kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dicrostonyx kilangmiutak

Dicrostonyx kilangmiutak är en omstridd däggdjursart som beskrevs av Anderson och Rand 1945. Dicrostonyx kilangmiutak ingår i släktet halsbandslämlar, och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade.

Halsbandslämlar som enligt den ursprungliga beskrivningen utgör arten Dicrostonyx kilangmiutak har samma utseende, utbredning och beteende som arten Dicrostonyx groenlandicus. Även egenskaperna av deras mitokondriella DNA är likadan. Däremot har D. kilangmiutak ett annat antal kromosomer (2n=47-50) än D. groenlandicus (2n=38-44). Nyare taxonomiska avhandlingar som Wilson & Reeder (2005) samt IUCN bedömer avvikelsen inte tillräckligt stor och listar D. kilangmiutak bara som synonym till D. groenlandicus.

Källor 

Halsbandslämlar
kilangmiutak
Dicrostonyx nelsoni

Dicrostonyx nelsoni är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1900. Dicrostonyx nelsoni ingår i släktet halsbandslämlar och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna halsbandslämmel förekommer i västra Alaska, på några öar i Berings sund och på östra Aleuterna. Populationen på St. Lawrence Island listades tidvis som självständig art, Dicrostonyx exsul. Nyare taxonomiska avhandlingar och IUCN inkluderar den som synonym i Dicrostonyx nelsoni. Habitatet utgörs av den arktiska tundran.

Arten blir med svans 10,8 till 14,2 cm lång, svanslängden är 1,1 till 2,1 cm och vikten varierar mellan 45 och 55 g. Pälsen på ovansidan är huvudsakligen gråbrun och vid varje öra kan det finnas en rödaktig fläck. Flera exemplar har en mer eller mindre tydlig mörk och längsgående strimma på ryggens topp. Vinterpälsen är vit. De röda fläckarna är ibland sammanlänkade till en rödaktig krage.

Dicrostonyx nelsoni äter olika växtdelar som blad, blommor, unga växtskott, rötter, örter och halvgräs. Vinterfödan består främst av delar från växter som tillhör videsläktet. Arten kan vara aktiv på dagen och på natten. Antagligen sker fortplantningen under alla årstider. Efter ungefär 20 dagar dräktighet föds upp till 8 ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Halsbandslämlar
nelsoni
Däggdjur i nearktiska regionen
Dicrostonyx richardsoni

Dicrostonyx richardsoni är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1900. Dicrostonyx richardsoni ingår i släktet halsbandslämlar, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten blir med svans 12,5 till 17,2 cm lång och svanslängden är 0,9 till 2,7 cm. Djuret väger 64 till 120 g, bakfötternas längd är 1,5 till 2,3 cm och öronen är 0,3 cm stora. Dicrostonyx richardsoni har liksom andra släktmedlemmar en kropp som liknar en torped i formen, korta extremiteter samt små ögon och öron. Före vintern bildas långa hår som är gråa nära roten och annars vit. Därför har den vita vinterpälsen en grå skugga. De kortare håren i sommarpälsen är på ovansidan främst bruna med en mer eller mindre tydlig röd spets vad som ger ett spräckligt utseende. Dessutom förekommer en mörk längsgående linje på ryggens topp som är smalare jämförd med andra släktmedlemmar. Nedre delen av kroppen är under sommaren täckt med ljusbrun päls med några rödaktiga ställen. Det rödaktiga halsbandet förekommer ofta bara på strupen men några exemplar har ett band kring hela halsen. Svansen är uppdelad i en mörk ovansida, en ljusbrun undersida och en liten vit tofs vid spetsen. Ungar har allmänt kortare och mörkare päls än de vuxna exemplaren. Djuret har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, ingen premolar och tre molarer, alltså 16 tänder.

Denna halsbandslämmel förekommer i Kanada väster om Hudson Bay. Habitatet utgörs av torr tundra. Fuktiga områden och större trädansamlingar besöks bara när populationen är stort.

Källor

Externa länkar 

Halsbandslämlar
richardsoni
Däggdjur i nearktiska regionen
Dicrostonyx unalascensis

Dicrostonyx unalascensis är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1900. Dicrostonyx unalascensis ingår i släktet halsbandslämlar och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Denna halsbandslämmel förekommer på centrala Aleuterna. Habitatet utgörs av den arktiska tundran.

Arten blir med svans 13,0 till 16,5 cm lång, svanslängden är 1,1 till 1,8 cm och vikten varierar mellan 50 och 60 g. Djuret har rödbrun päls med en mörk längdgående strimma på ryggens topp. I motsats till de flesta andra halsbandslämlar blir pälsen inte vit under vintern. Klorna blir inte heller större före den kalla årstiden.

Födan antas vara växtdelar som blad, blommor, unga skott och rötter. Uppskattningsvis har honor upp till 8 ungar per kull efter 21 dagar dräktighet.

Källor

Externa länkar 

Halsbandslämlar
unalascensis
Däggdjur i nearktiska regionen
Dicrostonyx nunatakensis

Dicrostonyx nunatakensis är en däggdjursart som beskrevs av Youngman 1967. Dicrostonyx nunatakensis ingår i släktet halsbandslämlar, och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade. Populationen listades länge som underart eller synonym till Dicrostonyx groenlandicus men nyare taxonomiska avhandlingar som Mammal Species of the World samt IUCN godkänner den som art.

Utseende 
Arten blir med svans 110 till 129 mm lång och svanslängden är 11 till 12 mm. Djuret har 15 till 21 mm långa bakfötter och 3 till 6 mm långa öron. På ovansidan förekommer gråbrun sommarpäls och undersidan är täckt av hår som är mörkgrå vid roten och silverfärgad eller ljusbrun på spetsen. Arten har liksom Dicrostonyx groenlandicus en mörk längsgående linje på ryggens topp. Påfallande är en rödaktig fläck på strupen som kan vara större så att den når bröstet och övre delen av armarna. Liksom andra halsbandslämlar har gnagaren ett mer eller mindre tydligt ljust band kring halsen. De korta öronen är ofta gömda i pälsen och ögonen har en svart färg. Individer med vinterpäls har inte än påträffats men det antas att de är vitaktiga liksom andra halsbandslämlar. Tandformeln är I 1/1 C 0/0 P 0/0 M 3/3, alltså 16 tänder.

Utbredning, habitat och ekologi 
Denna halsbandslämmel förekommer i bergstrakten Ogilvie Mountains i västra Yukon Territory i Kanada. Habitatet utgörs av alpin tundra. Arten har ofta hittats i dalgångar som skapades av glaciärer (cirque). Antagligen isolerades populationen för 10 000 år sedan i samband med senaste istiden. Det är cirka 400 km avstånd till utbredningsområden för andra halsbandslämlar.

Det är nästan inget känt om artens levnadssätt.

Status 
För Dicrostonyx nunatakensis är inga anmärkningsvärda hot kända. Den lever i några skyddszoner och den listas av IUCN som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Halsbandslämlar
nunatakensis
Däggdjur i nearktiska regionen
Dicrostonyx vinogradovi

Dicrostonyx vinogradovi är en däggdjursart som beskrevs av Sergej Ognew 1948. Dicrostonyx vinogradovi ingår i släktet halsbandslämlar, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Denna halsbandslämmel förekommer endemisk på Wrangelön. Arten gräver under sommaren underjordiska tunnelsystem som den ofta delar med Lemmus portenkoi. Födan utgörs av grönt gräs, grödor och andra växtdelar. Dicrostonyx vinogradovi skapar ett förråd för vintern som kan väga 10 kg.

Honor har 6 till 8 kullar fördelad över hela året. Hon föder 3 till 4 ungar per kull på vintern och cirka 2 ungar fler på sommaren.

Källor

Externa länkar 

Halsbandslämlar
vinogradovi
Däggdjur i palearktiska regionen
Gerbillus acticola

Gerbillus acticola är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1918. Gerbillus acticola ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. Populationen infogades tidvis i Gerbillus pyramidum som synonym men andra populationer av Gerbillus pyramidum lever ungefär 1300 km längre norrut och därför godkänns Gerbillus acticola som art.

IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Djuret blir 9 till 10,4 cm lång (huvud och bål) och har en 12,4 till 14,2 cm lång svans. Bakfötterna är 2,6 till 2,9 cm långa och öronen är cirka 1,5 cm stora. Pälsen på ryggens topp har en ljusbrun-orange färg och bålens sidor är lite ljusare. Det förekommer en tydlig gräns mot den vita undersidan. En vit fläck finns bredvid varje öra. Även svansen är uppdelad i en orangebrun ovansida och en vit undersida. Längre hår vid svansspetsen bildar en tofs. På fotsulorna saknas hår.

Denna ökenråtta förekommer i norra Somalia. Den vistas i låglandet och i bergstrakter eller i höglandet upp till 1000 meter över havet. Gerbillus acticola lever i torra sandiga landskap, ibland nära vattenkällor. Ungar samt nästan vuxna exemplar hittades i april/maj samt november/december.

Källor 

Råttdjur
acticola
Däggdjur i etiopiska regionen
Gerbillus agag

Gerbillus agag är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1903. Gerbillus agag ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på en kung av det bibliska folket Amalekiterna som levde i nordöstra Afrika.

Arten beskrevs efter en individ från Sudan. Fynd är även dokumenterad från Mali, Kenya, Niger, Nigeria och Tchad men det är oklart om populationerna tillhör Gerbillus agag. Denna ökenråtta lever i torra landskap.

Källor 

Råttdjur
agag
Däggdjur i etiopiska regionen
Solhems municipalsamhälle

Solhems municipalsamhälle inrättades den 5 april 1908 inom dåvarande Spånga landskommun, Stockholms län, från vilket datum samtliga stadsstadgor tillämpades inom samhället. Vid 1920 års folkräkning  uppgick ytan till 1,97 km² med 1 548 invånare, vilket ger en befolkningstäthet om 785 inv/km².

Den 1 januari 1949 upphörde Spånga kommun och huvuddelen av dess område, med området för detta municipalsamhälle, överfördes till Stockholms stad. Samtliga municipalsamhällen inom kommunen upplöstes då, så även Solhem.

Se även
Solhem

Referenser

Municipalsamhällen
Västerort
Solhem
Orter grundade 1908
Upplösningar 1949
Gerbillus amoenus

Gerbillus amoenus är en däggdjursart som först beskrevs av de Winton 1902.  Gerbillus amoenus ingår i släktet Gerbillus, och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En liten ökenråtta med en längd av 16 till 25 cm inklusive den 9 till 15 cm långa svansen. Arten väger mellan 14 och 36 g. Ovansidan är gulbrun till brun, ljusare på sidorna, och med en stor, vit fläck på bakdelen. Buksidan är vit och svansen tvåfärgad med svart ovansida, ljust brungul undersida och en kort, brun tofs. Fotsulorna är nakna och opigmenterade.

Ekologi 
Gerbillus amoenus lever i ökenområden med förhållandevis rikt jordlager som wadier, saltträsk och oaser rika på buskartad växtlighet. Den är en nattaktiv art som gräver ut ett enkelt bo omkring 25 cm under markytan. Det förekommer också att den tar över övergivna bon av Psammomys obesus. Födan består av gröna delar och frön av växter, framför allt törelväxter och mållväxter.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Libyen och Egypten.

Status 
Arten är vanlig i sitt utbredningsområde, och IUCN kategoriserar den globalt som livskraftig ("LC"). Inga hot är registrerade.

Källor 

Råttdjur
amoenus
Gerbillus andersoni

Gerbillus andersoni är en däggdjursart som beskrevs av de Winton 1902. Gerbillus andersoni ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Kroppslängden (huvud och bål) är 90 till 115 mm, svanslängden är 110 till 150 mm och vikten varierar mellan 28 och 33 g. Arten har cirka 30 mm långa bakfötter och ungefär 15 mm stora öron.

Denna gnagare förekommer i norra Afrika vid Medelhavet och i västra Asien från Libyen över Egypten till Israel och Jordanien. Habitatet utgörs av sanddyner vid kusten.

Individerna delar reviret med andra gnagare, oftast från släktet Gerbillus. Däremot registrerades inget socialt umgänge mellan exemplar från olika arter. Födan utgörs av frön, blad, unga växtskott och andra gröna växtdelar som kompletteras med insekter. Arten föredrar blad under den kyliga årstiden. Fortplantningen sker under senare vintern och våren. Honor föder 3 till 7 ungar per kull. Hanar blir könsmogna efter 5,5 månader men den första framgångsrika parningen sker vanligen efter ett år. Några individer kan para sig två gånger under livet. Gerbillus andersoni är nattaktiv och den vilar på dagen i självgrävda bon.

Källor 

Råttdjur
andersoni
Däggdjur i palearktiska regionen
Gerbillus aquilus

Gerbillus aquilus är en däggdjursart som beskrevs av Duane A. Schlitter och Henry W. Setzer 1972. Gerbillus aquilus ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 94 till 103 mm långa (huvud och bål) och svanslängden är 122 till 151 mm. Viktuppgifter saknas. Arten har 28 till 32 mm långa bakfötter och 13 till 17 mm stora öron. Den ljus kastanjebruna pälsen på ovansidan är tydlig avgränsad från den vita undersidan. Vid svansen är ovansidan mörkare än undersidan. Gerbillus aquilus har en tofs av långa mörka hår vid svansens spets. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 38 kromosomer (2n=38).

Arten förekommer i Iran, södra Afghanistan och västra Pakistan. Den lever i skogar och i gräsmarker nära vattenansamlingar. Individerna är aktiva mellan skymningen och gryningen. De går främst på marken.

Källor 

Råttdjur
aquilus
Däggdjur i palearktiska regionen
Gerbillus bilensis

Gerbillus bilensis är en omstridd gnagare som beskrevs av Frick 1914.

Nyare taxonomiska avhandlingar listar den som synonym till antingen Gerbillus dunni eller Gerbillus pulvinatus.

Källor 

Råttdjur
Gerbillus
Gerbillus bottai

Gerbillus bottai är en däggdjursart som beskrevs av Fernand Lataste 1882. Gerbillus bottai ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten listas ibland i släktet Dipodillus.

Gerbillus bottai är med en kroppslängd (huvud och bål) av 83 till 92 mm, en svanslängd av 101 till 110 mm och en vikt av 19 till 26 g en liten ökenråtta. Den har cirka 20 mm långa bakfötter och ungefär 10 mm stora öron. Ovansidan är täckt av sandbrun päls med en mörkare längsgående linje på ryggens topp på grund av svarta hårspetsar. Pälsen blir mer orangebrun fram mot kroppssidorna och undersidan är vit. Huvudet kännetecknas av vita fläckar framför varje öga samt bakom varje öra. Dessutom har de orangebruna öronen en svart spets. Vid fötternas sulor finns hår. Svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en lite ljusare undersida. Tofsen vid svansens slut är otydlig.

Arten är bara känd från en mindre region i östra Sudan. Kanske förekommer den även i angränsande områden av Kenya. Gerbillus bottai lever där i torra ökenliknande landskap. Den besöker även odlingsmark.

Källor 

Råttdjur
bottai
Däggdjur i etiopiska regionen
Gerbillus burtoni

Gerbillus burtoni är en däggdjursart som beskrevs av F. Cuvier 1838. Gerbillus burtoni ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer enligt den ursprungliga beskrivningen i Sudan i regionen Darfur. Det saknas ytterligare avhandlingar som skulle bekräfta uppgiften. Inget är känt om levnadssättet.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
burtoni
Däggdjur i etiopiska regionen
Gerbillus brockmani

Gerbillus brockmani är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1910.  Gerbillus brockmani ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna ökenråtta är bara känd från norra Somalia. Den lever där i torra kulliga regioner.

Källor 

Råttdjur
brockmani
Däggdjur i etiopiska regionen
Maria & Mindy - Best friends forever

Maria & Mindy - Best friends forever är en TV-serie om Maria Montazami och Mindy Bondurant som åker på semester till Sverige.

Avsnitt 
 - Maria och Mindy packar fisljus inför Sverigeresan
 - Maria Montazami tvingas släppa tofsarna och måste istället ta i som en hel karl
 - Maria Montazamis chockar med rött läppstift - och går på klassåterträff i Västerås
 - Maria Montazamis sovsäckstrubbel med Mindy
 - Maria Montazami letar lyxlya i Stockholm

Referenser 
https://web.archive.org/web/20130224050208/http://www.tv3.se/program/maria-mindy-best-friends-forever

Svenska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2013
Gerbillus campestris

Gerbillus campestris är en däggdjursart som först beskrevs av Victor Loche 1867.  Den ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En medelstor ökenråtta med en längd från nos till svansrot på 7,5 till 12,5 cm, en svanslängd på 8,5 till 15,5 cm och en vikt mellan 21 och 45 g. Pälsfärgen är variabel: I kusttrakterna är den brun, på torrare lokaler orange och i öknar blekt gulorange. Buken är vit, bakom örat finns en vit fläck och kring ögat en vit ring. Fotsulorna är nakna, öronen och ögonen stora. Svansen, som kan användas som griporgan, har en lång, gråaktig tofs.

Ekologi 
Gerbillus campestris lever i busk- och örtbevuxna stäpplandskap, odlade områden samt sten- och grusöknar. Däremot undviker den skog och rena sandlandskap. Den är i huvudsak en nattaktiv ökenråtta, som tillbringar dagen i sitt underjordiska bo, en enkel håla med en enda ingång. När ägaren är i sitt bo, blockerar den ingången med grus. Födan, som består av nötter, frön, rötter, skott och blad av gräsarter samt en del insekter lagras i boet. Eftersom arten lever i torra habitat, sparar den vätska genom att ha en kraftigt koncentrerad urin och mycket torr avföring.

Arten har ingen särskild parningssäsong, utan kan få ungar under hela året. Dräktigheten är mellan 20 och 23 dygn, och kullstorleken är 2 till 4. De föds tämligen outvecklade och öppnar sina ögon efter 17 till 20 dygn. De dias av honan i 4 veckor.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Nordafrika och Sahara från Marocko genom Algeriet, Tunisien och Libyen till Egypten.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
campestris
Däggdjur i etiopiska regionen
Däggdjur i palearktiska regionen
Bromstens municipalsamhälle

Bromstens municipalsamhälle var ett municipalsamhälle som inrättades den 10 juni 1904 inom dåvarande Spånga landskommun, Stockholms län, från vilket datum samtliga stadsstadgor tillämpades inom samhället. Vid 1920 års folkräkning  uppgick ytan till 1,32 km² med 2 096 invånare, vilket ger en befolkningstäthet om 1 587 inv/km².

Den 1 januari 1949 upphörde Spånga landskommun och huvuddelen av dess område, med området för detta municipalsamhälle, överfördes till Stockholms stad. Samtliga municipalsamhällen inom kommunen upplöstes då, så även Bromsten.

Se även
Bromsten

Referenser

Municipalsamhällen
Västerort
Bromsten
Gerbillus cheesmani

Gerbillus cheesmani är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1919. Gerbillus cheesmani ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna ökenråtta blir 5 till 13 cm lång (huvud och bål), har en 7 till 18 cm lång svans och väger 10 till 63 g. Den mjuka och täta pälsen är på ovansidan sandfärgad och ryggens mitt är vanligen mörkast. Vid sidorna finns en tydlig gräns mot den krämfärgade eller vita undersidan. Svansen är likaså tvåfärgad och den har vid slutet en tofs som är vit eller av annan färg. Undersidan av de stora bakfötterna är täckt med hår. I motsats till flera andra medlemmar av samma släkte har Gerbillus cheesmani inga högkronade (hypsodonta) tänder.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer på Arabiska halvön och fram till östra Jordanien, södra Syrien och över Irak fram till västra Iran. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 450 meter över havet. Habitatet utgörs av öknar och halvöknar. Gerbillus cheesmani håller sig ofta nära buskar av släktena Haloxylon, Calligonum, Artemisia och Ephera.

Ekologi 
Denna gnagare är aktiv på natten och gräver underjordiska bon. Det kan vara enkla gångar eller mera komplexa tunnelsystem med förvaringsrum. Individernas bon ligger ofta nära varandra vad som kan uppfattas som en koloni. Gerbillus cheesmani äter huvudsakligen växtdelar som frön, nötter, gräs och rötter. Vid brist på växter äter den även insekter.

Honor kan ha flera kullar fördelad över hela året. Dräktigheten varar 20 till 22 dagar och sedan föds 1 till 8 ungar, vanligen 4 eller 5. Cirka en månad efter födelsen slutar honan med digivning och ungarna blir självständiga.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
cheesmani
Däggdjur i etiopiska regionen
Däggdjur i palearktiska regionen
Badhusparken, Sundsvall

Badhusparken är en park på Selångersåns norrsida mellan Sporthallsbron och Storbron i Sundsvall. I parken ligger Millenniumplatsen med sittplatser och blomsterarrangemang.

Badhusparken är också en gata i Sundsvall intill själva parken. Här finns en adress, Badhusparken 1, i en kontorsbyggnad som idag inrymmer Arbetsförmedlingens lokalkontoroch lokaler för Mittmedia inklusive Sundsvalls Tidning. Huset inrymde före november 2008 myndigheten Bolagsverket.

Historia 
1852-1853 uppfördes en Sundsvalls vattenkuranstalt väster om Storbron. 1861 skapades en allé längs åkanten och året efter tillkom parken kring kurhotellets byggnader. Den nya parken fick namnet Badhusparken. Kurhotellet omvandlades i slutet av 1800-talet till en nöjesanläggning med nöjespalatset Rullan med restaurang, cirkushus och teater. Några år efter stadsbranden 1888 revs byggnaderna, kvar är dock parken som under årens lopp behållit sitt namn.

Konstverk 
I parken finns flera skulpturer av konstnären Carl Frisendahl:  Lejon och vildsvin, Liggande kvinna, Näcken, Herkules och tjuren och Sittande vildsvin.

Källor 

Gator i Sundsvall
Parker i Sundsvall
Gerbillus cosensi

Gerbillus cosensi är en däggdjursart som beskrevs av Guy Dollman 1914. Gerbillus cosensi ingår i släktet Gerbillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten godkänns inte av Wilson & Reeder (2005). Den listas där som synonym till Gerbillus agag.

Denna ökenråtta förekommer främst kring Turkanasjön i nordvästra Kenya och den hittas även i nordöstra Uganda. Habitatet utgörs av halvöknar med glest fördelad växtlighet.

Källor 

Råttdjur
cosensi
Däggdjur i etiopiska regionen
Gerbillus dalloni

Gerbillus dalloni är ett synonym till:
 Gerbillus agag, enligt Mammal Species of the World
 Gerbillus nigeriae, enligt IUCN

Källor 

Djursynonymer