kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grammomys minnae

Grammomys minnae är en däggdjursart som beskrevs av Rainer Hutterer och Fritz Dieterlen 1984. Grammomys minnae ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter och på högplatå i sydvästra Etiopien. Utbredningsområdet ligger ungefär 1800 meter över havet. Individer hittades vid skogskanter. Troligen lever arten i skogar.

Ett exemplar hade en kroppslängd (huvud och bål) av 11 cm, en svanslängd av 17,3 cm och en vikt av 36 g. Bakfötterna var 2,3 cm långa och öronen var 1,8 cm stora. Hos en annan individ var svansen lite kortare. På ovansidan förekommer gråbrun päls och ett mörkare område kring ögonen liknar en ansiktsmask. Det finns en tydlig gräns mot den krämfärgade till vita undersidan. På den långa svansen förekommer bara korta fina hår förutom vid spetsen där håren är längre.

Individerna bygger sina bon av växtdelar i trädens kronor cirka 10 meter över marken.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
minnae
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys kuru

Grammomys kuru är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas & Wroughton 1907.  Grammomys kuru ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

I nyare taxonomiska avhandlingar valdes det nyare namnet G. kuru istället för G. rutilans för att undvika en sammanblandning med den sydamerikanska gnagaren Oxymycterus rufus (synonym Oxymycterus rutilans). Zoologerna är oense om taxonet Grammomys poensis ska listas som synonym (som här) eller som självständig art.

Denna gnagare förekommer i västra och centrala Afrika från östra Liberia till Uganda och Rwanda. Habitatet utgörs av fuktiga och halvtorra skogar i låglandet och i bergstrakter.

Artens kroppslängd (huvud och bål) är 105 till 120 mm, svanslängden är 160 till 204 mm och vikten varierar mellan 41 och 61 g. Grammomys kuru har 21 till 30 mm långa bakfötter och 14 till 16 mm långa öron. Pälsen har på ovansidan en gråbrun färg och på ryggens centrum är pälsen främst rödbrun, med några längre svarta hår inblandade. Det finns en tydlig gräns mot den krämvita till ljus orange undersidan. Denna gräns har en kanelbrun till orange färg. Även på huvudet förekommer gråbrun päls som är på nosen lite rödaktig. Dessutom kännetecknas nosen av svarta morrhår. En vit fläck vid örat saknas. Vid framtassarna är tummen bara en liten puckel. Den långa svansen är täckt av fjäll och av några mörka hår. Svansens spets kan i viss mån användas som gripverktyg. Dessutom är lilltån något motsättlig och används för att gripa kvistar. Honor har 4 spenar.

Individerna är aktiva på natten och klättrar främst i växtligheten. De bygger sina bon i form av en boll av lianer, gräs och liknande växtdelar. När Grammomys kuru känner sig hotad i boet flyr den mot marken och gömmer sig i en jordhåla. Detta beteende förekommer sällan hos trädlevande gnagare. Djuret äter främst frukter som kompletteras med några blad, andra gröna växtdelar, blommor och insekter. I magsäcken hittades däremot inga frön. Varje vuxen individ har sitt eget näste och hannar är troligen aggressiva mot artfränder av samma kön.

Fortplantningen sker främst i samband med regntiderna. Efter cirka 24 dagar dräktighet föder honan upp till tre ungar per kull. De är i början blinda och döva. Ungen suger sig fast vid en spene och följer även med när honan letar efter föda. Efter ungefär 13 veckor är ungarna full utvecklade.

Gnagaren jagas av manguster som långnosad mangust och av andra mindre rovlevande djur.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
kuru
Däggdjur i etiopiska regionen
Bunomys

Bunomys är ett släkte av däggdjur. Bunomys ingår i familjen råttdjur.

Beskrivning 

Dessa råttdjur förekommer på Sulawesi och på mindre öar i samma region. Habitatet utgörs av tropiska skogar och buskskogar i låglandet och i bergstrakter.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 10 till 20 cm, en svanslängd av 10 till 18 cm och en vikt mellan 60 och 150 gram. Pälsen är mjuk och ibland ullig. På ovansidan har den en brun till blågrå färg och buken är ljusare i samma färg till vitaktig. Släktet skiljer sig från råttor (Rattus) i detaljer av skallens konstruktion.

Arterna äter smådjur som daggmaskar och snäckor samt nedfallna frukter. Vissa arter som Bunomys chrysocomus äter även små ryggradsdjur, till exempel grodor.

Taxonomi 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Bunomys andrewsi
 Bunomys chrysocomus
 Bunomys coelestis
 Bunomys fratrorum
 Bunomys heinrichi
 Bunomys penitus
 Bunomys prolatus

Enligt Wilson & Reeder (2005) och IUCN är Bunomys heinrichi ingen självständig art utan bara en population av Bunomys andrewsi. Året 2014 tillkom med Bunomys torajae ytterligare en art.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Bunomys
Bunomys andrewsi

Bunomys andrewsi är en däggdjursart som först beskrevs av J. A. Allen 1911.  Bunomys andrewsi ingår i släktet Bunomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

En population som beskrevs 1935 som Bunomys heinrichi räknas numera till Bunomys andrewsi.

Denna gnagare förekommer på centrala och södra Sulawesi samt på mindre öar i samma region. Arten vistas i låglandet och i medelhöga bergstrakter upp till 1400 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar och buskskogar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
andrewsi
Däggdjur i orientaliska regionen
Bunomys chrysocomus

Bunomys chrysocomus är en däggdjursart som först beskrevs av Hoffmann 1887.  Bunomys chrysocomus ingår i släktet Bunomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer på Sulawesi. Arten vistas i kulliga områden och i medelhöga bergstrakter mellan 400 och 1500 meter över havet. Vissa individer når 2200 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar. Bunomys chrysocomus äter maskar, frukter och små ryggradsdjur som grodor och ödlor.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
chrysocomus
Däggdjur i orientaliska regionen
Bunomys coelestis

Bunomys coelestis är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1896.  Bunomys coelestis ingår i släktet Bunomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer i ett litet område på södra Sulawesi. Arten lever i en bergstrakt och vistas där mellan 1800 och 2200 meter över havet. Regionen är täckt av skog.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
coelestis
Däggdjur i orientaliska regionen
Bunomys fratrorum

Bunomys fratrorum är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1896.  Bunomys fratrorum ingår i släktet Bunomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer i östra delen av Sulawesis norra halvö. Arten vistas i bergstrakter som är cirka 1050 meter höga och vissa individer når 1800 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskog.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
fratrorum
Däggdjur i orientaliska regionen
Bunomys penitus

Bunomys penitus är en däggdjursart som först beskrevs av Miller och Hollister 1921.  Bunomys penitus ingår i släktet Bunomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer på centrala och östra Sulawesi. Arten vistas i bergstrakter som ligger högre än 1400 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
penitus
Däggdjur i orientaliska regionen
Bunomys prolatus

Bunomys prolatus är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1991. Bunomys prolatus ingår i släktet Bunomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer på östra Sulawesi. Arten vistas där i bergstrakter som ligger cirka 1800 meter över havet. Det kända utbredningsområdet är mindre än 5000 km² men kanske finns Bunomys prolatus i en större region. Habitatet utgörs av fuktiga bergsskogar.

Arten kännetecknas av en robust kropp och en lång nos. Kroppslängden (huvud och bål) är 15,6 till 17,9 cm och svanslängden varierar mellan 12,5 och 14,2 cm. Djuret har 3,3 till 3,5 cm långa bakfötter och 2,4 till 2,6 cm stora öron. Viktuppgifter saknas. Håren på ovansidan är grå nära roten och sedan följer flera svarta och ljusbruna band före den ljusbruna spetsen. Ovansidans päls ser så gråbrun ut. Det saknas en tydlig gräns mot undersidan som är orangebrun eller mörkbrun. Flera exemplar har inslag av silvergrå eller vit på undersidan vad som liknar frost i utseende. På händer och fötter är fjällen synliga med en fläckig brun färg. Öronen har allmänt samma färg som undersidan. Intill de långa klorna finns vid bakfoten långa hår. Två tredjedelar av svansen är mörkbruna och sedan följder ett ljusare område med fläckar. Svansens spets är över 2 mm vit.

Individerna är främst nattaktiva och de går på marken. Födans sammansättning är antagligen lika som hos andra släktmedlemmar, alltså daggmaskar, frukter och kanske groddjur.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
prolatus
Däggdjur i orientaliska regionen
Berylmys

Berylmys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur.

Ursprunget till det vetenskapliga namnet noterades inte av John Reeves Ellerman. Enligt en gissning syftade han på läkare Beryl Brodie som förekom ofta i nyheterna när släktets beskrevs.

Beskrivning 

Dessa gnagare påminner om vanliga råttor (Rattus) och listades ursprungligen som undersläkte till dessa. Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 13,5 till 30 cm och en svanslängd av 14 till 31 cm. De väger 177 till 650 gram. Pälsen är på ovansidan mörkgrå och det finns en tydlig gräns till den vita undersidan. Svansen kan vara enfärgad eller mörk på ovansidan och ljus på undersidan. Det förekommer även populationer där bara svansspetsen är vitaktig. Berylmys har långa smala bakfötter. I motsats till vanliga råttor har de oftast vita framtänder.

Arterna förekommer i östra och sydöstra Asien från östra Indien och södra Kina till Vietnam, Malackahalvön och Sumatra. Habitatet utgörs av tropiska skogar och ibland uppsöks marskland eller jordbruksmark.

Berylmys vistas på marken och vilar i underjordisk bon. I bergstrakter når de 2800 meter över havet. Födan utgörs av olika växtdelar som frön, frukter, blad och gräs samt av ryggradslösa djur som insekter och daggmaskar. Honor som hölls i fångenskap hade 2 till 5 ungar per kull. Deras livslängd var ungefär 1,5 år.

Berylmys berdmorei och Berylmys bowersi listas av IUCN som livskraftig (LC) och de andra två med kunskapsbrist (DD).

Systematik 

Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

 Berylmys berdmorei
 Berylmys bowersi
 Berylmys mackenziei
 Berylmys manipulus

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Berylmys
Berylmys berdmorei

Berylmys berdmorei är en däggdjursart som först beskrevs av Edward Blyth 1851. Berylmys berdmorei ingår i släktet Berylmys och familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar naturforskaren Thomas M. Berdmore.

Arten når vanligen en längd (huvud och bål) av 175 till 207 mm, en svanslängd av 134 till 170 mm och en vikt mellan 118 och 205 g. I Thailand kan vissa exemplar vara 255 mm långa (huvud och bål), med en upp till 192 mm lång svans och en maximal vikt av 235 g. Berylmys berdmorei har 36 till 46 mm långa bakfötter och 24 till 29 mm långa öron. Ovansidan är täckt av mörkgrå päls och på extremiteterna förekommer ljusgråa eller vita hår. Det finns en tydlig gräns mellan ovansidans päls och den vita pälsen på buken. På öronen förekommer tunna hår.

Detta råttdjur förekommer i Sydostasien från södra Kina och östra Myanmar över Laos, Thailand och Kambodja till södra Vietnam och norra Malackahalvön. Arten finns även på mindre öar i området. I bergstrakter når Berylmys berdmorei 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar, ofta träskskogar. Berylmys berdmorei uppsöker även jordbruksmark när den känner sig ostörd. Den är aktiv på natten och vilar på dagen i boet.

Boet är en några meter lång tunnel med två ingångar och ett större rum. Enligt ett fåtal dokumentationer lever en mindre familjegrupp i boet. De skapar ett större förråd.

Berylmys berdmorei är liksom andra släktmedlemmar ett skadedjur på odlade växter.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
berdmorei
Däggdjur i orientaliska regionen
Berylmys bowersi

Berylmys bowersi är en däggdjursart som först beskrevs av Anderson 1879. Berylmys bowersi ingår i släktet Berylmys och familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av 235 till 300 mm, med en 240 till 310 mm lång svans och med en vikt av 270 till 650 g en stor gnagare. Den har 52 till 61 mm långa bakfötter och 27 till 37 mm stora öron. Pälsen på ovansidan bildas av styva hår som har en mörkgrå till gråbrun färg och undersidan är täckt av vit päls. Beroende på utbredning kan svansen vara helt mörk eller ljusare på undersidan eller vitaktig efter hälften. På fötternas ovansida finns mörkbrun päls och andra delar av fötterna är vita. Honor har två par spenar.

Detta råttdjur förekommer i Sydostasien från södra Kina och Myanmar över Laos och Thailand till norra Malackahalvön. Dessutom finns isolerade populationer i södra Vietnam, på södra Malackahalvön och på nordöstra Sumatra. I bergstrakter når Berylmys bowersi 1800 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar, buskskogar och jordbruksmark.

Berylmys bowersi gräver komplexa tunnelsystem och är främst nattaktiv. Den äter gröna växtdelar och frukter som sällan kompletteras med insekter och andra ryggradslösa djur.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
bowersi
Däggdjur i orientaliska regionen
Berylmys mackenziei

Berylmys mackenziei är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1916. Berylmys mackenziei ingår i släktet Berylmys och familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 155 till 240 mm och en svanslängd av 150 till 250 mm. Den har 44 till 51 mm långa bakfötter och 25 till 35 mm stora öron. Den mjuka och tjocka pälsen på ovansidan har en mörkgrå färg. Det finns en tydlig gräns mot undersidans vita päls. Beroende på utbredning är svansen över hela längden brun eller den är vit på spetsen. Med undantag av den bruna ovansidan är fötterna vita.

Detta råttdjur förekommer med flera från varandra skilda populationer i Sydostasien. Arten finns i södra Kina, i nordöstra Indien (Assam), i Myanmar och i södra Vietnam. Den vistas vanligen i bergstrakter mellan 1200 och 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga städsegröna eller lövfällande skogar. Individerna är aktiva på natten.

Arten gräver vanligen i marken.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
mackenziei
Däggdjur i orientaliska regionen
Berylmys manipulus

Berylmys manipulus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1916. Berylmys manipulus ingår i släktet Berylmys och familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 135 till 185 mm och svansen är 140 till 185 mm lång. Djuret har 33 till 40 mm långa bakfötter och 23 till 25 mm stora öron. Ovansidan är täckt av styva hår som dok är lena. Det finns en tydlig gräns mellan den mörkgråa ovansidan och den vita undersidan. Svansen har i främre delen en mörkbrun färg och 2/3 eller den bakre hälften är vit. Dessutom är händernas och fötternas ovansida vit.

Detta råttdjur förekommer i norra Myanmar och angränsande delar av nordöstra Indien och södra Kina. Habitatet utgörs av fuktiga städsegröna skogar, buskskogar och ängar mellan trädansamlingar. Arten undviker urbaniserade områden.

Berylmys manipulus vistas i låglandet samt i låga bergstrakter upp till 1500 meter över havet och den är nattaktiv. Individerna klättrar inte i växtligheten och de gräver tunnelsystem. Födan utgörs av frön och blad samt av andra växtdelar och av insekter eller andra ryggradslösa djur.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
manipulus
Däggdjur i orientaliska regionen
Arvicanthis abyssinicus

Arvicanthis abyssinicus är en däggdjursart som först beskrevs av Rüppell 1842.  Arvicanthis abyssinicus ingår i släktet gräsråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna gräsråtta förekommer från centrala Etiopien norrut till centrala Eritrea. I bergstrakter och på högplatå når arten 1600 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker och jordbruksmark.

Arvicanthis abyssinicus är en medelstor gräsråtta med något styv päls. Arten har mörkbrun till svartaktig päls på ovansidan med några ljusbruna eller krämfärgade hår inblandade. Flera individer har en svart längsgående strimma på ryggens topp. Pälsen på undersidan är grå eller ockra. De runda rödbruna öronen är glest täckta med rödaktiga hår. På svansen förekommer fjäll som bildar synliga ringar. Den är mörk på ovansidan och ljus på undersidan.

Individerna är aktiva på dagen och de går främst på marken. De äter troligen olika växtdelar. I flera fall observerades mindre flockar. Fortplantningen sker under den torra perioden.

Källor

Externa länkar 

Gräsråttor
abyssinicus
Däggdjur i etiopiska regionen
Arvicanthis blicki

Arvicanthis blicki är en däggdjursart som beskrevs av Frick 1914. Arvicanthis blicki ingår i släktet gräsråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 149 till 173 mm, en svanslängd av 87 till 111 mm och en vikt av 104 till 152 g. Bakfötterna är 29 till 32 mm långa och öronen är 17 till 21 mm stora. Håren som bildar ovansidans päls är mörkgråa vid roten, ljus ockra eller silvervita i mitten samt mörk rödbruna till svarta vid spetsen. Pälsen ser därför spräcklig silverbrun ut. På ryggens topp finns en smal längsgående svart strimma. Undersidans hår är bruna vid roten och sedan krämfärgade eller vita. Huvudet kännetecknas av svarta morrhår och avrundade öron. Framför och bakom öronen förekommer en ljus fläck som inte är rödaktig. Arvicanthis blicki saknar tummen vid framtassarna och har ett litet femte finger. Vid bakfoten är stortån och lilltån små. Arten har inga rännor i framtassarna.

Utbredning 
Denna gräsråtta förekommer i ett mindre område på Etiopiens centrala högplatå som ligger 2000 till 4000 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker. Arten vistas även i urbaniserade områden.

Ekologi 
Denna gnagare är dagaktiv och den vistas huvudsakligen på marken. Flera individer vilar tillsammans i underjordiska bon som ofta skapades av Tachyoryctes macrocephalus. Gnagaren delar dessutom reviret med Lophuromys melanonyx. Arten har främst blad från olika växter som föda. Honor kan fortplanta sig under hela året men de flesta ungar föds under regntiden. Några honor kan ha två kullar per år och i genomsnitt föds 3 ungar per kull. Individerna jagas av Etiopisk varg och av andra rovlevande djur.

Källor

Externa länkar 

Gräsråttor
blicki
Däggdjur i etiopiska regionen
Arvicanthis nairobae

Arvicanthis nairobae är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1909. Arvicanthis nairobae ingår i släktet gräsråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 118 till 167 mm långa (huvud och bål), har en 94 till 129 mm lång svans och väger 51 till 135 g. Den kastanjebruna pälsen på ovansidan har några ljusare ställen vad som ger ett spräckligt utseende. På undersidan är pälsen tanfärgad och mjukare. Artens öron ligger tät intill huvudet. I framtänderna förekommer inga rännor.

Detta råttdjur förekommer i Kenya och norra Tanzania. I bergstrakter når arten 2000 meter över havet. Habitatet utgörs främst av savanner och dessutom uppsöks jordbruksmark och människans boplatser.

Arvicanthis nairobae är dagaktiv och den kan springa under dagens hetaste timmar. Den skapar stigar genom att trampa ner växtligheten. Födan utgörs antagligen som hos andra släktmedlemmar av blad och frön från gräs, av andra växtdelar och av några leddjur. Fortplantningen sker främst under regntiden men några honor hade kullar under andra månader. I samband med en studie under året 1981 undersöktes gräsråttor som troligtvis tillhörde Arvicanthis nairobae. Honorna hade 2 till 12 ungar per kull. Denna gnagare faller offer för manguster, viverrider och ormar.

Källor

Externa länkar 

Gräsråttor
nairobae
Däggdjur i etiopiska regionen
Arvicanthis niloticus

Arvicanthis niloticus är en däggdjursart som först beskrevs av Anselme Gaëtan Desmarest 1822.  Enligt Wilson & Reeder (2005) och IUCN beskrevs arten av É. Geoffroy 1803. Arvicanthis niloticus ingår i släktet gräsråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 106 till 204 mm, en svanslängd av cirka 100 m och en vikt mellan 50 och 183 g. Honor är allmänt lite lättare än hanar. Pälsfärgen varierar mellan olika populationer och ofta förväxlas Arvicanthis niloticus med andra arter av samma släkte. Håren på ovansidan är nära huden mörkbrun till svart, i mitten rödbrun till gulbrun och vid spetsen åter svart. Pälsen har därför ett prickigt utseende. Undersidan är allmänt ljusare. Huvudet kännetecknas av stora runda öron som är glest täcka med hår. De fina håren på svansen är nästan osynliga. På artens framtänder finns inga rännor.

Utbredning och habitat 
Detta råttdjur förekommer i flera från varandra skilda områden i Afrika. Den största populationen finns i Sahelzonen. Arten når antagligen så långt söderut som Zambia. I bergstrakter når Arvicanthis niloticus upp till 1600 meter över havet. Habitatet utgörs av savanner och andra gräsmarker samt buskskogar. Djuret uppsöker även jordbruksmark och platser nära byar.

Ekologi 
Det är inte utrett vilka dagstider arten föredrar. Olika studier hade olika resultat. Arvicanthis niloticus skapar komplexa underjordiska bon som ligger upp till 20 cm under markytan. Individerna gör dessutom stigar genom att trampa ner växtligheten eller genom att bita av stjälkar och gräs. Denna gnagare äter olika växtdelar som blad, örter, frön, bark och grönsaker. Födan kompletteras med några ryggradslösa djur.

Enligt en studie från Tanzania bildas flockar med cirka tre hanar och tre honor samt deras ungar. Ibland förekommer grupper med endast honor eller endast hanar. Vanligen lämnar hanarna sin ursprungliga flock när de blir könsmogna.

Honor kan ha flera kullar per år. Bara under den torra årstiden sker ingen parning. Efter 18 till 25 dagar dräktighet föds upp till 12 ungar per kull (oftast 5). Ungarna väger vid födelsen 3 till 6 g och de diar sin mor ungefär tre veckor. Tre till fyra månader efter födelsen blir ungarna könsmogna.

Arten har flera naturliga fiender som ugglor, falkfåglar, större ormar och rovdjur. Uppskattningsvis lever de flesta vilda individer 10 månader. I fångenskap kan Arvicanthis niloticus leva ett eller två år. Den äldsta kända individen levde 6 år och 8 månader.

Källor

Externa länkar 

Gräsråttor
niloticus
Däggdjur i etiopiska regionen