kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Suta fasciata

Suta fasciata är en ormart som beskrevs av Rosén 1905. Suta fasciata ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra delen av delstaten Western Australia i Australien. Den lever i torra regioner med ett täcke av buskar eller öppna trädansamlingar. Suta fasciata jagar främst ödlor. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormens bett är giftigt.

För beståndet är inga hot kända. Arten förekommer inte heller som terrariedjur. IUCN listar Suta fasciata som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
fasciata
Kräldjur i australiska regionen
Suta flagellum

Suta flagellum är en ormart som beskrevs av McCoy 1878. Suta flagellum ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades tidvis i släktet Parasuta.

Denna orm förekommer med flera från varandra skilda populationer i sydöstra Australien i södra New South Wales, Victoria och sydöstra South Australia. Habitatet varierar mellan skogar med hårdbladsväxter, gräsmarker och hedområden. Individerna gömmer sig ofta under stenar eller under andra föremål. Suta flagellum har ett giftigt bett. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Beståndet hotas regionalt av landskapsförändringar. Några exemplar faller offer för hundar och katter. Hela populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
flagellum
Kräldjur i australiska regionen
Suta gouldii

Suta gouldii är en ormart som beskrevs av Gray 1841. Suta gouldii ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades tidvis i släktet Parasuta.

Denna orm förekommer med en större population i sydvästra Western Australia. En mindre population lever några hundra kilometer längre norrut. Habitatet varierar mellan skogar med hårdbladsväxter, buskskogar, gräsmarker och hedområden. Individerna besöker även samhällens kanter och övergivna gruvor. Suta gouldii har ett giftigt bett. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Beståndet hotas regionalt av landskapsförändringar. Hela populationen antas vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
gouldii
Kräldjur i australiska regionen
Parasuta monachus

Parasuta monachus är en ormart som beskrevs av Storr 1964. Parasuta monachus ingår i släktet Parasuta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Australien i delstaten Western Australia samt i södra Northern Territory och i västra samt centrala South Australia. Ormen lever i torra och ibland klippiga regioner med ett täcke av gräs, buskar eller med öppna skogar av akaciasläktet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormens bett är giftigt.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar Parasuta monachus som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
monachus
Kräldjur i australiska regionen
Parasuta nigriceps

Parasuta nigriceps eller Suta nigriceps är en ormart som beskrevs av Günther 1863. Parasuta nigriceps ingår i släktet Parasuta och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer med två från varandra skilda populationer i södra Australien. Den ena i södra Western Australia och den andra i South Australia, Victoria och New South Wales. Arten lever i olika torra och halvtorra landskap som sanddyner vid havet, hedområden, buskskogar som domineras av växter från banksiasläktet samt öppna skogar med trädet Eucalyptus marginata. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

I begränsade områden hotar landskapsförändringar beståndet. Hela populationen antas vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Giftsnokar
nigriceps
Kräldjur i australiska regionen
Suta ordensis

Suta ordensis är en ormart som beskrevs av Storr 1984. Suta ordensis ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i nordöstra Western Australia och nordvästra Northern Territory. Arten lever i avrinningsområdet av floderna Ord River och Victoria River. Habitatet varierar mellan torra skogar och gräsmarker. Suta ordensis har ett giftigt bett. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

I regionen introducerades den giftiga agapaddan och kanske dör några exemplar som äter paddan. Hela populationen antas vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
ordensis
Kräldjur i australiska regionen
Suta punctata

Suta punctata är en ormart som beskrevs av Boulenger 1896. Suta punctata ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i norra och nordvästra Australien. Habitatet utgörs främst av gräsmarker och dessutom besöks savanner samt öknar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

I några delar av utbredningsområdet introducerades den giftiga agapaddan och några exemplar dör när de försöker äta paddan. Andra hot är inte kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
punctata
Kräldjur i australiska regionen
Suta suta

Suta suta är en ormart som beskrevs av Peters 1863. Suta suta ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala och östra Australien. Habitatet varierar mellan torra skogar, buskskogar, gräsmarker och öknar med glest fördelad växtlighet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

I delstaten Victoria blev arten sällsynt på grund av landskapsförändringar. I andra delar av utbredningsområdet är Suta suta vanligt förekommande. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Havsormar
suta
Kräldjur i australiska regionen
Pseudonaja

Pseudonaja är ett släkte av ormar. Pseudonaja ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna är med en längd upp till 1,5 meter medelstora ormar. De förekommer i Australien och på Nya Guinea. Habitatet utgörs av gräsmarker, sanddyner, mindre trädgrupper och öppna skogar. Dessa ormar jagar groddjur, ödlor och små däggdjur. Honor lägger ägg. Det giftiga bettet kan även döda en människa.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Pseudonaja affinis
 Pseudonaja elliotti
 Pseudonaja guttata
 Pseudonaja inframacula
 Pseudonaja ingrami
 Pseudonaja modesta
 Pseudonaja nuchalis
 Pseudonaja textilis

The Reptile Database listar ytterligare en art:

 Pseudonaja mengdeni

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
Pseudonaja
Pseudonaja affinis

Pseudonaja affinis är en ormart som beskrevs av Günther 1872. Pseudonaja affinis ingår i släktet Pseudonaja och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Denna orm förekommer i sydvästra Australien i delstaterna Western Australia och South Australia. Habitatet utgörs av sanddyner nära kusten, av hedområden och av buskskogar. Arten besöker även jordbruks- och betesmarker. Individerna är dagaktiva och de vistas främst på marken. Pseudonaja affinis har ödlor, groddjur, gnagare och ormar som föda. Hos arten dokumenterades kannibalism. Honor lägger 10 till 30 ägg per tillfälle och de lägger ibland två gånger ägg under samma fortplantningstid. På öar där även Notechis scutatus förekommer är Pseudonaja affinis påfallande liten.

På några mindre öar är arten sällsynt. Den hotas där bland annat av bränder. På fastlandet är populationen stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. a. affinis
 P. a. exilis
 P. a. tanneri

Källor

Externa länkar 

Havsormar
affinis
Kräldjur i australiska regionen
Pseudonaja guttata

Pseudonaja guttata är en ormart som beskrevs av Parker 1926. Pseudonaja guttata ingår i släktet Pseudonaja och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i Australien i Queensland, i östra Northern Territory och i nordöstra South Australia. Arten lever i torra gräsmarker. Individerna gömmer sig ofta i jordhålor. Födan utgörs av groddjur, andra kräldjur och små däggdjur. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen antas vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
guttata
Kräldjur i australiska regionen
Pseudonaja inframacula

Pseudonaja inframacula är en ormart som beskrevs av Waite 1925. Pseudonaja inframacula ingår i släktet Pseudonaja och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i Australien i södra South Australia och i angränsande områden av Western Australia. Habitatet varierar mellan hedområden, buskskogar, öppna skogar och jordbruksmark. Individerna är dagaktiva. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen antas vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
inframacula
Kräldjur i australiska regionen
Pseudonaja ingrami

Pseudonaja ingrami är en ormart som beskrevs av Boulenger 1908. Pseudonaja ingrami ingår i släktet Pseudonaja och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i Australien i västra Queensland och östra Northern Territory. En liten avskild population lever i nordöstra Western Australia. Habitatet utgörs av gräsmarker som tidvis översvämmas. Individerna gömmer sig ofta i jordhålor. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända. Kanske dör några exemplar när de äter den giftiga och introducerade agapaddan. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
ingrami
Kräldjur i australiska regionen
Pseudonaja modesta

Pseudonaja modesta är en ormart som beskrevs av Günther 1872. Pseudonaja modesta ingår i släktet Pseudonaja och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i nästan hela Australien. Den saknas i östra Queensland, i östra New South Wales och i Victoria. Habitatet varierar mellan gräsmarker, buskskogar och jordbruksmark. Individerna gömmer sig ofta i underjordiska bon som skapades av däggdjur. Födan utgörs främst av ödlor. Honor lägger 6 till 11 ägg per tillfälle.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
modesta
Kräldjur i australiska regionen
Pseudonaja elliotti

Pseudonaja elliotti är en ormart som beskrevs av HOSER 2003. Pseudonaja elliotti ingår i släktet Pseudonaja och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Pseudonaja elliotti beskrevs efter exemplar från västra New South Wales i Australien. Pseudonaja elliotti godkänns inte som art av The Reptile Database. Populationen infogas istället som synonym i brunorm (Pseudonaja textilis).

Källor 

Havsormar
elliotti
Hoplocephalus

Hoplocephalus är ett släkte av ormar. Hoplocephalus ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna är med en längd upp till 90 cm små till medelstora ormar. De förekommer i östra Australien. Dessa ormar lever i skogar och i andra habitat. Hoplocephalus bungaroides föredrar klippiga områden. Arterna har groddjur, ödlor, fåglar och små däggdjur som byten. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Det giftiga bettet kan göra kraftig ond men det är allmänt inte livshotande.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Hoplocephalus bitorquatus
 Hoplocephalus bungaroides
 Hoplocephalus stephensii

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
Hoplocephalus
Hoplocephalus bitorquatus

Hoplocephalus bitorquatus är en ormart som beskrevs av Jan 1859. Hoplocephalus bitorquatus ingår i släktet Hoplocephalus och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaterna New South Wales och Queensland i Australien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Havsormar
bitorquatus
Kräldjur i australiska regionen
Hoplocephalus bungaroides

Hoplocephalus bungaroides är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Hoplocephalus bungaroides ingår i släktet Hoplocephalus och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaten New South Wales i Australien. Den vistas i områden med sandsten kring Sydney.
 
Hoplocephalus bungaroides vilar vanligen under vintern gömd i bergssprickor eller under stenar. Under sommaren besöker den skogar och ormen vilar där i trädens håligheter. Födan utgörs främst av ödlor och ibland av andra smådjur. Parningen sker under den kalla årstiden och honor lägger inga ägg utan föder under sommaren 8 till 20 levande ungar per kull. I fångenskap blev några individer 25 år gamla.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
bungaroides
Kräldjur i australiska regionen
Hoplocephalus stephensii

Hoplocephalus stephensii är en ormart som beskrevs av Krefft 1869. Hoplocephalus stephensii ingår i släktet Hoplocephalus och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i sydöstra Queensland och nordöstra New South Wales i Australien. Habitatet utgörs av torra och fuktiga skogar som förekommer fläckvis i regionen. Individerna klättrar på träd. Födan utgörs av grodor, ödlor och mindre däggdjur som gnagare och fladdermöss. Honor lägger inga ägg utan föder under senare december 2 till 9 ungar. Könsmognaden infaller för hanar efter tre år och för honor efter fyra år. Parningen sker under september och oktober.

Beståndet hotas av skogarnas omvandling till jordbruksmark samt av intensivt skogsbruk. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Källor 

Havsormar
stephensii
Kräldjur i australiska regionen
Thalassophis anomalus

Thalassophis anomalus är en ormart som beskrevs av Schmidt 1852. Thalassophis anomalus är ensam i släktet Thalassophis som ingår i familjen giftsnokar och i underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd mellan 75 och 150 cm en medelstor havsorm. Den jagar främst fiskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Thalassophis anomalus förekommer nära kusten i Sydostasien från Thailand till Java. Den vistas ofta i mangrove och andra förgrenade vikar. Arten besöker även korallrev.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
anomalus
Kräldjur i orientaliska regionen
Disteira

Disteira var ett släkte av ormar. Disteira ingick enligt Catalogue of Life i familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Disteira kingii
 Disteira major
 Disteira nigrocincta
 Disteira walli

Enligt The Reptile Database flyttades alla arter till släktet Hydrophis.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
Disteira
Hydrophis kingii

Hydrophis kingii är en ormart som beskrevs av Boulenger 1896. Hydrophis kingii ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i havet längs norra Australiens och södra Nya Guineas kustlinje. Den hittas även vid några mindre öar i regionen. Hydrophis kingii håller sig nära kusten till ett djup av 22 meter. Havets botten i regionen bildas främst av sand eller slam. Ibland besöks rev. Denna orm jagar fiskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Flera exemplar dör när de hamnar i fiskenät som bifångst. Problemet är störst vid delstaten Queensland i Australien. Antagligen har Hydrophis kingii en större population i andra områden. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
kingii
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis major

Hydrophis major är en ormart som beskrevs av Shaw 1802. Hydrophis major ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i havet kring norra Australien, södra Nya Guinea, kring flera mindre öar i regionen och fram till Nya Kaledonien. Den dyker vanligen till ett djup av 22 meter. Havets grund i regionen består främst av slam eller sand. Hydrophis major jagar fiskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Flera individer hamnar som bifångst i fiskenät. Populationens storlek är inte känd men den anses vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
major
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis walli

Hydrophis walli är en ormart som beskrevs av Kharin 1989. Hydrophis walli ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är känd från en enda individ som hittades i norra Indiska oceanen nära Malackahalvön eller lite längre söderut.

Hydrophis walli godkänns inte av The Reptile Database. Den listas där som synonym till Hydrophis nigrocinctus.

IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Källor 

Havsormar
walli
Kräldjur i orientaliska regionen

fr:Disteira walli
Hydrophis nigrocinctus

Hydrophis nigrocinctus är en ormart som beskrevs av Daudin 1803. Hydrophis nigrocinctus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i havet framför kusterna i Bengaliska viken. Den registrerades i havsområden som tillhör Indien, Bangladesh och Myanmar. Hydrophis nigrocinctus är mycket sällsynt. Det senaste fyndet är från 1943. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
nigrocinctus
Kräldjur i orientaliska regionen
Denisonia

Denisonia är ett släkte av ormar. Denisonia ingår i familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arterna är upp till 60 cm långa och har en tjock bål. De förekommer i öppna skogar i östra Australien. Dessa ormar jagar främst groddjur. Honor av Denisonia maculata lägger inga ägg utan föder levande ungar. För den andra arten är fortplantningssättet okänt. Det giftiga bettet kan orsaka allvarliga skador hos människor men det leder antagligen inte till döden.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Denisonia devisi
 Denisonia maculata

Källor

Externa länkar 

Havsormar
Denisonia
Denisonia devisi

Denisonia devisi är en ormart som beskrevs av Waite och Longman 1920. Denisonia devisi ingår i släktet Denisonia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i östra Australien i delstaterna Victoria, Queensland och New South Wales. I Victoria hittas arten endast vid en 40 km lång sträcka som följer vattendrag. Denisonia devisi lever i galleriskogar eller i andra landskap intill vattendrag som gräsmarker, savanner eller skogar med hårdbladsväxter. Denna orm äter främst grodor. Honor lägger inga ägg utan föder 3 till 9 ungar per tillfälle.

I begränsade områden kan landskapets omvandling till jordbruksmark vara ett hot mot beståndet. Hela populationen antas vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
devisi
Kräldjur i australiska regionen
Rhinoplocephalus

Rhinoplocephalus är ett släkte av ormar. Rhinoplocephalus ingår i familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Rhinoplocephalus bicolor
 Rhinoplocephalus boschmai
 Rhinoplocephalus incredibilis
 Rhinoplocephalus nigrescens
 Rhinoplocephalus nigrostriatus
 Rhinoplocephalus pallidiceps

Enligt The Reptile Database blir bara Rhinoplocephalus bicolor kvar i släktet och alla andra flyttas till släktet Cryptophis.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
Rhinoplocephalus
Rhinoplocephalus bicolor

Rhinoplocephalus bicolor är en ormart som beskrevs av Müller 1885. Rhinoplocephalus bicolor ingår i släktet Rhinoplocephalus och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i södra och sydvästra delen av delstaten Western Australia i Australien. Habitatet varierar mellan sanddyner, hed, buskskogar och öppna skogar. Individerna gömmer sig ofta i myrstackar. Födan utgörs av ödlor och groddjur. Honor lägger oftast tre ägg per tillfälle men fem ägg kan förekomma. Arten har liksom andra giftsnokar ett giftigt bett.

Beståndet hotas regionalt av landskapsförändringar. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
bicolor
Kräldjur i australiska regionen
Cryptophis boschmai

Cryptophis boschmai är en ormart som beskrevs av Brongersma och Knaap van Meeuwen 1961. Cryptophis boschmai ingår i släktet Cryptophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i nordöstra Australien från Kap Yorkhalvön över östra Queensland till nordöstra New South Wales. Några exemplar registrerades vid södra Nya Guinea. Habitatet varierar mellan hed, gräsmarker, buskskogar och torra skogar. Individerna gömmer sig ofta under barkbitar eller i lövskiktet. Födan utgörs av små ödlor. Honor lägger inga ägg utan föder cirka åtta levande ungar per tillfälle. Arten har liksom andra giftsnokar ett giftigt bett.

I Australien är inga hot för beståndet kända. För Nya Guinea saknas informationer. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
boschmai
Kräldjur i australiska regionen
Cryptophis incredibilis

Cryptophis incredibilis är en ormart som beskrevs av Wells och Wellington 1985. Cryptophis incredibilis ingår i släktet Cryptophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer endemisk på Prince of Wales Island norr om Kap Yorkhalvön i Australien. Den lever i skogar med träd av eukalyptussläktet samt av släktet Melaleuca och i andra skogar och buskskogar. Äggen kläcks inuti honans kropp.

Ifall grisar flyttas till ön kommer de vara ett hot mot beståndet. Människor besöker ön sällan. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
incredibilis
Kräldjur i australiska regionen
Cryptophis nigrescens

Cryptophis nigrescens är en ormart som beskrevs av Günther 1862. Cryptophis nigrescens ingår i släktet Cryptophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i östra Australien i delstaterna New South Wales, Queensland och Victoria. Habitatet varierar mellan regnskogar och ganska torra hedmarker. Individerna gömmer sig ofta i bergssprickor, i lövskiktet eller under föremål. Ibland hittas flera exemplar tillsammans. Arten har små ödlor som föda. Äggen kläcks inuti honans kropp.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Havsormar
nigrescens
Kräldjur i australiska regionen
Cryptophis nigrostriatus

Cryptophis nigrostriatus är en ormart som beskrevs av Krefft 1864. Cryptophis nigrostriatus ingår i släktet Cryptophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer på Kap Yorkhalvön och i andra delar av nordöstra Queensland samt på södra Nya Guinea. Den lever i låglandet i skogar med hårdbladsväxter och den besöker samhällen. Individerna gömmer sig ofta under föremål eller i lövskiktet. Födan utgörs främst av skinkar. Honor lägger inga ägg utan föder ungefär 6 levande ungar per tillfälle.

För beståndet är inga hot kända. Populationen i Australien anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
nigrostriatus
Kräldjur i australiska regionen