kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trachypithecus pileatus

Trachypithecus pileatus är en däggdjursart som först beskrevs av Edward Blyth 1843.  Trachypithecus pileatus ingår i släktet Trachypithecus och familjen markattartade apor. De svenska trivialnamnen mösslangur och tofshulman förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) och IUCN skiljer mellan 4 underarter.

Utseende 

Hannar är med en kroppslängd (huvud och bål) av 53 till 71 cm och en svanslängd av 86 till 100 cm tydlig större än honor. Honornas kroppslängd är 49 till 66 cm och svanslängden är 83 till 96 cm. Hannar är med 11,5 till 14 kg även tyngre, medan honor blir 9,5 till 11,5 kg tunga.

Pälsen är allmänt mörkgrå till svart på ryggen och gyllen till vitaktig på buken. Beroende på underart har håren på huvudets topp, på bröstet eller vid kinderna en annan färg, till exempel, ljusgrå, röd eller orange. Nyfödda ungar har en tunn krämfärgad päls och ofta skiner den rosa huden genom.

Utbredning och habitat 

Trachypithecus pileatus förekommer i södra Asien i de indiska delstaterna Arunachal Pradesh, Assam, Manipur, Meghalaya, Mizoram, Nagaland och Tripura samt i Bangladesh och Bhutan. I bergstrakter når arten 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna och lövfällande skogar, ibland med bambu som dominerande växt.

Ekologi 

Flocken med upp till 15 medlemmar består vanligen av en alfahanne, några vuxna honor och deras ungar. Dessutom finns ungkarlsflockar, flockar med flera hannar och ensamma hannar. De har ett komplext socialt beteende med ömsesidig pälsvård samt olika ansiktsuttryck och läten för kommunikationen. Olika grupper har oftast överlappande revir men alfahannen är i allmänhet aggressiv mot hannar från andra flockar.

Trachypithecus pileatus äter främst blad samt några frukter, blommor, frön, bark och andra växtdelar. Den letar vanligen på morgonen och senare kvällen efter föda och vilar annars uppe i träd.

Parningen sker mellan september och januari och ibland finns en annan parningstid i april/maj. Cirka tre månader senare föds en unge. Ungen följer i början modern eller ibland en annan hona från flocken och söker senare kontakt till andra ungar i samma flock. Ungefär tio månader efter födelsen letar ungen självständig efter föda men den håller några månader till kontakt till modern.

Hot och status 

Det största hotet utgörs av habitatförlust på grund av urbanisering i utbredningsområdet. Arten jagas i viss mån för köttets och andra kroppsdelars skull. Några ungar fångas för att hålla de som sällskapsdjur. IUCN befarar att beståndet minskar med 30 procent under de följande 36 åren (tre generationer) och kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Markattartade apor
pileatus
Däggdjur i orientaliska regionen
Trachypithecus vetulus

Trachypithecus vetulus är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Christian Polycarp Erxleben 1777.  Trachypithecus vetulus ingår i släktet Trachypithecus och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Utseende 

Arten har huvudsakligen en brunsvart till mörkgrå päls. Det tjocka skägget är ofta vitaktig men kan även vara ljusbrun. Övriga delar av ansiktet är nästan nakna med svart hud. Det är alltså inte lila som det engelska trivialnamnet för arten (purple-faced langur) påstår. Ungar föds med ljusgrå päls som har en brun skugga på huvudets topp, buken och extremiteterna. Honor är med en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 60 cm, en svanslängd av 62 till 82 cm och en vikt mellan 3,1 och 9,0 kg något mindre än hanar. Hanar blir 50 till 65 cm långa (huvud och bål), har en 67 till 85 cm lång svans och väger 3,4 till 9,4 kg.

Utbredning och habitat 
Denna primat förekommer endemisk på Sri Lanka. Den vistas där i låglandet och i bergstrakter upp till 2200 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och torra städsegröna skogar. Arten uppsöker även odlade regioner och trädgårdar.

Ekologi 

Flocken bildas av en alfahane, upp till sju vuxna honor, deras ungar och några unga följeslagare som inte är könsmogna. Dessutom finns ungkarlsflockar med upp till 14 medlemmar men de letar ensam efter föda och vilar bara tillsammans. Så länge alfahanen inte utmanas tolererar den ungkarlsflockar i reviret.

Individerna är aktiva på dagen. De äter främst blad samt några frukter, frön och blommor.

Honan är 195 till 210 dagar dräktig och sedan föds vanligen en enda unge. Ungen diar sin mor sju till åtta månader men den börjar redan efter 12 veckor med fast föda. I vissa delar av Sri Lanka är fortplantningen kopplade till regntiden och i andra delar kan honor para sig hela året. Mellan två kullar ligger vanligen två år. Honor blir efter 3,5 till 4 år könsmogna.

Källor

Externa länkar 

Markattartade apor
vetulus
Däggdjur i orientaliska regionen
Alouatta belzebul

Alouatta belzebul är en däggdjursart som först beskrevs av Carl von Linné 1766.  Alouatta belzebul ingår i släktet vrålapor och familjen Atelidae. Inga underarter finns listade.

Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på guden Beelzebub.

Utseende 

Hannar når en kroppsvikt av 6,5 till 8,0 kg och är större än honor som väger 4,8 till 6,2 kg. Svansen saknar hår vid undersidan av slutet och används som gripverktyg.

Hanar och honor når vanligen en kroppslängd (huvud och bål) av 40 till 65 cm. Enligt äldre beskrivningar finns individer som är upp till 91 cm långa. Därtill kommer en 58 till 91 cm lång svans. Pälsen har oftast en svart färg och vissa individer är mera röd- eller gulaktig. Kännetecknande för arten är röda händer.

Utbredning och habitat 
Denna vrålapa förekommer i nordöstra Brasilien i två från varandra skilda populationer. Den första vid Amazonflodens mynning och den andra vid Brasiliens östligaste spets. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar och andra skogar.

Ekologi 

Individerna bildar flockar som vanligen har 4 eller 5 medlemmar men ibland finns upp till 14 djur i gruppen. Flockens revir är 5 till 45 hektar stort och de visar sitt anspråk genom att vråla tillsammans. Födan utgörs främst av unga blad men de kan även äta fastare löv. I viss mån ingår även blommor, frön, mossa, kvistar och några termiter i födan.

Alouatta belzebul är aktiv på dagen.

Honor kan para sig hela året och de är cirka 187 dagar dräktiga. Sedan föds vanligen ett ungdjur eller sällan tvillingar. Honor blir könsmogna efter fyra år och hanar ett år senare. Det är bara flockens dominanta hanar som får para sig. För arten observerades inte att nya alfahanar dödade andra hanars ungar men hos andra vrålapor förekommer detta beteende. Med människans vård kan Alouatta belzebul leva 15 till 20 år.

Hot och status 

Denna vrålapa har bara ett fåtal naturliga fiender. Ibland faller en individ offer för en jaguar, en tayra eller en harpyja.

Alouatta belzebul jagas i mindre skala av människor. Den hotas även av skogsavverkningar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Vrålapor
belzebul
Däggdjur i neotropiska regionen
Coibavrålapa

Coibavrålapa (Alouatta coibensis) är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1902. Alouatta coibensis ingår i släktet vrålapor och familjen Atelidae.

Denna vrålapa förekommer bara i Panama. Enligt Wilson & Reeder finns två underarter, Alouatta coibensis coibensis på ön Coiba och Alouatta coibensis trabeata på Panamas fastland. IUCN räknar de två underarterna till arten mantelvrålapa (Alouatta palliata) och listar underarten Alouatta palliata coibensis som sårbar (VU). Catalogue of Life godkänner Alouatta coibensis som art och listar inga underarter.

Ön Coiba är huvudsakligen täckt av tropisk regnskog. Den är sedan 1992 nationalpark och sedan 2005 även världsarv.

Källor

Externa länkar 

Vrålapor
Däggdjur i neotropiska regionen
Alouatta guariba

Alouatta guariba (tidigare Alouatta fusca) är en däggdjursart som först beskrevs av Alexander von Humboldt 1812.  Alouatta guariba ingår i släktet vrålapor, och familjen Atelidae.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Hos Alouatta guariba når hannar en kroppslängd (huvud och bål) av 50 till 60 cm och honor blir utan svans 44 till 54 cm långa. Svanslängden är hos hannar 52 till 67 cm och honor har en 48 till 57 cm lång svans. Vikten är 5,3 till 7,2 kg för hannar samt 4,1 till 5,0 kg för honor. Den bruna, rödbruna eller svartaktig pälsen har ofta inslag av gult som glänser i solen. Kring kinderna och hakan förekommer hos hannar och honor ett tjockt skägg. Hår som växer åt olika håll bildar ovanför ansiktet en horisontal kam. Pälsens färg varierar något mellan olika utbredningsområden och i några regioner kan hannar och honor åtskiljas med hjälp av pälsfärgen.

Denna vrålapa förekommer i östra Brasilien från delstaten Bahia söderut till delstaten Rio Grande do Sul. Arten finns även i argentinska provinsen Misiones. Alouatta guariba vistas främst i låglandet och den hittas även i låga bergstrakter. Habitatet utgörs av olika slags fuktiga skogar.

Individerna bildar flockar som har vanligen omkring fem medlemmar. Antalet ökar ibland till cirka 11 individer. De vrålar på morgonen och ibland mitt på dagen för att visa sitt anspråk på reviret som är 5 till 45 hektar stort. Födan utgörs främst av blad som kompletteras med andra växtdelar och några insekter, till exempel termiter. Arten klättrar främst i träd men uppsöker ibland marken för att dricka.

Djuret jagas för köttets skull och arten hotas av även av habitatförstörelse. Populationen är ganska stor och Alouatta guariba finns dessutom i olika skyddsområden. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Vrålapor
guariba
Däggdjur i neotropiska regionen
Guatemalavrålapa

Guatemalavrålapa (Alouatta pigra) är en däggdjursart som beskrevs av Lawrence 1933. Alouatta pigra ingår i släktet vrålapor och familjen Atelidae. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Hannar väger i genomsnitt 11,4 kg och honor 6,4 kg. Arten blir med svans 100 till 150 cm lång och väger 5,5 till 8,0 kg. Den har svart päls. Tandformeln är I 2/2 C 1/1 P 3/3 M 3/3, alltså 36 tänder.

Nästan hela kroppen är täckt av lång och tät päls som har en svart färg. På axlarna, på kinderna och på ryggens topp förekommer ibland en brunaktig skugga. Guatemalavrålapa saknar hår på svansens undersida och dessutom kan svansen användas som gripverktyg. Påfallande är den vita färgen (enligt en annan källa är färgen rosa) hos de vuxna hannarnas scrotum som står i kontrast till pälsfärgen. Ansiktet är bara glest täckt med hår och där finns svartaktig hud. Ungar som är yngre än 10 veckor har en ljusare päls.

Utbredning 
Denna vrålapa förekommer i södra Mexiko, Belize och Guatemala. Arten vistas främst i låglandet men når i bergstrakter 3350 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar och andra städsegröna skogar.

Ekologi 
Individerna bildar mindre flockar och vrålar tillsammans för att visa anspråket på reviret. Gruppernas territorier är 5 till 45 hektar stora och troligen överlappar de varandra. Liksom hos andra vrålapor förekommer två varianter av flockar. Hos den första bildas flocken av en eller två vuxna hannar samt av några honor och deras ungar. Hos den andra varianten ingår bara ungkarlar i gruppen. Ibland uppstår strider när en ungkarl vill överta en flock med honor.

Guatemalavrålapa äter blad och olika frukter. Den föredrar nötbrödsträd (Brosimum alicastrum) och Manilkara zapota. Dricksvatten hittas ofta i trädens håligheter. Honor kan bli brunstiga under alla årstider. Ibland ligger bara 10,5 månader mellan två kullar men i genomsnitt har honor kullar med 16,5 månader mellanrum.

Förutom blad och frukter äter arten några blommor och insekter. Ungen föds efter 180 till 194 dagar dräktighet. I flera fall dokumenterades att fadern dödade ungen. Antagligen säkerställer alfahannen på detta sätt att flocken förbli överskådlig. Allmänt stannar ungen cirka 12 månader när modern innan den blir självständig. I motsats till flera andra flocklevande apor deltar andra honor inte i ungens uppfostring. Hannar och honor blir efter tre eller fyra år könsmogna. Vissa exemplar kan leva 20 år i naturen.

Källor

Externa länkar 

Vrålapor
Däggdjur i neotropiska regionen
Alouatta sara

Alouatta sara är en däggdjursart som beskrevs av Elliot 1910. Alouatta sara ingår i släktet vrålapor och familjen Atelidae. Inga underarter finns listade.

Denna vrålapa är bara känd från norra Bolivia och kanske finns den även i angränsande områden av Peru och Brasilien. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter når den 1000 meter över havet. Habitatet utgörs av tropisk regnskog och andra fuktiga skogar.

Individerna bildar flock med 2 till 16 medlemmar som lever i ett 5 till 45 hektar stort revir. De vrålar varje morgon tillsammans och ibland mitt på dagen för att visa sitt anspråk. Födan utgörs främst av blad samt av andra växtdelar och några insekter. Honor kan para sig hela året men vanligen ligger cirka 17 månader mellan två födslar. Dräktigheten varar i cirka 190 dagar.

På grund av jakt för köttets skull blev arten sällsynt i vissa regioner. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Vrålapor
sara
Däggdjur i neotropiska regionen
Aotus azarai

Aotus azarai är en däggdjursart som först beskrevs av Alexander von Humboldt 1811.  Aotus azarai ingår i släktet nattapor och familjen Aotidae.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna primat förekommer i centrala Brasilien, Paraguay, Bolivia och angränsande delar av Peru. Arten vistas i tropiska regnskogar och andra skogar. I bergstrakter når den 3200 meter över havet.

Liksom de andra nattaporna är Aotus azarai aktiv mellan skymningen och gryningen. Den äter frukter, blad, blommor och små ryggradslösa djur som till exempel insekter. Ett föräldrapar bildar en mindre flock tillsammans med sina ungar eller de vuxna individerna lever utanför parningstiden ensam. Revirets storlek varierar mellan 1,3 och 18 hektar beroende på underart och utbredning. I naturen får honor vanligen sina första ungar när de är fem år gamla och per kull föds allmänt en unge. Honor är 120 till 130 dagar dräktiga och ungen diar sin mor cirka 150 dagar.

Den genomsnittliga kroppsvikten är cirka 1,2 kg. Arten blir cirka 33 cm lång (huvud och bål) och har en upp till 39 cm lång svans. Håren som bildar ovansidans päls har gråa och bruna avsnitt vad som ger ett spräckligt utseende. På undersidan förekommer ljus orange till vit päls. Aotus azarai kännetecknas av ganska smala mörka strimmor i ansiktet, förutom övre delen av den centrala strimman som kan vara bred. Några individer har inslag av olivgrön på ovansidan. Svansen är uppdelad i en orange främre del och en svart bakre del.

Källor 

Nattapor
azarai
Däggdjur i neotropiska regionen
Aotus brumbacki

Aotus brumbacki är en däggdjursart som beskrevs av Hershkovitz 1983. Aotus brumbacki ingår i släktet nattapor och familjen Aotidae eller cebusliknande brednäsor. Inga underarter finns listade. I den tredje upplagan av Mammal Species of the World räknas Aotus brumbacki bara som underart till Aotus lemurinus.

Utseende 

Denna nattapa når en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 34,5 cm och en vikt mellan 0,5 och 1,3 kg. Honor är lite mindre än hanar. Svansen kan vara något längre än övriga kroppen. Pälsen på ryggen är grå till brun och undersidan har en orange färg. Arten tillhör de gråhalsade nattaporna. De bakre extremiteterna är lite längre än de främre.

Utbredning och habitat 

Utbredningsområdet ligger i centrala Colombia. Arten vistas där i låglandet sydöst om Anderna. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar och andra skogar.

Ekologi 

Liksom andra nattapor är arten huvudsakligen aktiv på natten. På dagen vilar individerna i trädens håligheter eller gömd bakom tät vegetation. Den klättrar i trädens övre delar för att hitta födan som utgörs av frukter, blad, blommor, nektar och insekter. Individerna bildar små flockar som består av ett föräldrapar och deras ungar. För kommunikationen har de olika läten. Gruppens revir är uppskattningsvis 17 hektar stort.

Honor kan para sig varje år och oftast föds en unge per kull. Andra hanar och honor från flocken hjälper vid ungens uppfostring. Ungen blir efter 2,5 till 3,5 år könsmogen.

Status och hot 

Aotus brumbacki jagas av rovfåglar samt större ormar och nära marken även av kattdjur eller andra rovdjur.

Arten hotas dessutom av urbaniseringar som etablering av jordbruksmark. Populationen minskar och IUCN listar Aotus brumbacki som sårbar (VU).

Källor

Externa länkar 

Nattapor
brumbacki
Däggdjur i neotropiska regionen
Aotus nancymaae

Aotus nancymaae är en däggdjursart som beskrevs av Hershkovitz 1983. Aotus nancymaae ingår i släktet nattapor och familjen Aotidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Hanar är med genomsnittlig 950 gram kroppsvikt något tyngre än honor som väger cirka 900 gram. Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 29 till 34 cm och en svanslängd av 32 till 42 cm. Håren som bildar pälsen på bålens ovansida och på extremiteternas utsida har ljusgråa och mörkgråa avsnitt vad som ger ett spräckligt utseende. På undersidan, på extremiteternas insida och på halsens framsida förekommer ljus orange päls. Även en del av svansens ovansida nära bålen bär orange päls med svarta strimmor och resten av svansen är svart. Gråa och vita ringar kring nosen och ögonen samt tre svarta strimmor på hjässan och på huvudets topp bilar en ansiktsmask.

Utbredning 
Denna nattapa förekommer i norra Peru och i nordvästra Brasilien. Arten vistas där i regnskogar och andra fuktiga skogar.

Ekologi 
Djuret är främst aktiv på natten och äter frukter, blommor, nektar och några smådjur som insekter. Liksom andra nattapor lever Aotus nancymaae antingen i familjegrupper av ett föräldrapar med sina ungar eller ensam. Reviren är 5 till 18 hektar stora och de kan överlappas. Den första lyckade fortplantningen sker vanligen med 3 eller 4 års ålder.

Aotus nancymaae vilar på dagen i trädens håligheter eller i täta ansamlingar av klätterväxter. I fångenskap var honor cirka 117 dagar dräktig och tiden mellan två födslar var lite mer än ett år. Reviret samt flockens medlemmar markeras med körtelvätska och urin.

Källor

Externa länkar 

Nattapor
nancymaae
Däggdjur i neotropiska regionen
Aotus nigriceps

Aotus nigriceps är en däggdjursart som beskrevs av Guy Dollman 1909. Aotus nigriceps ingår i släktet nattapor och familjen Aotidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Den korta och täta pälsen har på ovansidan och på överarmarna en gråsvart färg. På undersidan och på svansen får pälsen en orange till ljusbrun färg. Även nedre halsen och strupen är orange. Kännetecknande är tre breda svarta band på huvudet. Två band bildar en ram kring ansiktet och den tredje går från hjässan till näsan. Regionerna över ögonen, de övre kinderna och hakan är vita. Kring de stora bruna ögonen finns en smal mörk ring. Fingrar och tår är allmänt utrustade med flata naglar. Vid ett finger per hand respektive tå per fot förekommer en böjd nagel. Den används troligen för pälsvården.

Kroppsvikten är cirka 0,8 till 1,0 kg.

Utbredning 
Denna nattapa förekommer i nordvästra Brasilien (delstater Acre, Amazonas, Mato Grosso, Pará och Rondônia), norra Bolivia och östra Peru. Arten vistas där i olika fuktiga och torra skogar.

Ekologi 
Liksom de andra nattaporna är Aotus nigriceps aktiv mellan skymningen och gryningen. Den äter frukter, blad, blommor och små ryggradslösa djur som till exempel insekter. Ett föräldrapar bildar en mindre flock tillsammans med sina ungar eller de vuxna individerna lever utanför parningstiden ensam. Revirets storlek varierar mellan 5 och 18 hektar.

Individerna vandrar vanligen 340 till 1025 meter per natt. De försvarar reviret mot artfränder av samma kön. Framgångsrik parning sker först efter ett år med flera parningsförsök. Det finns inga synliga tecken som visar att honan är brunstig. I naturen är fortplantningen kopplad till den varma årstiden (augusti till februari på södra jordklotet). Dräktigheten varar cirka fyra månader och sedan föds oftast en unge, mycket sällan tvillingar. Ungen väger vid födelse 90 till 150 g och diar sin mor 18 till 19 veckor. Den lämnar föräldrarnas territorium efter 2 till 5 år. Könsmognaden infaller efter 3 till 4 år för honor och redan efter 2 år för hannar.

Källor

Externa länkar 

Nattapor
nigriceps
Däggdjur i neotropiska regionen
Peruansk nattapa

Peruansk nattapa (Aotus miconax) är en däggdjursart som beskrevs av Oldfield Thomas 1927. Peruansk nattapa ingår i släktet nattapor och familjen Aotidae. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten är med en genomsnittlig vikt av 1 kg lika stor som andra nattapor. Den har mörk gråaktig päls på ovansidan och två kännetecknande orange fläckar på varje sida av nacken. I ansiktet förekommer ljusgrå till vit päls samt en svartaktig bred strimma från hjässan till nosen. Peruansk nattapa har orangebrun päls på buken. Fingrar och tår är utrustade med naglar. Individerna är ungefär 31 cm långa (huvud och bål) och har en 30 till 37 cm lång svans.

Denna nattapa förekommer i Anderna i norra Peru. Utbredningsområdet ligger 800 till 2400 meter över havet. Arten vistas där i fuktiga skogar i dalgångar samt i molnskogar på bergstoppar.

Djuret är främst aktiv på natten och äter frukter, blommor, nektar och några smådjur som insekter. Liksom andra nattapor lever peruansk nattapa antingen i familjegrupper av ett föräldrapar med sina ungar eller ensam. Reviren är 5 till 18 hektar stora och de kan överlappas. Vanligen har en flock upp till 6 medlemmar. Flockar av peruansk nattapa kan vandra över ett större öppet område för att nå en annan skog. De kan tillfällig vistas i ensamma träd. Aporna har höga skrik för kommunikationen. Nyfödda ungar registrerades i april och maj.

Individerna klättrar i växtligheten och kan göra långa hopp från gren till gren. För övrigt är levnadssättet lika som hos andra nattapor.

Källor

Externa länkar 

Nattapor
Däggdjur i neotropiska regionen
Aotus infulatus

Aotus infulatus är en däggdjursart som först beskrevs av Heinrich Kuhl 1820.  Aotus infulatus ingår i släktet nattapor, och familjen Aotidae.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life men Wilson & Reeder (2005) och IUCN listar Aotus infulatus som underart till Aotus azarai.

Denna nattapa förekommer i centrala och nordöstra Brasilien. Avgränsningen mot andra underarter av Aotus azarai är inte helt klarlagt. Levnadssättet borde motsvara andra nattapors beteende.

Källor 

Nattapor
infulatus
Däggdjur i neotropiska regionen