kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lilla Melodifestivalen 2013

Lilla Melodifestivalen 2013 var den tionde upplagan av musiktävlingen Lilla Melodifestivalen. Tävlingen arrangerades i Stockholm den 6 juni 2013 och direktsändes i Sveriges Radio P4. Programmet sändes även senare i höst på Barnkanalen. Vinnaren blev Elias Elffors Elfström med bidraget Det är dit vi ska, som slutade på 9:e plats i Junior Eurovision Song Contest 2013 i Kiev, Ukraina den 30 november 2013.

Tävlingsupplägg

Regler  
I Europeiska radio- och TV-unionens (EBU) regelverk står det: För att få delta i Junior Eurovision Song Contest krävs det att tv- och/eller radio-bolaget är medlem i EBU. Deltagarna ska vara mellan 10 och 15 år. Men arrangören SVT och SR har beslutat att deltagaren inte får vara yngre än 12 år. Det är andra året som dessa regler används. Precis som 2012 års Lilla Melodifestivalen-sändning sändes tävlingen 2013 i radio på SR P4. Tittarna röstade inte, utan en särskilt utvald jury utsåg vinnaren.

Juryn
Juryn i Audition bestod av Svensktoppens programledare Carolina Norén, musikproducenten Jan Lundqvist och koreografen Tine Matulessy och juryn i finalen bestod av musikproducenten Jan Lundqvist, Svensktoppens programledare Carolina Norén och Melodifestivalens producent Christer Björkman.

Deltagande artister

Kalender 
Nedan redovisas viktiga händelser kring Lilla Melodifestivalen 2013.

2013

Februari 
 16 februari: SVT bekräftade på sin hemsida att en ny Lilla Melodifestivalen-sändning ska produceras i samarbete med Sveriges Radio.

Mars 
 1 mars: Sveriges Radio öppnade inskicknings-formuläret för årets bidrag.
 27 mars: Sista inskicknings-datumet för årets bidrag.

April 
 ? april: Första audition startade i Stockholm.

Maj 
 ? maj: Sveriges Radio publicerade listan på artisterna samt titlarna på respektive låt.
 ? maj: Dans- och sångrepetitionerna startade i Stockholm.

Juni 
 6 juni: Finalen direktsändes i radio och tv-sändningen bandades (för visning på tv senare under hösten). Vinnaren utses genom juryröstning.

November 
9 november: Inför Lilla Melodifestivalen 2013 (1:2)
16 november: Inför Lilla Melodifestivalen 2013 (2:2)
23 november: Finalen visades i tv
 30 november: Finalen av Junior Eurovision Song Contest 2013 sändes från Kiev, Ukraina.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Lilla Melodifestivalens hemsida 

Junior Eurovision Song Contest
Musikåret 2013
Musik i Stockholm
2013 i Sverige
Lilla Melodifestivalen
Atheris squamigera

Atheris squamigera är en ormart som beskrevs av Hallowell 1854. Atheris squamigera ingår i släktet trädhuggormar och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Afrika från Ghana i väst till Kenya i öst och till Angola i syd.

Bildgalleri

Källor 

Trädhuggormar
squamigera
Kräldjur i etiopiska regionen
Atheris hirsuta

Atheris hirsuta är en ormart som beskrevs av Ernst och Rödel 2002. Atheris hirsuta ingår i släktet trädhuggormar och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten är bara känd från sydvästra Elfenbenskusten. Den första individen (holotyp) upptäcktes i en regnskog intill en väg. På grund av ormens utseende antas att den främst vistas i träd.

Referenser

Externa länkar 

Trädhuggormar
hirsuta
Kräldjur i etiopiska regionen
Cerrophidion

Cerrophidion är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Släktets medlemmar är med en längd av 50 till 75 cm små ormar. De lever i Centralamerika i bergstrakter som är täckta av blandskogar eller molnskogar. Vissa arter når 3000 meter över havet. Individerna vistas främst på marken och äter ödlor samt mindre däggdjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Arter enligt Catalogue of Life:

 Cerrophidion barbouri
 Cerrophidion godmani
 Cerrophidion petlalcalensis
 Cerrophidion tzotzilorum

The Reptile Database listar ytterligare två arter:

 Cerrophidion sasai
 Cerrophidion wilsoni

Cerrophidion barbouri listas istället i släktet Mixcoatlus.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Cerrophidion
Mixcoatlus barbouri

Mixcoatlus barbouri är en ormart som beskrevs av Dunn 1919. Mixcoatlus barbouri ingår i släktet Mixcoatlus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergstrakter i sydvästra Mexiko. Utbredningsområdet ligger 2300 till 2608 meter över havet.

Referenser 

Huggormar
Viperidae
Kräldjur i neotropiska regionen
Cerrophidion godmani

Cerrophidion godmani är en ormart som beskrevs av Günther 1863. Cerrophidion godmani ingår i släktet Cerrophidion och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i sydöstra Mexiko och Guatemala.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
godmani
Kräldjur i neotropiska regionen
Cerrophidion petlalcalensis

Cerrophidion petlalcalensis är en ormart som beskrevs av López-Luna, Vogt och Torre-Loranca 1999. Cerrophidion petlalcalensis ingår i släktet Cerrophidion och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från området kring staden San Andrés Tenejapan i västra delen av delstaten Veracruz i Mexiko. Exemplar hittades i bergstrakter mellan 2100 och 2300 meter över havet. Cerrophidion petlalcalensis lever i blandskogar som domineras av arter från tallsläktet och eksläktet. Den besöker även angränsande landskap. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
petlalcalensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Cerrophidion tzotzilorum

Cerrophidion tzotzilorum är en ormart som beskrevs av Campbell 1985. Cerrophidion tzotzilorum ingår i släktet Cerrophidion och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever i två större områden i delstaten Chiapas i södra Mexiko. Utbredningsområdet ligger 2050 till 2500 meter över havet. Cerrophidion tzotzilorum vistas i blandskogar som domineras av arter från tallsläktet och eksläktet samt i lövskogar. Den kan i viss mån anpassa sig till landskapsförändringar.

En liten del av skogarna har omvandlats till jordbruksmark. I utbredningsområdet inrättades en privat skyddszon. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
tzotzilorum
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis

Bothriechis är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Släktets medlemmar är med en längd upp till en meter eller sällan lite längre medelstora ormar. De förekommer från Centralamerika till Ecuador och vistas i skogar på träd. Arterna äter groddjur, ödlor, småfåglar och mindre däggdjur. Individernas bett kan orsaka kraftig smärta men inga dödsfall är dokumenterade. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Arter enligt Catalogue of Life:

 Bothriechis aurifer
 Bothriechis bicolor
 Bothriechis lateralis
 Bothriechis marchi
 Bothriechis nigroviridis
 Bothriechis rowleyi
 Bothriechis schlegelii
 Bothriechis thalassinus

The Reptile Database listar ytterligare tre arter:

 Bothriechis guifarroi
 Bothriechis nubestris
 Bothriechis supraciliaris

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Bothriechis
Bothriechis aurifer

Bothriechis aurifer är en ormart som beskrevs av Salvin 1860. Bothriechis aurifer ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i bergstrakter i Guatemala och i angränsande regioner av Mexiko. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
aurifer
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis bicolor

Bothriechis bicolor är en ormart som beskrevs av Bocourt 1868. Bothriechis bicolor ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i bergstrakter i södra Mexiko, Guatemala och norra Honduras. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
bicolor
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis lateralis

Bothriechis lateralis är en ormart som beskrevs av Peters 1862. Bothriechis lateralis ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Nicaragua, Costa Rica och Panama. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
lateralis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis marchi

Bothriechis marchi är en ormart som beskrevs av Barbour och Loveridge 1929. Bothriechis marchi ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Honduras i kulliga områden och bergstrakter mellan 500 och 1840 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
marchi
Kräldjur i neotropiska regionen
Datorisering

Datorisering (betydelsenära med digitalisering) är en process där tidigare manuellt intensiva arbeten förenklas med hjälp av datorkraft. Den har ibland kallats rationalisering eller automation och den digitala revolutionen är en väsentlig del i den "tredje industriella revolutionen", efter ångmaskinens och de små elmotorernas intåg under föregående epoker.

Exempel 
 Bokföring, automatisk kalkylering av saldon och generering av resultatrapporter, istället för manuell summering
 Ordbehandlare, möjlighet att omfattande redigera text utan att skriva om den
 Databas, automatisk sökning i arkiv istället för papperskartotek
 E-post, brevutskick i elektronisk form istället för på papper
 Reklam och kundkontakter via hemsidor på internet, istället för information via andra medier
 Styrteknik, insamling av mätvärden från signalgivare och presentation och/eller automatisk styrning av en process, istället för manuell kontroll av panelinstrument och reglering
 CAD/CAM, ritning och datorstyrd tillverkning istället för manuell bearbetning med mätningar
 Säkerhetssystem, identitetskontroll med magnetkort och Personal Identification Number eller biometri, istället för portvakt eller enkla lås
 I fordonselektronik, datorstyrd motorstyrning för att minska bränsleförbrukningen, istället för enkel elektromekanik
 I TV-apparater, med mikroprocessorstyrd elektronik för utökade funktioner och digital kodning m.m. istället för enbart mottagning av den äldre AM-bildsignalen

Effekter 
Datoriseringen började på allvar på 1970-talet med uppfinningen av den monolitiska mikroprocessorn och enchipsdatorn, mikrocontrollern, vilka gjorde att kostnaden och komplexiteten för intelligent elektronik reducerades dramatiskt och revolutionerande framsteg kunde göras för arbetsmiljö, ergonomi och effektivitet. Samtidigt förekom en debatt mot automatiseringen, där arbetstagarföreträdare fruktade arbetslöshet som följd av rationaliseringarna, likt protesterna i 1700-talets England vid mekaniseringen av textilindustrin. Ett annat fenomen i början var att fel som skedde skylldes på "datorn", när det oftast var frågan om handhavandefel med den nya tekniken. I verkligheten sjönk kostnaden för många arbetsmoment, billigare produkter producerades och välståndet kunde höjas. Den billiga hemelektroniken kom att revolutionera hemmiljön och fritidsaktiviteterna.

Kritik mot datoriseringen idag består ofta av två aspekter: att samhällssystemen blir sårbara om allt hänger på att elektroniken fungerar och manuell backup saknas samt att människor, främst unga, vänjer sig så mycket vid en elektronikcentrerad miljö att det stör normal intellektuell utveckling, och även kan vara allmänt negativt för hälsan. "Digital stress" har myntats som begrepp inom detta område. En effekt som framhållits är att barn på 2000-talet har kortare uppmärksamhetsspann och mindre uthållighet för intellektuellt krävande uppgifter när intensiva audiovisuella stimuli saknas, exempelvis vid bokläsning.

Se även 
 Datorns historia

Datorteknik
Datorhistoria
Arbetsliv
Arbetsmiljö
Hemelektronik
Bothriechis nigroviridis

Bothriechis nigroviridis är en ormart som beskrevs av Peters 1859. Bothriechis nigroviridis ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Costa Rica och västra Panama. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
nigroviridis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis rowleyi

Bothriechis rowleyi är en ormart som beskrevs av Bogert 1968. Bothriechis rowleyi ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer glest fördelad i bergstrakter i södra Mexiko i delstaterna Oaxaca och Chiapas. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
rowleyi
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis schlegelii

Bothriechis schlegelii är en ormart som beskrevs av Berthold 1846. Bothriechis schlegelii ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer från södra Mexiko över Centralamerika till Colombia, Ecuador och Peru. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2500 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
schlegelii
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothriechis thalassinus

Bothriechis thalassinus är en ormart som beskrevs av Campbell och Smith 2000. Bothriechis thalassinus ingår i släktet Bothriechis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i bergstrakter i Guatemala och Honduras. Den vistas i regioner som är 1370 till 1750 meter höga. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
thalassinus
Kräldjur i neotropiska regionen
Causus

Causus är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Arterna är små och smala med en längd upp till 60 eller sällan 70 cm. De förekommer i Afrika söder om Sahara och vistas i olika habitat som gräsmarker, skogar eller träskmarker. Släktets medlemmar jagar huvudsakligen paddor och andra groddjur. Ormarnas bett är giftigt men det medför sällan allvarliga skador hos människor. Honor lägger ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Causus bilineatus
 Causus defilippii
 Causus lichtensteinii
 Causus maculatus
 Causus resimus
 Causus rhombeatus

The Reptile Database listar ytterligare en art:

 Causus rasmusseni

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Causus
Causus maculatus

Causus maculatus är en ormart som beskrevs av Hallowell 1842. Causus maculatus ingår i släktet Causus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Afrika fram till Kongobäckenet. Den saknas vid Medelhavskusten.

Referenser 

Huggormar
maculatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Causus resimus

Causus resimus är en ormart som beskrevs av Peters 1862. Causus resimus ingår i släktet Causus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala och östra Afrika från Nigeria till Etiopien och söderut till Moçambique. Den saknas i Kongobäckenet.

Referenser 

Huggormar
resimus
Kräldjur i etiopiska regionen
Causus bilineatus

Causus bilineatus är en ormart som beskrevs av Boulenger 1905. Causus bilineatus ingår i släktet Causus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala Afrika söder och öster om Kongobäckenet från Angola till Tanzania.

Källor 

Huggormar
bilineatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Causus defilippii

Causus defilippii är en ormart som beskrevs av Jan 1862. Causus defilippii ingår i släktet Causus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i östra och södra Afrika från Tanzania till Botswana och östra Sydafrika.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
defilippii
Kräldjur i etiopiska regionen
Causus lichtensteinii

Causus lichtensteinii är en ormart som beskrevs av Jan 1859. Causus lichtensteinii ingår i släktet Causus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra och centrala Afrika men den saknas i centrala Kongobäckenet.

Referenser 

Huggormar
lichtensteinii
Kräldjur i etiopiska regionen
Calloselasma rhodostoma

Calloselasma rhodostoma är en ormart som beskrevs av Kuhl 1824. Calloselasma rhodostoma är ensam i släktet Calloselasma som ingår i familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer på Malackahalvön samt på flera sydostasiatiska öar. Den är med en längd av 1,5 till 3 meter en stor orm. Calloselasma rhodostoma lever i skogar och äter ödlor, andra ormar, småfåglar och mindre däggdjur. Den beskrivs som aggressiv och det giftiga bettet kan innebära mycket allvarliga reaktioner hos människor. Den här huggormen föder inte levande ungar, som är det vanligaste för viperider, utan honan lägger ägg som hon skyddar tills de kläcks.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. r. rhodostoma
 C. r. annamensis

Källor

Externa länkar 

Huggormar
rhodostoma
Kräldjur i orientaliska regionen
Bothriopsis

Bothriopsis är ett omstritt släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. The Reptile Database listar arterna istället i släktet Bothrops.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Bothriopsis bilineata
 Bothriopsis medusa
 Bothriopsis oligolepis
 Bothriopsis peruviana
 Bothriopsis pulchra
 Bothriopsis punctata
 Bothriopsis taeniata

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Bothriopsis
Bothrops bilineatus

Bothrops bilineatus är en ormart som beskrevs av Wied-Neuwied 1825. Bothrops bilineatus ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar.

Arten förekommer i norra Sydamerika från Colombia och Venezuela till norra Bolivia och centrala Brasilien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. b. bilineata
 B. b. smaragdina

Källor

Externa länkar 

Huggormar
bilineatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops medusa

Bothrops medusa är en ormart som beskrevs av Sternfeld 1920. Bothrops medusa ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten lever i norra Venezuela vid Karibiska havet. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1800 meter över havet. Bothrops medusa förekommer i fuktiga skogar, till exempel molnskogar i bergstrakter. Den undviker förändrade landskap.

Etablering av jordbruksmark, av vägar och samhällen samt skogsbränder medför en minskning av populationen. Några exemplar fångas och hölls som terrariedjur. Ibland dödas individer av personer som inte vill ha ormar nära sin bostad. IUCN listar Bothrops medusa på grund av de nämnda hoten och till följd av den begränsade utbredningen som starkt hotad (EN).

Källor 

Huggormar
medusa
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops oligolepis

Bothrops oligolepis är en ormart som beskrevs av Werner 1901. Bothrops oligolepis ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Anderna och i det angränsande höglandet från centrala Peru till nordvästra Bolivia. Den lever i regioner som ligger 1500 till 2500 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga bergsskogar där ormen vistas i undervegetationen. Bothrops oligolepis undviker förändrade landskap.

Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
oligolepis
kräldjur i neotropiska regionen
Bothriopsis peruviana

Bothriopsis peruviana är en ormart som beskrevs av Boulenger 1903. Bothriopsis peruviana ingår i släktet Bothriopsis och familjen huggormar.

Enligt Reptile Database och IUCN är Bothriopsis peruviana ett synonym till Bothriopsis oligolepis (Bothrops oligolepis).

Källor 

Huggormar
peruviana
Bothrops pulcher

Bothrops pulcher är en ormart som beskrevs av Peters 1862. Bothrops pulcher ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer vid Andernas östra sluttningar i Colombia och Ecuador. Utbredningsområdet ligger 1000 till 2000 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
pulcher
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops punctatus

Bothrops punctatus är en ormart som beskrevs av Garcia 1896. Bothrops punctatus ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i södra Panama, västra Colombia och nordvästra Ecuador. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
punctatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Cryptelytrops albolabris

Cryptelytrops albolabris är en ormart som beskrevs av Gray 1842. Cryptelytrops albolabris ingår i släktet Cryptelytrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Släktet Cryptelytrops infogas ofta som synonym i palmhuggormar (Trimeresurus), bland annat av The Reptile Database, men inte av IUCN.

Utseende 
Arten når vanligen en längd av 95 cm. Den har gröna fjäll på ovansidan, gula till vita fjäll på undersidan, en smal bål, ett brett huvud och tydliga groporgan. Kännetecknande för arten är ett vitt eller gult band vid munnen som dock kan vara otydlig. Därför förväxlas Cryptelytrops albolabris ofta med nära släktingar. Ormen har gula ögon och lodräta pupiller. Arten svans är 12 till 13 cm lång.

Utbredning och habitat 
Utbredningsområdet ligger i Sydostasien från nordöstra Indien och sydöstra Kina till Laos, Vietnam och centrala Malackahalvön. Avskilda populationer lever på södra Sumatra och på västra Java. Ormen vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Den kan anpassa sig till flera olika landskap från täta skogar till öppna habitat som ängar, buskskogar, jordbruksmark och människans samhällen. Enligt en annan källa sträcker sig utbredningen västerut till Nepal och regionen Kashmir.

Ekologi 
Cryptelytrops albolabris jagar olika mindre ryggradsdjur som grodor, fåglar och små däggdjur. Det giftiga bettet anses vara för svag för att skada en frisk människa. Honan föder cirka 10 levande ungar (vivipari) per tillfälle.

Status 
Ormen dödas ibland av människor som är rädd för det giftiga bettet. I Vietnam fångas några individer som mat och giftet används där i den traditionella asiatiska medicinen. Hoten anses inte vara allvarliga. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
albolabris
Kräldjur i orientaliska regionen
Trimeresurus andersonii

Trimeresurus andersonii är en ormart som beskrevs av Theobald 1868. Trimeresurus andersonii ingår i släktet palmhuggormar och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Andamanerna och Nikobarerna som tillhör Indien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
andersonii
Kräldjur i orientaliska regionen
Cryptelytrops cantori

Cryptelytrops cantori är en ormart som beskrevs av Blyth 1846. Cryptelytrops cantori ingår i släktet Cryptelytrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på Nikobarerna som tillhör Indien.

Källor 

Huggormar
cantori
Kräldjur i orientaliska regionen
Lidköpings hamn

Lidköpings hamn är mätt i antalet ton Vänerns näst största hamn. 2009 skeppades 468.419 ton i hamnen. Hamnen är en viktig navelsträng för Skaraborg. Hamnen ligger längs Lidans utlopp i Vänern och på västra sidan (Västra hamnen) koncentreras kolverksamheten och på östra sidan (Östra hamnen) koncentreras spannmålsverksamheten och övrig verksamhet.

Se även 
Lidköping

Källor

Noter

Lidköping
Hamnar i Sverige
Företag i Lidköping
Cryptelytrops erythrurus

Cryptelytrops erythrurus är en ormart som beskrevs av Cantor 1839. Cryptelytrops erythrurus ingår i släktet Cryptelytrops och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Enligt Reptile Database ingår arten i släktet palmhuggormar (Trimeresurus).

Artens utbredningsområde är nordöstra Indien, Bangladesh och västra Myanmar. Den vistas där i låglandet och i kulliga områden upp till 200 meter över havet. Cryptelytrops erythrurus lever i fuktiga skogar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
erythrurus
Kräldjur i orientaliska regionen