kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bungarus andamanensis

Bungarus andamanensis är en ormart som beskrevs av Biswas och Sanyal 1978. Bungarus andamanensis ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer endemisk på Andamanöarna i Indiska oceanen. Kring fyndplatserna finns städsegrön skog eller delvis lövfällande skog.

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
andamanensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus bungaroides

Bungarus bungaroides är en ormart som beskrevs av Cantor 1839. Bungarus bungaroides ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i södra Asien från Nepal och nordöstra Indien till Vietnam och norra Malackahalvön. Den når i bergstrakter 2040 meter över havet. Honor lägger ägg. Denna orm vistas i fuktiga skogar och den besöker jordbruksmark samt samhällen.

Beståndet hotas av skogens omvandling till odlingsmark. Bungarus bungaroides har en stor utbredning och fortfarande en stor population. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
bungaroides
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus candidus

Bungarus candidus är en ormart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Bungarus candidus ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Sydostasien från Vietnam, Laos och norra Thailand över Malackahalvön till Sumatra, Java och till några mindre öar i regionen. Ormen når i bergstrakter 1200 meter över havet. Den vistas i olika habitat, inklusive odlade områden. Bungarus candidus är aktiv på natten och jagar groddjur, ödlor och andra ormar. Honor lägger upp till 10 ägg per tillfälle.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
candidus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus ceylonicus

Bungarus ceylonicus är en ormart som beskrevs av Günther 1864. Bungarus ceylonicus ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. 

Arten förekommer endemisk på Sri Lanka. Den vistas i bergstrakter ovanför 750 meter över havet. Utbredningsområdet ligger i öns sydvästra del. Exemplaren vistas i fuktiga skogar, trädgårdar och på odlingsmark.

Beståndet påverkas av bekämpningsmedel. Flera exemplar dödas av personer som inte vill ha ormar nära sin bostad. IUCN listar arten som nära hotad (NT).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. c. karavala
 B. c. ceylonicus

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
ceylonicus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus flaviceps

Bungarus flaviceps är en ormart som beskrevs av Reinhardt 1843. Bungarus flaviceps ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer i Sydostasien från Malackahalvön till Borneo och Java. En avskild population lever i södra Vietnam. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar. Bungarus flaviceps är aktiv på natten och jagar ödlor samt mindre ormar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. f. flaviceps
 B. f. baluensis

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
flaviceps
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus lividus

Bungarus lividus är en ormart som beskrevs av Cantor 1839. Bungarus lividus ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade.

Denna orm förekommer i Nepal. nordöstra Indien och Bangladesh. Honor lägger ägg. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 350 meter över havet. Den vistas i lövfällande skogar, gräsmarker och på jordbruksmark. Exemplaren är nattaktiva.

Beståndet hotas av landskapsförändringar. Flera exemplar dödas i trafiken eller av personer som inte vill ha ormar nära sin bostad. Hela populationen är fortfarande stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
lividus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus magnimaculatus

Bungarus magnimaculatus är en ormart som beskrevs av Wall och Evans 1900. Bungarus magnimaculatus ingår i släktet Bungarus och familjen giftsnokar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna orm förekommer i Myanmar och kanske i angränsande områden av Indien, Kina, Laos och Thailand. Arten vistas i skogar i låglandet och den besöker även odlingsmark samt urbaniserade landskap. Bungarus magnimaculatus är aktiv på natten och vistas främst på marken.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
magnimaculatus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus multicinctus

Bungarus multicinctus är en ormart som beskrevs av Blyth 1861. Bungarus multicinctus ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Denna orm förekommer i Sydostasien från sydöstra Kina till Myanmar, Laos, Vietnam och norra Thailand. Den lever även på Taiwan och Hainan. Bungarus multicinctus når i bergstrakter 1500 meter över havet. Arten vistas i olika habitat som skogsgläntor som är täckta av bambu, öppna ställen längs vattendrag, odlade områden och landskap nära människans samhällen. Individerna är aktiva på natten och jagar grodor, ödlor, andra ormar samt möss. Per tillfälle läggs 3 till 20 ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. m. multicinctus
 B. m. wanghaotingi

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
multicinctus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus niger

Bungarus niger är en ormart som beskrevs av Wall 1908. Bungarus niger ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade.

Denna orm förekommer i nordöstra Indien (Assam) och i angränsande regioner av Nepal, Bhutan och Bangladesh. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1700 meter över havet. Exemplaren vistas ofta i klippiga områden nära vattendrag. De hittas ofta i skogar. Ibland besöker de på natten människans samhällen. Honor lägger ägg.

Beståndet hotas av skogsröjning. Flera exemplar dödas i trafiken eller av personer som inte vill ha ormar nära sin bostad. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
niger
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus sindanus

Bungarus sindanus är en ormart som beskrevs av Boulenger 1897. Bungarus sindanus ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. 

Denna orm förekommer i Pakistan och västra Indien. Kanske når den även Nepal.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. s. razai
 B. s. walli
 B. s. sindanus

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
sindanus
Kräldjur i orientaliska regionen
Bungarus slowinskii

Bungarus slowinskii är en ormart som beskrevs av Kuch et al. 2005. Bungarus slowinskii ingår i släktet kraiter och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Denna orm förekommer med två från varandra skilda populationer i norra och centrala Vietnam och kanske i angränsande områden av Laos. Den vistas i kulliga regioner nära vattendrag. Landskapet är täckt av städsegrön skog. Bungarus slowinskii är aktiv på natten och vistas främst på marken.

Källor 

Giftsnokar
slowinskii
Kräldjur i orientaliska regionen
Naja

Naja är ett släkte av ormar som ingår i familjen giftsnokar.

Utseende 
Arterna blir medelstora till stora med en längd av 0,75 till 2,0 meter. I sällsynta fall förekommer upp till 3 meter långa exemplar. Den lösa huden vid arternas nacke bildar ett slags huva. Individerna öppnar huvan genom att sträcka ut de rörliga revbenen. Det förekommer när individen känner sig hotad eller på annat sätt upphetsad.

Utbredning 
De förekommer i Afrika samt i södra och sydöstra Asien. Habitatet varierar mellan öknar och skogar. Några släktmedlemmar hittas även på odlingsmark och nära människans samhällen. Fossila medlemmar av släktet hittades även i Europa.

Ekologi 
Födan utgörs av mindre ryggradsdjur som fiskar, ödlor, groddjur, fåglar och mindre däggdjur. Honor lägger ägg. Även större insekter kan ingå i födan.

Arterna är vanligen nattaktiva men några släktmedlemmar som egyptisk kobra (Naja haje) kan även vara dagaktiv.

Giftet produceras i körtlar som ligger nära ögonen. Det når huggtänderna och fortsätter beroende på art längs en ränna eller längs en långsträckt hålighet i tanden.  Giftet medför hos bytesdjuret förlamning, illamående och andningsbesvär.

Parningsleken utgörs av en sorts dans där honan och hannen lyfter huvudet och främre delen av bålen en bit över marken medan de rör sig fram- och bakåt. Under parningen pressar hannen sin kloaköppning mot honans kloaköppning. Antalet ägg per tillfälle varierar mellan 8 och 20. Hos några arter bevakar honan sina ägg till dem kläcks. De nykläckta ungarna är allmänt 25 cm långa.

Släktet Naja och människor 
Giftet från dessa ormar kan orsaka allvarliga problem och i vissa fall även människans död. Vissa arter kan även spotta gift.

Olika kobror av släktet är vanlig hos ormtjusare, i både Indien, Egyptien och Västafrika. Det är främst personens rytmiska rörelser och inte musiken som förmår ormen att dansa. Släktets medlemmar saknar hörselbenen och är döva. De kan i viss mån uppfatta vibrationer över marken. När ormtjusaren öppnar korgens lock överraskas kobran av dagsljuset och den kommer fram.

Arter 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Naja anchietae
 Naja annulifera
 Naja ashei
 Naja atra
 Naja haje
 Naja kaouthia
 Naja katiensis
 Naja mandalayensis
 Naja melanoleuca
 Naja mossambica
 Naja naja
 Naja nigricollis
 Naja nivea
 Naja nubiae
 Naja oxiana
 Naja pallida
 Naja philippinensis
 Naja sagittifera
 Naja samarensis
 Naja siamensis
 Naja sputatrix
 Naja sumatrana

Källor

Externa länkar 

 Naja, The Reptile Databas

Giftsnokar
Naja
Naja annulifera

Naja annulifera är en ormart som beskrevs av Peters 1854. Naja annulifera ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i sydöstra Afrika från Zambia och Malawi till norra Sydafrika och Swaziland.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
annulifera
Kräldjur i etiopiska regionen
Naja katiensis

Naja katiensis är en ormart som beskrevs av Angel 1922. Naja katiensis ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i stora delar av nordvästra och centrala Afrika från Mauretanien och Niger till Kamerun.

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
katiensis
Kräldjur i etiopiska regionen
Naja mandalayensis

Naja mandalayensis är en ormart som beskrevs av Slowinski och Wüster 2000. Naja mandalayensis ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i centrala Myanmar. Den lever i torra skogar och i andra torra landskap med akacior.

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
mandalayensis
Naja melanoleuca

Naja melanoleuca är en ormart som beskrevs av Hallowell 1857. Naja melanoleuca ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i stora delar av Afrika. arten kan inte spotta sitt gift.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
melanoleuca
Kräldjur i etiopiska regionen
Naja oxiana

Naja oxiana är en ormart som beskrevs av Eichwald 1831. Naja oxiana ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i centrala Asien från Iran till Pakistan och Indien.

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
oxiana
Kräldjur i orientaliska regionen
Kräldjur i palearktiska regionen
Naja pallida

Naja pallida är en ormart som beskrevs av Boulenger 1896. Naja pallida ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Afrika från Niger i nordväst och Egypten i norr till Tanzania i sydost. Honor lägger 6 till 15 ägg per tillfälle. Ormen lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Den vistas i halvöknar, savanner och andra gräsmarker. Exemplaren rör sig främst på marken men de kan klättra i den låga växtligheten. De håller sig när vattenansamlingar och har groddjur som föda. Naja pallida äter dessutom små gnagare och små fåglar inklusive kyckling.

Beståndet påverkas i viss mån av landskapsförändringar. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
pallida
Kräldjur i etiopiska regionen
Naja philippinensis

Naja philippinensis är en ormart, endemisk för norra Filippinerna, som beskrevs av Taylor 1922. Naja philippinensis ingår i släktet Naja, och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i norra Filippinerna. Den påstås kunna spotta gift. Den lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 800 meter över havet. Arten vistas i skogar samt i andra habitat som odlingsmark eller människans samhällen.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
philippinensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Naja sagittifera

Naja sagittifera är en ormart som beskrevs av Wall 1913. Naja sagittifera ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på Andamanerna som tillhör Indien. Denna art kan spotta sitt gift, dock inte så lika bra som de flesta andra Spottkobror i Asien. Honor lägger ägg.

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
sagittifera
Kräldjur i orientaliska regionen
Naja samarensis

Naja samarensis är en ormart som beskrevs av Peters 1861. Naja samarensis ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på södra Filippinerna. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 800 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar, odlingsmark och trädgårdar.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
samarensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Naja siamensis

Naja siamensis är en ormart som beskrevs av Laurenti 1768. Naja siamensis ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på det sydostasiatiska fastlandet i Kambodja, Laos, Myanmar, Thailand och Vietnam. Habitatet utgörs av öppna skogar, lövfällande skogar och odlingsmark. Naja siamensis undviker täta städsegröna skogar.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
siamensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Christian Benteke

Christian Benteke Liolo, född 3 december 1990, är en belgisk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Major League Soccer-klubben DC United och i det belgiska landslaget.

Klubbkarriär

Tidiga år
Benteke föddes 1990 i Zaire (numera Kongo-Kinshasa). Han och hans familj flydde under Mobutu-regimen och emigrerade till Liège, Belgien.

Crystal Palace
Den 20 augusti 2016 värvades Benteke av Crystal Palace, där han skrev på ett fyraårskontrakt. I oktober 2019 förlängde Benteke sitt kontrakt i klubben fram över säsongen 2020/2021. I juni 2021 förlängde han sitt kontrakt med två år.

DC United
I augusti 2022 värvades Benteke av Major League Soccer-klubben DC United, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt.

Landslagskarriär
Benteke debuterade för det belgiska landslaget den 19 maj 2010 i en vänskapsmatch mot Bulgarien. Den 15 augusti 2012 gjorde han sitt första mål i landslaget, detta i en 4–2-vinst över Nederländerna.

Meriter 
Standard Liège
Jupiler League: 2008/2009

Referenser 
 
 Christian Benteke på transfermarkt.co.uk

Noter

Belgiska landslagsspelare i fotboll
Belgiska mästare i fotboll
Spelare i KRC Genk
Spelare i Standard Liège
Spelare i KV Mechelen
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i DC United
Spelare i Jupiler League
Spelare i Premier League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Personer från Kinshasa
Födda 1990
Levande personer
Män
Naja sumatrana

Naja sumatrana är en ormart som beskrevs av Müller 1890. Naja sumatrana ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i Sydostasien från södra Malackahalvön och Sumatra till västra Filippinerna och Borneo, inklusive tillhörande små öar. Arten når i bergstrakter 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar och dessutom besöks odlingsmark samt människans samhällen. Honan lägger 6 till 23 ägg per tillfälle.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
sumatrana
Kräldjur i orientaliska regionen
Naja nubiae

Naja nubiae är en ormart som beskrevs av Wüster och Broadley 2003. Naja nubiae ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i nordöstra Afrika från Niger till Egypten, Eritrea och Sydsudan.

Referenser

Externa länkar 

Giftsnokar
nubiae
Kräldjur i etiopiska regionen
Naja anchietae

Naja anchietae är en ormart som beskrevs av Bocage 1879. Naja anchietae ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i södra Afrika från Zambia och Angola till norra Namibia och Botswana.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
anchietae
Kräldjur i etiopiska regionen
Naja ashei

Naja ashei eller jättespottkobra är en ormart som beskrevs av Wüster & Broadley 2007. Naja ashei ingår i släktet Naja och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm är världens största spottkobra. Den räknades tidigare som en lång, grå variation av svart spottkobra (Naja nigricollis) innan den klassade som egen art. Arten är väldigt aggressiv och spottar vid minsta provokation. Den förekommer i östra Afrika från Etiopien och Somalia till Tanzania.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
ashei
Kräldjur i etiopiska regionen
Pseudohaje

Pseudohaje är ett släkte av ormar. Pseudohaje ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna är med en längd upp till 2,5 meter stora ormar. De förekommer i Afrika och klättrar ofta i träd. Födan utgörs av groddjur och troligen av små däggdjur. Honor lägger ägg. Dessa ormar är sällsynta. Bekräftade fall av människor som blev biten av släktets medlemmar finns inte. Giftet anses däremot som farligt för personer.

Arter enligt Catalogue of Life. Utbredning enligt IUCN:

 Pseudohaje goldii, centrala Afrika
 Pseudohaje nigra, västra Afrika

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
Pseudohaje
Pseudohaje goldii

Pseudohaje goldii är en ormart som beskrevs av Boulenger 1895. Pseudohaje goldii ingår i släktet Pseudohaje och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala Afrika från Ghana till Kenya och söderut till Angola. Honor lägger ägg.

Referenser 

Giftsnokar
goldii
Kräldjur i etiopiska regionen
Pseudohaje nigra

Pseudohaje nigra är en ormart som beskrevs av Günther 1858. Pseudohaje nigra ingår i släktet Pseudohaje och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Afrika från Guinea till Togo. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 500 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar. Troligtvis jagar arten grodor, ödlor, småfåglar och mindre däggdjur.

Källor 

Giftsnokar
nigra
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea

Elapsoidea är ett släkte av ormar. Elapsoidea ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna blir i vanligt fall upp till 75 cm långa och enskilda exemplar når en längd av en meter. Utbredningsområdet ligger i Afrika söder om Sahara. Habitatet varierar mellan torra landskap och skogar. Dessa ormar jagar andra kräldjur samt groddjur och små däggdjur. Honor lägger ägg. Ungdjur av flera arter har en brokig färgteckning.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Elapsoidea broadleyi
 Elapsoidea chelazzii
 Elapsoidea guentherii
 Elapsoidea laticincta
 Elapsoidea loveridgei
 Elapsoidea nigra
 Elapsoidea semiannulata
 Elapsoidea sundevallii
 Elapsoidea trapei

The Reptile Database lister ytterligare en art:

 Elapsoidea boulengeri

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
Elapsoidea
Elapsoidea broadleyi

Elapsoidea broadleyi är en ormart som beskrevs av Jakobsen 1997. Elapsoidea broadleyi ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk i södra Somalia. Honor lägger ägg.

Referenser 

Giftsnokar
broadleyi
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea chelazziorum

Elapsoidea chelazziorum är en ormart som beskrevs av Lanza 1979. Elapsoidea chelazziorum ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk i södra Somalia. Honor lägger ägg. Habitatet utgörs av öppna torra skogar med sandig mark.

Referenser 

Giftsnokar
chelazziorum
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea guentherii

Elapsoidea guentherii är en ormart som beskrevs av Bocage 1866. Elapsoidea guentherii ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västcentrala och södra Afrika från Kamerun till Angola och Zimbabwe. Honor lägger ägg.

Källor 

Giftsnokar
guentherii
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea laticincta

Elapsoidea laticincta är en ormart som beskrevs av Werner 1919. Elapsoidea laticincta ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala Afrika sydost om Sahara och norr om Kongobäckenet. Honor lägger ägg.

Referenser 

Giftsnokar
laticincta
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea nigra

Elapsoidea nigra är en ormart som beskrevs av Günther 1888. Elapsoidea nigra ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i kulliga områden och i bergstrakter i Tanzania. Den vistas i regioner som ligger 300 till 1900 meter över havet. Regionen är täckt av fuktiga skogar.

Referenser 

Giftsnokar
nigra
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea semiannulata

Elapsoidea semiannulata är en ormart som beskrevs av Bocage 1882. Elapsoidea semiannulata ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. 

Arten förekommer i nästan hela Afrika med undantag av de nordligaste, sydligaste och nordöstligaste (Afrikas horn) delarna. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. s. boulengeri
 E. s. moebiusi
 E. s. semiannulata

Referenser 

Giftsnokar
semiannulata
Kräldjur i etiopiska regionen
Elapsoidea trapei

Elapsoidea trapei är en ormart som beskrevs av Mané 1999. Elapsoidea trapei ingår i släktet Elapsoidea och familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Afrika från södra Mauretanien till norra Guinea. Honor lägger ägg.

Källor 

Giftsnokar
trapei
Kräldjur i etiopiska regionen
Aspidelaps

Aspidelaps är ett släkte av ormar som ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna är små till medelstora med en längd upp till 80 cm. De lever i södra Afrika i torra områden med sandig mark. Släktets medlemmar jagar groddjur, ödlor, andra ormar och mindre däggdjur. Honor lägger ägg. Det giftiga bettet kan i sällsynta fall medföra människans död och det finns inget känt motgift.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Aspidelaps lubricus
 Aspidelaps scutatus

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

 Aspidelaps, The Reptile Databas

Giftsnokar
Aspidelaps