kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalderash

Kalderash eller kelderash (av rumänska căldărar ’kittelmakare’)  är en romsk grupp som språkligt och historiskt tillhör den valakiska gruppen av romer. Valakiska romer har en historia som är bunden till furstendömet Valakiet, som ligger i bland annat nuvarande Rumänien. När slaveriet av romer upphörde i Valakiet och Moldova i nuvarande Rumänien under 1800-talet började grupper av valakiska romer röra sig över hela världen.

Kelderash i Sverige 

De första kelderashromerna kom till Sverige i slutet på 1800-talet. Till Sverige kom åtta romska släkter, omkring några hundra individer, mellan år 1860 då det gamla passtvånget upphävdes, och fram till första världskriget år 1914, då polisen gav befogenhet att deportera bland annat romer. Dessa talade främst kelderash och lovar, men även čurari.

Först 1873 kan man på allvar tala om kelderashromers närvaro i Sverige. Ett tysktalande följe slog läger i närheten av Norrtull. De som verkar vara förfäder till dagen svenska kelderashromer kom antagligen omkring 1879 till Sverige. Bland dem märks en Adam Goman, född i dåvarande Ungern, som blev omskriven på grund av sin klädsel och manér.

I Sverige arbetade kelderashromer traditionellt med förindustriella hantverkaryrken såsom förtenning, tak- och fönsterlagning, reparation av musikinstrument och skärslipning som utfördes åt bönderna fram till och med 1950-talet. Dessa yrken var även typiska för resandefolket. Kelderash var tidigare helt kringresande och utförde också olika former av kulturarbete som tältcirkus och tivoli som ofta kombinerades med hantverkartjänsterna. Under 1960- och 1970-talen genomfördes ett antal så kallade statliga interventionsprogram i Sverige efter att raslagarna som förbjöd romer att gå i skolan och vara fast bofasta hävdes år 1959 respektive 1960. Kelderashromerna flyttades då till lägenheter. Deras vagnar och tält brändes och djuren slaktades. Sedan dess har kelderash inte bedrivit någon cirkus- eller tivoliverksamhet i Sverige.

Släkter 
Kelderashromerna i Sverige består av ett antal släkter som bär namn som Taikon, Daikon, Bessik, Dimitri, Demeter, Demetri, Kelderas, Caldaras, Calderas, Columbus, eller kombinationer av dessa namn som efternamn. Dessa kan ärvas både från fadern och från modern.

Referenser

Noter

Källförteckning

Se även 
Romer
Rosa Taikon
Romer i Sverige
Katarina Taikon
Hans Caldaras

Etniska grupper i Europa
Romsk kultur
De bestialiska

De bestialiska (, "Ögonen utan ansikte") är en fransk spänningsfilm från 1960 i regi av Georges Franju med Pierre Brasseur och Alida Valli i huvudrollerna. Den handlar om en kirurg i Paris som mördar unga kvinnor och stjäl deras ansikten, för att försöka transplantera ett nytt ansikte åt sin dotter som råkat ut för en olycka. Filmen bygger på romanen Les yeux sans visage av Jean Redon. Den hade svensk premiär den 30 oktober 1961.

Filmen har haft stort inflytande över flera andra verk. Den har betytt mycket för flera filmer av den spanske regissören Jess Franco. Den var viktig för utformningen av figuren Michael Myers i skräckfilmen Alla helgons blodiga natt från 1978. Pedro Almodóvars film The Skin I Live In från 2011 är direkt inspirerad av De bestialiska. Holy Motors av Leos Carax har flera direkta vinkar till filmen.

Medverkande 
 Pierre Brasseur – professor Génessier
 Alida Valli – Louise
 Édith Scob – Christiane Génessier
 François Guérin – Jacques Vernon
 Juliette Mayniel – Edna Grüberg
 Béatrice Altariba – Paulette Mérodon
 Alexandre Rignault – kommissarie Parot
 René Génin – Émile Tessot, pappan
 Claude Brasseur – kommissarie Génin
 Michel Etcheverry – rättsläkaren
 Marcel Pérès – förste mannen på kyrkogården
 Lucien Hubert – andre mannen på kyrkogården
 Charles Blavette – anställd på stället för tillvaratagna djur
 Birgitta Juslin – Juliette, Ednas kamrat
 Yvette Étiévant – den lille sjuklingens mor

Källor 

Filmer 1960
Franska filmer baserade på romaner
Franska skräckfilmer
Franska thrillerfilmer
Franskspråkiga filmer
Paris på film
Friedrich Klose

Friedrich Klose, född 29 november 1862, död 24 december 1942, var en tysk tonsättare.

Klose var elev bland annat till Anton Bruckner. Han kan närmast sägas representera en nyromantisk riktning. Liksom Hector Berlioz använde Klose gärna en stor ljudande apparat. Han har skrivit en mässa, operan Ilsebill, oratoriet Der Sonnegeist, den symfoniska dikten Das Leben ein Traum med mera.

Källor 
 

Födda 1862
Tyska klassiska kompositörer
Avlidna 1942
Män
Leopoldine Blahetka

Anna Maria Leopoldine Blahetka, född den 16 november 1811 i Guntramsdorf, död den 17 januari 1887 i Boulogne-sur-Mer, var en österrikisk pianist.

Blahetka var elev till Friedrich Kalkbrenner, Carl Czerny och Ignaz Moscheles, i musikteori till Simon Sechter. Hon bodde från 1840 i Boulogne-sur-Mer och gjorde sig känd som virtuos på piano och physharmonika, även som aktningsvärd tonsättare. Hon fick flera pianostycken utgivna och en liten opera (Die Räuber und die Sänger) uppförd i Wien.

Källor 
 

Österrikiska pianister
Österrikiska klassiska kompositörer
Pianister under 1800-talet
Österrikiska musiker under 1800-talet
Födda 1811
Avlidna 1887
Kvinnor
Ugglan
Erich Klostermann

Erich Klostermann, född 14 februari 1870 i Kiel, död 18 september 1963 i Halle an der Saale, var en tysk teolog.

Klostermann promoverades i Kiel 1892 och blev privatdocent där 1901. Efter att ha verkat i Strassburg, Münster och Königsberg blev han 1928 professor i Nya Testamentets exegetik i Halle an der Saale. Han utgav bland annat utgåvor av kyrkofädernas skrifter och flera band i Handbuch zum Neuen Testament, utgiven av Hans Lietzmann.

Källor 
 
NDB: Erich Klostermann

Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Personer verksamma vid universitetet i Königsberg
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Födda 1870
Avlidna 1963
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Kiel
Ireland (olika betydelser)

Ireland kan syfta på:

 Ireland (efternamn) – ett efternamn och personer med namnet
 RMS Empress of Ireland – kanadensisk oceanångare, förliste 1914 med 1012 omkomna
 5029 Ireland – en asteroid

Geografi

Irland
 Ireland  – engelskt namn på Irland

Kanada
Ireland, Nova Scotia – ort i provinsen Nova Scotia

Se även
Irlande – kommun i provinsen Quebec

Nya Guinea
 New Ireland – en ö i Bismarckarkipelagen belägen öster om Nya Guinea, se Niu Ailan
New Ireland – provins tillhörande Papua Nya Guinea belägen på New Ireland

Storbritannien
Ireland, Bedfordshire – ort i  grevskapet Bedfordshire

USA
Ireland, Indiana – ort i delstaten Indiana
Ireland, West Virginia – ort i delstaten West Virginia

Se även
 Ireland Island – flera

Se även 
Irland (olika betydelser)
Suheir Atassi

Suheir Atassi (سهير الأتاسي), född 1971 i Damaskus, är en syrisk människorättsjurist och en ledande kvinnlig sekulär demokratiaktivist inom den syriska oppositionen. Sedan november 2012 är hon vice ordförande för Syriska nationella koalitionen.

Atassi kommer från en framträdande politisk familj från Homs. Hennes far Djémal el-Atassi var en av grundarna till Baathpartiet och senare Demokratiska arabsocialistiska unionen.

Hennes politiska och sociala engagemang började i och med presidenten Hafez al-Assads död och den efterföljande Damaskusvåren år 2000 till 2001. 2001 grundade hon ett dialogforum uppkallat efter hennes far, vilket fick som följd att hon blev arresterad. 2009 återupplivade Atassi forumet på internet, där hon bland annat var med och förespråkade en fredlig opposition för demokrati.

2011 blev hon aktiv inom proteströrelsen mot presidenten Bashar al-Assad som var en del av Arabiska våren och som senare ledde till det syriska inbördeskriget. Hon arresterades i mars 2011 och i november samma år flydde hon till Frankrike.

Källor

Syriska politiker
Syriska demokratiaktivister
Syriska människorättsaktivister
Personer från Damaskus
Födda 1971
Levande personer
Kvinnor
Polismordet i Nyköping 1966

Polismordet i Nyköping 1966 inträffade i Nyköping den 29 juli 1966. Kriminalassistent Ragnar Sandahl sköts ner av två kpistbeväpnade män, efter ett misslyckat inbrott i en sportaffär på Skjutsargatan 15 i centrala Nyköping. Sandahl avled 16 dagar senare.

Mördaren var Gunnar Norgren, medbrottslingen var Clark Olofsson. Norgren dömdes till tolv års fängelse för mordet. Clark Olofsson dömdes i  hovrätten till åtta år.

Referenser

Externa länkar
Aftonbladet 1 maj 1999 - De stal Erlanders gurkor – och sköt ihjäl en polis 

1966 i Sverige
Mord och mordförsök 1966
Polismord i Sverige
Nyköpings historia
John Ireland (kompositör)

John Nicholson Ireland, född 13 augusti 1879 i Bowdon nära Altrincham utanför Manchester, död 12 juni 1962 i Washington, West Sussex, var en brittisk kompositör.

Biografi
Irelands tidiga verk är starkt påverkade av Johannes Brahms, men 1917 fann han sitt eget uttryck med sin andra violinsonat, som väckte så stor entusiasm att förläggarna stod i kö för att få lov att utge den. 

Han skrev en pianokonsert 1930, som nästan aldrig framförs. Han tonsatte dessutom några pianoverk samt några få orkesterverk. Hans väsentligaste produktion ligger inom kammarmusik och vokalmusik (såväl körmusik som  solosånger.

Källor

Noter

Födda 1879
Avlidna 1962

Engelska kompositörer
Brittiska klassiska kompositörer
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Män
Margareta Carlstedt

Margareta Nilsdotter Carlstedt. född 7 juni 1934 i Stockholm, är en svensk målare, grafiker och tecknare.

Margareta Carlstedt utbildade sig i dekorativ målning på Konstfack och Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1951−1956. Bland hennes offentliga arbeten märks en temperamålning på betong för Drätselkammaren i Solna och emaljmålningen Ebb och Flod för Mälarhöjdens tunnelbanestation och färgsättningen av Skärholmens tunnelbanestation. Hennes konst består av gobelin, kartongarbeten för murala arbeten och glasfönster samt emaljkonst för Gustavsbergs porslinsfabrik. Hon var ordförande i Konstnärernas riksorganisation 1972−1974. Carlstedt är representerad vid Moderna museet och Skissernas museum.

Offentliga verk i urval
Ebb och Flod,  145 meter långa emaljmålningar i Mälarhöjdens tunnelbanestation
Medusor, emaljvägg i simhallen i Hallsberg 
Solkatt, klinkerväggar i Jakobsbergs station

Källor
CV på www.dianahuset.com, läst 2012-11-15
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 92.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1934
Levande personer
Kvinnor
Prix mondial Cino Del Duca

Prix mondial Cino Del Duca ("Cino Del Duca-världspriset") är ett franskt litteraturpris instiftat 1969 för att hedra Cino Del Duca (1899-1967). Priset delas ut årligen till en författare, inom vilket område som helst och från vilket land som helst, vars verk förmedlar ett budskap om modern humanism. Sedan 2005 handhas priset av Institut de France. Prissumman är 300 000 euro.

Pristagare
1969: Konrad Lorenz, österrikisk zoolog och ornitolog
1970: Jean Anouilh, fransk dramatiker
1971: Ignazio Silone, italiensk författare
1972: Victor Weisskopf, Austrian-American physicist
1973: Jean Guéhenno, fransk författare
1974: Andrej Sacharov, sovjetisk kärnfysiker
1975: Alejo Carpentier, kubansk författare
1976: Lewis Mumford, amerikansk historiker
1977: Germaine Tillion, fransk antropolog
1978: Léopold Senghor, senegalesisk diktare och politiker
1979: Jean Hamburger, fransk kirurg och essäist
1980: Jorge Luis Borges, argentinsk författare
1981: Ernst Jünger, tysk författare
1982: Yaşar Kemal, turkisk författare
1983: Jacques Ruffié, fransk författare och lärare
1984: Georges Dumézil, fransk komparativ filolog
1985: William Styron, amerikansk författare
1986: Thierry Maulnier, fransk författare
1987: Denis Burkitt, brittisk kirurg
1988: Henri Gouhier, fransk filosof och historiker
1989: Carlos Chagas Filho, brasiliansk läkare och biolog
1990: Jorge Amado, brasiliansk författare
1991: Michel Jouvet, fransk neurologiforskare
1992: Ismail Kadare, albansk författare
1993: Robert Mallet, fransk författare
1994: Yves Pouliquen, fransk medicinforskare
1995: Yves Bonnefoy, fransk författare
1996: Alain F. Carpentier, fransk hjärtkirurg
1997: Václav Havel, tjeckisk författare och politiker
1998: Zhen-yi Wang, kinesisk patofysiolog
1999: Henri Amouroux, fransk historiker
2000: Jean Leclant, fransk egyptolog
2001: Yvon Gattaz, fransk affärsman
2002: François Nourissier, fransk författare
2003: Nicole Le Douarin, fransk embryolog
2005: Simon Leys, belgisk författare
2006: Jean Clair, fransk essäist och konsthistoriker
2007: Mona Ozouf, fransk historiker och författare
2008: Mario Vargas Llosa, peruviansk-spansk författare
2009: Milan Kundera, tjeckisk-fransk författare
2010: Patrick Modiano, fransk författare
2012: Trinh Xuan Thuan, vietnamesisk-fransk-amerikansk astronom och författare
2013: Robert Darnton, amerikansk kulturhistoriker
2014: Andreï Makine, fransk författare
2015: Thomas W. Gaehtgens, tysk historiker
2016: Sylvie Germain, fransk författarinna

Källor

Externa länkar
 Fondation Simone et Cino del Duca 

Franska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1969
Humanism
Rev (olika betydelser)

Rev eller REV kan syfta på:

 Rev – struktur under vattenytan
 Korallrev – stora kalkstrukturer som bildas av koralldjurens skelett på havets botten
 Sandrev – en rev av sand och/eller grus
 Konstgjorda rev – en struktur av hårt material som människor har placerat på botten av ett hav, en sjö eller i ett vattendrag för att skapa ett rev
 Rev (längdmått) – ett decimalt längdmått
 Rev (musikalbum) – musikalbum av det amerikanska bandet Ten Foot Pole.
 två olika fiskeredskap
 Metrev – ett fiskeredskap
 Långrev – ett fiskeredskap som består av en lina vid vilken (ofta levande) betesfiskar är fästade vid krokar
 ta in ett rev – minska segelytan, se revning
REV Ocean – norskt forskningsfartyg och yacht
 REV – en ideell opolitisk samarbetsorganisation för enskilda väghållare i Sverige, se Riksförbundet Enskilda Vägar

Personer
Hans Rev (ca. 1489-1545), norsk biskop.
Martin Rev (1947–), amerikansk musiker.

Geografi

Azerbajdzjan 

 Rev (ort i Azerbajdzjan), Chodzjaly,

Se även
 Revet
 Sandbank
William Beechey

Sir William Beechey, född den 12 december 1753 i Burford, död den 28 januari 1839 i Hampstead, var en engelsk porträttmålare, far till Frederick William Beechey.

Beechey utbildades vid akademien i London, var därefter en tid sysselsatt som genre- och 
miniatyrmålare i London och Norwich, gick snart över till porträttfacket och svingade sig upp till så högt anseende med sine porträtt i naturlig storlek med väl träffad likhet, behaglig, något rödaktig kolorit och elegant anordning, att han blev hovets och den fina världens favoritmålare; han utnämndes till hovmålare, medlem av akademien och riddare - en ära, som dittills endast vederfarits Joshua Reynolds. Ryttarporträttet av Georg III, omgiven av sin stab vid en trupprevy i Hyde Park (1798, nu i Kensington Palace) anses för hans huvudverk.

Källor 

 

Födda 1753
Avlidna 1839
Engelska målare
Brittiska porträttmålare
Miniatyrmålare
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Män
Salmonsens
Svenska brassbandfestivalen

Svenska brassbandfestivalen är en årlig festival för svenska brassband som arrangeras av Svenska Brassbandförbundet.

Huvudinslaget i festivalen är de svenska mästerskapen för brassband vilka brukar vara indelad i ett flertal olika divisioner. Vid 2019 års tävlingar var indelningen Elitdivision, Division 1, Division 2, Festivalklass (utom tävlan) och Division Minibrass. Vinnaren av Elitdivision kan titulera sig svensk mästare och kvalificeras för de europeiska mästerskapen.

Svenska mästare 
 1982 Solna Brass
 1983 Solna Brass
 1984 Solna Brass
 1985 Göteborg Brass Band
 1986 Göteborg Brass Band
 1987 Inga tävlingar
 1988 Immanuel Brass, Jönköping
 1989 Göteborg Brass Band
 1990-1991 - Inga tävlingar
 1992 Göteborg Brass Band
 1993 Inga tävlingar
 1994 Göteborg Brass Band
 1995 Inga tävlingar
 1996 Göteborg Brass Band
 1997 Inga tävlingar
 1998 Solna Brass
 1999 Göteborg Brass Band
 2000 Göteborg Brass Band
 2001 Göteborg Brass Band
 2002 Göteborg Brass Band
 2003 Göteborg Brass Band
 2004 Göteborg Brass Band
 2005 Göteborg Brass Band
 2006 Göteborg Brass Band
 2007 Windcorp Brass Band
 2008 Stockholm Brass Band
 2009 Windcorp Brass Band
 2010 Windcorp Brass Band
 2011 Windcorp Brass Band
 2012 Windcorp Brass Band
 2013 Windcorp Brass Band
 2014 Windcorp Brass Band
 2015 Windcorp Brass Band
 2016 Solna Brass
 2017 Göta Brass Band
 2018 Göta Brass Band
 2019 Göta Brass Band
 2020 Inga tävlingar
 2021 Göta Brass Band
 2022 Göta Brass Band

Referenser 

 Svenska Brassbandförbundets hemsida, Svenska Brassbandförbundet

Återkommande evenemang med premiär 1982
Brassband
Brassband
Cylinderglas

Cylinderglas är en manuell framställd typ av fönsterglas. Framställningsmetoden tros härstamma från Lorraine-området nära Rhen i nordöstra Frankrike och man har idag belägg för att metoden använts åtminstone så långt tillbaka som på 1100-talet.

Blåst glas 
Cylindermetoden innebär att en cylinder formas under blåsning och svängning. Ändarna på cylindern sprängs loss och cylindern öppnas i längdaxeln, värms och planas ut. Glaset fick parallella skiftningar och ojämnheter. Cylinderglaset kunde göras mycket tunt och är ganska klart genomskinligt.

Cylindermetoden användes fram till 1920-talet, men därefter kom en mer industriell tillverkningsmetod att ta överhanden; draget glas. Glasskivan drogs ut maskinellt och kontinuerligt ur en smält glasmassa.

Källor 
"Fönster - historik och råd vid renovering". Olof Antell, Jan Lisinski. Riksantikvarieämbetet. Rapport 1988: l.
"När husen fick glasögon" av Ingemar Lundkvist. Carlssons förlag 1988.
"Glasmesterhåndbogen" Glasmesteriauget i Danmark. Köpenhamn 1949.

Externa länkar 
Materialguiden - Rapport från Riksantikvarieämbetet 

Glas
Windcorp Brass Band

Windcorp Brass Band är ett svenskt brassband, grundat i Göteborg 2005. Det består av professionella musiker, musikpedagoger och kvalificerade amatörer.

Windcorp Brass Band har vunnit Svenska brassbandfestivalen 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 och 2015.

Referenser

Externa länkar
Windcorp Brass Band

Musikgrupper från Göteborg
Musikgrupper bildade 2005
Svenska brassband
The Electric Company

The Electric Company är ett amerikanskt barn- och utbildningsprogram som producerades av Children's Television Workshop (numera kallat Sesame Workshop) för PBS i USA. PBS sände totalt 780 avsnitt av programmet från den 25 oktober 1971 till den 15 april 1977. Därefter sändes repriser från 1977 till 1985. I januari 2009 gjordes en nystart av programmet, med smärre förändringar.

Skådespelare
Några av de ursprungliga skådespelarna i serien var Morgan Freeman, Rita Moreno, Bill Cosby, Judy Graubart, Lee Chamberlin och Skip Hinnant.

Serien gör comeback 2009
I maj 2008 påbörjade Sesame Workshop produktionen av en ny version av The Electric Company, vilken hade premiär på PBS Kids GO! den 23 januari 2009.

Referenser

Externa länkar
 
 The Electric Company (1971), officiell hemsida

Amerikanska TV-serier från 1970-talet
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Johan Kielland Bergwitz

Johan Kielland Bergwitz, född den 2 juli 1874 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 1948, var en norsk publicist. 

Bergwitz blev cand. jur. 1897, sakförare i Kristiania 1897-1903, direktör i Grefsen Sanatorium för tuberkulösa 1899-1901, i Kristiania Ørebank 1901-03 och medutgivare av Kristiania adressebog 1899-1904. Han övergick därefter till historiska studier och offentliggjorde senare många biografiska, genealogiska och historiska avhandlingar och artiklar, däribland en rad årliga häften om 50 Aars Studenter (1904-10), Den norske Gejstlighed og Arvehyldningen 1661 (i "Norsk teologisk Tidsskrift" 1911), Onsø Herred 1814-1914 (1915), Grimstad 1800-1850 som Type paa norsk Smaaby med  inledningen Henrik Ibsens Ophold i Grimstad (1916), Fra adelsstyre til enevælde i Norge (1918) och Kongsberg som bergkoloni, bergstad og kjøpstad 1624-1924 (2 band, 1924).  I många år var han verksam som föredragshållare, särskilt i Folkeakademierna. År 1925 blev Bergwitz statsarkivarie i Trondheim. I mars 1930 framkom i pressen vissa besynnerliga upplysningar om hans ämbetsutövning, och saken gjordes till föremål för behandling i Stortinget. År 1934 blev han arkivarie vid Statsarkivet i Oslo.

Källor 

 
 
 

 
Födda 1874
Avlidna 1948

Norska historiker under 1900-talet
Norska jurister under 1900-talet
Norska arkivarier
Personer i Norge under 1800-talet
Jurister från Oslo
Män
Salmonsens
Forskare från Oslo
Jonny Andersson

Jonny Viktor Andersson, född 1986 i Varberg, är en svensk popsångare, gitarrist och låtskrivare, numera bosatt i Stockholm.

Falkenbergstiden 
Andersson har starka rötter i Falkenberg, vilket märks tydligt i hans diskografi. 2007 skrev han Falkenbergspatriotiska Falkenbergslåten, ett samarbete med Falkenbergs Turist. Även efterföljande låt, Tillsammans för Falkenberg, handlar som titeln antyder om staden, och skrevs för Falkenbergs FF.

Diskografi

Singlar 
 2007 - Falkenbergslåten
 2009 - Tillsammans för Falkenberg
 2011 - Studenten

Externa länkar 
 Jonny Andersson på Spotify
 Falkenbergslåten på Youtube
 Tillsammans för Falkenberg på Youtube

Födda 1986
Svenska popgitarrister
Svenska låtskrivare
Svenska poprocksångare
Män
Personer från Falkenbergs kommun
Levande personer
Stephan Klotz

Stephan Klotz (även Clotz), född 13 september 1606 i Lippstadt, Westfalen, död 13 maj 1668 i Flensburg, var en evangelisk-luthersk tysk-dansk präst.

Klotz utmärkte sig redan som ung för sin stora lärdom och klara logik och kallades 1636 av Kristian IV till generalsuperintendent i den kungliga delen av Schleswig-Holstein. Här genomdrev Klotz 1647 konkordieformelns antagande och verkade energiskt för införande av högtyskan som kyrko- och skolspråk.

Källor 
 
ADB: Stephan Clotz

Tyska evangelisk-lutherska präster
Danska evangelisk-lutherska präster
Danska präster under 1600-talet
Personer från Lippstadt
Födda 1606
Avlidna 1668
Män
Svensk uppslagsbok
A Woman Can Change Her Mind

A Woman Can Change Her Mind är ett album från 2012 av Jill Johnson.

Låtlista
A Woman Can Change Her Mind
The Chill
Fast Trip Up
Jacked Up Heart
Are You Feeling It Now
Over a Man
Scene of the Crime
The Whiskey’s Working
Hurting Out Loud
That Boy Is a Long Story
Nobody’s Getting Out of This Love
Looking for Home
White Lightning
Come Wake Me Up (med Rascal Flatts)

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Jill Johnson
Album utgivna på Lionheart International
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 2012
Amesha Spenta

Amesha Spenta (avestiska: 𐬀𐬨𐬆𐬱𐬀⸱𐬯𐬞𐬆𐬧𐬙𐬀 Aməša Spəṇta; ”odödliga välgörande”) är enligt Zarathustra ett obestämt antal metafysiska arketyper och transcendenta aspekter av Ahura Mazda, vilka i Yngre Avesta blir till självständiga gudomar eller ärkeänglar. I Avesta är de sju till antalet.

Beteckningar 
Termen amesha spenta förekommer i den liturgiska texten Yasna Haptanghaiti, där de räknas till sju: 
 Spenta Mainyu - "Det livgivande medvetandet"
 Asha Vahishta - ”Den bästa sanningen”
 Vohu Manah - ”Den goda tanken”
 Kshathra Vairya - ”Den önskade kraften”
 Spenta Armaiti - ”Den livgivande kärleken”
 Haurvatat - ”Fulländningen”
 Ameretat - ”Odödligheten”

Tre av dem är grammatiskt sett maskulinum, tre är femininum och en är neutrum. I filosofisk och teologisk bemärkelse är de eviga, fullkomliga och könlösa.

Historisk utveckling 
I Zarathustras Sånger representerar amesha spenta abstrakta begrepp och motsvarar särskilda mänskliga förmågor och egenskaper. Han räknar Spenta Mainyu (det livgivande medvetandet) som en "odödlig välgörande" men i senare zoroastrism ersätts denne av Ahura Mazda själv.

I zoroastrismen kom de att ersätta de gamla iranska gudarnas sociala funktioner och anknytning till de kosmiska elementen.

Amesha Spenta uppträder som självständiga gudomligheter i Yngre Avesta. I pahlavilitteraturen är de sex gudomligheter med distinkta funktioner och strider under Ahura Mazda mot den onde Ahriman. Här motsvaras också varje Amesha Spenta av en fientlig demon.

Amesha Spenta tillägnas var och en en dag, en månad och en högtid i den iranska kalendern.

Källor

Religion i Iran
Zoroastrism
Änglar