kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cistugo seabrae

Cistugo seabrae är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1912. Cistugo seabrae ingår i släktet Cistugo och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Vuxna exemplar är 4,0 till 5,4 cm långa (huvud och bål), har en 3,2 till 4,0 cm lång svans och 3,3 till 3,5 cm långa underarmar. Bakfötterna är 0,5 till 0,6 cm långa och öronen är 1,0 till 1,1 cm stora viktuppgifter saknas. Hos de flesta individer förekommer 2 eller 3 körtlar på varje vinge. Hudflikar på näsan (bladet) saknas och svansen är nästan helt inbäddad i svansflyghuden. Öronen är inte formade som en tratt. På ovansidan är den ganska täta pälsen gulbrun, orangebrun eller gråbrun. Exemplar som har en orangebrun ovansida har en gulorange undersida. Hos övriga populationer är undersidan ljusbrun till vitaktig. Vid höften har håren oftast ljusast. Huvudet kännetecknas av en naken nos med brun hud. Även öronen och vingarna har en medelbrun färg. Jämförd med den andra arten i samma släkte (Cistugo lesueuri) ligger körtlarna på vingarna närmare underarmarna och de är större (undantag är exemplar som saknar körtlar). Svansflyghuden är mer genomskinlig än vingarna. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 50 kromosomer (2n=50).

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i sydvästra Angola, västra Namibia och nordvästra Sydafrika. De flesta individerna fångades nära vattenansamlingar i regioner som annars är torra. Några individer observerades när de fångade insekter i fruktträdodlingar.

Ekologi 
För exemplar som upptäcktes i en kyrka antogs att de vilade i kyrktornet. Cistugo seabrae plockar sina byten från blad.

Bevarandestatus 
För beståndet är inga allvarliga hot kända. Antagligen påverkas arten negativ av gruvdrift. IUCN listar den som livskraftig (LC).

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i etiopiska regionen
Myotis sicarius

Myotis sicarius är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1915. Myotis sicarius ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i östra Nepal och i angränsande områden av Indien. Den lever i bergstrakter som ligger ungefär 1350 meter över havet. Arten vistas i bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
sicarius
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis siligorensis

Myotis siligorensis är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas Horsfield 1855.  Myotis siligorensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 40 till 41 mm, en svanslängd av 25 till 38 mm och den har 31 till 36 mm långa underarmar. Bakfötterna är 6 till 8 mm långa och öronen är 8 till 13 mm stora. På ovansidan förekommer mörkgrå päls och undersidans päls är mörk gråbrun till svart (liksom hos en mullvad). Den lilla premolaren i överkäken finns bara rudimentärt. Den sista premolaren i underkäken är däremot lång och nästan av samma storlek som hörntanden.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra och sydöstra Asien från Nepal i väst till sydöstra Kina, södra Malackahalvön och norra Borneo. Den lever i bergstrakter mellan 910 och 2770 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar och dessutom besöks kulturlandskap.

Individerna vilar i grottor, i bergssprickor eller i byggnader som sällan används av människor. De bildar kolonier som kan ha upp till 1200 medlemmar. Jakten sker ofta över vattendrag eller högt över marken. Arten är främst aktiv under skymningen och gryningen.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
siligorensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis simus

Myotis simus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1901. Myotis simus ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten är med 35 till 41 mm långa underarmar, med en vikt av 5 till 11 g och med 11 till 13 mm långa öron en medelstor medlem av släktet Myotis. Håren som bildar undersidans päls är oftast tvåfärgade medan ovansidans hår är enfärgade. Färgen varierar beroende på utbredning och årstid mellan chokladbrun, orangebrun, ockra och rödbrun. Dessutom kan pälsfärgen ändras efter individens död. Det hände med olika exemplar som förvarades i museer. Myotis simus har svart flygmembran och svarta öron. På svansflyghuden nära bålen kan några hår förekomma. Kroppslängden med svans är 83 till 92 mm och själva svansen är 33 till 40 mm lång.

Myotis simus har på varje sida i överkäken 2 framtänder, en hörntand, 3 premolarer och 3 molarer. I underkäken finns ytterligare en framtand per sida, alltså 38 tänder i hela uppsättningen.

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i Amazonområdet och vid Andernas östra sluttningar från Colombia och Brasilien i norr till Bolivia i syd. En annan population från södra Brasilien, Paraguay och nordöstra Argentina är kanske en annan art, som hittills saknar vetenskaplig beskrivning. Individerna vilar i trädens håligheter. För övrigt saknas data angående artens levnadssätt.

Även Myotis midastactus från Bolivia som beskrevs 2014 betraktades innan som population av Myotis simus.

Ekologi 
Upphittade honor var dräktiga med en unge. Individerna vilar i trädens håligheter eller tillfällig i bladverket. Ibland delas sovplatsen med andra fladdermöss som Noctilio albiventris eller Eptesicus furinalis. Denna fladdermus jagar syrsor, buksimmare och andra halvvingar samt andra ryggradslösa djur. Den flyger vanligen över vattenansamlingar och hittar sina byten där.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
simus
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis stalkeri

Myotis stalkeri är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1910. Myotis stalkeri ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på olika öar i östra Indonesien som tillhör Moluckerna, bland annat Kaiöarna, Pulau Waigeo och Pulau Batanta. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 250 meter över havet. Individerna vilar i grottor och jagar bland annat fisk. Ofta delar de sovplatsen med andra fladdermöss. Upphittade honor var dräktiga med en unge.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
stalkeri
Däggdjur i australiska regionen
Myotis tricolor

Myotis tricolor är en fladdermusart som först beskrevs av Coenraad Jacob Temminck 1832.  Myotis tricolor ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Vuxna exemplar är med svans cirka 12 cm långa, svanslängden ligger vid 5 cm och den genomsnittliga vikten är 12,5 g. Myotis tricolor har cirka 5 cm långa underarmar och ett vingspann av ungefär 28 cm. Som hos alla medlemmar av familjen läderlappar saknas hudflikar (bladet) på näsan. Arten har en tät samt lite ullig päls och håren på ryggen är 7 till 8mm långa. Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på de trefärgade håren som bildar pälsen. På ovansidan skapas denna tredelning av ett grått till svartbrunt avsnitt nära roten, av ett krämfärgat avsnitt i mitten samt av kopparbruna till rödbruna hårspetsar. Synlig är främst hårspetsarna och därför är ovansidan kopparbrun. De trefärgade håren på undersidan har ett svartbrunt avsnitt vid roten, ett krämfärgat till ljus gulbrunt avsnitt i mitten samt ljusbruna hårspetsar.

Huvudet kännetecknas av en nästan naken och brun nos samt av bruna öron som är avrundade vid spetsen. Allmänt har vingarna en svartbrun färg. Som undantag registrerades i Malawi otydliga rödbruna märken vid fingrarna samt nära bålen. Svansen är i princip helt inbäddad i svansflyghuden.

Utbredning 
Denna fladdermus har ett långsträckt utbredningsområde i östra och södra Afrika i närheten eller vid sidan av Indiska oceanen. Det sträcker sig från Etiopien till östra och södra Sydafrika. I södra Kongo-Kinshasa, norra Angola, Zambia och Zimbabwe förekommer arten längre västerut. En ensam individ hittades dessutom i Liberia. Myotis tricolor vistas främst i torra eller fuktiga savanner samt i buskskogar. I några bergstrakter besöker den även fuktiga skogar.

Ekologi 
Hanar och honor vilar i grottor och i gruvor och de bildar stora kolonier som kan ha flera tusen medlemmar. Vanligast är arten i stora grottor som sällan besöks av människor och där det finns större vattenpölar. I Sydafrika flyger honor flera hundra kilometer mellan grottorna där ungarna föds och grottorna för vintern. I regionen håller Myotis tricolor äkta vinterdvala. Blandade kolonier med Rhinolophus capensis eller Miniopterus schreibersii är inte ovanliga.

Arten jagar insekter med hjälp av ekolokaliseringen. På grund av fladdermusens morfologiska egenskaper har den troligtvis förmåga såväl att jaga under flyget som att plocka byten från växter eller från andra objekt. Vattenansamlingar besöks antagligen endast för att dricka.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
tricolor
Däggdjur i etiopiska regionen
Myotis welwitschii

Myotis welwitschii är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1866.  Myotis welwitschii ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer främst i östra Afrika från Etiopien till östra Sydafrika. Söder om Kongobäckenet når den även västerut till Angola. Habitatet varierar mellan torra skogar i låglandet, fuktiga bergsskogar, torra och fuktiga savanner, buskskogar och bergsängar. Myotis welwitschii vilar bland annat i grottor, i byggnader och i den täta växtligheten. Några individer hittades till exempel gömda i hoprullade stora blad.

En uppmät individ från Kamerun hade en kroppslängd (huvud och bål) av 60 mm, en svanslängd av 58 mm och en vikt av 6,3 g. Underarmarna var 61,7 mm långa och bakfötternas längd var nästan 14 mm. I andra regioner når individerna en vikt av 12 till 16,5 g och de har 19 till 22 mm långa öron. Arten har i överkäken på varje sida 2 framtänder, en hörntand, 3 premolarer och 3 molarer. I underkäken finns ytterligare en framtand på varje sida. Däremot är 2 av premolarerna i varje käkhalva förminskade och nästan osynliga.

Kännetecknande för arten är flygmembranens färg som är orange nära kroppen och nära extremiteternas olika delar (ben, underarmar, fingrar). Andra delar av flygmembranen har däremot en mörkbrun färg. Kroppens ovansida är täckt av rödbrun päls. Inom samma släkte har bara Myotis formosus en liknande färgsättning av vingarna men den lever i Asien. Typisk för huvudet är en rosa nos och stora kopparfärgade öron. På buken är håren bruna nära roten och annars vita vad som ger en ljusbrun till vitaktig päls.

Flyget beskrivs som långsamt.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
welwitschii
Däggdjur i etiopiska regionen
Myotis yesoensis

Myotis yesoensis är en fladdermusart som beskrevs av Mizuko Yoshiyuki 1984. Myotis yesoensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på Hokkaido i Japan. Populationen infogas av IUCN som synonym i Myotis ikonnikovi. Fram till början av 2000-talet var den godkänd som art och den listades som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
yesoensis
Däggdjur i palearktiska regionen
Pipistrellus hesperus

Pipistrellus hesperus är en fladdermusart som först beskrevs av Harrison Allen 1864.  Pipistrellus hesperus ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten har gulgrå päls på ovansidan och något ljusare päls på buken. Fladdermusen kännetecknas av en svart nos, svarta öron och en mörk flygmembran. Den har 34 tänder. Med en kroppslängd av 68 till 80 mm, inklusive en 23 till 34 mm lång svans och en vikt av 3 till 6,5 g är Pipistrellus hesperus en av de minsta fladdermöss i Nordamerika. Den har 27 till 31 mm långa underarmar och 11 till 13 mm långa öron.

Denna fladdermus förekommer i västra USA och i Mexiko. Den lever i klippiga områden och öknar med glest fördelad växtlighet samt i buskskogar och gräsmarker. Arten behöver alltid lite vatten i närheten.

Individerna vilar i bergssprickor, i gruvor, i underjordiska bon som skapades av andra djur samt i byggnader. Pipistrellus hesperus håller under den kalla årstiden vinterdvala. Honor bildar i samband med ungarnas födelse egna kolonier som är skilda från hanarna. Jakten sker ofta tät över marken. Vid viloplatsen registrerades ensamma exemplar och små kolonier.

Arten jagar olika flygande insekter som flugor, skalbaggar, nattfjärilar och mindre getingar. Pipistrellus hesperus börjar jakten redan före skymningen. Det är omstritt om arten använder ekolokalisering för att hitta enskilda byten. Under en studie iakttogs fladdermusen när den flög genom en svärm med insekter där den troligen fick tag i några byten. Enligt ett fåtal dokumentationer föder honor två ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
hesperus
Däggdjur i nearktiska regionen
Däggdjur i neotropiska regionen
Pipistrellus deserti

Pipistrellus deserti är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1902.  Pipistrellus deserti ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artens holotyp hittades i Libyen. Taxonet godkänns inte av IUCN. Det listas där som synonym till Kuhls fladdermus (Pipistrellus kuhlii).

Källor 

Läderlappar
deserti
Däggdjur i palearktiska regionen
Pipistrellus aero

Pipistrellus aero är en fladdermusart som beskrevs av Heller 1912. Pipistrellus aero ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från enstaka fynd som gjordes i Kenya. Kanske ska även en observation från Etiopien räknas till denna art. Habitatet utgörs av mera torra skogar.

Källor 

Läderlappar
aero
Däggdjur i etiopiska regionen
Falsistrellus affinis

Falsistrellus affinis är en fladdermusart som först beskrevs av George Edward Dobson 1871. Falsistrellus affinis ingår i släktet Falsistrellus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 43 till 51 mm lång (huvud och bål) och har en 30 till 41 mm lång svans. Underarmarna är 38 till 40 mm långa, bakfötterna är 7 till 8 mm långa och öronen är 12 till 15 mm stora. Ovansidans päls bildas av bruna hår med gråa spetsar och på undersidan förekommer ljusgrå päls.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Asien. Arten når i nordväst norra Indien, i nordöst södra Kina (norr om Vietnam) samt i syd Myanmar och Sri Lanka. Falsistrellus affinis vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Den lever i olika habitat.

Individerna vilar i bergssprickor, i trädens håligheter och i byggnader. De äter insekter.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i orientaliska regionen
Hypsugo anchietae

Hypsugo anchietae är en fladdermusart som först beskrevs av Antero Frederico de Seabra 1900.  Hypsugo anchietae ingår i släktet Hypsugo och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den portugisiska naturforskaren José Alberto de Oliveira Anchieta.

Arten förekommer i centrala och sydöstra Afrika från södra Kongo-Kinshasa och Angola till östra Sydafrika. Enstaka fynd gjordes på Madagaskar. Habitatet varierar mellan torra och fuktiga savanner, större skogar, galleriskogar, buskskogar och kustlinjer. Individer fångas ofta över vattenpölar när de ska undersökas.

Arten blir med svans 78 till 87 mm lång, svanslängden är 32 till 39 mm och vikten varierar mellan 3,1 och 5,7 g. Håren som bildar pälsen på ovansidan har ett kort mörkbrunt till svart avsnitt vid roten och resten är ljusbrun vad som ger ett ljusbrunt utseende. Undersidans päls är ännu ljusare på grund av krämfärgade till vita hårspetsar. Hos Hypsugo anchietae är flygmembranen mörkbrun. Den broskiga fliken i örat (tragus) är långsträckt med ett hack på en sida.

En hona var dräktig med två ungar.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i etiopiska regionen
Pipistrellus anthonyi

Pipistrellus anthonyi är en fladdermusart som beskrevs av Tate 1942. Pipistrellus anthonyi ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i en liten region vid gränsen mellan Kina och Myanmar. Det är en bergstrakt som ligger cirka 2100 meter över havet. I området finns lövfällande skogar, barrskogar och jordbruksmark.

Källor 

Läderlappar
anthonyi
Däggdjur i orientaliska regionen
Pipistrellus arabicus

Pipistrellus arabicus är en fladdermusart som beskrevs av Harrison 1979. Pipistrellus arabicus ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Två individer hade en absolut längd av 66 respektive 69 mm, cirka 29 mm långa underarmar, en 34 mm lång svans, nästan 6 mm långa bakfötter och cirka 9 mm långa öron. Påfallande är den långa tummen som med klo mäter 4,8 mm. Dessutom avviker några detaljer i tanduppsättningen från samma detaljer hos andra släktmedlemmar. Pälsen har oftast en mörkbrun till svart färg men det finns även individer med ljusbrun, rödbrun eller grå päls.

Arten förekommer på östra Arabiska halvön i Oman och på andra sidan av Omanbukten i Iran. Pipistrellus arabicus hittas vanligen över vattenpölar i halvöknar där den jagar insekter.

Jämförd med andra fladdermöss i samma region lämnar Pipistrellus arabicus viloplatsen tidigast på kvällen.

Källor 

Läderlappar
arabicus
Däggdjur i orientaliska regionen
Pipistrellus ariel

Pipistrellus ariel är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1904. Pipistrellus ariel ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Djuret blir med svans 68 till 71 mm lång, svanslängden är 30 till 34 mm, underarmarna är 30 till 31 mm långa och öronen är cirka 10 mm stora. Håren som bildar pälsen på ovansidan är svartbruna nära roten och ljus rosabruna till ljusgråa på spetsen. Undersidan är täckt av ljusare päls. Hos Pipistrellus ariel förekommer en ljusbrun flygmembran och svansens spets ligger lite utanför svansflyghuden.

Arten förekommer på västra Arabiska halvön och kanske även i östra Egypten och östra Sudan vid Röda havet. En avskild population hittas på ön Sokotra. Habitatet utgörs av klippiga öknar och halvöknar. Fladdermusen vistas där i oaser och vilar i bergssprickor eller under klippor.

Källor 

Läderlappar
ariel
Däggdjur i etiopiska regionen
Pipistrellus javanicus babu

Pipistrellus javanicus babu är en underart till fladdermusen Pipistrellus javanicus som beskrevs av Thomas 1915. Pipistrellus javanicus babu ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar.

Källor 

Läderlappar
Pipistrellus
Pipistrellus cadornae

Pipistrellus cadornae är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1916. Pipistrellus cadornae ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten tillhör undersläktet Hypsugo som ofta godkänns som släkte. Antagligen är Hypsugo macrotis artens närmaste släkting.

Utseende 
Denna fladdermus har 33 till 37 mm långa underarmar, en 32 till 34 mm lång svans och 12,5 till 14 mm stora öron. Pälsen på ovansidan bildas av hår som är rödbruna på spetsen och lite mörkare nära roten. Samma färguppdelning finns på undersidans hår men de är allmänt ljusare. Djuret skiljer sig i avvikande detaljer av tändernas och fingrarnas konstruktion från andra släktmedlemmar.

Utbredning 
Arten förekommer i norra Vietnam, Laos, Thailand och i angränsande områden av Kina. Mindre avskilda populationer hittas i norra Myanmar och i nordöstra Indien. Pipistrellus cadornae lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1900 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar med bambu som undervegetation och av kultiverade landskap. Som viloplats används bland annat grottor.

Ekologi 
Exemplaren bildar vid gömstället större kolonier. De jagar ofta ovanför vattendrag. Denna fladdermus har främst halvvingar och skalbaggar som byten som kompletteras med tvåvingar, kvalster, fjärilar och andra insekter. För ekolokaliseringen dokumenterades en frekvens av 37,5 kHz. Värdet föreställer troligtvis frekvensen med den högsta intensiteten. På grund av honornas tillstånd i april antas att ungarna föds i slutet av mars.

Hot 
Regionalt påverkas beståndet av skogsröjningar och störningar vid viloplatsen. Utbredningsområdet är stort. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Läderlappar
cadornae
Däggdjur i orientaliska regionen
Pipistrellus ceylonicus

Pipistrellus ceylonicus är en fladdermusart som först beskrevs av Edward Frederick Kelaart 1852.  Pipistrellus ceylonicus ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 7 underarter.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 64 mm, en svanslängd av 30 till 45 mm och en vikt av 9 till 10 g. Underarmarna är 33 till 42 mm långa, bakfötternas längd är 6 till 11 mm och öronen är 9 till 14 mm stora. Pälsens hår är huvudsakligen bruna och de har ofta gråa spetsar. Avvikande detaljer av kraniet och tänderna skiljer arten från andra släktmedlemmar.

Denna fladdermus förekommer i södra Asien. Den största populationen hittas i Indien, Sri Lanka och Bangladesh. Dessutom finns mindre populationer i centrala Pakistan och sydöstra Kina, inklusive Hainan. Pipistrellus ceylonicus lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2150 meter över havet. Habitatet varierar mellan torra landskap på ena sidan och fuktiga bergsskogar på andra sidan.

Individerna vilar ofta i gömställen som skapades av människor som byggnader eller sprickor i murar. De kan även sova i grottor, i trädens håligheter eller under överhängande klippor. Pipistrellus ceylonicus vilar ensam eller i kolonier som kan ha några hundra medlemmar. Den börjar sin jakt tidig på kvällen. Arten jagar olika flygande insekter som skalbaggar och nattfjärilar. Honan är 50 till 55 dagar dräktig och sedan föds oftast tvillingar. Ungarna diar sin mor cirka en månad.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
ceylonicus
Däggdjur i orientaliska regionen
Arielulus circumdatus

Arielulus circumdatus är en fladdermusart som först beskrevs av Coenraad Jacob Temminck 1840.  Arielulus circumdatus ingår i släktet Arielulus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer från Nepal och södra Kina till Java. Arten vistas vanligen i medelhöga bergstrakter mellan 1300 och 2100 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Arten har i genomsnitt en kroppslängd (huvud och bål) av 95 mm, en svanslängd av 40 mm, 10 mm långa bakfötter och 15 mm stora öron. Underarmarna är 41 till 44 mm långa. Ovansidan är täckt av mjuk svart päls med orange skugga på grund av orange hårspetsar. Undersidans päls har en brun färg. Hos Arielulus circumdatus förekommer svarta öron som ibland har ljusare kanter och den nästan helt nakna flygmembranen är mörkbrun. Som några andra släktmedlemmar har arten en inbuktning vid kraniets framsida.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i orientaliska regionen