kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Det kommer aldrig va över för mig

Det kommer aldrig va över för mig är det sjunde studioalbumet av den svenska popartisten Håkan Hellström, utgivet den 17 april 2013 på Stranded Rekords. Albumet är inspelat, skrivet och producerat i samarbete med Björn Olsson, Johan Forsman-Löwenström och Måns Lundberg. Albumet debuterade som etta på Sverigetopplistan den 26 april. Titelspåret "Det kommer aldrig va över för mig" släpptes som albumets enda singel den 15 mars 2013 och nådde andra plats på svenska singellistan. Av övriga låtar hade "Valborg" listframgångar på Digilistan (plats 36) samt Svensktoppen (plats 7).

Den 20 februari 2014 hade Det kommer aldrig va över för mig uppnått svensk dubbelplatina för 80 000 sålda exemplar.

Bakgrund 
I en intervju med Aftonbladet säger Håkan Hellström att förutom trummisar medverkar inga studiomusiker på skivan, Hellström säger "Det var rätt grymt att stå och spela bas igen själv" och fortsätter "Det här är väldigt mycket en studioskiva och det är inte den där livefrenesin som finns på de två senaste plattorna. Det är ganska stramt och inte många instrument på låtarna. Det ingen riktig spelglädje, haha."

Mottagande 
På Kritiker.se, en webbplats som sammanställer svenska webbtidningars recensioner, har Det kommer aldrig va över för mig ett medelbetyg på 4,2/5 baserat på 27 recensioner. Andres Lokko på Svenska Dagbladet gav albumet toppbetyget 5/5 och inledde sin recension med att skriva "Ingen som någonsin förälskat sig i Håkan Hellströms musik och lyrik kan motstå låtarna på nya albumet". Expressen och Aftonbladet gav båda betyget 4/5 till albumet. Anders Nunstedt på Expressen skrev att "Det kommer aldrig va över för mig är mycket riktigt en av Hellströms bästa, men det är å andra sidan alla skivor han gjort".

Låtlista 

Källa

Medverkande 
 Johan Forsman-Löwenström – klaviatur, bas, tamburin, producent
 Lars-Erik "Labbe" Grimelund – slagverk
 Thomas Hedlund – slagverk
 Håkan Hellström – sång, gitarr, bas, producent
 Salome Kent – kör
 Melisha Linnell – kör
 Måns Lundberg – producent, klaviatur, gitarr, mandolin
 Björn Olsson – gitarr, bas, producent
 Lars "Pop-Lars" Malmros – slagverk
 Fredrik Sandsten – slagverk
 Matti Ollikainen – piano

Listplaceringar

Listföljd

Referenser 

Album av Håkan Hellström
Album utgivna på Universal Music Group
Album utgivna på Stranded Rekords
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 2013
Album producerade av Björn Olsson
Albumettor i Sverige
Knut Abjörnssons ätt

Knut Abjörnssons ätt är en senare tids benämning på föregångaren till Vinstorpaätten. Knut Abjörnssons far är känd endast till namnet – han hette tydligen Abjörn.

Knut Abjörnsson nämns tidigast 1312. Då bodde han på Hallatorp i Västergötland. 1320 utsåg Elena Tunadotter (Håkan Tunessons ätt) honom till sin testamentsexekutor. Han levde ännu 1331 men var död före 28 oktober 1339. Han ägde jord i Ås hd i Västergötland, Aska hd i Östergötland och i Rönö hd i Södermanland.

Hans första gifte var med en (senast 1321 avliden) till namnet okänd frälsekvinna och därefter med Margareta, som levde ännu 1339.
Han hade två döttrar:

Kristina som 1321 var gift med en i övrigt okänd Gjurd.

Ingeborg som senast 1331 gifte sig med Udd Matsson. Deras barn tog moderns vapen och representerar vad man brukar kalla den egentliga Vinstorpaätten.

Källor 

Medeltida svenska ätter
Vinstorpaätten
The Battle at Elderbush Gulch

The Battle at Elderbush Gulch (även känd som The Battle of Elderbush Gulch) är en amerikansk stumfilms-western från 1913 i regi av D. W. Griffith, med Mae Marsh, Lillian Gish och Lionel Barrymore.

Handling 
Sally (Mae Marsh) och hennes lillasystrar skickas västerut för att besöka deras tre farbröder. De tar också med sig två hundvalpar. I samma diligens finns Melissa (Lillian Gish) med hennes make och nya baby. Farbröderna tycker det är trevligt att träffa systrarna men hundarna måste stanna utomhus. Hundvalparna flyr iväg och Sally jagar efter dom. Hon springer till sin fasa ihop med två hungriga indianer som har fångat hundvalparna för att äta upp dom. Det blir ett bråk, men hennes farbröder anländer och i tumultet skjuts en av indianerna till döds. Den andra indianen flyr till sin stam och de går på krigsstigen.

Under tiden har en tårögd Sally övertalat en vänlig själ att bygga en hemlig dörr till stugan så hon kan ta in hundvalparna när natten faller. Indianerna anfaller byn i närheten och de skrämda nybyggarna springer till den ensliga stugan. I striderna blir Melissas baby fångad av indianerna. Indianerna anfaller stugan precis efter att en av personerna ridit iväg för att varna fortet i trakten.

Indianerna cirklar runt stugan medan nybyggarna gör allt för att slå dom tillbaka. Melissa oroar sig till döds i stugan över vad som hänt hennes baby, men när Sally smyger ut genom den hemliga dörren hittar hon inte bara hundvalparna utan även babyn i armarna på en död indian. När allt ser som mörkast ut anländer kavalleriet och allt slutar lyckligt. Sally får till slut ha hundvalparna inomhus.

Rollista

Produktion 
Filmen spelades in i San Fernando Valley i en westernstad byggd för ändamålet.

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 1913
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska westernfilmer
Amerikanska stumfilmer
Filmer i regi av D.W. Griffith
Svartvita filmer
Gansers syndrom

Gansers syndrom är ett psykiskt sjukdomstillstånd, utlöst av stark psykisk stress. Den sjuke förefaller oklar, ger nästan riktiga svar (t. ex. 2 + 2 = 5) och beter sig medvetet eller omedvetet som han eller hon tror att en mentalsjuk person gör. Detta tillstånd har särskilt iakttagits hos fångar och kallas därför ibland cellpsykos. Avgränsningen mot psykos och simulering är dock oklar.

Diagnos 
Enligt DSM-IV-TR och svensk version av ICD-10, ICD-10-SE, klassificeras Gansers syndrom som en dissociativ störning. Att diagnostisera tillståndet är utmanande, inte bara på grund av att ett visst mått av oärlighet hos patienten är inblandat, utan också för att det är mycket sällsynt.

Vanligtvis när man ger fel svar, är man endast delvis avstängd, och ger intryck av att man förstått frågan. Dessutom, även om förvirring finns i avgivna svar, ger man intryck av att i övrigt förstå sin omgivning.

Behandling 
Sjukhusvistelse kan vara nödvändigt under den akuta fasen av symtomen och psykiatrisk vård om patienten är en fara för sig själv eller andra. En neurologisk konsultation rekommenderas för att utesluta eventuell organisk orsak.

Förekomst 
Sjukdomen är utomordentligt sällsynt. Medan individer med olika bakgrund har rapporterats med sjukdomen, finns det en högre andel män (75% eller mer). Medelåldern för dem som visat Gansers syndrom är 32 år och med en spridning i åldrarna 15 - 62 år. Det har även rapporterats hos barn.

Sjukdomen är tydligen vanligast hos män och fångar, men utbredning och familjära mönster har inte fastställts.

Källor 

 Bra Böckers lexikon, 1975

Noter

Dissociativa störningar
Big Jake

Big Jake är en amerikansk westernfilm från 1971 i regi av George Sherman, med John Wayne, Richard Boone, Patrick Wayne och Christopher Mitchum i rollerna.

Handling
John Fain (Richard Boone) och hans gäng attackerar McCandles-familjens ranch i Texas, dödar 10 människor och kidnappar den unga Jake McCandles (Ethan Wayne) för en stor lösensumma. Pojkens farmor Martha McCandles (Maureen O'Hara) kallar i desperation på hjälp från sin make Jacob (John Wayne) som hon inte sett på flera år. Big Jake tar lösensumman, några vänner och hundar och ger sig ut för att få tillbaka sin sonson.

Rollista

Produktion 

Inspelad under titeln The Million Dollar Kidnapping. Den spelades in mellan tidiga oktober och sena december 1970 i de mexikanska staterna Durango och Zacatecas.
John Waynes riktiga söner Patrik Wayne och Ethan Wayne spelar med i filmen som son och sonson till Waynes karaktär. Robert Mitchums son Christopher Mitchum har också en roll som  Michael McCandles.

Big Jake var den femte och sista gången John Wayne agerade motsatt Maureen O'Hara och det var elfte och sista gången Wayne och Bruce Cabot medverkade i samma film; Cabot dog i cancer året därpå.

Källor

Noter

Externa länkar

Filmer 1971
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska westernfilmer
1900-talet (decennium) på film
Erik Lesser

Erik Lesser, född 17 maj 1988 i Suhl, Östtyskland, är en tysk skidskytt. Han tävlar på världscupnivå och han gjorde debut i världscupen 2010.

Hans bästa individuella resultat i världscupen är en tredjeplats som han tog i distansloppet i Östersund, Sverige den 28 november 2012.

Hans största merit i karriären är dock OS-silvret i Sotji 2014 som han tog i distansloppet över 20 km, efter fransmannen Martin Fourcade.

Referenser

Externa länkar 

Erik Lesser på IBU:s hemsida

Tyska skidskyttar
Världsmästare i skidskytte
Tyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2014
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Tyskland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Tyskland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Tyskland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2022
Tyska idrottare under 2000-talet
Personer från Suhl
Födda 1988
Levande personer
Män
Piscine Molitor

Piscine Molitor är en badanläggning beläggen vid Bois de Boulogne, mellan Stade Roland Garros och Parc des Princes i Paris Paris sextonde arrondissement. Anläggningen invigdes 1929 av de olympiska medaljörerna Aileen Riggin Soule och Johnny Weissmuller och är berömd främst för sin Art déco-inredning. Anläggningen stängdes 1989 efter att ha fallit ur bruk, men en ombyggnation skedde i början på 2010-talet och i maj 2014 nyöppnades den renoverade anläggningen. Piscine Molitor är klassad som monument historique.

Referenser

Byggnader och anläggningar i Paris
Badhus i Frankrike
Hämndens timme

Hämndens timme kan syfta på:

 Hämndens timme (film, 1916) – amerikansk film i regi av Frank Borzage, engelsk titel Immediate Lee
 Hämndens timme (film, 1931) – brittisk film i regi av Alfred Hitchcock, engelsk titel The Skin Game
 Hämndens timme (film, 1950) – amerikansk film i regi av Henry King, engelsk titel The Gunfighter
 Hämndens timme (film, 1967) – italiensk film med Lee Van Cleef, originaltite Da uomo a uomo
Frans Tuohimaa

Frans Tuohimaa, född 19 augusti 1991 i Helsingfors, är en finländsk ishockeymålvakt som spelade för Skellefteå AIK i SHL under slutet av säsongen 2022–23. Tuohimaa spelade i Jokerit när han valdes av Edmonton Oilers i den sjunde omgången av 2011 års NHL Entry Draft. Tuohimaa flyttade till ligarivalen HPK innan han flyttade till Nordamerika i mars 2014 och signerade ett tvåårigt kontrakt på ingångsnivå med Edmonton Oilers organisation.

Han spelade säsongen 2014–15 i Oilers samarbetslag Oklahoma City Barons i American Hockey League och Bakersfield Condors i ECHL. Tuohimaa lyckades dock inte etablera sig i Oilers organisation och Tuohimaa valde då att återvända till Europa. Den 18 maj 2015 skrev han på ett ettårskontrakt med Leksands IF.

Klubbar 
  HIFK U20, U20 SM-liiga (2007/2008 - 2009/2010)
  Jokerit U20, U20 SM-liiga (2010/2011 - 2011/2012)
  Jokerit, SM-liiga (2011/2012 - 2012/2013)
  Kiekko-Vantaa, Mestis (2011/2012 - 2012/2013)
  HPK, Liiga (2013/2014)
  Sport, Mestis (2013/2014)
  Oklahoma City Barons, AHL (2013/2014 - 2014/2015)
  Bakersfield Condors, ECHL (2014/2015)
  Leksands IF, Allsvenskan (2015/2016)
  SaiPa, Liiga (2016/2017 - 2018/2019)
  HIFK, Liiga (2019/2020 - 2020/2021)
  HK Neftechimik Nizjnekamsk, KHL (2021/2022)
  Jukurit, Liiga (2022/2023)
  Skellefteå AIK, SHL (2022/2023)

Referenser

Noter

Externa länkar

Finländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2022
Män
Levande personer
Födda 1991
Finländska ishockeymålvakter
Idrottare från Helsingfors
Spelare i HIFK Hockey
Spelare i Jokerit
Spelare i HPK
Spelare i Vasa Sport
Spelare i Oklahoma City Barons
Spelare i Bakersfield Condors (1998–2015)
Ishockeymålvakter i Leksands IF
Ishockeymålvakter i Skellefteå AIK
Spelare valda i NHL Entry Draft 2011
Spelare i Kajaanin Hokki
Spelare valda av Edmonton Oilers i NHL Entry Draft
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Jelizaveta Bagrjantseva

Jelizaveta Petrovna Bagrjantseva (), född 27 augusti 1929, död 24 januari 1996, var en sovjetisk friidrottare.

Bagrjantseva blev olympisk silvermedaljör i diskuskastning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Referenser 

Födda 1929
Sovjetiska diskuskastare
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sovjetunionen
Kvinnor
Avlidna 1996
Hämndens timme (film, 1950)

Hämndens timme () är en amerikansk västernfilm från 1950 i regi av Henry King, med Gregory Peck, Helen Westcott, Millard Mitchell och Jean Parker i rollerna.

Handling
Jimmy Ringo (Gregory Peck) är en åldrande revolverman. Han har tröttnat på det hårda livet men var han än åker så vill unga nykomlingar visa vad de går för genom att döda legenden i en duell. Ringo lyssnar på sin gamla vän, Sheriffen Mark Strett (Millard Mitchell), och bestämmer sig för att åka österut till den fru och det barn han inte sett på flera år. Men innan han kommer iväg kommer ödet i fatt honom i form av den unga revolvermannen Hunt Bromley (Skip Homeier).

Rollista

Produktion
Twentieth Century Fox köpte manuset med titeln The Big Gun i april 1949 för $30 0000.

Mottagande
Filmen nådde måttliga publik- och kritikerframgångar när den släpptes.

Adaptioner
En radioversion av filmen sändes på Screen Directors' Playhouse 7 juni 1951. Peck spelade här återigen huvudrollen. En TV-version av filmen, End of a Gun, skrevs av Sam Peckinpah och regisserades av Lewis Allen. Den sändes på CBS i januari 1957 med Richard Conte i huvudrollen.

Om filmen
Bob Dylans låt Brownsville Girl innehåller flera referenser till filmen

Utmärkelser

Nomineringar
Oscar: Bästa berättelse (William Bowers och André De Toth)
WGA Award: Bästa skrivna amerikanska western (William Bowers och William Sellers)

Källor

Noter

Externa länkar

Filmer 1950
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska westernfilmer
Filmer från Twentieth Century Fox
Svartvita filmer
Filmer i regi av Henry King
James Moore Wayne

James Moore Wayne, född 1790 i Savannah, Georgia, död 5 juli 1867 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han var ledamot av USA:s representanthus 1829–1835 och domare i USA:s högsta domstol från 1835 fram till sin död. 

Moore utexaminerades 1808 från College of New Jersey (numera Princeton University) och studerade sedan juridik i New Haven i Connecticut. Han var Savannahs borgmästare 1817–1819. Han tillträdde 1829 som ledamot av USA:s representanthus

President Andrew Jackson utnämnde 1835 Wayne till USA:s högsta domstol. Han avled 1867 i ämbetet. Wayne gravsattes på Laurel Grove Cemetery i Savannah.

Referenser

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från Georgia
Borgmästare i Savannah, Georgia
Domare vid USA:s högsta domstol
Födda 1790
Avlidna 1867
Män
Alumner från Princeton University
Disqus

Disqus är en webbtjänst vars användare registrerar sig för att få ett slags profil som sedan kan användas för att kommentera på exempelvis bloggar. Tjänsten startade 2007 och har blivit mycket populär, inte minst i Sverige där många större dagstidningar använder den för att låta användare kommentera artiklar.
I december 2010 berättade Svenska Dagbladet att de skulle börja använda Disqus för sina kommentarsfält.
År 2017 blev det känt att Disqus hade drabbats av ett intrång år 2012 med läckta användaruppgifter som följd.
Svenska Dagbladet har sedermera slutat med Disqus som plattform och använder sedan 2018 en plattform som utvecklats inom Schibstedkoncernen. Alternativsajten Samhällsnytt använder ännu 2020 Disqus som plattform.

Referenser 

Programvaror 2007
Jackie Mattsson

Sven Jacob-Göran "Jackie" Mattsson, född 2 augusti 1955 i Alingsås, död 9 september 2018, var en svensk fotbollsspelare med Alingsås IF som moderklubb. 

Jackie Mattsson spelade för IF Elfsborg 1974–1979 (72 allsvenska matcher och 8 allsvenska mål – stor silvermedalj 1977) och därefter för IFK Västerås 1980 och Västra Frölunda IF 1981 i dåvarande näst högsta serien, division 2. Han var en teknisk och snabb forward som 1975 fick proffsanbud från Hannover 96. Jackie Mattson gjorde "årets mål" i Allsvenskan 1979 (28 maj) mot Öster på Ryavallen – ett skott  från mittcirkeln rakt i krysset bakom då 19-årige Tomas Ravelli i Östers mål. Mattsson var utbildad fotbollstränare, steg 3, och tränade Alingsås IF, Holmalunds IF, Arentorps IF, Annelunds IF och BK Spark.

Källor 

Födda 1955
Svenska fotbollsspelare
Avlidna 2018
Män
Svenska fotbollstränare
Idrottare från Alingsås
Fotbollsspelare i Alingsås IF
John Houstoun

John Houstoun , född 31 augusti 1744 i Georgia, död 20 juli 1796 nära Savannah, Georgia, var en amerikansk politiker och jurist. Han representerade 1775 Georgia i kontinentalkongressen. Han var Georgias guvernör 1778–1779 och 1784–1785 samt borgmästare i Savannah 1790–1791.

Houstoun studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Savannah. År 1775 var han först ledamot av provinsen Georgias kongress och sedan ledamot av kontinentalkongressen.

År 1778 tillträdde Houstoun som guvernör i Georgia. Han ledde personligen trupper ur Georgias milis i ett anfall med syfte få brittiska trupper ut ur Georgia. Han hade inte koordinerat manövern tillsammans med befälhavaren för milisen och Savannah föll i brittiska händer. Houstoun lämnade guvernörsämbetet 1779 men förblev aktiv inom delstatspolitiken.

År 1784 tillträdde Houstoun på nytt som guvernör. Han efterträddes 1785 av Samuel Elbert. År 1790 tillträdde Houstoun som Savannahs borgmästare och efterträddes 1791 av Thomas Gibbons.

År 1792 tjänstgjorde Houstoun som domare i en högre rättsinstans i Georgia. Han avled fyra år senare. Stavningen till trots har Houston County i Georgia döpts efter John Houstoun.

Referenser

Födda 1744
Avlidna 1796
Ledamöter av kontinentalkongressen
Guvernörer i Georgia
Borgmästare i Savannah, Georgia
Män
Olga Gyarmati

Olga Gyarmati, född 5 oktober 1924 i Debrecen, död 27 oktober 2013 i Greenfield, Massachusetts, var en ungersk friidrottare.

Gyarmati blev olympisk mästare i längdhopp vid olympiska sommarspelen 1948 i London. Hon deltog även i OS 1952 och 1956. Gyarmati lämnade därefter Ungern efter Sovjetunionens invasion av Ungern. Hon kom att bosätta sig i Storbritannien och flyttade senare till USA där hon bodde med sin make, den ungerske författaren Támas Aczel.

Källor 

Födda 1924
Avlidna 2013
Ungerska längdhoppare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Ungern
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Ungern
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Kvinnor
Personer från Debrecen
Britt Nicole

Britt Nicole, född 2 augusti 1984 i Salisbury, North Carolina, är en amerikansk kristen artist. Hennes hela namn är Brittany Nicole Waddell, men hennes artistnamn är Britt Nicole. Hon gifte sig med Joshua Crosby juli 2012. Paret fick sitt första barn, Ella Brave Crosby, 24 juli 2013 och sitt andra barn, Adin Jerusalem Crosby, 8 februari 2015.

Diskografi
Studioalbum

EPs

Singlar (topp 20 på Billboard Christian Songs)
2007 – "You" (#6)
2008 – "Set the World on Fire" (#11)
2009 – "The Lost Get Found" (#8)
2009 – "Walk on the Water" (#17)
2010 – "Hanging On" (#19)
2012 – "All This Time" (#3)
2012 – "Gold" (#16)
2013 – "O Come All Ye Faithful" (#12)
2016 – "Through Your Eyes" (#20)

Samlingsalbum

Externa länkar 

Officiell webbplats

Amerikanska sångare
Personer från Kannapolis
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Duell i solen

Duell i solen () är en amerikansk långfilm från 1946 i regi av King Vidor, med Jennifer Jones, Joseph Cotten, Gregory Peck och Lionel Barrymore i rollerna.

Handling
Halvindianskan Pearl Chavez (Jennifer Jones) blir föräldralös. Hennes far (Herbert Marshall) dödar Pearls mamma och dennes älskare och blir hängd för sina handlingar. Pearl tas in hos den vänliga släktingen Laura Belle (Lillian Gish). När hon kliver av tåget möts hon av Lauras ena son Jesse McCanles (Joseph Cotten). Till skillnad från sin fru är Lauras make Senator Jackson McCanles (Lionel Barrymore) inte alls glad över situationen. Familjens andra son, Lewton (Gregory Peck), visar sitt intresse i Pearl som inte alls har samma känslor, hon tycker klart mer om det gentlemannamässiga beteendet hos Jesse. Brödernas känslor till Pearl förvandlas till en spiral av kärlek och våld.

Rollista

Produktion
Producenten David O. Selznick blev väldigt involverad i filmen, han ville försöka genomföra en ny version av Borta med vinden och en stor del av detta var att presentera Jennifer Jones på ett klart mer vågat sätt jämfört med hur hon setts i tidigare filmer. Detta ledde till problem med den s.k. produktionskoden, reglerna för filmcensur i USA. En suggestiv dans som Jones genomför i filmen tvingades göras om tre gånger innan den släpptes förbi censuren, och även då blev de tvungna att klippa bort den helt på grund av klagomål från den katolska kyrkan. Trots detta blev filmen bannlyst i bland annat Memphis och Hartford. Selznick tog även in sex andra regissörer för att spela in vissa sekvenser eller som konsulter.

När filmen väl var inspelad vägrade Universal Pictures att distribuera den, bland annat på grund av de sexuella undertonerna. Selznick bildade då ett eget distributionsbolag och öppnade filmen på ett nytt sätt, genom att samtidigt öppna den på flera hundra biografer i landet. Med över $2 miljoner dollar spenderade på marknadsföring blev filmen oväntat en av 1947 års största biosuccé.

Utmärkelser

Nomineringar
Oscar: Bästa kvinnliga huvudroll (Jennifer Jones), Bästa kvinnliga biroll (Lillian Gish)

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska filmer 1946
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska westernfilmer
Mastodontfilmer
Filmer i regi av King Vidor
Lynett (militär)

Lynett, eller lunett, (fr. liten måne) är ett större, kraftigare, öppet försvarsverk, vanligen fritt liggande (detacherat) utanverk till en bastionsfästning. Lynetten har ofta tillbakaböjda faser, flanker samt grav med murade sidor, och är tillsammans med den vanligen fyrkantiga redutten, de utanverk som ligger längst bort från fästningen.

Referenser

Noter

Källor
 Henrik Warfvinge: Skansen Kronan - Vägledning genom de militärhistoriska samlingarna. Göteborg 1991  

Befästningskonst
Le Pion

Le Pion (svensk översättning : Pantsätta) är en fransk komedi från 1978 i regi av Christian Gion.

Rollista (i urval)
 Henri Guybet : Bertrand Barabi, dit Bergerac
 Claude Jade : Dominique Benech
 Maureen Kerwin : Mademoiselle Thuillier
 Claude Piéplu : Censor
 Michel Galabru : L'inspecteur d'académie
 Claude Dauphin : Albert Carraud
 Bernard Musson : Boussignac, Direktor
 Roland Giraud : The Minister
 Mathieu Vermesh : Michel Benech
 Roger Perinoz
 Raymond Colom
 François Guétary
 Dominique Vallée
 Denise Glaser

Externa länkar
 

Filmer 1978
Franska komedifilmer