kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sminthopsis archeri

Sminthopsis archeri är en pungdjursart som beskrevs av Van Dyck 1986. Sminthopsis archeri ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer på södra Nya Guinea och på Kap Yorkhalvön (Australien). Arten vistas där i öppna skogar och hedområden.

Honor är med en kroppslängd (huvud och bål) av 83 till 85 mm och en svanslängd av 82 till 87 mm lite mindre än hannar. Exemplar av hankön har en 98 till 107 mm lång kropp och därtill kommer en 92 till 105 mm lång svans. En hona vägde 12 g och hannar antas väga 16 g. Pälsen på ovansidan har en ljusbrun till ljusgrå färg och kring varje öga finns en smal svart ring.

Arten beskrev efter en population från södra Nya Guinea som hittades under 1970-talet. Revisioner i australiska museer visade att samma art förekommer i nordöstra Australien och att det finns kvarlevor som insamlades 1898 samt 1933. Efter artens vetenskapliga beskrivning upptäcktes även levande exemplar i norra Australien. Året 2003 hittades en individ betydlig längre söderut i Blackbraes nationalpark. Sminthopsis archeri vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1000 meter över havet.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
archeri
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis butleri

Sminthopsis butleri är en pungdjursart som beskrevs av William Archer 1979. Sminthopsis butleri ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer på Tiwi Islands (Bathurst och Melvilleön) norr om Australien samt i ett litet område på det australiska fastlandet (Northern Territory). Arten vistas där i olika habitat men undvikar vanligen människans odlingar och anlagda skogar. Födan utgörs av insekter och troligen av små ryggradsdjur. En hona med sju ungar i pungen blev dokumenterad.

Arten blir ungefär 9 cm lång (huvud och bål) och den har en lika lång svans. Vikten är cirka 30 g. Den mjuka pälsen har på ovansidan en gråaktig färg och undersidan är vit. Sminthopsis butleri har i motsats till andra släktmedlemmar inga röda märken i ansiktet och fötternas sulor är delvis täckta med hår.

Individerna vilar i bergssprickor, under grenar som ligger på marken eller under överhängande klippor. Antagligen har arten en fast fortplantningstid. Ungar registrerades mellan augusti och december.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
butleri
Däggdjur i australiska regionen
Fettsvansad pungmus

Fettsvansad pungmus (Sminthopsis crassicaudata) är en pungdjursart som först beskrevs av John Gould 1844 och som ingår i familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade. Artepitet i det vetenskapliga namnet är latin och betyder "med tjock svans".

Fettsvansad pungmus har ett stort utbredningsområde i Australien, den saknas bara i kontinentens norra del och vid den östra kustlinjen. Habitatet utgörs av öppna skogar, buskmarker, gräsmarker och odlade områden.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis dolichura

Sminthopsis dolichura är en pungdjursart som beskrevs av Kitchener, Stoddart och Henry 1984. Sminthopsis dolichura ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i södra och sydvästra Australien. Arten vistas där i mera torra öppna skogar, buskmarker, hed och gräsmarker. Honor föder oftast en kull med åtta ungar per år.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
dolichura
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis douglasi

Sminthopsis douglasi är en pungdjursart som beskrevs av William Archer 1979. Sminthopsis douglasi ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. Inga underarter finns listade.

Arten blir 110 till 135 mm lång (huvud och bål), har en lika lång eller något kortare svans och väger 40 till 70 g. På ovansidan förekommer spräcklig päls i brun och grå och undersidan är täckt av ljusbrun till vit päls. Huvudet kännetecknas av två ljusa strimmor mellan ögonen med en mörk strimma i mitten samt av svarta ögonringar. Även öronens utsida är svartaktig. På kinderna förekommer ibland en röd skugga. Svansens främre del är allmänt tjock och svansens spets är allmänt mörkare.

Pungdjuret förekommer i norra Australien söder om Kap Yorkhalvön. Arten vistas där i mera torra gräsmarker. Honor föder upp till två kullar med åtta ungar per år.

Individerna är aktiva på natten och gömmer sig på dagen i håligheter eller i den täta växtligheten. Sminthopsis douglasi äter olika insekter som andra ryggradslösa djur som kompletteras med små ödlor. Ofta kan honor före vintern fortplanta sig. Enstaka honor kan ha tre kullar under livet och hannar fortplantar sig oftast två gånger under livet.

Arten jagas av introducerade rovdjur som tamkatter och rödrävar. Dessutom äter nötkreatur och får dessa växter som pungdjuret behöver som gömställe. Även det introducerade trädet Acacia nilotica minskar den låga växtligheten på marken genom sin dominans. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
douglasi
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis fuliginosus

Sminthopsis fuliginosus är en pungdjursart som först beskrevs av Gould 1852. Sminthopsis fuliginosus ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i Australiens sydvästra hörn. Efter den första vetenskapliga beskrivningen hittades inga ytterligare individer i området. Kanske är arten identisk med Sminthopsis griseoventer. En genetisk undersökning av de kvarlevor som finns i British Museum i London ska utföras.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
fuliginosus
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis gilberti

Sminthopsis gilberti är en pungdjursart som beskrevs av Kitchener, Stoddart och Henry 1984. Sminthopsis gilberti ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i sydvästra och södra Australien. Arten vistas där i hed, buskmark och öppna skogar. En hona med sju ungar hittades.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
gilberti
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis granulipes

Sminthopsis granulipes är en pungdjursart som beskrevs av Ellis Le Geyt Troughton 1932. Sminthopsis granulipes ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i två från varandra skilda områden i sydvästra Australien. Arten vistas där i sandiga regioner med några buskar eller annan vegetation.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
granulipes
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis griseoventer

Sminthopsis griseoventer är en pungdjursart som beskrevs av Kitchener, Stoddart och Henry 1984. Sminthopsis griseoventer ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artens taxonomi är omstridd. Kanske bör arterna S. boullangerensis och S. fuliginosus infogas i S. griseoventer.

Pungdjuret förekommer i Australiens sydvästra hörn och i två mindre områden i södra Australien. Habitatet utgörs av landskap med några träd av släktena Eucalyptus och Banksia samt av hed och träskmarker. Vanligen föds bara en kull per år som har upp till åtta ungar.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
griseoventer
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis hirtipes

Sminthopsis hirtipes är en pungdjursart som beskrevs av Thomas 1898. Sminthopsis hirtipes ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i tre från varandra skilda områden i södra, centrala och västra Australien. Arten vistas där i sandiga regioner med några buskar, träd eller annan vegetation.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
hirtipes
Däggdjur i australiska regionen
Vitfotad pungmus

Vitfotad pungmus (Sminthopsis leucopus) är en pungdjursart som först beskrevs av Alan Maurice Gray 1842 och som ingår i familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i sydöstra Australien, på Tasmanien och på mindre öar i samma region. Regionen utgörs av lågland och upp till 750 meter höga kullar. Habitatet utgörs bland annat av olika slags skogar och gräsmarker.

Arten har allmänt samma pälsfärg som Sminthopsis murina, alltså en variation mellan ljusbrun och grå. Ofta är kinderna, regionen kring ögonen och huvudets topp lite rödaktiga. Liksom hos flera andra pungdjur har honor en pung (marsupium).

Honor har 8 spenar och hos en hona registrerades 8 ungar i pungen.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
Sminthopsis
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis longicaudata

Sminthopsis longicaudata är en pungdjursart som beskrevs av Spencer 1909. Sminthopsis longicaudata ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Det svenska trivialnamnet långsvansad pungmus  förekommer för arten.

Utseende 
Hanar är med en kroppslängd (huvud och bål) av 80 till 100 mm lite större än honor som blir 80 till 90 mm långa. Därtill kommer den långa svansen som är 180 till 210 mm lång. Vikten varierar mellan 15 och 21 g. Sminthopsis longicaudata har grå päls på ovansidan och krämfärgad till vit päls på undersidan. Svansen är främst täckt med fjäll samt av några glest fördelade korta hår. Vid svansens spets bildar längre hår en tofs. Djuret har vita ben och fötter. Det lite avplattade huvudet kännetecknas av en lång nos.

Utbredning 
Pungdjuret förekommer i centrala och västra Australien. Arten lever där i torra och klippiga regioner med ringa växtlighet som gräs, buskar eller några träd.

Ekologi 
Individerna är aktiva på natten och äter främst ryggradslösa djur. Födelsen sker under den australiska senvåren och en kull kan bestå av upp till fem ungar.

Efter födelsen kravlar ungarna till moderns pung (marsupium) och de stannar där helt i cirka tre veckor. Honor med ungar har i fångenskap uppvisat aggressivitet mot hanar. Individerna är främst nattaktiva och de vistas vanligen på marken. Troligtvis kan de klättra i den låga växtligheten. Sminthopsis longicaudata bygger bon av gräs och blad som göms i ihåliga trädstammar som ligger på marken eller under trädstubbar. Arten kan inta ett stelt tillstånd (torpor) vid kallt väder.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
longicaudata
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis macroura

Sminthopsis macroura är en pungdjursart som först beskrevs av Gould 1845. Sminthopsis macroura ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i stora delar av centrala Australien. Arten vistas där i torra busk- eller gräsmarker samt på jordbruksmark. I fångenskap hade honor vanligen två kullar per år med upp till åtta ungar per kull.

Källor

Externa länkar

Bildgalleri

Rovpungdjur
macroura
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis murina

Sminthopsis murina är en pungdjursart som först beskrevs av Waterhouse 1838. Sminthopsis murina ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i östra och sydöstra Australien. Arten vistas där i öppna skogar och andra områden med träd samt i hed. Honor kan para sig två gånger per år och har per kull upp till tio ungar.

Honor är med en vikt upp till 25 g mindre än hannar som maximalt kan väga 40 g. Pälsens färg varierar mellan ljusbrun och gråaktig med en mörkare region på huvudets topp och djurets nacke. De stora öronen är avrundade. Typisk är även den smala svansen som nästan är lika lång som huvud och bål tillsammans.

Individerna är aktiva på natten. De vilar på dagen i ett näste som göms i lövskiktet eller i jordhålor. Under den kalla årstiden intar Sminthopsis murina ofta ett stelt tillstånd (torpor). Kroppstemperaturen kan vid dessa tillfällen vara så låg som 15 grader.

Arten äter ryggradslösa djur som skalbaggar, kackerlackor och spindeldjur. Mellan augusti och mars (den varma årstiden på södra jordklotet) sker fortplantningen. Dräktigheten varar i 12 dagar. Ungarna diar sin mor cirka 60 dagar. De är efter ungefär 150 dagar full utvecklade. Antagligen parar sig hannar bara en gång i livet.

Källor

Externa länkar

Bildgalleri

Rovpungdjur
murina
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis ooldea

Sminthopsis ooldea är en pungdjursart som beskrevs av Ellis Le Geyt Troughton 1965. Sminthopsis ooldea ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i centrala och västra Australien. Arten vistas där i öppna skogar samt busk- och gräsmarker. Honor kan ha upp till åtta ungar per kull men vanligen är antalet lägre.

Arten är med en vikt av 8 till 17 g en av de mindre medlemmarna i släktet Sminthopsis. Den har gråaktig päls på ovansidan och vit päls på undersidan.

Individerna är främst nattaktiva och de äter huvudsakligen insekter. Fortplantningen sker under våren och en kull har oftast 5 eller 6 ungar (ibland upp till 8).

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
ooldea
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis psammophila

Sminthopsis psammophila är en pungdjursart som beskrevs av Spencer 1895. Sminthopsis psammophila ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. Inga underarter finns listade.

De svenska trivialnamnen större sandpungmus och större stäppungsmus förekommer för arten.

Utseende 
Arten är med en genomsnittlig vikt av 55 g (hannar) respektive 42 g (honor) en av de större medlemmarna i släktet Sminthopsis. Typiska kännetecken för släktet som en lång och spetsig nos, stora ögon, stora öron och långa smala fötter förekommer även hos denna art. Ovansidan är täckt av grå till ljusbrun päls med några inblandade mörkare hår. Huvudet är mer ljusbrun och på hjässan finns en trekantig mörk fläck. Sminthopsis psammophila har vit päls på undersidan. Den långa svansen är uppdelad i en grå ovansida och en mörkare undersida. I motsats till andra släktmedlemmar finns en kam av styva svarta hår på undersidan av svansens spets.

Fyra exemplar från Western Australia hade en kroppslängd (huvud och bål) av 85 till 100 mm, en svanslängd av 107 till 120 mm, 25,5 till 27 mm långa bakfötter och 25 till 28,5 mm långa öron.

Utbredning 
Pungdjuret förekommer vid några få ställen i södra och sydvästra Australien. Arten vistas främst i sanddyn med några träd eller buskar samt gräs som undervegetation.

Ekologi 
Födan utgörs av ryggradslösa djur samt av små ödlor och däggdjur. Honor föder omkring september upp till fem ungar som blir självständiga i december eller januari.

I artens revir finns många gräsklumpar med gräs av släktet Spinifex. Under den torra perioden dör gräsets gröna delar med början från klumpens centrum och i mitten bildas ett hålrum. Pungdjuret använder dessa hålrum som näste. Gräsets torra och spetsiga blad ger skydd åt fiender och hålrummet erbjuder kyla under den varma årstiden. Dessutom gräver arten underjordiska gångar som kan vara upp till 110 cm långa och upp till 45 cm djupa. Honor på Eyre Peninsula i södra Australien skapar för ungarnas uppfostring särskilda bon. De börjar i mitten av en gräsklump och har en spiralformig gång till en kammare som fodras med löv och bark. Hannar hittades även vilande i jordhålor som skapades av andra djur samt i ihåliga trädstubbar.

Honor är 16 till 19 dagar dräktiga. De första veckorna efter födelsen lever ungarna i moderns pung (marsupium). Efter cirka 64 dagar är de för stora och måste leva utanför pungen. De stannar i boet eller bäras på moderns rygg. Könsmognaden infaller under individens första år.

Status 
Sminthopsis psammophila hotas främst av okontrollerade bränder. Dessutom jagas arten av introducerade rödrävar och tamkatter. Pungdjuret påverkas i viss mån av andra landskapsförändringar. För att bevara arten inrättades en nationalpark och andra naturskyddsområden. Sminthopsis psammophila listas i appendix I av CITES. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
psammophila
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis virginiae

Sminthopsis virginiae är en pungdjursart som först beskrevs av de Tarragon 1847. Sminthopsis virginiae ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Pungdjuret förekommer vid flera olika ställen i norra Australien och södra Nya Guinea. Arten hittas även på Aruöarna. Habitatet utgörs av fuktiga savanner och öppna skogar med gräs som undervegetation. Djuret vistas även i träskmark och odlade regioner. Per kull föds vanligen sex till åtta ungar.

I naturen hittades honor med diande ungar främst mellan juli och mars. Däremot var honor i fångenskap flera gånger per år brunstiga oberoende av årstiden. Ungarna lever ungefär 55 dagar i pungen (marsupium) och de diar sin mor ytterligare 35 dagar.

Underarter

Arten delas in i följande underarter:

 nitela
 rufigenis
 virginiae

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
virginiae
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis youngsoni

Sminthopsis youngsoni är en pungdjursart som beskrevs av N. L. McKenzie och Michael Archer 1982. Sminthopsis youngsoni ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den australiska zoologen W. Ken Youngson som undersökte många små rovpungdjur och som gav stöd åt olika expeditioner.

Arten är med en vikt av 9 till 14 g en mindre medlem i släktet Sminthopsis. Den har gulbrun päls på ovansidan som står i skarp kontrast till den vita undersidan. Pälsen kring ögonen och fram till munnen är mörkare. Djuret har en rosa svans som är lika lång som huvud och bål tillsammans. Mellan tårna på bakfoten finns korta hår. Tre honor som undersöktes 1982 var i genomsnitt 69 mm långa (huvud och bål), hade en 64,7 mm lång svans, 17,6 mm långa öron och 13,2 mm långa bakfötter. För åtta hannar registrerades i genomsnitt en kroppslängd av 68,2 mm, en svanslängd av 65,6 mm, 18 mm långa öron och 13,6 mm långa bakfötter. Öronen är på den gråa insidan och på utsidan täckta med hår.

Pungdjuret förekommer i centrala och nordvästra Australien. Arten vistas i torra och sandiga regioner med vegetation av gräs och några buskar. Honor kan ha sex ungar per kull.

Sminthopsis youngsoni är aktiv på natten och vilar på dagen i underjordiska bon som ofta skapades av ödlor. Den äter främst insekter. För att hitta föda vandrar individer av båda kön i genomsnitt 412 meter per natt och några hannar vandrar upp till 2000 meter. Därför antas att arten kan byta revir när tillgången till föda minskar i området kring boet.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
youngsoni
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis bindi

Sminthopsis bindi är en pungdjursart som beskrevs av Van Dyck, Woinarski och Press 1994. Sminthopsis bindi ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitet bindi i det vetenskapliga namnet är ursprungsbefolkningens namn för små rovpungdjur.

Pungdjuret förekommer i norra Australien, bland annat i Kakadu nationalpark. Arten vistas där i klippiga och kulliga regioner med öppna skogar.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
bindi
Däggdjur i australiska regionen
Sminthopsis boullangerensis

Sminthopsis boullangerensis är en pungdjursart som beskrevs av Crowther, Dickman och Lynam 1999. Sminthopsis boullangerensis ingår i släktet Sminthopsis och familjen rovpungdjur. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer på Boullanger Island väster om Australien. Arten vistas där i öppna skogar, hed och träskmarker. Det är omstritt om djuret ska räknas som underart till Sminthopsis griseoventer och därför listas Sminthopsis boullangerensis inte av IUCN.

Källor

Externa länkar

Rovpungdjur
boullangerensis
Däggdjur i australiska regionen
Antechinus bellus

Antechinus bellus är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1904. Antechinus bellus ingår i släktet pungspetsekorrar och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är det latinska ordet bellus (stilig/vacker).

Pungdjuret förekommer i norra Australien och på några mindre öar i samma region. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar och andra områden med träd.

Källor

Externa länkar

Pungspetsekorrar
bellus
Däggdjur i australiska regionen
Antechinus flavipes

Antechinus flavipes är en pungdjursart som först beskrevs av George Robert Waterhouse 1838. Antechinus flavipes ingår i släktet pungspetsekorrar och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är sammansatt av de latinska orden flavus (gul) och pes (fot). Det syftar på de gula håren på bakfötternas ovansida.

Utbredning 
Pungdjuret förekommer i flera från varandra skilda regioner i östra respektive västra Australien. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar och andra skogar samt av träskmarker och områden nära människans samhällen.

Underarter

Arten delas in i följande underarter:

 A. f. flavipes
 A. f. rubeculus

Källor

Externa länkar

Bildgalleri

Pungspetsekorrar
flavipes
Däggdjur i australiska regionen
Antechinus godmani

Antechinus godmani är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1923. Antechinus godmani ingår i släktet pungspetsekorrar och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet hedrar zoologen Frederick DuCane Godman. Hans änka finansierade den expedition där typexemplaret hittades med pengar som Godman efterlämnade.

Pungdjuret har ett mindre utbredningsområde på sydöstra Kap Yorkhalvön (Australien). Arten vistas i 650 till 1 650 meter höga bergstrakter. Habitatet utgörs främst av tropiska regnskogar.

Källor

Externa länkar

Pungspetsekorrar
godmani
Däggdjur i australiska regionen
Antechinus leo

Antechinus leo är en pungdjursart som beskrevs av Van Dyck 1980. Antechinus leo ingår i släktet pungspetsekorrar och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är det latinska ordet leo (lejon). Det syftar på pälsfärgen som ungefär liknar lejonets päls samt på fyndplatsen vid vattendraget Leo Creek.

Pungdjuret förekommer i nordöstra delen av Kap Yorkhalvön i Australien. Arten vistas i låglandet och på upp till 800 meter höga kullar. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Källor

Externa länkar

Pungspetsekorrar
leo
Däggdjur i australiska regionen
Antechinus minimus

Antechinus minimus är en pungdjursart som först beskrevs av É. Geoffroy Saint-Hilaire 1803. Antechinus minimus ingår i släktet pungspetsekorrar och familjen rovpungdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är det latinska ordet minimus (minst). Arten listades ursprunglig som minsta art i släktet pungmårdar. I släktet pungspetsekorrar är den en av de större arterna.

Pungdjuret förekommer i södra Australien, på Tasmanien och på några mindre öar i samma region. Habitatet utgörs av skogar, gräsmarker och strandlinjer med ormbunkar och halvgräs.

Källor

Externa länkar

Pungspetsekorrar
minimus
Däggdjur i australiska regionen