kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Phrynosoma coronatum

Phrynosoma coronatum är en ödleart som beskrevs av  Henri Marie Ducrotay de Blainville 1835. Phrynosoma coronatum ingår i släktet paddleguaner och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Denna paddleguan förekommer i Kalifornien och på halvön Baja California i Mexiko samt på några mindre öar i närheten. Det förekom olika försök att introducera arten i Hawaii, Guatemala, Colombia och längre norrut vid USA:s västkust men dessa populationer överlevde inte. Phrynosoma coronatum vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2400 meter över havet. Den kan anpassa sig till olika landskap som buskskogar, lövskogar, barrskogar och gräsmarker. Arten är vanligast i sandiga områden med många myror. Den gräver sina underjordiska bon vanligen själv. Även äggen göms i jordhålor.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. c. coronatum
 P. c. frontale
 P. c. jamesi
 P. c. schmidti

Källor

Externa länkar 

Paddleguaner
coronatum
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma ditmarsi

Phrynosoma ditmarsi är en ödleart som beskrevs av  Leonhard Hess Stejneger 1906. Phrynosoma ditmarsi ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna paddleguan förekommer i nordvästra Mexiko. Den vistas i bergstrakter och på högplatå mellan 1050 och 1425 meter över havet. Landskapet i utbredningsområdet är klippig och täckt av städsegröna blandskogar eller av lövfällande skogar och buskskogar.

Källor 

Paddleguaner
ditmarsi
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma douglasii

Phrynosoma douglasii är en ödla i släktet paddleguaner som förekommer i nordvästra USA. Populationen infogades en längre tid som underart eller synonym i Phrynosoma hernandesi och efter en genetisk studie från 1977 godkänns den som art.

Utseende 
Honor är med en längd av cirka 7,7 cm längre än hanar som blir 5,5 cm långa. Kroppen har en rödbrun till gulgrå färg. Allmänt motsvarar kroppsfärgen jordens färg i utbredningsområdet vad som är ett bra kamouflage. Liksom andra släktmedlemmar har Phrynosoma douglasii taggar på bakhuvudet och två radera med längre taggar på ryggen. Dessutom finns många små taggar på ryggen.

Utbredning 
Utbredningsområdet ligger främst i delstaterna Washington, Oregon och Idaho samt i norra Nevada och norra Kalifornien. Enligt ett fynd lever arten även i sydvästra Montana. En liten avskild population i södra British Columbia (Kanada) är antagligen utdöd. Phrynosoma douglasii vistas i kulliga områden och i bergstrakter mellan 300 och 1850 meter över havet. Arten lever i öppna skogar eller öppna buskskogar med lite låg växtlighet. Typiska växter i regionen är tallar (de som bildar gruppen med det engelska namnet pinyon), arter av ensläktet, buskliknande arter av malörtssläktet och tuvade gräs.

Ekologi 
Arten vilar i övergivna gnagarbon eller den gräver egna jordhålor. Phrynosoma douglasii äter främst myror men inte lika många myror som andra släktmedlemmar (71 procent av födan). Den kompletterar föda med skalbaggar och den intar dessutom grus. Icke könsmogna exemplar har till 89 procent myror som föda.

Individerna försvarar utanför parningstiden ett revir mot artfränder. Arten jagar inte aktiv utan den väntar på sina byten. Om Phrynosoma douglasii kan spruta blod från ögonen som försvar mot fiender liksom andra paddleguaner är inte känd. Parningen sker mellan april och juni och sedan lägger honan inga ägg. Istället föds efter två eller tre månader ungar i juli eller augusti. Per kull föds ungefär 23 ungar som får klara sig självständig från första ögonblicket. De flesta ungar dödas av fiender på grund av att de saknar taggar eller taggarna är mjuka. Arten håller från oktober till april vinterdvala.

Status 
För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Paddleguaner
douglasii
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma hernandesi

Phrynosoma hernandesi är en ödleart som beskrevs av  Girard 1858. Phrynosoma hernandesi ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten blir utan svans 40 till 70 cm lång. Huvudet, ryggen och svansens ovansida bär spetsiga fjäll som liknar horn i utseende. En linje av spetsiga fjäll från armarnas ansats till bakbenens ansats påminner om en kam. Ovansidan har en grå eller beige grundfärg och större mörkbruna fläckar samt små vita punkter. Två mörkbruna fläckar vid axlarna är oftast störst. Undersidan har en vitaktig färg, ibland med inslag av gult eller beige på strupen och buken. Hos Phrynosoma hernandesi är honor större än hanar. Dessutom blir hanar tidigare könsmogna vad som medför att en liten hane parar sig med en stor hona. Ungar har samma utseende som vuxna exemplar.

Utbredning 
Denna paddleguan förekommer i centrala USA samt i angränsande områden av Kanada och fram till centrala Mexiko. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 3440 meter över havet. Arten föredrar öppna landskap med sandig eller klippig grund och med glest fördelade buskar eller träd. Den hittas även i prärien och i andra gräsmarker.

Ekologi 
Phrynosoma hernandesi gräver sina bon själv eller den gömmer sig i övergivna gnagarbon.

Denna ödla faller offer för olika fåglar. Taggarna (hornen) är inte lika stora som hos andra släktmedlemmar vad som gör arten känslig för angrepp från ormar och rovlevande däggdjur. För vinterdvalan från senare oktober till mars skapar Phrynosoma hernandesi en skyddande hålighet i marken. Även ett tjockare snötäcke kan vara gynnsam. Allmänt dör många exemplar under den kalla årstiden.

Phrynosoma hernandesi väntar vanligen i ett gömställe på sitt byte som kan vara en skalbagge, en myra, en gräshoppa, andra insekter eller andra ryggradslösa djur. Parningen sker när individerna blir aktiva efter vinterdvalan. Honan lägger inga ägg utan föder i juni eller i juli upp till 10 ungar. Dräktiga honor stannar i ett litet område. Ungarna är vid födelsen cirka 2 cm långa.

Källor

Externa länkar 

Paddleguaner
hernandesi
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma mcallii

Phrynosoma mcallii är en ödleart som beskrevs av Hallowell 1852. Phrynosoma mcallii ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna paddleguan förekommer i södra Kalifornien och i nordvästra Mexiko vid norra Californiaviken. Den vistas i låglänta öknar med några kullar och med glest fördelad växtlighet i form av buskar och gräs. Arten lever i regioner med kolonier av myran Messor pergandei. Kräldjuret ligger ofta orörlig på marken och är svår synlig på grund av sitt kamouflage. Under den kalla årstiden håller denna paddleguan vinterdvala i självgrävda bon som ligger 5 eller sällan 20 cm under markytan.

Källor

Externa länkar 

Paddleguaner
mcallii
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma modestum

Phrynosoma modestum är en ödleart som beskrevs av  Girard 1852. Phrynosoma modestum ingår i släktet paddleguaner och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna paddleguan förekommer i södra USA och fram till centrala Mexiko. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2200 meter över havet. Arten vistas i öknar, halvöknar och andra torra landskap med glest fördelad växtlighet i form av buskar, gräs och enstaka ek. Boet grävs själv eller paddleguanen övertar boet från en gnagare. Även äggen göms i jordhålor.

Källor

Externa länkar 

Paddleguaner
modestum
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma platyrhinos

Phrynosoma platyrhinos är en ödleart som beskrevs av  Girard 1852. Phrynosoma platyrhinos ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer i västra USA och i nordvästra Mexiko, inklusive halvön Baja California. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. p. calidiarum
 P. p. platyrhinos
 P. p. goodei

Källor

Externa länkar 

Paddleguaner
platyrhinos
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma solare

Phrynosoma solare är en ödleart som beskrevs av  John Edward Gray 1845. Phrynosoma solare ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når ungefär en längd av 13 cm. Den påminner i kroppsformen om en padda med många hornliknande utskott. På huvudets baksida förekommer fyra stora spetsiga horn och på varje sida om dessa horn ytterligare tre mindre horn. Fjällen har vanligen en gulgrå grundfärg med röda och bruna skuggor. Undersidan är ljusare gulgrå, vanligen utan skuggor men den har ofta flera mörka punkter. Svansen är bred nära bålen och den blir fram till spetsen smalare.

Phrynosoma solare förekommer i sydvästra USA (Arizona, New Mexico) och i västra Mexiko vid Californiaviken men den saknas på halvön Baja California. Individerna vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1460 meter över havet. Habitatet utgörs av öknar och av torra klippiga landskap.

Detta kräldjur är aktivt på dagen. Arten ligger på morgonen i solljuset för att få rätt kroppstemperatur. Under dagens hetaste timmar söker den åter skydd i skuggan. Phrynosoma solare äter huvudsakligen myror som kompletteras med andra insekter och spindlar. Individer som känner sig hotade avsöndrar blod från ögonen och från andra delar av huvudet. Antagligen är blodets smak avskräckande för potentiella fiender.

Parningstiden sträcker sig från april till juli. Honan lägger under senare delen av juli eller under augusti 10 till 30 ägg. Äggen göms i sanden och de får ingen ytterligare vård av honan. Ofta gräver honan en tunnel med ett rum vid slutet där äggen placeras. Tunneln är cirka 35 cm lång och den ligger nära en buske.

Källor

Externa länkar 

Paddleguaner
solare
Kräldjur i nearktiska regionen
Phrynosoma taurus

Phrynosoma taurus är en ödleart som beskrevs av  Dugès 1873. Phrynosoma taurus ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Mexiko. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Sällan når arten upp till 1700 meter. Ödlan lever i halvöknar, torra skogar och buskskogar. Den kan besöka betesmarker som inte brukas intensivt. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Några exemplar fångas och används i den traditionella medicinen. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Paddleguaner
taurus
Kräldjur i neotropiska regionen
Phrynosoma wigginsi

Phrynosoma wigginsi är en ödleart som beskrevs av Montanucci 2004. Phrynosoma wigginsi ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra delen av halvön Baja California i Mexiko.

Referenser 

Paddleguaner
wigginsi
Kräldjur i neotropiska regionen
Phrynosoma blainvillii

Phrynosoma blainvillii är en ödleart som beskrevs av  Gray 1839. Phrynosoma blainvillii ingår i släktet paddleguaner, och familjen Phrynosomatidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Kalifornien (USA) och på halvön Baja California (Mexiko). Ödlan lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2450 meter över havet. Den vistas i skogar, buskskogar och gräsmarker. Ofta hittas kolonier av myror i samma region. Arten är sällsynt i områden med introducerade myror. Phrynosoma blainvillii gräver sig ofta ner i grunden och gömmer sig. Honor lägger ägg i jordhålor.

Beståndet hotas av landskapsförändringar. Hela populationen minskar men den är fortfarande stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Paddleguaner
blainvillii
Kräldjur i nearktiska regionen
Sceloporus

Sceloporus är ett släkte av ödlor. Sceloporus ingår i familjen Phrynosomatidae. 

Tidigare ingick arterna Sator angustus (Sceloporus angustus) och Sator grandaevus (Sceloporus grandaevus) i släkte Sator. Sceloporus utiformis låg närmast det tidigare släktet Sator. Dottertaxa till Sceloporus, i alfabetisk ordning 

 Sceloporus acanthinus Sceloporus adleri Sceloporus aeneus Sceloporus anahuacus Sceloporus angustus Sceloporus arenicolus Sceloporus asper Sceloporus bicanthalis Sceloporus bulleri Sceloporus carinatus Sceloporus cautus Sceloporus chaneyi Sceloporus chrysostictus Sceloporus clarkii Sceloporus consobrinus Sceloporus couchii Sceloporus cozumelae Sceloporus cryptus Sceloporus cupreus Sceloporus cyanogenys Sceloporus dugesii Sceloporus edwardtaylori Sceloporus exsul Sceloporus formosus Sceloporus gadoviae Sceloporus goldmani Sceloporus graciosus Sceloporus grammicus Sceloporus grandaevus Sceloporus heterolepis Sceloporus horridus Sceloporus hunsakeri Sceloporus insignis Sceloporus jalapae Sceloporus jarrovii Sceloporus lemosespinali Sceloporus licki Sceloporus lineatulus Sceloporus lineolateralis Sceloporus lunae Sceloporus lundelli Sceloporus macdougalli Sceloporus maculosus Sceloporus magister Sceloporus malachiticus Sceloporus megalepidurus Sceloporus melanorhinus Sceloporus merriami Sceloporus minor Sceloporus monserratensis Sceloporus mucronatus Sceloporus nelsoni Sceloporus occidentalis Sceloporus ochoterenae Sceloporus olivaceus Sceloporus orcutti Sceloporus ornatus Sceloporus palaciosi Sceloporus parvus Sceloporus poinsettii Sceloporus pyrocephalus Sceloporus rufidorsum Sceloporus salvini Sceloporus samcolemani Sceloporus scalaris Sceloporus serrifer Sceloporus siniferus Sceloporus slevini Sceloporus smaragdinus Sceloporus smithi Sceloporus spinosus Sceloporus squamosus Sceloporus stejnegeri Sceloporus subniger Sceloporus subpictus Sceloporus taeniocnemis Sceloporus tanneri Sceloporus teapensis Sceloporus torquatus Sceloporus undulatus Sceloporus utiformis Sceloporus vandenburgianus Sceloporus variabilis Sceloporus virgatus Sceloporus woodi Sceloporus zosteromus''

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Sceloporus
Sceloporus angustus

Sceloporus angustus är en ödleart som beskrevs av  Mary Cynthia Dickerson 1919. Sceloporus angustus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
angustus
Sceloporus grandaevus

Sceloporus grandaevus är en ödleart som beskrevs av  Mary Cynthia Dickerson 1919. Sceloporus grandaevus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
grandaevus
Sceloporus acanthinus

Sceloporus acanthinus är en ödleart som beskrevs av  Bocourt 1873. Sceloporus acanthinus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
acanthinus
Sceloporus adleri

Sceloporus adleri är en ödleart som beskrevs av  Smith och SAVITZKY 1974. Sceloporus adleri ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
adleri
Sceloporus aeneus

Sceloporus aeneus är en ödleart som beskrevs av  Wiegmann 1828. Sceloporus aeneus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
aeneus
Sceloporus anahuacus

Sceloporus anahuacus är en ödleart som beskrevs av  Lara-gongora 1983. Sceloporus anahuacus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
anahuacus
Sceloporus graciosus

Sceloporus graciosus är en ödla i familjen Phrynosomatidae som förekommer i västra USA.

Den maximala kroppslängden utan svans är för honor 76 mm och för hanar 63 mm. På den gråa till bruna grundfärgen finns på varje kroppssida två rader med mörkbruna fläckar. Mellan dessa rader förekommer ett band av ljusa fläckar. På den ljusgråa undersidan har hanar två stora blåa fläckar nedanför bröstet. Honor har oftast en vit undersida.

Arten när i väst Stilla havet och i öst Nebraska. I syd sträcker sig utbredningsområdet till norra New Mexico, norra Arizona och södra Kalifornien. Norr om Wyoming och Idaho förekommer endast glest fördelade populationer. Arten lever i låglandet och i bergstrakter mellan 150 och 3200 meter över havet. Habitatet utgörs främst av buskskogar med växter av malörtssläktet och av släktet Ceanothus. Ödlan hittas även i barrskogar. Den vilar i bon som skapades av gnagare eller i buskar och den solbadar ofta på klippor. Individerna är dagaktiva. Honor lägger ägg.

Landskapsförändringar påverkar beståndet negativ i begränsade regioner. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Fjällbärande kräldjur
graciosus
Kräldjur i nearktiska regionen
Sceloporus arenicolus

Sceloporus arenicolus är en ödleart som beskrevs av Degenhardt och Jones 1972. Sceloporus arenicolus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna ödla blir med svans upp till 152 mm lång och längden utan svans är maximal 70 mm. På ovansidan är kroppsfärgen ljusbrun, ibland med röd skugga, så att den liknar markens färg. Sceloporus arenicolus har flera gråa streck på ryggens topp. Hannar kännetecknas av två blåaktiga fläckar på buken och honor har en gulvit undersida. Honor som är parningsberedda får orange fläckar på huvudets, bålens och svansens sidor.

Arten förekommer i sydöstra New Mexico och västra Texas (USA). Den vistas i regioner som ligger 780 till 1400 meter över havet. Ödlan lever i sanddyner med glest fördelad växtlighet, främst i form av Quercus havardii och Artemisia filifolia (malörtssläktet).

Individerna föredrar områden där ödlan Uta stansburiana är sällsynt. Arten vilar i underjordiska bon som skapades av andra djur, i lövskiktet eller i självgrävda håligheter. Hannar har avgränsade revir och är aggressive mot varandra. Troligen biter hannar även under parningsleken. Efter parningen som sker mellan maj och juli lägger honan 3 till 6 ägg som täcks med sand. Några honor kan para sig två gånger per år. Nykläckta ungar är cirka 44 mm långa och de kan fortplanta sig under nästa sommar.

Mellan november och april stannar Sceloporus arenicolus vanligen i sitt gömställe. Ödlan jagar insekter och spindeldjur.

I utbredningsområdet används herbicider mot ogräs vad som påverkar ödlan negativ. Ett annat hot är utvinning av petroleum och naturgas. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
arenicolus
Kräldjur i nearktiska regionen
Sceloporus asper

Sceloporus asper är en ödleart som beskrevs av  George Albert Boulenger 1897. Sceloporus asper ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
asper
Sceloporus bicanthalis

Sceloporus bicanthalis är en ödleart som beskrevs av  Smith 1937. Sceloporus bicanthalis ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
bicanthalis
Sceloporus bulleri

Sceloporus bulleri är en ödleart som beskrevs av  George Albert Boulenger 1894. Sceloporus bulleri ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
bulleri
Sceloporus carinatus

Sceloporus carinatus är en ödleart som beskrevs av  Smith 1936. Sceloporus carinatus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
carinatus
Sceloporus cautus

Sceloporus cautus är en ödleart som beskrevs av  Smith 1938. Sceloporus cautus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
cautus
Sceloporus chaneyi

Sceloporus chaneyi är en ödleart som beskrevs av  Ernest A. Liner och DIXON 1992. Sceloporus chaneyi ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
chaneyi
Sceloporus chrysostictus

Sceloporus chrysostictus är en ödleart som beskrevs av  Cope 1866. Sceloporus chrysostictus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
chrysostictus
Sceloporus clarkii

Sceloporus clarkii är en ödleart som beskrevs av  Baird och GIRARD 1852. Sceloporus clarkii ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. c. clarkii
 S. c. uriquensis
 S. c. vallaris
 S. c. boulengeri

Källor 

Fjällbärande kräldjur
clarkii
Sceloporus couchii

Sceloporus couchii är en ödleart som beskrevs av  Baird 1859. Sceloporus couchii ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
couchii
Sceloporus cozumelae

Sceloporus cozumelae är en ödleart som beskrevs av  Jones 1927. Sceloporus cozumelae ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
cozumelae
Sceloporus cryptus

Sceloporus cryptus är en ödleart som beskrevs av  Smith och LYNCH 1967. Sceloporus cryptus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
cryptus
Sceloporus dugesii

Sceloporus dugesii är en ödleart som beskrevs av  Bocourt 1873. Sceloporus dugesii ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. d. dugesii
 S. d. intermedius

Källor 

Fjällbärande kräldjur
dugesii
Sceloporus edwardtaylori

Sceloporus edwardtaylori är en ödleart som beskrevs av  Smith 1936. Sceloporus edwardtaylori ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
edwardtaylori
Sceloporus exsul

Sceloporus exsul är en ödleart som beskrevs av  Hugh Neville Dixon KETCHERSID och LIEB 1972. Sceloporus exsul ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
exsul
Sceloporus formosus

Sceloporus formosus är en ödleart som beskrevs av  Wiegmann 1834. Sceloporus formosus ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. f. scitulus
 S. f. formosus

Källor 

Fjällbärande kräldjur
formosus
Sceloporus gadoviae

Sceloporus gadoviae är en ödleart som beskrevs av  George Albert Boulenger 1905. Sceloporus gadoviae ingår i släktet Sceloporus och familjen Phrynosomatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
gadoviae