm. Finländsk premiär hade den 25 februari på biografen Kino Turku i Åbo. Filmen är 92 minuter och i färg.

Handling 
Finländaren Harri har på grund av arbetslöshet sökt sig till Sverige och arbetar som svetsare på ett varv i Stockholm. Livet i det nya landet blev dock inte riktigt vad han hade hoppats på och hans äktenskap håller på att spricka. När en vän antyder att hans fru är otrogen sticker Harri ner honom med en kniv och flyr därefter tillbaka till Finland. Ovetande om huruvida vännen är död eller ej är Harri ständigt på vakt efter polis. En dag kör en polisbil upp till den villa i vilken han gömmer sig och Harri flyr platsen på cykel. Han försöker simmande ta sig från ön, men drunknar.

Rollista 

 Lars Hjelt – Harri Hakkulinen, svetsare
 Gunvor Sandkvist – Liisa Melin
 Gunnel Fred – Cisse, Harris fru
 Rita Holst – Ritva Sjöberg, Harris syster
 Stellan Skarsgård	– Kurt Sjöberg, Ritvas make
 Rita Polster – Tarja Paasonen, kvinnan på båten
 Selma Impola – Selma, Harris farmor
 Juha Hyppönen	– Rane Koskinen
 Asko Sarkola – Stigu
 Gustav Wiklund	– Kurt "Kurre" Yläranta
 Laila Björkstam – Marja Nyström
 Margit Lindeman – Sirkka, Harris kusin
 Marianne Wasastjerna – Inga-Britt Schultze
 Carl-Axel Heiknert – Schultze, Inga-Britts make, stadsingenjör
 Ian Broman – Jakob Melin, stadsdirektör
 Lennart Snickars – Artur Boman, varvsarbetare
 Tor Wikström – Naa, fiskare
 Arto Rintamäki – prästen
 Tarja-Tuulikki Tarsala – Gunilla, stadsarkitekt
 Paul Backman – begravningsgäst
 Tyra Backman – begravningsgäst
 Birgitta Damberg – begravningsgäst
 Gunvor Fridholm – begravningsgäst
 Inga Moilanen	– begravningsgäst
 Gerd Wahlsten	– begravningsgäst
 Lisbeth Wahlsten – begravningsgäst
 Thor Wahlsten	– begravningsgäst
 Tina Wahlsten	– begravningsgäst
 Irma Arvola – Irma, strippa
 Lauri Tykkyläinen – Tarjas pojkvän
 Lars Lindholm	– Jussi
 Nils-Erik Jansson	
 Karl-Henrik Svennblad	
 Olli Soinio	
 Paul-Erik Backman	
 Kaj Holmberg	
 Essie Holst	
 Hilding Lindholm	
 Thelma Lindholm	
 Harry Salokannel	
 Toa Salokannel	
 Hasse Sundström

Källor

Fotnoter 

Finländska filmer
Svenska filmer 1977
Finland på film
Stockholm på film
Stockholms skärgård
Finskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer
Finländska 1970-talsfilmer
Thrianta

Thrianta är en kaninras som härstammar från Nederländerna. Den har röd eller orange päls, och är gulbrun under tassarna och svansen. Pälsen är mjuk, tät och medellång. Idealvikten för denna kompakta ras är 2,2 till 2,7 kilogram. Innan thriantan importerades till Storbritannien i början av 1980-talet, utvecklades den i Tyskland. Under 1990-talet anlände rasen till USA från både Nederländerna och England. Thriantan är framavlad av H. Andreae uit Assen genom att blanda Tan, Havana och madagaskarfärgad Scheck . Det är en lugn och trevlig kaninras som är idealisk som husdjur.
Innan andra världskriget började H. Andreae uit Assen att avla fram denna orangea kanin och man tror att det handlade om en protest mot den framväxande fascismen i Europa. Thriantan var en symbol för Nederländska kungahuset med sin orangea färg och i motsats till fascismen var den mjuk.

Referenser

Noter

Källor 
 British Rabbit Council Breed Standards 
 Thriantaclub.nl

Kaninraser
Husdjursraser från Nederländerna
Franz Linke

Franz Linke, född 4 januari 1878, död 23 mars 1944, var en tysk meteorolog.

Linke blev ledare för observatoriet i Tyska Samoa 1904 och professor i Frankfurt am Main 1919. Han gjorde undersökningar över luftelektricitet, aeronautisk meteorologi och solstrålning, varvid han framför allt studerade det inflytande, i luften främmande beståndsdelar har på solstrålningens intensitet.

Källor 
 

Tyska meteorologer
Tyska professorer
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1944
Män
Svensk uppslagsbok
Kristi Moders katolska församling

Kristi Moders katolska församling är en romersk-katolsk församling i Umeå. Församlingen tillhör Stockholms katolska stift.

Församlingen inrättades 1972 och täcker hela Västerbottens län. År 1993 invigdes den nybyggda kyrkan, Katolska kyrkan i Umeå. Den ritades av arkitekt Bertil Håkansson. 

I Skellefteå finns S:ta Maria katolska kapellförsamling som hör till Kristi Moders katolska församling i Umeå. I Skellefteå finns en egen kyrkobyggnad, S:ta Maria katolska kyrka.

Källor
Stockholms katolska stift

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20190630163127/https://www.kristimoder.com/

Katolska församlingar i Sverige
Umeå
Kärleksvirveln

Kärleksvirveln är en svensk porrfilm från 1977 med Andrew Whyte som regissör, producent och manusförfattare. Filmen spelades in i Stockholm med Torbjörn Lindqvist som fotograf och premiärvisades den 10 oktober 1977 på biografen Fenix i Stockholm.

Rollista 
 Barbara Scott	– Gladys
 Jack Frank – Romeo Calligari
 Anne von Lindberger – Doris
 Jan-Olof Rydqvist – Mr. X
 Sonja Rivera – prinsessa
 Jan Klevbrand	– bankir
 Evert Granholm – inspektör
 Arne Sjöholm – Arnold
 Eva Strand – Isabelle
 Robert Eriksson – Luigi
 Johan Tall – Mr. James
 Thore Karlsson – privatdetektiv
 Lena Blom – Barbara
 Mustafa Jabad	– shejk
 Raymond Ekholm – diplomat
 Anna Parker – Vivi
 Mona Larsson – spionflicka
 Lennart Gran – inbrottstjuv
 Ted Svensson – inbrottstjuv
 Marie Viklund	– strippa
 Mia Martinsson – strippa
 Liz Nordgren – strippa
 Stig Elm – poliskommissarie
 Kurt Lind – kypare
 Knud Jörgensen – man i samlag
 Dennis Andersson – skum man

Referenser 

Svenska pornografiska filmer
Filmer 1977
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer