kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tomas Kaukėnas

Tomas Kaukėnas, född 1 maj 1990 i Utena, är en litauisk skidskytt som debuterade i världscupen i skidskytte 2009. Han tävlar för klubben Vilimeksas och debuterade som junior år 2007.

Karriär 
Kaukėnas debuterade i världscupen då han ställde upp i sprinten i Ruhpolding år 2009. Han slutade i sin första tävling på plats 100. 

Under juniorvärldsmästerskapen i Martell 2007 slutade han på 60:e plats i sprinten, 20:e i distansloppet och 14:e i stafett. Vid JVM i Ruhpolding 2008 var han 45:a på distansen, 43:a i sprinten, 31:a i jaktstarten och 14:e i stafett. Hans hittills bästa JVM kom 2009 i Canmore då han slutade 33:a i distansloppet, 8:a i sprint, 4:a i jaktstart och 6:a i stafett. 

Vid världsmästerskapen i skidskytte 2013 i Nové Město na Moravě nådde han sin karriärs hittills bästa resultat då han slutade på 22:a plats i sprinten. Han slutade även 23:a i distansloppet och fick genom sina prestationer även som en av 30 åkare köra masstarten som avslutade mästerskapet. I masstarten sköt han 3 bom och slutade på 29:e (näst sista) plats.

Prestationer

Juniorvärldsmästerskap 
2007 (Martell) – 20 (distans), 60 (sprint), DNS (jaktstart), 14 (stafett)
2008 (Ruhpolding) – 45 (distans), 43 (sprint), 31 (jaktstart), 14 (stafett)
2009 (Canmore) – 33 (distans), 8 (sprint), 4 (jaktstart), 6 (stafett)
2010 (Torsby) – 21 (distans), 31 (sprint), 23 (jaktstart), 14 (stafett)
2011 (Nové Město) – 47 (distans), 8 (sprint), 11 (jaktstart), DNS (stafett)

Världsmästerskap 
2011 (Chanty-Mansijsk) – 74 (distans), 60 (sprint), 59 (jaktstart), DNS (masstart), DNF (stafett)
2012 (Ruhpolding) – 74 (distans), 62 (sprint), DNS (jaktstart), DNS (masstart), DNF (stafett)
2013 (Nové Město) – 23 (distans), 22 (sprint), 38 (jakstart), 29 (masstart), DNF (stafett)

Externa länkar 
Tomas Kaukėnas på IBU:s officiella webbplats 
Tomas Kaukėnas på Litauens skidskytteförbunds officiella webbplats 

Litauiska skidskyttar
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Litauen
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Litauen
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Män
Födda 1990
Levande personer
Personer från Utena
Chilabothrus chrysogaster

Chilabothrus chrysogaster är en ormart som beskrevs av Cope 1871. Chilabothrus chrysogaster ingår i släktet Chilabothrus och familjen boaormar. 

Arten förekommer på Bahamas samt på Turks- och Caicosöarna.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. c. chrysogaster
 C. c. relicquus
 C. c. schwartzi

Referenser

Externa länkar 

Boaormar
Boidae
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus exsul

Chilabothrus exsul är en ormart som beskrevs av Netting och Goin 1944. Chilabothrus exsul ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Bahamas. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Ormar
exsul
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus fordii

Chilabothrus fordii är en ormart som beskrevs av Günther 1861. Chilabothrus fordii ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Hispaniola i Västindien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Ormar
fordii
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus gracilis

Chilabothrus gracilis är en ormart som beskrevs av Fischer 1888. Chilabothrus gracilis ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. 

Arten förekommer på Hispaniola. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. g. gracilis
 C. g. hapalus

Källor

Externa länkar 

Ormar
gracilis
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus inornatus

Chilabothrus inornatus är en ormart som beskrevs av Reinhardt 1843. Chilabothrus inornatus ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Puerto Rico. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 480 meter över havet. Habitatet utgörs av torra och fuktiga skogar samt av odlingsmark.

Källor

Externa länkar 

Ormar
inornatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus monensis

Chilabothrus monensis är en ormart som beskrevs av Zenneck 1898. Chilabothrus monensis ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Arten förekommer på Puerto Rico. Den vistas främst på marken. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. m. monensis
 C. m. granti

Källor

Externa länkar 

Ormar
monensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus striatus

Chilabothrus striatus är en ormart som beskrevs av Fischer 1856. Chilabothrus striatus ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. Svenska handlare av terrariedjur använder namnet Haitiboa för arten. 

Arten förekommer på Hispaniola. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. s. striatus
 C. s. ailurus
 C. s. fosteri
 C. s. fowleri
 C. s. exagistus
 C. s. mccraniei
 C. s. strigilatus
 C. s. warreni

Referenser

Externa länkar 

Ormar
striatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Chilabothrus subflavus

Chilabothrus subflavus är en ormart som beskrevs av Stejneger 1901. Chilabothrus subflavus ingår i släktet Chilabothrus och familjen Boidae. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Jamaica. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Ormar
subflavus
Kräldjur i neotropiska regionen
Epicrates maurus

Epicrates maurus är en ormart som beskrevs av Gray 1849. Epicrates maurus ingår i släktet Epicrates och familjen boaormar. 

Arten förekommer i Central- och Sydamerika från sydöstra Costa Rica till Colombia, Venezuela, regionen Guyana och till angränsande områden av Brasilien. Den hittas även på Trinidad och Tobago. Denna orm lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Epicrates maurus vistas i mera öppna landskap som savanner och öppna skogar. Den besöker ofta betesmarker, trädgårdar och trädodlingar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. m. maurus
 E. m. guyanensis
 E. m. colombianus

Källor

Externa länkar 

Boaormar
maurus
Kräldjur i neotropiska regionen
Simalia boeleni

Simalia boeleni är en ormart som beskrevs av Brongersma 1953. Simalia boeleni ingår i släktet Simalia och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Nya Guinea. De första exemplaren upptäcktes i en bergstrakt vid 1700 meter över havet. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Pytonormar
boeleni
Kräldjur i australiska regionen
Morelia carinata

Morelia carinata är en ormart som beskrevs av Smith 1981. Morelia carinata ingår i släktet Morelia och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra delen av delstaten Western Australia i Australien. Honor lägger ägg.

Källor 

Pytonormar
carinata
Kräldjur i australiska regionen
Simalia oenpelliensis

Simalia oenpelliensis är en ormart som beskrevs av Gow 1977. Simalia oenpelliensis ingår i släktet Simalia och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Northern Territory i Australien. Honor lägger ägg.

Källor 

Pytonormar
oenpelliensis
Kräldjur i australiska regionen
Simalia tracyae

Simalia tracyae är en ormart som beskrevs av Harvey, Barker, Ammerman och Chippindale 2000. Morelia tracyae ingår i släktet Simalia och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på ön Halmahera och på mindre öar i närheten som tillhör Indonesien. Honor lägger ägg.

Referenser

Externa länkar 

Pytonormar
tracyae
Simalia kinghorni

Simalia kinghorni är en ormart som beskrevs av Stull 1933. Simalia kinghorni ingår i släktet Simalia och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaten Queensland i Australien samt på några tillhörande öar. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Pytonormar
kinghorni
Kräldjur i australiska regionen
Morelia macburniei

Morelia macburniei är en ormart som beskrevs av HOSER 2003. Morelia macburniei ingår i släktet Morelia och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artens taxonomiska status är omstridd. Enligt The Reptile Database är populationen ett synonym till rutpyton.

Källor 

Pytonormar
macburniei
Morelia mippughae

Morelia mippughae är en ormart som beskrevs av Hoser 2003. Morelia mippughae ingår i släktet Morelia och familjen Pythonidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

The Reptile Database godkänner Morelia mippughae inte som art. Den listas istället som synonym till rutpyton (Morelia spilota) eller till Morelia imbricata. Populationen som ursprunglig beskrevs som Morelia mippughae lever i bergstrakten Flinders Ranges i South Australia.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
mippughae
Kräldjur i australiska regionen
Sanzinia madagascariensis

Sanzinia madagascariensis är en ormart som beskrevs av Duméril och Bibron 1844. Sanzinia madagascariensis är ensam i släktet Sanzinia (men se rubriken underarter) som ingår i familjen boaormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Längden är 1,5 till 1,8 meter.

Arten har ofta en grön till grågrön kroppsfärg med mönster som kan variera mellan olika individer. Sanzinia madagascariensis klättrar i träd och i annan växtlighet. Under natten vilar den på marken. Exemplar som hölls i fångenskap matas vanligen med gnagare. I naturen äter ormen även andra små däggdjur, småfåglar och grodor. Honor lägger inga ägg utan föder cirka 16 levande ungar, 6 till 8 månader efter parningen. Ungarna är i början rödaktig och de får den grönaktiga kroppsfärgen under första levnadsåret.

Denna boaorm lever endemisk på Madagaskar. Nominatformen förekommer på öns östra sida och S. m. volontany på västra sidan. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1300 meter över havet. Den vistas där i fuktiga skogar och besöker trädodlingar samt trädgårdar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. m. madagascariensis
 S. m. volontany

The Reptile Database godkänner båda taxa som arter.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
madagascariensis
Kräldjur i etiopiska regionen
Lam Ngai Kai

Lam Ngai Kai, född 1953, är en filmregissör från Hongkong.

Stil och kritik 
Den franske filmkritikern Xavier Desbarats har vid flera tillfällen jämfört honom med regissören Edward D. Wood, Jr..

Filmografi
 The Cat (1992)
 The Story of Ricky (1991) (omnämnd som Simon Nam)
 Saga of the Phoenix (1990)
 Peacock King (1988)
 Her Vengeance (1988)
 The Vengeance (1988)
 Erotic Ghost Story (1987)
 Killer's Nocturn (1987)
 Ghost Snatchers (1986)
 Seventh Curse (1986)
 Three Stooges Go Undercover (1984)
 Men from the Gutter (1983)
 Brothers from the Walled City (1982)

Externa länkar
 IMDB entry
 HK Cinemagic entry
 lovehkfilm entry
 Story Of Ricky + Ricky Oh + Nam Nai Choi

Referenser

Filmregissörer från Hongkong
Födda 1953
Levande personer
Män
Python anchietae

Python anchietae är en ormart som beskrevs av Bocage 1887. Python anchietae ingår i släktet Python, och familjen Pythonidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den portugisiska naturforskaren José Alberto de Oliveira Anchieta.

Kännetecknande är en kraftig kropp med små fjäll som har en köl på toppen. Kroppslängden ligger vid 100 till 120cm. Arten har en ljus rödbrun grundfärg och många vita fläckar och strimmor som har en svart kant.

Födan utgörs av små fåglar och små gnagare. Honan lägger 5 till 6 ägg per tillfälle.

Utbredning och habitat 
Python anchietae återfinns i södra Angola och Namibia på 750-1600 m.ö.h. Den föredrar att vistas i klippformationer i bergsområden eller på buskig slätt. De tar skydd i grottor och under överhäng.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
anchietae
Kräldjur i etiopiska regionen
Python curtus

Python curtus är en ormart som beskrevs av Schlegel 1872. Python curtus ingår i släktet Python och familjen pytonormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd av cirka 1,5 meter en medelstor orm. Den har jämförd med andra pytonormar den kraftigaste bålen. Huvudet kännetecknas av ljusbruna fjäll på toppen, av mörka till svarta fjäll på sidorna och av en form som liknar en kil. Dessutom finns en mörk linje på huvudets topp. Bålen har en ljus grundfärg med många mörka fläckar. Det förekommer flera olika färger som ljusbrun, orange, rödaktig, gulaktig samt för fläckarna mörkbrun till svart. Python curtus har i motsats till flera andra ormar rörliga ögon med lodräta pupiller.

Denna orm förekommer på Malackahalvön och på Sumatra. Enstaka fynd dokumenterades även i Vietnam. Habitatet utgörs främst av träskmarker och regnskogar.

Python curtus gömmer sig ofta i lövskiktet och i den mjuka marken. Den jagar fåglar och däggdjur. Honor lägger upp till 30 ägg per tillfälle.

Källor

Externa länkar 

Ormar
curtus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bothrochilus boa

Bothrochilus boa är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Bothrochilus boa ingår i släktet Bothrochilus och familjen Pythonidae. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i låglandet och i kulliga områden på Bismarckarkipelagen upp till 500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar men Bothrochilus boa besöker även skogsgläntor, öppna områden nära vattendrag och fruktträdodlingar.

Denna orm gräver ofta i lövskiktet. Antagligen är den aktiv mellan skymningen och gryningen. Bothrochilus boa jagar bland annat mindre ormar av släktet Dendelaphis.

Flera exemplar fångas och säljs som terrariedjur. Allmänt är arten vanligt förekommande. Den listas av IUCN som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
boa
Kräldjur i australiska regionen
Eunectes deschauenseei

Eunectes deschauenseei är en ormart som beskrevs av Dunn och Conant 1936. Eunectes deschauenseei ingår i släktet anakondor, och familjen Boidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i nordöstra Brasilien och i Franska Guyana.

Referenser

Externa länkar 

Anakondor
deschauenseei
Kräldjur i neotropiska regionen
Eunectes beniensis

Eunectes beniensis är en ormart som beskrevs av Dirksen 2002. Eunectes beniensis ingår i släktet anakondor, och familjen Boidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från Bolivia.

Källor

Externa länkar 

Anakondor
beniensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Corallus annulatus

Corallus annulatus är en ormart som beskrevs av Cope 1876. Corallus annulatus ingår i släktet trädboaormar, och familjen Boidae. 

Arten förekommer i Centralamerika från Guatemala och Belize söderut samt i Colombia.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. a. annulatus
 C. a. blombergi
 C. a. colombianus

Referenser

Externa länkar 

Trädboaormar
annulatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Corallus cookii

Corallus cookii är en ormart som beskrevs av Gray 1842. Corallus cookii ingår i släktet trädboaormar, och familjen Boidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på Saint Vincent i Västindien.

Källor

Externa länkar 

Trädboaormar
cookii
Kräldjur i neotropiska regionen
Corallus hortulanus

Corallus hortulanus är en art i släktet trädboaormar (Corallus) som lever i Sydamerika. Det svenska trivialnamnet Trädgårdsboa kommer, liksom det latinska artnamnet hortulanus, av att Linné i sin artbeskrivning tyckte att färgteckningen på huvudet påminner om en trädgård.

Ormens utbredningsområde sträcker sig från regionen Guyana över Amazonområdet och nordvästra Sydamerika till Bolivia. En avskild population finns i östra Brasilien.

Corallus hortulanus blir upp till 2,5 meter lång.

Referenser

Externa länkar 

Boaormar
hortulanus
Kräldjur i neotropiska regionen
Corallus cropanii

Corallus cropanii är en ormart som beskrevs av Hoge 1953. Corallus cropanii ingår i släktet trädboaormar, och familjen Boidae. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i sydöstra Brasilien i delstaten São Paulo.

Referenser

Externa länkar 

Trädboaormar
cropanii
Kräldjur i neotropiska regionen
Corallus ruschenbergerii

Corallus ruschenbergerii är en ormart som beskrevs av Cope 1876. Corallus ruschenbergerii ingår i släktet trädboaormar, och familjen Boidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Sydamerika i Colombia och Venezuela samt i Centralamerika norrut till Costa Rica.

Källor

Externa länkar 

Trädboaormar
ruschenbergerii
Kräldjur i neotropiska regionen
Aspidites

Aspidites är ett släkte av ormar. Aspidites ingår i familjen pytonormar. 

Arterna är med en längd upp till 2,5 meter medelstora till stora ormar. De förekommer i Australien och lever i olika torra eller fuktiga habitat. Individerna jagar andra kräldjur (inklusive giftormar), småfåglar och mindre däggdjur. Honor lägger ägg. Dessa pytonormar saknar groporgan. Släktets medlemmar hittas i kulliga områden vid cirka 650 till 720 meter över havet.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Aspidites melanocephalus
 Aspidites ramsayi

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ormar
Aspidites melanocephalus

Aspidites melanocephalus är en ormart som beskrevs av Krefft 1864. Aspidites melanocephalus ingår i släktet Aspidites och familjen pytonormar. 

Arten förekommer i norra Australien. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. m. melanocephalus
 A. m. adelynensis
 A. m. davieii

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Pytonormar
melanocephalus
Kräldjur i australiska regionen
Aspidites ramsayi

Aspidites ramsayi är en ormart som beskrevs av Macleay 1882. Aspidites ramsayi ingår i släktet Aspidites och familjen pytonormar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i centrala och västra Australien. Den lever i öknar och i andra torra landskap som gräsmarker och öppna skogar samt kulturlandskap.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. r. ramsayi
 A. r. panoptes
 A. r. richardjonesii

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Pytonormar
ramsayi
Kräldjur i australiska regionen
Calabaria reinhardtii

Calabaria reinhardtii är en ormart som beskrevs av Schlegel 1848. Calabaria reinhardtii är uppkallad efter danske zoologen Johannes Theodor Reinhardt, den är ensam i släktet Calabaria som ingår i familjen boaormar. Inga underarter finns listade. Släktnamnet syftar på staden Calabar som ligger i utbredningsområdet.

Denna orm blir vanligen 1,10 meter lång. Den kännetecknas av att huvudet och svansens slut ser nästan likadan ut. Arten har huvudsakligen mörkbruna till svarta fjäll. Ibland är flera röda fjäll inblandade och vissa exemplar har vita fläckar. De vita fläckarna finns oftast vid svansen. Troligen ska fiender förvirras, då andra ormar har sina vita områden på hakan. Huvudet kännetecknas av små ögon som har samma färg som fjällen och en smal mun.

Artens utbredningsområde ligger i västra och centrala Afrika från Guinea till västra Kongo-Kinshasa. Den vistas där i skogar och jagar olika smådjur som unga gnagare. Calabaria reinhardtii gräver därför underjordiska gångsystem. Honan lägger en till fyra ägg per tillfälle. I sällsynta fall dokumenteras exemplar som klättrar i buskarnas låga delar eller som gömmer sig i termitstackar. En individ som känner sig hotad skapar en boll genom att rulla ihop sig med huvudet gömd och svansen på utsidan. Honan ligger inte på äggen innan de kläcks. Ungar som avlades i fångenskap blev redan efter tre år könsmogna. Calabaria reinhardtii livslängd går troligen upp till 20 år.

Källor

Externa länkar 

Boaormar
reinhardtii
Kräldjur i etiopiska regionen
Charina

Charina är ett släkte av ormar. Charina ingår i familjen boaormar. 

Arterna är med en längd upp till 75 cm eller ibland upp till 150 cm små till medelstora ormar. De har en tjock bål och en kort svans.

Dessa ormar förekommer i Nordamerika och de vistas oftast i barrskogar. Individerna gömmer sig gärna under trädstammar som ligger på marken, under lösa barkskivor eller under annan bråte. De jagar små däggdjur. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Charina bottae
 Charina trivirgata

The Reptile Database flyttar Charina trivirgata till släktet Lichanura och listar istället Charina umbratica i släktet Charina.

Källor

Externa länkar 

Boaormar
Charina trivirgata

Charina trivirgata är en ormart som beskrevs av Cope 1861. Charina trivirgata ingår i släktet Charina och familjen Boidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Det svenska trivialnamnet rosenboa förekommer för arten. Ibland listas den i ett eget släkte, Lichanura.

Arten är med en längd omkring 1 meter en medelstor orm. Den har en robust bål med litet huvud och kort svans. Kroppen är täckt med små fjäll och har flera längsgående band i ljusa och mörka färger som varierar beroende på population. Huvudet har inga värmekänsliga gropar och ögonens pupiller är lodräta.

Denna orm förekommer i sydvästra USA och i nordvästra Mexiko, inklusive halvön Baja California. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2070 meter över havet. Charina trivirgata hittas även på några öar i Californiaviken och i Stilla havet nära kusten. Habitatet utgörs av öknar, torra buskskogar, klippiga områden och liknande landskap. Där vistas arten helst nära vattenansamlingar som bäckar eller periodiska floder.

Individerna lever främst på marken men de kan klättra i buskarnas låga delar. Ormen jagar främst mindre däggdjur. Honan föder cirka 8 levande ungar per kull (vivipari).

Charina trivirgata fångas ofta för att hålla den som terrariedjur. För hela beståndet finns inga allvarliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Boaormar
trivirgata
Kräldjur i nearktiska regionen
Sandboaormar

Sandboaormar (Eryx) är ett släkte av ormar som ingår i familjen boaormar (Boidae). 

Flera arter som Eryx miliaris blir bara omkring 50 cm långa och Eryx johnii är med en längd av cirka en meter störst i släktet. Svansen är påfallande kort och huvudet är ungefär lika bred som bålen. Sandboaormar har små ögon som inte ligger på huvudets sidor utan mer på toppen. Kroppens färg är mer eller mindre bra anpassad till jorden i levnadsområdet. Vanligen finns mönster i brun, gul, orange och rödaktig.

Med Europeisk sandboa (Eryx jaculus) ingår den enda europeiska boaormen i släktet. De andra arterna hittas i östra Afrika, i Mellanöstern och fram till Pakistan. När arterna som ingår i släktet/undersläktet Gongylophis räknas med så finns de även i Indien och Sri Lanka. Sandboaormar förekommer i torra landskap och de gömmer sig ofta i självgrävda underjordiska bon. De jagar små gnagare och andra mindre ryggradsdjur.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Eryx borrii
 Eryx elegans
 Eryx jaculus
 Eryx jayakari
 Eryx johnii
 Eryx miliaris
 Eryx somalicus
 Eryx tataricus
 Eryx whitakeri

The Reptile Database listar ytterligare tre arter. De ingår enligt en annan taxonomi i släktet Gongylophis.
 Eryx colubrinus
 Eryx conicus
 Eryx muelleri

Källor

Externa länkar 

Boaormar