kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hydromorphus dunni

Hydromorphus dunni är en ormart som beskrevs av Slevin 1942. Hydromorphus dunni ingår i släktet Hydromorphus och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artens utbredningsområde är Panama. Arten är endast känd från ett exemplar som hittades nära staden Boquete i landets västra del. Området ligger vid 1250 meter över havet och är täckt av fuktig skog. Troligtvis simmar Hydromorphus dunni ofta i vattendrag. Honor lägger antagligen ägg.

Beståndet hotas av skogarnas omvandling till kaffeodlingar samt av vattenföroreningar. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Källor 

Snokar
dunni
Kräldjur i neotropiska regionen
Hapsidophrys

Hapsidophrys är ett släkte av ormar. Hapsidophrys ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd av 75 till 150 cm medelstora och smala ormar. De förekommer i tropiska delar av Afrika. Individerna lever i skogar och klättrar på träd. De äter främst grodor. Det är inte känt om honor lägger ägg eller om de föder levande ungar.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Hapsidophrys lineatus
 Hapsidophrys smaragdina

The Reptile Database listar dessutom Hapsidophrys principis som tredje art.

Källor

Externa länkar 

Snokar
François-Raoul Larche

François-Raoul Larche, född 22 oktober 1860, död 3 juni 1912, var en fransk skulptör.

Larche var elev till François Jouffroy, Alexandre Falguière och Eugène Delaplanche. Bland hans arbetem märks Jesus vid 12 års ålder i templet, Ängen och bäcken samt en staty av skulptören Paul Dubois, alla på Glyptoteket i Köpenhamn.

Källor 
 

Franska skulptörer
Födda 1860
Avlidna 1912
Män
Svensk uppslagsbok
Hapsidophrys smaragdina

Hapsidophrys smaragdina är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Hapsidophrys smaragdina ingår i släktet Hapsidophrys och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i tropiska skogar i centrala Afrika. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Snokar
smaragdina
Kräldjur i etiopiska regionen
Hapsidophrys lineatus

Hapsidophrys lineatus är en ormart som beskrevs av Fischer 1856. Hapsidophrys lineatus ingår i släktet Hapsidophrys och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Afrika direkt söder om Sahelzonen. Honor lägger cirka fyra ägg per tillfälle. Utbredningsområdet sträcker sig söderut till norra Angola och österut till västra Kenya. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1800 meter över havet. De vistas i skogar och buskskogar, ofta nära vatten. Hapsidophrys lineatus klättrar i träd och har groddjur samt ödlor som föda.

Flera exemplar dödas i trafiken. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Snokar
lineatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Manolepis putnami

Manolepis putnami är en ormart som beskrevs av Jan 1863. Manolepis putnami är ensam i släktet Manolepis som ingår i familjen snokar. Arten tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Arten är med en längd mindre än 75 cm en liten orm. Den förekommer i västra och södra Mexiko i delstaterna Chiapas, Oaxaca och Nayarit. Fortplantningssättet är okänt. Individerna lever i låglandet och i kulliga områden upp till 700 meter över havet. Habitatet varierar mellan torra tropiska skogar, delvis lövfällande skogar, ekskogar nära havet, mangrove och kulturlandskap.

Skogsavverkningar är i delar av utbredningsområdet ett hot mot beståndet. Allmänt är Manolepis putnami vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Snokar
putnami
Kräldjur i neotropiska regionen
Echinanthera

Echinanthera är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Arterna är med en längd mindre än 75 cm små ormar. De förekommer i Sydamerika. Det är nästan inget känt om levnadssättet. Flera av de ingående arterna listades tidigare i släktet Rhadinaea.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Echinanthera amoena
 Echinanthera cephalomaculata
 Echinanthera cephalostriata
 Echinanthera cyanopleura
 Echinanthera melanostigma
 Echinanthera undulata

Källor

Externa länkar 

Snokar
Echinanthera undulata

Echinanthera undulata är en ormart som beskrevs av Wied 1824. Echinanthera undulata ingår i släktet Echinanthera och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i östra Brasilien i delstaterna Paraná, São Paulo, Minas Gerais, Rio de Janeiro och Santa Catarina. Habitatet utgörs av skogar och av savannlandskapet Cerradon.

Denna orm är dagaktiv och den vistas främst på marken. Födan utgörs av groddjur. Honor lägger 3 till 8 ägg per tillfälle. Med en längd av 34 till 42 cm är Echinanthera undulata en liten orm.

I utbredningsområdet pågår skogsavverkningar men det finns även flera skyddszoner. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
undulata
Kräldjur i neotropiska regionen
Echinanthera amoena

Echinanthera amoena är en ormart som beskrevs av Jan 1863. Echinanthera amoena ingår i släktet Echinanthera och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Brasilien från delstaten Minas Gerais söderut. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
amoena
Kräldjur i neotropiska regionen
Echinanthera cephalomaculata

Echinanthera cephalomaculata är en ormart som beskrevs av Di Bernardo 1994. Echinanthera cephalomaculata ingår i släktet Echinanthera och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i nordöstra Brasilien. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
cephalomaculata
Kräldjur i neotropiska regionen
Echinanthera cephalostriata

Echinanthera cephalostriata är en ormart som beskrevs av Di Bernardo 1996. Echinanthera cephalostriata ingår i släktet Echinanthera och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i sydöstra Brasilien. Arten är äggläggande.

Referenser 

Snokar
cephalostriata
Kräldjur i neotropiska regionen
Echinanthera melanostigma

Echinanthera melanostigma är en ormart som beskrevs av Wagler 1824. Echinanthera melanostigma ingår i släktet Echinanthera och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i östra Brasilien. Honor lägger ägg.

Referenser 

Snokar
melanostigma
Kräldjur i neotropiska regionen
Virginia (djur)

Virginia är ett släkte av ormar. Virginia ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd upp till 30 centimeter små ormar. De förekommer i sydöstra Nordamerika. Släktets medlemmar vistas vid fuktiga ställen, till exempel under stenar eller under lövansamlingar. De äter främst daggmaskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Virginia pulchra
 Virginia striatula
 Virginia valeriae

The Reptile Database listar Virginia pulchra som underart eller synonym till Virginia valeriae. Virginia striatula flyttades till släktet Haldea.

Källor

Externa länkar 

Snokar
Virginia valeriae

Virginia valeriae är en ormart som beskrevs av Baird och Girard 1853. Virginia valeriae ingår i släktet Virginia och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm blir vanligen upp till 20 cm lång och enskilda exemplar kan nå en längd av 30 cm eller lite längre. Fjällen på ovansidan är slät med en brun till gråbrun färg och undersidan är täckt av ljusare fjäll. Hos flera individer förekommer små mörka punkter på ovansidan som ibland bildar linjer. Artens huvud är bara lite bredare än halsen och nosens form är lite spetsig.

Arten förekommer i östra USA. Utbredningsområdets norra gräns sträcker sig från Iowa till Pennsylvania och New Jersey. I väst når arten östra Kansas, centrala Oklahoma och centrala Texas. Virginia valeriae hittas i syd fram till Mexikanska golfen och till norra Florida. En avskild population finns i centrala Florida.

Habitatet utgörs av lövfällande skogar, blandskogar, samt av områden nära vattenansamlingar som är täckta med träd och buskar. I gräsmarker som saknar större växter vistas arten bara när det finns gömställen som klippor eller stenar. Individerna är främst aktiva mellan skymningen och gryningen. De sover även under grenar som ligger på marken eller i liknande gömställen.

Under den kalla årstiden stannar Virginia valeriae i gömstället men ormen kan bli aktiv under varma vinterdagar. Arten äter främst daggmaskar som kompletteras med snäckor samt med insekter som saknar hårt skal. Ormen sväljer sina byten helt utan att döda de innan. Parningen sker under våren eller under tidiga sommaren. Honan föder 2 till 14 levande ungar (vivipari) under sensommaren eller under hösten.

Virginia valeriae hotas regionalt av skogsavverkningar och av andra landskapsförändringar. Hela beståndet listas av IUCN som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Snokar
valeriae
Kräldjur i nearktiska regionen
Haldea striatula

Haldea striatula är en ormart som beskrevs av Carl von Linné 1766. Haldea striatula är ensam i släktet Haldea som ingår i familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i östra USA. Den lever främst i torra och delvis klippiga landskap som gräsmarker, ödemark och torra skogar. Ibland besöks kanter av träskmarker, trädgårdar och mindre vattendrag. Individerna gömmer sig ofta under träbitar, bark eller annan bråte.

Haldea striatula blir 18 till 25 cm lång. Den äter daggmaskar och andra mjuka ryggradslösa djur. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Snokar
striatula
Kräldjur i nearktiska regionen
Waglerophis merremi

Waglerophis merremi är en ormart som beskrevs av Johann Georg Wagler 1824. Waglerophis merremi ingår i släktet Waglerophis, och familjen snokar. Arten har fått sitt namn efter den tyske zoologen Blasius Merrem (artnamn) och den tyske auktoren Johann Georg Wagler (släktnamn). Jämsides anges också Xenodon merremi som dess vetenskapliga synonymnamn. 

Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Arten har sin utbredning i Sydamerika och återfinns i Guyana, Surinam, Franska Guyana, Brasilien, Venezuela (Kornacker 1999), Paraguay, norra Argentina, Bolivia och Uruguay.

Källor 

Snokar
merremi
Kräldjur i neotropiska regionen
Xenopholis

Xenopholis är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Vuxna exemplar är med en längd mindre än 75 cm små ormar med smal bål. De förekommer i Amazonområdet i Sydamerika. Individerna lever i regnskogar och andra fuktiga skogar. De har främst groddjur som föda. Honor lägger ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Xenopholis scalaris
 Xenopholis undulatus

The Reptile Database listar dessutom:

 Xenopholis werdingorum

Källor

Externa länkar 

Snokar
Xenopholis scalaris

Xenopholis scalaris är en ormart som beskrevs av Wucherer 1861. Xenopholis scalaris ingår i släktet Xenopholis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Amazonområdet och i angränsande landskap i Sydamerika. Den når i norr södra Venezuela och sydöstra Colombia, i väst östra Ecuador och östra Peru, i syd östra Bolivia och området kring São Paulo i Brasilien samt i öst Atlanten. Xenopholis scalaris lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och andra skogar med ett tjockt lövskikt där ormen kan gömma sig. Arten jagar främst grodor. Den kan vara dag- eller nattaktiv. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Snokar
scalaris
Kräldjur i neotropiska regionen
Xenopholis undulatus

Xenopholis undulatus är en ormart som beskrevs av Jensen 1900. Xenopholis undulatus ingår i släktet Xenopholis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Brasilien och Paraguay. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
undulatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Atretium

Atretium är ett släkte av ormar. Atretium ingår i familjen snokar. 

Atretium schistosum förekommer i Indien samt Sri Lanka och Atretium yunnanensis lever i provinsen Yunnan i Kina. Arterna är små till medelstora ormar. De vistas i fuktiga områden och de har bra simförmåga. Födan utgörs av groddjur och fiskar. Antagligen lägger honor ägg. Släktets medlemmar har en kraftig bål, ett smalt huvud med medelstora runda ögon och fjäll med en köl. Typisk är många tänder. Enligt IUCN flyttas Atretium yunnanensis till släktet Fowlea. Atretium schistosum lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Atretium schistosum
 Atretium yunnanensis

Källor

Externa länkar 

Snokar
Atretium
Atretium schistosum

Atretium schistosum är en ormart som beskrevs av Daudin 1803. Atretium schistosum ingår i släktet Atretium och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i östra Indien, södra Nepal, Sri Lanka och kanske i Bangladesh. Atretium schistosum lever nära vattenansamlingar som dammar, vattendrag, risodlingar och träskmarker där den jagar groddjur och fiskar. Ibland besöks pölar med bräckt vatten nära havet.

Källor

Externa länkar 

Snokar
schistosum
Kräldjur i orientaliska regionen
Atretium yunnanensis

Atretium yunnanensis är en ormart som beskrevs av Anderson 1879. Atretium yunnanensis ingår i släktet Atretium och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i sydvästra Yunnan i Kina och troligtvis i angränsande regioner av Myanmar. Den vistas i bergstrakter mellan 800 och 1400 meter över havet. Atretium yunnanensis lever i risodlingar, vid dammar eller nära andra vattenansamlingar där marken tidvis översvämmas. Denna orm jagar groddjur, fiskar och gnagare.

Källor 

Snokar
yunnanensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Madagascarophis

Madagascarophis är ett släkte av ormar. Madagascarophis ingår enligt Catalogue of Life i familjen snokar och enligt The Reptile Database i familjen Pseudoxyrhophiidae. 

Arterna är med en längd mellan 75 och 150 cm medelstora och robusta ormar. De lever i olika habitat och kan klättra i växtligheten eller röra sig på marken. Utbredningsområdet är Madagaskar. Släktmedlemmarna jagar grodor, ödlor, andra ormar och småfåglar. Honor lägger ett fåtal ägg per tillfälle. Individerna hittas oftast efter regnfall.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Madagascarophis citrinus
 Madagascarophis colubrinus
 Madagascarophis meridionalis
 Madagascarophis ocellatus

The Reptile Database infogar Madagascarophis citrinus som underart i Madagascarophis colubrinus och listar dessutom följande arter:

 Madagascarophis fuchsi
 Madagascarophis lolo

Källor

Externa länkar 

Snokar
Ambikapur

Ambikapur är en stad i delstaten Chhattisgarh i Indien, och är administrativ huvudort för distriktet Surguja. Folkmängden uppgick till 112 449 invånare vid folkräkningen 2011, med förorter 121 071 invånare.

Noter 

Orter i Chhattisgarh
Madagascarophis colubrinus citrinus

Madagascarophis colubrinus citrinus är en underart till ormen Madagascarophis colubrinus som beskrevs av BOETTGER 1877.

Källor 

Snokar
citrinus
Madagascarophis colubrinus

Madagascarophis colubrinus är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Madagascarophis colubrinus ingår i släktet Madagascarophis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer på hela Madagaskar. Habitatet utgörs av skogar samt av kulturlandskap. Individerna är aktiva på natten och de vistas främst på marken. Madagascarophis colubrinus föredrar områden nära dammar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 M. c. colubrinus
 M. c. insularis
 M. c. occidentalis
 M. c. pastoriensis
 M. c. septentrionalis

Källor

Externa länkar 

Snokar
colubrinus
Kräldjur i etiopiska regionen
Madagascarophis meridionalis

Madagascarophis meridionalis är en ormart som beskrevs av Domergue 1987. Madagascarophis meridionalis ingår i släktet Madagascarophis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artens utbredningsområde är Madagaskar. Den förekommer främst i öns sydvästra del och några populationer hittas på öns centrala högland. Madagascarophis meridionalis vistas i torra områden. Den jagar små ryggradsdjur som grodor, fåglar och ödlor.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Snokar
meridionalis
Kräldjur i etiopiska regionen
Madagascarophis ocellatus

Madagascarophis ocellatus är en ormart som beskrevs av Domergue 1987. Madagascarophis ocellatus ingår i släktet Madagascarophis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artens utbredningsområde är Madagaskar. Den är känd från torra områden i öns södra del men den kan förekomma på hela ön. Djuret lever i låglandet. Habitatet utgörs av skogar med taggiga växter samt av buskskogar. Ibland besöks människans samhällen.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Snokar
ocellatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Bothrophthalmus lineatus

Bothrophthalmus lineatus är en ormart som beskrevs av Peters 1863. Bothrophthalmus lineatus ingår i släktet Bothrophthalmus och familjen snokar. 

Arten förekommer i centrala och västra Afrika, västerut till Liberia, söderut till Angola och österut till Uganda. Honor lägger ägg. Ormen lever i låglandet och i bergstrakter upp till 900 meter över havet. Den vistas i fuktiga skogar ofta nära vattendrag. Bothrophthalmus lineatus gräver i lövskiktet och i det översta jordlagret. Födan utgörs av små ödlor, näbbmöss och gnagare.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. l. brunneus (listas av The Reptile Database som art)
 B. l. lineatus

Källor 

Snokar
lineatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Stegsnok

Stegsnok (Zamenis scalaris) är en ormart som beskrevs av Schinz 1822. Stegsnoken ingår i släktet Zamenis och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En lång, kraftig orm med gulaktig, rödbrun till mörkbrun ovansida med två mörkbruna längsstrimmor. Ungdjuren har tvärstreck mellan de två längsstrecken, som ger teckningen ett karakteristiskt, stegliknande utseende. Undersidan är otecknat grå hos de vuxna djuren, medan den är vit- till gulaktig med svarta fläckar hos unga individer. Längden varierar mellan 100 och 160 cm, även om de flesta individerna håller sig under 120 cm.

Ekologi 
Stegsnoken är aktiv under skymningen och natten. Den föredrar soluppvärmda, steniga, tätbevuxna habitat, men kan också påträffas i glesare skogar, buskområden, åkerrenar, häckar, nära vatten samt i människopåverkade habitat som vingårdar, olivlundar, stenmurar och ruiner. Den kan gå upp till 2 200 m i bergen. Arten är marklevande, men klättrar bra på väggar och i lägre vegetation. Den är aktiv och aggressiv; även om den saknar gift biter den våldsamt om den fångas. Födan består av smådäggdjur och fåglar. Små byten förtärs levande, medan större kvävs genom omslingring.

Arten är äggläggande; honan lägger mellan 4 och 15 ägg i skyddade markpartier under juli och augusti. Äggen kläcks efter 2 till 3 månader. De 10 till 25 cm långa ungarna lever på ödlor och större insekter som hopprätvingar.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Iberiska halvön (med undantag av nordligaste Spanien) och södra Frankrike. Den har observerats i nordvästra Italien och det finns en osäker förekomst i Marocko.

Status 
IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig, och populationen är stabil. Arten är vanlig i större delen av sitt utbredningsområde. Möjliga, lokala hot kan vara habitatförlust till följd av intensifierat jordbruk, och vägdöd på grund av att ormen kvällstid gärna uppsöker vägar, som är varma efter dagens solbestrålning.

Källor 

Snokar
Kräldjur i palearktiska regionen
Hypsirhynchus ferox

Hypsirhynchus ferox är en ormart som beskrevs av Günther 1858. Hypsirhynchus ferox ingår i släktet Hypsirhynchus och familjen snokar. 

Arten förekommer på Hispaniola och på mindre öar i regionen. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 H. f. ferox
 H. f. exedrus
 H. f. paracrousis
 H. f. scalaris

Källor 

Snokar
ferox
Kräldjur i neotropiska regionen
Tretanorhinus

Tretanorhinus är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Vuxna exemplar är med en längd mindre än 75 cm små ormar. De förekommer i Centralamerika, i norra Sydamerika och på öar i Västindien. Individerna simmar ofta i stående vattenansamlingar eller i långsamt flytande vattendrag med tät växtlighet intill. Tretanorhinus nigroluteus upptäcktes även i havet. Födan utgörs främst av fiskar, groddjur och grodyngel. Dessa ormar är nattaktiva. Honor lägger ägg.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Tretanorhinus mocquardi
 Tretanorhinus nigroluteus
 Tretanorhinus taeniatus
 Tretanorhinus variabilis

Källor

Externa länkar 

Snokar
Tretanorhinus mocquardi

Tretanorhinus mocquardi är en ormart som beskrevs av Bocourt 1891. Tretanorhinus mocquardi ingår i släktet Tretanorhinus och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm hittades i Panama och Ecuador nära havet. Den har kanske en större utbredning i regionen. Alla exemplar upptäcktes i träskmarker eller mangrove. Honor lägger ägg.

Träskmarkerna i Panama försvann med Panama Citys expandering. Kanske lever några individer i skyddszonen Area Protegida San Lorenzo. Exemplaren som upptäcktes i Ecuador är troligtvis introducerade. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Källor 

Snokar
mocquardi
Kräldjur i neotropiska regionen
Tretanorhinus nigroluteus

Tretanorhinus nigroluteus är en ormart som beskrevs av Cope 1861. Tretanorhinus nigroluteus ingår i släktet Tretanorhinus och familjen snokar. 

Denna orm förekommer från södra Mexiko (Veracruz) till centrala Panama. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 750 meter över havet. Individerna vistas i träskmarker och på gräsmarker som tidvis översvämmas. De når bara skogarnas kanter. Födan utgörs av fiskar, kräftdjur, grodyngel och groddjur. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända. Tretanorhinus nigroluteus är vanlig förekommande. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 T. n. nigroluteus
 T. n. lateralis

Källor 

Snokar
nigroluteus
Kräldjur i neotropiska regionen
Tretanorhinus taeniatus

Tretanorhinus taeniatus är en ormart som beskrevs av Boulenger 1903. Tretanorhinus taeniatus ingår i släktet Tretanorhinus och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i sydvästra Colombia vid havet och i angränsande områden av Ecuador. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Individerna vistas nära vattendrag i den angränsande växtligheten. De simmar ibland och de besöker troligtvis regnskogar. Honor lägger ägg.

Beståndet hotas av vattenföroreningar och av nyetablerade kräftodlingar. Tretanorhinus taeniatus är sällsynt. IUCN listar arten som nära hotad (NT).

Källor 

Snokar
taeniatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Tretanorhinus variabilis

Tretanorhinus variabilis är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Tretanorhinus variabilis ingår i släktet Tretanorhinus och familjen snokar. 

Denna orm förekommer i Kuba, på flera tillhörande öar och på Caymanöarna. Individerna lever vid vattenansamlingar och de simmar ofta. Tretanorhinus variabilis har fiskar och groddjur som föda. Habitatet varierar mellan regnskogar, fuktiga lövfällande skogar och risodlingar. Honor lägger ägg.

Kanske påverkas beståndet negativ av vattenregleringar. Antagligen dödas några exemplar av introducerade katter, råttor och manguster. Vattenföroreningar från betesmarker kan vara ett hot. Hela populationen är fortfarande stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 T. v. variabilis
 T. v. binghami
 T. v. insulaepinorum
 T. v. lewisi
 T. v. wagleri

Källor 

Snokar
variabilis
Kräldjur i neotropiska regionen