kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rhipidomys venezuelae

Rhipidomys venezuelae är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1896. Rhipidomys venezuelae ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Venezuela och i angränsande områden av ordöstra Colombia. Iakttagelser på Trinidad och Tobago behöver bekräftas. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
venezuelae
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys venustus

Rhipidomys venustus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1900. Rhipidomys venustus ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med två populationer i norra Venezuela. Den lever i bergstrakter mellan 1200 och 2280 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar. Individerna är aktiva på natten och klättrar i träd.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
venustus
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys wetzeli

Rhipidomys wetzeli är en däggdjursart som beskrevs av Gardner 1989. Rhipidomys wetzeli ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Venezuela och kanske i angränsande områden av Brasilien. Den lever i bergstrakter mellan 1000 och 2200 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar och annan växtlighet som täcker platåbergen Tepui. Individerna är aktiva på natten och klättrar i träd.

Källor 

Hamsterartade gnagare
wetzeli
Däggdjur i neotropiska regionen
Grävmöss

Grävmöss (Oxymycterus) är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen hamsterartade gnagare. De förekommer i Sydamerika.

Beskrivning 

Dessa gnagare påminner om vanliga möss i utseende med undantag av öronen som är mindre och avrundade. De når en kroppslängd (huvud och bål) av 9 till 17 cm och en svanslängd av 7 till 15 cm. Vuxna individer av den mera kända arten Oxymycterus rufus vägde mellan 45 och 125 gram. Beroende på art är pälsen på ryggen mörkbrun, svartbrun, rödbrun eller gulbrun. Undersidan har vanligen ljusare päls i gråbrun eller ljusgrå. Arterna har kraftiga klor vid framfötterna.

Grävmöss vistas gärna i fuktiga habitat som träskmarker och marskland, men även i gräsmarker, skogar och buskskogar. De gräver i marken efter ryggradslösa djur (främst insekter) som utgör deras föda. I viss mån äter de även växtdelar. Grävmöss lever i underjordisk bon som lämnades av andra djur, till exempel av marsvin eller kapybara.

Honor kan para sig hela året och en kull har upp till sex ungar, oftast två eller tre. Ungarna diar sin mor cirka två veckor och de blir efter ungefär tre månader könsmogna. Med människans vård kan grävmöss leva 2,5 år.

IUCN listar två arter som starkt hotad (EN), en art med kunskapsbrist (DD) och alla andra som livskraftig (LC).

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Oxymycterus akodontius
 Oxymycterus angularis
 Oxymycterus delator
 Oxymycterus hiska
 Oxymycterus hispidus
 Oxymycterus hucucha
 Oxymycterus iheringi
 Oxymycterus inca
 Oxymycterus nasutus
 Oxymycterus paramensis
 Oxymycterus roberti
 Oxymycterus rufus

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare 5 arter i släktet: Oxymycterus amazonicus, Oxymycterus caparoae, Oxymycterus dasytrichus, Oxymycterus josei och Oxymycterus quaestor. Däremot godkänner de inte Oxymycterus iheringi som art i släktet. Den flyttades istället till det nybildade släktet Brucepattersonius.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Oxymycterus akodontius

Oxymycterus akodontius är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1921. Oxymycterus akodontius ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare är bara känd från en liten region i nordvästra Argentina. Det hittades bara tre individer som levde i bergsskogar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
akodontius
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus angularis

Oxymycterus angularis är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1909. Oxymycterus angularis ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer främst i östra Brasilien i delstaterna Alagoas, Ceará och Pernambuco. Habitatet utgörs av tropiska buskskogar och av mera öppna landskap.

Källor 

Hamsterartade gnagare
angularis
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus delator

Oxymycterus delator är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1903. Oxymycterus delator ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer främst i östra Paraguay. En liten avskild population finns i östra Brasilien. Arten vistas i låglandet och på högplatå upp till 1200 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga gräsmarker. Individerna är aktiva på dagen och äter huvudsakligen insekter.

Källor 

Hamsterartade gnagare
delator
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus hiska

Oxymycterus hiska är en däggdjursart som beskrevs av Hinojosa, Anderson och William Hampton Patton 1987. Oxymycterus hiska ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Anderna i Bolivia och södra Peru. Arten vistas i regioner som ligger 610 till 3500 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga bergsskogar och av andra områden med träd. Kanske besöker arten även odlade områden. Individerna är aktiva på dagen och på natten. De äter insekter och andra ryggradslösa djur som de gräver fram från lövskiktet med hjälp av långa klor.

Källor 

Hamsterartade gnagare
hiska
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus hispidus

Oxymycterus hispidus är en däggdjursart som beskrevs av Francois Jules Pictet de la Rive 1843. Oxymycterus hispidus ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i östra Brasilien vid Atlanten från delstaten Bahia till Santa Catarina. Enstaka fynd finns från norra Argentina. Habitatet utgörs av fuktiga skogar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
hispidus
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus hucucha

Oxymycterus hucucha är en däggdjursart som beskrevs av Hinojosa, Anderson och William Hampton Patton 1987. Oxymycterus hucucha ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i en liten region i centrala Bolivia. Området ligger 2600 till 3000 meter över havet. Arten lever i molnskogar och äter insekter samt andra ryggradslösa djur som grävs fram från lövskiktet med hjälp av långa klor. Individerna kan vara aktiva på dagen och på natten.

Källor 

Hamsterartade gnagare
hucucha
Däggdjur i neotropiska regionen
Brucepattersonius iheringi

Brucepattersonius iheringi är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1896. Brucepattersonius iheringi ingår i släktet Brucepattersonius och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den tyska zoologen Hermann von Ihering.

Denna gnagare förekommer i södra Brasilien och nordöstra Argentina. Den vistas där i skogar och på jordbruksmark nära skogar.

Vuxna exemplar är 8,9 till 11,3 cm långa (huvud och bål), har en 8,3 till 10,7 cm lång svans och väger 40 till 45 g. Bakfötterna är 2,1 till 2,6 cm långa och öronen är 1,5 till 1,9 cm stora. Den mjuka och tjocka pälsen har på ovansidan en gulgrå färg och på undersidan förekommer mer eller mindre ljusa bruna hår vad som ger ett spräckligt utseende.

Antagligen sker parningen under tidiga våren (september på södra jordklotet). Individer i fångenskap försökte gräva en jordhåla under gräs- och lövskiktet. De var främst nattaktiva.

Källor 

Hamsterartade gnagare
iheringi
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus inca

Oxymycterus inca är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1900. Oxymycterus inca ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Anderna i södra Peru och Bolivia. I Bolivia når den även lägre regioner. Utbredningsområdet ligger 400 till 2500 meter över havet. Arten lever i flera olika habitat som skogar, savanner, cerradon och jordbruksmark.

Källor 

Hamsterartade gnagare
inca
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus nasutus

Oxymycterus nasutus är en däggdjursart som först beskrevs av Waterhouse 1837.  Oxymycterus nasutus ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Populationen listades tidvis som underart till Oxymycterus rufus.

Utseende 
Med en kroppslängd (huvud och bål) av 125 till 131 mm, en svanslängd av 87 till 97 mm och en vikt av 50 till 90 g är arten liten i släktet Oxymycterus. Den har 27 till 28 mm långa bakfötter och 17 till 18 mm stora öron. En variant är mörk orangebrun med flera inblandade svarta hår på huvudet och på ryggen. Den andra varianten har inga svarta hår och mörkare päls på ovansidan. Kroppssidorna och buken är ljusare bruna. Även på fötterna finns bruna hår. Svansen kan vara ljusare på undersidan eller enhetlig färgad.

Utbredning och ekologi 
Denna gnagare förekommer i sydöstra Brasilien och i östra Uruguay. Habitatet utgörs av träskmarker, betesmarker och strandlinjer av bäckar. Individerna är aktiva på dagen och äter främst insekter.

I mindre skala ingår växter i födan. Oxymycterus nasutus brukar stigar i högt gräs som trampades ned av marsvin eller kapybaran. Honor kan fortplanta sig hela åren men de flesta ungar föds mellan september och april. Per kull föds vanligen två och allmänt upp till fyra ungar.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Oxymycterus nasutus är i lämpliga landskap talrik. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
nasutus
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus paramensis

Oxymycterus paramensis är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1902. Oxymycterus paramensis ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Sydamerika i Anderna från södra Peru över Bolivia till norra Argentina. Arten lever i regioner som ligger 700 till 4000 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar, bland annat med träd av släktet Polylepis eller molnskogar med många epifyter.

Individerna kan vara aktiva på dagen och på natten. De äter insekter och maskar som de gräver fram med sina långa klor.

Källor 

Hamsterartade gnagare
paramensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus roberti

Oxymycterus roberti är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1901. Oxymycterus roberti ingår i släktet grävmöss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i östra Brasilien i delstaterna Minas Gerais, Goiás och östra Mato Grosso do Sul. Arten lever i låga bergstrakter mellan 700 och 900 meter över havet. Habitatet utgörs av tempererade skogar där träd av brödgranssläktet dominerar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
roberti
Däggdjur i neotropiska regionen
Oxymycterus rufus

Oxymycterus rufus är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Baptist Fischer 1814.  Oxymycterus rufus ingår i släktet Oxymycterus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i centrala Argentina och i angränsande områden av Uruguay. Habitatet utgörs av öppna gräsmarker.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
rufus
Däggdjur i neotropiska regionen
Afrikansk jättepåsråtta

Afrikansk jättepåsråtta (Cricetomys emini) är en däggdjursart som beskrevs av Wroughton 1910. Cricetomys emini ingår i släktet jättepåsråttor (Cricetomys) och familjen Nesomyidae. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 27,5 till 38 cm, en svanslängd av 33 till 43,5 cm och en vikt av 455 till 1300 g. Den har 6,0 till 7,2 cm långa bakfötter och 4 till 5 cm långa öron. Jämförd med gambiansk jättepåsråtta är arten lite smalare och den har mjukare päls. Pälsfärgen på ovansidan kan variera från orangebrun till gråbrun och svartbrun. Det finns en tydlig gräns mot den vitaktiga färgen på undersidan. Huvudet kännetecknas av nakna ljusa öron samt av långa morrhår. På den långa svansen förekommer inga fjäll och svansen är mörk nära bålen samt vitaktig efter halva svanslängden. Vid händer och fötter förekommer fem fingrar respektive tår men lillfingret och lilltån är särskilt små.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i västra och centrala Afrika. Utbredningsområdet sträcker sig från Sierra Leone i ett bredare band längd Guineabukten och österut till Uganda, Rwanda och västra Tanzania. I bergstrakter når arten 3500 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar.

Ekologi 
Afrikansk jättepåsråtta går främst på marken men den kan klättra i växtligheten och ibland syns den 2 meter över marken. Den vilar i komplexa tunnelsystem som fodras med löv. Boet gräver den antingen själv eller också använder den naturliga håligheter (till exempel mellan rötter) som omvandlas enligt individens behov. Förutom gångarna finns flera kamrar där jättepåsråttan bor eller som förvaringsplatser för föda eller skräp. Vanligen byts boet några gånger under individens liv.

Arten äter främst växtdelar som frukter samt snäckor och insekter. När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Dräktigheten varar ungefär 42 dagar och sedan föds 2 till 4 ungar. Några individer i fångenskap blev 4,5 år gamla.

Bredvid människan har afrikansk jättepåsråtta manguster och viverrider som fiender.

Afrikansk jättepåsråtta och människor 
Arten fångas och säljs på marknader för köttets skull. Köttmarknader på ön Bioko erbjuder cirka fem kadaver av arten per dag. I Kisangani i nordöstra Kongo-Kinshasa utgör kött från afrikansk jättepåsråtta ibland 90 procent av hela gnagarköttet som erbjuds (värde från 1987).

IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Nesomyidae
Däggdjur i etiopiska regionen
Kortsvansade hamsterråttor

Kortsvansade hamsterråttor (Saccostomus) är ett släkte av däggdjur. Saccostomus ingår i familjen Nesomyidae. Det vetenskapliga namnet är bildat av de grekiska orden sakkos (säck) och stomatus (mun) samt av det latinska ordet mus (mus). Det syftar på arternas kindspåsar.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Saccostomus campestris
 Saccostomus mearnsi

Beskrivning 

Dessa gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,5 till 19 cm och en svanslängd av 3 till 8 cm. Vikten ligger vid 40 till 85 gram. Pälsen är på ovansidan grå till brungrå och på undersidan ljusgrå eller vit. Svansen har en mörk ovansida och en ljus undersida och är bara glest täckt med hår. Ögonen är ganska små. Arterna har kindpåsar för att bära födan.

Kortsvansade hamsterråttor förekommer i östra och södra Afrika från Etiopien till Sydafrika. De vistas främst i savannen och hittas även i öppna skogar och odlade områden.

Individerna är aktiva på natten och gömmer sig på dagen i enkla underjordiska bon som de antingen gräver själv eller som övertas från andra djur. Födan utgörs av frön, nötter, bär och möjligen insekter. Kortsvansade hamsterråttor lagrar födan i boet för tider men matbrist.

Honor kan ha flera kullar per år och per kull föds vanligen två ungar. Dräktigheten varar ungefär 21 dagar och två till fyra veckor efter födelsen slutar honan med digivning. Ungarna blir efter 6 (honor) till 10 veckor (hanar) könsmogna. Den äldsta individen i fångenskap levde något över 2,5 år.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 

Nesomyidae
Saccostomus campestris

Saccostomus campestris är en däggdjursart som beskrevs av Peters 1846. Saccostomus campestris ingår i släktet kortsvansade hamsterråttor (Saccostomus) och familjen Nesomyidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten blir 83 till 145 mm lång (huvud och bål), har en 32 till 83 mm lång svans och väger 33 till 68 g. Bakfötterna är 17 till 30 mm långa och öronen är 12 till 22 mm stora. På ovansidan förekommer mjuk, tjock och tät päls som har en gråbrun till grå färg. Vid ryggens topp har flera hår svarta spetsar. Det finns en tydlig gräns mot den vitaktiga undersidan. Även strupen, hakan, bröstet och nedre delen av kinderna är vita. Saccostomus campestris har liksom andra släktmedlemmar kindpåsar för att bära födan. Den korta svansen är täckt av några mörka styva hår men den saknar fjäll. Hos honor förekommer 10 spenar.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i Afrika från Angola och Tanzania till Sydafrika. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Habitatet utgörs främst av savanner med trädgrupper. I öknar lever den i växtligheten längs floder. Den besöker dessutom trädgårdar.

Ekologi 
Saccostomus campestris går på marken eller klättrar på träd. Den är aktiv på natten och vilar på dagen i självgrävda bon, som kan ligga i termitstackar, eller i håligheter som skapades av springharen eller av jordsvinet. Gnagaren lagrar födan i boet. För att komma över den kalla och torra årstiden kan den lagra fett i kroppen. Djuret vilar i boet och sänker sin ämnesomsättning samt sin kroppstemperatur. Ibland intar den ett stelt tillstånd (torpor). Individerna äter huvudsakligen frön samt några örter och ryggradslösa djur som termiter eller gräshoppor.

Artens fortplantningstid varierar beroende på utbredning. Allmänt sker ungarnas födelse under varma månader efter 20 till 21 dagar dräktighet. Honor föder i södra delen av utbredningsområdet 2 till 8 ungar per kull och längre norrut har en kull 5 till 10 ungar. Nyfödda ungar har redan päls och väger i genomsnitt 2,8 g. Ungarna diar sin mor 19 till 25 dagar. Några exemplar kan ha en egen kull efter 96 dagar.

Källor 

Nesomyidae
campestris
Däggdjur i etiopiska regionen
Saccostomus mearnsi

Saccostomus mearnsi är en däggdjursart som beskrevs av Heller 1910. Saccostomus mearnsi ingår i släktet kortsvansade hamsterråttor (Saccostomus) och familjen Nesomyidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

En population i sydvästra Kenya och norra Tanzania listas ibland som art, Saccostomus umbriventer.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 10 till 15 cm, en svanslängd av 3,8 till 7,4 cm och en vikt av 43 till 69 g. Den har 1,8 till 2,5 cm långa bakfötter och 1,4 till 2,2 cm stora och runda öron. Saccostomus mearnsi transporterar föda i sina väl utvecklade kindpåsar. Den mjuka pälsen är på ovansidan grå och det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Dessutom har hakan, strupen och bröstet en vit färg. På den korta svansen förekommer bara några styva hår. Arten har fem tår vid bakfoten och fyra fingrar vid framtassarna.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i Kenya och i angränsande områden av Etiopien, Somalia och Tanzania. I bergstrakter når arten regioner som ligger 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av torra savanner med träd eller gräsmarker. Saccostomus mearnsi besöker även jordbruksmark.

Ekologi 
Denna gnagare vilar under dagen i underjordiska bon som grävs själv eller som tillkom på ett annat sätt. Under natten letas efter föda som utgörs av gröna växtdelar, frön och olika smådjur. Frön äts vanligen bara efter regn. Honor kan fortplanta sig under hela året men de flesta ungar föds under regntiden.

När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam och de har 0,06 (honor) till 0,2 (hannar) hektar stora revir. Honor tillåter inga andra honor i territoriet.

Källor 

Nesomyidae
mearnsi
Däggdjur i etiopiska regionen
Blanfordimys

Blanfordimys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen hamsterartade gnagare.

Systematik 
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Beskrivning 

Dessa sorkar förekommer i centrala Asien. De vistas där i torra områden som halvöknar, stäpper och grästäckta bergstrakter. Bergstrakterna kan vara upp till 2200 meter höga.

Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 9 till 11 cm, en svanslängd av 2 till 3 cm och en vikt mellan 25 och 34 g. Den långa pälsen har på ovansidan en gråbrun färg och är på buken ljusare till vitaktig. Dessa sorkar har små avrundade öron och jämförelsevis stora ögon. De skiljer sig från andra sorkar i skallens konstruktion.

Individerna gräver gångar som ligger 20 till 30 cm under marken. Troligen använder en individ flera tunnelsystem. Honan föder upp till fyra ungar per kull.

Status 

Inga hot är kända och IUCN listar båda arter som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Blanfordimys
Blanfordimys afghanus

Blanfordimys afghanus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1912.  Blanfordimys afghanus ingår i släktet Blanfordimys och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade.

Nyare verk listar arten i släktet åkersorkar (Microtus).

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 65 till 125 mm, en svanslängd av 12 till 38 mm och en genomsnittlig vikt av 16 till 61 g. Allmänt är honor större än hannar. Pälsen är på ovansidan gråaktig med gula nyanser och undersidans päls är vit. Svansen är på ovansidan lite mörkare än på undersidan. Blanfordimys afghanus skiljer sig i avvikande detaljer av kraniet, penisbenet och tänderna från andra sorkar.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer från västra Turkmenistan och nordöstra Iran till Afghanistan och sydöstra Uzbekistan. I bergstrakter når arten 3400 meter över havet. Habitatet utgörs av stäpper och halvöknar, ofta nära vattenansamlingar. Individerna bildar kolonier i komplexa tunnelsystem.

Ekologi 
Boet täcker en yta av 5 till 45 m² och det består av flera gångar, ett sovrum som ligger 50 till 120 cm under markytan samt flera förrådsrum. Upp till tre tunnlar går från sovrummet direkt till utgången och de andra tunnlarna ligger tät under ytan. Boets tunnlar är tillsammans 30 till 50 meter långa.

Arten livnär sig främst av gröna växtdelar, av unga växtskott och av blommor som kompletteras med frön och rötter. Ofta äts växter av starrsläktet och rötter av knölgröe (Poa bulbosa). I boets förrådsrum lagras 0,8 till 1,4 kg föda. Fortplantningen sker mellan september och mars utanför årets hetaste tid. Under tiden har honor två till fyra kullar. Efter 21 till 22 dagar dräktighet föds upp till 13 ungar.

Individerna är aktiva på morgonen och på eftermiddagen.

Hotstatus 
IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
afghanus
Däggdjur i palearktiska regionen