kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peromyscus aztecus

Peromyscus aztecus är en däggdjursart som först beskrevs av Henri Saussure 1860.  Peromyscus aztecus ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 10,9 till 12,6 cm lång (huvud och bål), har en 10,8 till 14 cm lång svans och väger 33 till 57 g. Bakfötterna är 2,3 till 2,6 cm långa och öronen är 1,8 till 2,1 cm stora. Pälsen på ovansidan har en rödbrun färg. Den blir mer orange mot kroppssidorna och buken är vit. På svansen förekommer korta hår och den är mörkare på ovansidan. Peromyscus aztecus har smala mörka ögonringar. Vuxna exemplar är tydligare orange än andra hjortråttor från samma region.

Denna hjortråtta förekommer från mellersta Mexiko (Veracruz och Guerrero) till Honduras. Den vistas i regioner som ligger 500 till 3200 meter över havet. Arten hittas främst vid kanterna eller i undervegetationen av tempererade skogar. Den besöker även odlade områden.

Födan utgörs främst av insekter som kompletteras med frön och gröna växtdelar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
aztecus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus bullatus

Peromyscus bullatus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1904. Peromyscus bullatus ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Med en kroppslängd av 8,8 till 10,4 cm, en svanslängd av 8,7 till 11,9 cm och en vikt av 20 till 36 g är arten medelstor inom släktet hjortråttor. Den har 1,9 till 2,5 cm långa bakfötter och påfallande stora öron som är 2,3 till 2,7 cm långa. Avvikande detaljer som skiljer Peromyscus bullatus från Peromyscus difficilis och piñonhjortråttan är en annan konstruktion benväggen bildar en del av hörselgången. Pälsen på ovansidan har en intensiv ockra färg som är lite blekare på ryggens topp. På undersidan är pälsen krämfärgad till vit. Fötterna är främst vita men de blir fram till vristen mörkare. Svansen är uppdelad i en brunaktig ovansida och en ljus undersida.

Denna hjortråtta är endemisk för två ställen i delstaten Veracruz i Mexiko. Det är högplatå som ligger 2000 till 2500 meter över havet. Områdena är täckta av gräs och buskar samt av några träd. Honor som troligen var dräktiga observerades under våren och hösten. Denna gnagare antas vara nattaktiv.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
bullatus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus caniceps

Peromyscus caniceps är en däggdjursart som beskrevs av William Henry Burt 1932. Peromyscus caniceps ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar blir med svans 18 till 22 cm lång, svanslängden är 10 till 12,5 cm och vikten varierar mellan 13 oh 25 g. Denna hjortråtta har 2,0 till 2,2 cm långa bakfötter och 1,6 till 2,0 cm långa öron. Pälsens färg är en blandning av ockra och gul medan huvudet är mer gråaktigt. På undersidan förekommer vitaktig päls med inslag av gult. En mörk strimma längs ryggens topp kan finnas men den är oftast otydlig. Peromyscus caniceps har bruna öron och svansens undersida är lite ljusare än ovansidan. Hos ungar är hela pälsen gråaktig.

Arten är bara känd från Isla Monserrate som ligger öster om halvön Baja California (Mexiko). Landskapet på ön är en halvöken med glest fördelade buskar.

En hona med aktiva spenar registrerades i oktober. Som föda antas växtdelar som blad, blommor, frukter och frön samt insekter. Kanske faller några exemplar offer för ormar som lever på ön.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
caniceps
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus dickeyi

Peromyscus dickeyi är en däggdjursart som beskrevs av William Henry Burt 1932. Peromyscus dickeyi ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från Isla Tortuga som ligger öster om halvön Baja California (Mexiko). Landskapet på ön är en halvöken med glest fördelade buskar.

En individ var med svans 19 cm lång och svanslängden var 9 cm. Den hade 2,2 cm långa bakfötter och 2,0 cm långa öron. Andra exemplar vägde mellan 15 och 20 g. På ovansidan förekommer mörkbrun päls med rosa och kanelfärgade nyanser. Peromyscus dickeyi har en mörk längsgående strimma på ryggens topp. På undersidan är pälsen vit men en rosa fläck kan förekomma på bröstet. Direkt efter pälsbytet sträcker sig denna fläck hos flera individer över nästan hela undersidan. Denna hjortråtta har mörka öron och bakfötternas sulor är nakna. Ungdjurens första päls är grå. I varje käkhalva förekommer en framtand, ingen hörntand, ingen premolar och tre molarer, alltså 16 tänder i hela tanduppsättningen.

Fortplantningen dokumenterades under sommaren och under tidiga hösten. Kanske kan honor para sig under hela året. Antagligen faller några exemplar offer för skallerormen Crotalus atrox och för ormen Lampropeltis getula. Å andra sida kan dessa ormar vara orsaken att inga främmande djur som råttor eller tamkatter etablerade sig på ön.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
dickeyi
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus eva

Peromyscus eva är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1898. Peromyscus eva ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar blir med svans 18,5 till 22 cm lång, svanslängden är 10 till 13 cm och vikten varierar mellan 13 och 20 g. Denna hjortråtta har 2,0 till 2,1 cm långa bakfötter och 1,5 till 1,7 cm långa öron. Håren som bildar ovansidans päls har gulaktiga, rödaktiga och bruna avsnitt men mörkbrun och svart saknas. Populationer i södra delar av utbredningsområdet har en rosa till sandfärgad undersida och hos nordliga populationer är undersida ljus ockra. Ungarna föds nakna och blinda. Den första pälsen är främst gråaktig.

Arten förekommer på halvön Baja California (Mexiko) och på mindre öar i samma region. Den vistas där i klippiga områden med flera buskar och suckulenter. Peromyscus eva är även vanlig på jordbruksmark. Fortplantningen sker antagligen under våren och sommaren. Per kull föds upp till tre ungar.

Denna hjortråtta gräver underjordiska bon som kan ligga i jordrester mellan klippor. Individerna är nattaktiva. De har nästan uteslutande växtdelar som föda, till exempel frön och frukter. Exemplar i norra delen av utbredningsområdet är större än individer i sydliga delar. Peromyscus eva hittas i låglandet och i bergstrakter upp till 1650 meter över havet.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
eva
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus furvus

Peromyscus furvus är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1897. Peromyscus furvus ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet är latin och betyder mörk eller svartaktig.

Arten är en av de större hjortråttorna. Den når en absolutlängd av 23 till 30 cm, inklusive en 11 till 16 cm lång svans. Peromyscus furvus väger 40 till 60 g. Pälsen har på ryggen en mörkbrun till svartaktig färg. Den blir mera rödaktig och ljusare på sidorna. På undersidan är pälsen ljusgrå till vitaktig. Helt svarta individer (melanism) har observerats. Svansen är antingen svart eller mörk på ovansidan och ljusare på undersidan. Det finns även exemplar med en vit svansspets. Jämförd med andra hjortråttor som förekommer i centrala Mexiko är arten betydlig större. Arten har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, inga premolarer och tre molarer, alltså 16 tänder. Det förekommer inga rännor i de övre framtänderna.

Denna hjortråtta förekommer i centrala Mexiko öster om Mexico City. Arten vistas i regioner som ligger 650 till 2900 meter över havet. Habitatet utgörs av barrskogar och molnskogar.

Individerna är aktiva på natten och äter främst bär och frukter. Honor kan troligen para sig hela året.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
furvus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus grandis

Peromyscus grandis är en däggdjursart som beskrevs av Candice M. Goodwin 1932. Peromyscus grandis ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 12,1 till 15,1 cm lång (huvud och bål), har en 12,7 till 17,7 cm lång svans och väger 48 till 82 g. Bakfötterna är 2,8 till 3,5 cm långa och öronen är 2,4 till 2,6 cm stora. Den tjocka pälsen på ovansidan har en svartbrun färg och den blir mer ockra på kroppens sidor. Undersidan är täckt av ljusbrun päls. Många exemplar har en orangebrun strimma på undersidan. På svansen förekommer bara några glest fördelade hår och den kan vara ljusare på undersidan. Den främre delen av foten med tårna är vit och den bakre delen är mörk.

Arten förekommer i centrala Guatemala. Den vistas i bergstrakter mellan 1200 och 2700 meter över havet. Peromyscus grandis vistas i molnskogar och föredrar där vattendragens kanter eller sänkor med ormbunkar och mossa. Arten besöker även angränsande landskap som uppkom efter skogsavverkningar. En upphittad hona var dräktig med två ungar.

Peromyscus grandis går främst på marken. Den äter gröna växtdelar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
grandis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus guardia

Peromyscus guardia är en däggdjursart som beskrevs av Townsend 1912. Peromyscus guardia ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir utan svans 96 till 100 mm lång, svanslängden är 93 till 123 mm, bakfötterna är 23 till 25 mm långa och öronen är 20 till 23 mm stora. Viktuppgifter saknas. Pälsen har på ovansidan en gråbrun färg och undersidan bär vitaktig päls. På svansen finns endast glest fördelade hår. Svansens undersida är lite ljusare än ovansidan. Typisk är stora öron som nästan saknar hår.

Denna gnagare hittades på Isla Ángel de la Guarda (Mexiko) samt på mindre öar som likaså ligger i Californiaviken. Landskapet på öarna kännetecknas främst av öken med några buskar. Peromyscus guardia var under 1960-talet vanligt förekommande men fram till 1990-talet var den nästan utrotad. Fortplantningen sker under våren.

Beståndet hotas av introducerade katter och andra gnagare som utgör konkurrenter. Antagligen införs ännu fler främmande djur när turismen ökar. Det senaste fyndet är från 1993 där två individer registrerades. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
guardia
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus guatemalensis

Peromyscus guatemalensis är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus guatemalensis ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 12,4 till 13,9 cm lång (huvud och bål), har en 12,5 till 15,4 cm lång svans och väger 40 till 68 g. Bakfötterna är 2,9 till 3,2 cm långa och öronen är 2,2 till 2,5 cm stora. På ovansidans topp förekommer svartbrun päls och kroppens sidor är gråbruna till ockra. Undersidan är täckt av ljusbrun till vit päls. Huvudet kännetecknas av en tydlig svart ring kring ögonen. Peromyscus guatemalensis kan ha en helt mörk svans eller en svans där undersidan är tydlig ljusare. Fötterna ovansida är mörk och tårna är vitaktiga.

Denna gnagare förekommer i nordvästra Guatemala och i angränsande regioner av Mexiko. Den lever i bergstrakter mellan 1300 och 3000 meter över havet. Peromyscus guatemalensis vistas i fuktiga bergsskogar och den går främst på marken. Sällan klättrar den på omkullkastade träd eller i den låga växtligheten.

Exemplar i fångenskap trummar ofta med framtassarna på marken.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
guatemalensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus gymnotis

Peromyscus gymnotis är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1894. Peromyscus gymnotis ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Peromyscus gymnotis blir 11,2 till 13,3 cm lång (huvud och bål), har en 9 till 11 cm lång svans och väger 31 till 50 g. Bakfötterna är 2,4 till 2,7 cm långa och öronen är 1,7 till 2,0 cm stora. Pälsen på ovansidan har en mörkbrun till svartaktig färg och undersidan är täckt av krämfärgad till vit päls. Vid bröstet förekommer ofta inslag av brun på undersidan. På öronen och på fotsulorna är håren glest fördelade.

Denna gnagare förekommer i en bredare landremsa i Centralamerika vid Stilla havet. Utbredningsområdet sträcker sig från södra Mexiko till södra Nicaragua. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1675 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna och lövfällande skogar samt av odlingsmark.

Individerna går på marken eller klättrar i den låga växtligheten. Per kull föds 2 till 4 ungar. Dräktiga honor samt ungar registrerades mellan mars och augusti.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
gymnotis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus hooperi

Peromyscus hooperi är en däggdjursart som beskrevs av Lee och David J. Schmidly 1977. Peromyscus hooperi ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 80 till 86 mm, en svanslängd av 92 till 132 mm och en vikt av 20 till 24 g. Bakfötterna är 19 till 23 mm långa och öronen är 17 till 22 mm stora. Den gråa pälsen på ovansidan har bruna nyanser. Pälsen blir fram till kroppssidorna gulbrun och undersidans päls är krämfärgad. Arten har vita fötter. Svansen är uppdelad i en gråbrun ovansida och en vitaktig undersida. Av honans 6 spenar ligger 2 på buken och 4 vid ljumsken.

Denna gnagare förekommer i en bergskedja i norra Mexiko. Den lever i regioner som ligger 1000 till 2100 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsängar som ligger mellan öknen i dalgångarna och buskskogarna (chaparral) på bergstopparna. Förutom gräs (bland annat av släktet Bouteloua) kännetecknas växtligheten av arter från släktena Dasylirion, Nolina, palmliljesläktet (Yucca) och agavesläktet (Agave).

Individerna är aktiva på natten och de äter främst frön, nötter, insekter och andra ryggradslösa djur. Honan är i genomsnitt 33,5 dagar dräktig och sedan föds mellan mars och maj en kull med cirka 3 ungar. Nyfödda honor i fångenskap var efter ungefär 69 dagar för första gången brunstig.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
hooperi
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus interparietalis

Peromyscus interparietalis är en däggdjursart som beskrevs av William Henry Burt 1932. Peromyscus interparietalis ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Peromyscus interparietalis blir 86 till 98 mm lång (huvud och bål), har en 87 till 117 mm lång svans och väger 20 till 22 g. Bakfötterna är i genomsnitt 22 mm långa och öronen är cirka 18 mm stora. Ovansidans päls ser spräcklig ut på grund av gulbruna hår med svarta spetsar. Undersidan är täckt av vit till gulvit päls. Svansen har en rödbrun ovansida och en vit undersida. Jämförd med Peromyscus guardia har arten kortare bakfötter och en kortare svans i förhållande till andra kroppsdelar.

Denna gnagare förekommer på tre mindre mexikanska öar i norra delen av Californiaviken (San Lorenzo Norte, San Lorenzo Sur och Salsipuedes). Landskapet på öarna är öken med några glest fördelade buskar. Peromyscus interparietalis jagas av introducerade tamkatter. Dessutom fick den nya konkurrenter om födan i form av införda gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad.

Liksom andra hjortråttor bygger arten bon av kvistar, blad och andra föremål. Den kan även vila i självgrävda tunnelsystem mellan klippor. Peromyscus interparietalis äter frön, unga växtskott, blommor, frukter och insekter. Fortplantningen sker främst under våren men några ungar föds under sommaren. En kull har vanligen fyra ungar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
interparietalis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus levipes

Peromyscus levipes är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus levipes ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 9,3 till 10,8 cm lång (huvud och bål), har en 9,1 till 11,4 cm lång svans och väger 18 till 28 g. Bakfötterna är 2,1 till 2,4 cm långa och öronen är 1,8 till 2,3 cm stora. Pälsen på ovansidan bildas av rosabruna och svarta hår. De svarta håren saknas på kroppens sidor och undersidan är täckt av vit päls. I bergstrakter är ovansidan nästan svartbrun. Huvudet kännetecknas av stora öron med några hår samt av en smal mörk ring kring ögonen. Svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en ljus undersida. Det förekommer en liten tofs vid svansens spets.

Denna gnagare förekommer i centrala Mexiko. Den vistas i bergstrakter mellan 690 och 3100 meter över havet. Habitatet utgörs av barrskogar, blandskogar, galleriskogar och andra trädgrupper.

Individerna är aktiva på natten och de äter främst frön, spannmål, frukter och ryggradslösa djur. Under våren har de ibland ett mindre ryggradsdjur som byte. Peromyscus levipes bygger bon av växtdelar och av varierande bråte som placeras i jordhålor mellan växternas rötter, i bergssprickor eller i trädens håligheter. Fortplantningen sker allmänt mellan maj och november. Honan föder 1 till 6 ungar per kull, oftast 4.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
levipes
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus madrensis

Peromyscus madrensis är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus madrensis ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på ögruppen Islas Marias väster om Mexiko. På en av öarna (María Magdalena) är Peromyscus madrensis troligen utdöd. Habitatet utgörs av lövfällande skogar samt av andra landskap som finns på öarna. Individerna gömmer sig ofta under grenar som ligger på marken, i håligheter bland rötter eller under klippor. Enligt olika iakttagelser sker fortplantningen under våren.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
madrensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus mayensis

Peromyscus mayensis är en däggdjursart som beskrevs av Carleton och Huckaby 1975. Peromyscus mayensis ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 10,7 till 12,5 cm långa huvud och bål) och har en 10,2 till 12,0 cm lång svans. Bakfötterna är 2,5 till 2,7 cm långa och öronen är 1,9 till 2,3 cm stora. Viktuppgifter saknas. Pälsen på ovansidan är brun med lite inslag av rött och grått. Gränsen mot den ljusgråa undersidan är inte tydlig. Håren på undersidan har vita spetsar vad som liknar frost i utseende. Peromyscus mayensis har mörkbruna till svarta öron. Även svansen är svartbrun på ovansidan och lite ljusare på undersidan.

Denna gnagare är bara känd från en mindre bergstrakt i västra Guatemala. Den lever i regioner som ligger 2900 till 3000 meter över havet. I utbredningsområdet förekommer ursprunglig skog med ekar och med några glest fördelade barrträd. Skogen kännetecknas av många epifyter, flera träd som ligger på marken och av ett tjockt lövskikt.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
mayensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus megalops

Peromyscus megalops är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus megalops ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter i södra Mexiko. Den lever i regioner som ligger 1500 till 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar med lövträd och/eller barrträd, ofta nära vattendrag. Arten kan i viss mån anpassa sig till människans landskapsförändringar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
megalops
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus mekisturus

Peromyscus mekisturus är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus mekisturus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare är bara känd från södra delen av delstaten Puebla i Mexiko. En individ hittades vid 1700 meter över havet. Arten lever i torra buskskogar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
mekisturus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus melanocarpus

Peromyscus melanocarpus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1904. Peromyscus melanocarpus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 100 till 130 mm och en svanslängd av 100 till 133 mm. Den har 28 till 30 mm långa bakfötter. Den långa och mjuka pälsen är på ovansidan mörkbrun och på undersidan svartaktig med några ljusa ställen. Svansens hår är korta och likaså svartaktiga. Under svansens hår finns fjäll. Honor har fyra spenar som ligger vid ljumsken.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter i delstaten Oaxaca i södra Mexiko. Den vistas i regioner som ligger 1500 till 2500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och städsegröna molnskogar. Vanligen finns en tät växtlighet av örter och bambu mellan träden.

Honor kan bli brunstiga hela året men de flesta ungar föds mellan mars och juni. Dräktigheten varar cirka en månad och sedan föds 1 till 3 ungar. Ungarna föds blinda och döva. Deras utveckling är ganska långsam. Öronens öppning öppnas efter cirka 2,5 veckor och ögonen efter cirka 3 veckor. Kort efteråt slutar honan med digivning. Könsmognaden infaller för honor efter 70 till 98 dagar och för hannar efter 86 till 154 dagar. Hos exemplar som hölls i fångenskap var hannar tidvis delaktig i ungarnas uppfostring.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
melanocarpus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus melanophrys

Peromyscus melanophrys är en däggdjursart som först beskrevs av Elliott Coues 1874.  Peromyscus melanophrys ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 10,6 till 12,3 cm, en svanslängd av 13,0 till 15,5 cm och en genomsnittlig vikt av 38 g. Bakfötterna är 2,5 till 2,9 cm långa och öronen är 2,2 till 2,5 cm stora. Den korta och släta pälsen har på ovansidan en gråaktig färg och den blir mer ockra på sidorna. På undersidan förekommer vit päls. Håren på de stora ljusbruna öronen är nästan osynliga. Svansen är uppdelad i en ljusbrun ovansida samt en vit undersida. Den bär päls och den har vid slutet en tofs.

Denna gnagare förekommer i kulliga områden och i bergstrakter i centrala och södra Mexiko. Den vistas i regioner som ligger 100 till 2600 meter över havet. Peromyscus melanophrys lever främst i klippiga halvöknar med glest fördelade träd eller buskar.

Individerna går på marken och klättrar ibland i växtligheten. De bygger bon av gräs som göms mellan taggiga grenar av träd som tillhör palmliljesläktet (Yucca). Fortplantningen sker mellan juni och januari. Honan föder cirka tre ungar per kull. Denna gnagare är ganska högljudd. Födan utgörs främst av frukter från palmliljor och från fikonkaktus (Opuntia ficus-indica).

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
melanophrys
Däggdjur i neotropiska regionen