kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oecomys speciosus

Oecomys speciosus är en däggdjursart som först beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1893.  Oecomys speciosus ingår i släktet Oecomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Colombia och Venezuela samt på Trinidad och Tobago. Habitatet utgörs av regnskogar och andra skogar. Ibland besöker arten savanner.

Källor 

Hamsterartade gnagare
speciosus
Däggdjur i neotropiska regionen
Oecomys superans

Oecomys superans är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1911. Oecomys superans ingår i släktet Oecomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i nordvästra Sydamerika från södra Colombia och västra Brasilien till östra Peru. Habitatet utgörs av skogar, buskskogar och trädgårdar. Individerna är aktiva på natten och klättrar i växtligheten.

Källor 

Hamsterartade gnagare
superans
Däggdjur i neotropiska regionen
Oecomys trinitatis

Oecomys trinitatis är en däggdjursart som först beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1893.  Oecomys trinitatis ingår i släktet Oecomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 11 till 16,5 cm lång (huvud och bål), har en 12,5 till 18 cm lång svans och väger 50 till 82 g. Bakfötterna är 2,5 till 3 cm långa och öronen är 1,7 till 2,0 cm stora. De orangebruna håren på ryggens topp har svarta band vad som ger pälsen ett prickigt utseende. Den svarta skuggan saknas på kroppssidorna och det finns ingen tydlig gräns mot den ljusbruna undersidan. På de bruna öronen förekommer orange hår. Svansen har en mörk ovansida och en likadan eller lite ljusare undersida. Vid svansens slut är håren lite längre och synliga som en liten tofs. Håren på händernas och fötternas ovansida är gråvita.

Denna gnagare förekommer i Central- och Sydamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från Costa Rica till centrala Colombia och därifrån i två grenar vidare. Den första grenen går längs Andernas östra sluttningar till gränsen Peru/Bolivia och den andra grenen längs Atlanten till södra Brasilien. Arten finns även på Trinidad och Tobago. Individerna lever i regnskogar och andra skogar. De klättrar i växtligheten och bygger sina bon nära marken. Per kull föds två till fyra ungar.

Oecomys trinitatis äter frukter, frön och insekter.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
trinitatis
Däggdjur i neotropiska regionen
Neusticomys monticolus

Neusticomys monticolus är en däggdjursart som beskrevs av Anthony 1921. Neusticomys monticolus ingår i släktet Neusticomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna gnagare blir 19 till 22 cm lång, inklusive en 8 till 11 cm lång svans. Vikten ligger vid 40 g och öronen är med en längd av 0,9 till 1,0 cm ganska stora. Den tjocka pälsen har på ovansidan en svartgrå färg medan undersidan är lite ljusare. Kännetecknande för arten är silvervita hår som täcker tårna på fram- och bakfötter. Mellan bakfotens tår förekommer simhud. Det finns inga yttre skillnader mellan hanar och honor förutom könsorganen.

Utbredning och habitat 
Neusticomys monticolus förekommer i Anderna och i angränsande bergstrakter i västra Colombia och norra Ecuador. Den vistas i regioner som ligger 1800 till 3750 meter över havet. Arten lever vid vattendrag i bergstrakter som är täckt av tropisk skog eller av annan växtlighet. Vattendragens grund består ofta av trädrötter, stenar med mossa eller fast sand. Gnagaren uppsöker även träskmarker med buskar omkring.

Ekologi 
Arten är aktiv mellan skymningen och gryningen. Individerna går på marken och simmar ofta i vattnet. De lever utanför parningstiden ensam. Födan utgörs huvudsakligen av insekter och andra ryggradslösa djur som hittas i vattnet eller på land. Vanliga byten är flugor, skalbaggar, nattfjärilar, kräftdjur, spindeldjur och vattenlevande maskar. Sällan äter Neusticomys monticolus växtdelar. En känd fiende som jagar denna gnagare är krabbätarräven.

Enligt uppskattningar sker fortplantningen vid slutet av den torra perioden eller i början av regntiden i maj och juni. Honan föder en eller två ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
monticolus
Däggdjur i neotropiska regionen
Neusticomys mussoi

Neusticomys mussoi är en däggdjursart som beskrevs av Ochoa G. och Soriano 1991. Neusticomys mussoi ingår i släktet Neusticomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare är bara känd från tre individer som hittades i nordvästra Venezuela. En individ fångades vid 1050 meters höjd. Arten lever delvis i vattnet och jagar bland annat vattenlevande ryggradslösa djur.

De kända exemplaren var 9,4 till 11,8 cm långa (huvud och bål) och hade en 7,5 till 8,2 cm lång svans. Bakfötterna var cirka 2,1 cm lång och öronen var ungefär 1,0 cm stora. Viktuppgifter saknas. Den långa och mjuka pälsen på ovansidan bildas av bruna hår med röda eller svarta spetsar. På undersidan är håren kortare och mer gråbruna. De längsta håren på undersidan har gula spetsar. Neusticomys mussoi har bra simförmåga med simhuden mellan tårna och med en kam av styva hår vid bakfotens kanter. Vid öronens insida och fötterna förekommer krämfärgad päls. Svansen är bra täckt med bruna hår förutom vid spetsen där vita hår bildar en liten tofs.

Källor 

Hamsterartade gnagare
mussoi
Däggdjur i neotropiska regionen
Neusticomys oyapocki

Neusticomys oyapocki är en däggdjursart som först beskrevs av Dubost och Francis Petter 1978.  Neusticomys oyapocki ingår i släktet Neusticomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Franska Guyana och i angränsande områden av Brasilien. Arten vistas ofta nära vattenansamlingar. Den lever bland annat i galleriskogar eller i öppna landskap med några träd och buskar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
oyapocki
Däggdjur i neotropiska regionen
Neusticomys peruviensis

Neusticomys peruviensis är en däggdjursart som först beskrevs av Guy G. Musser och Alfred L. Gardner 1974.  Neusticomys peruviensis ingår i släktet Neusticomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Peru öster om Anderna. Den är delvis vattenlevande och jagar insekter samt troligen krabbor. Arten hittades i klara bäckar samt i dammar med bambu.

Källor 

Hamsterartade gnagare
peruviensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Neusticomys venezuelae

Neusticomys venezuelae är en däggdjursart som först beskrevs av Anthony 1929.  Neusticomys venezuelae ingår i släktet Neusticomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i södra Venezuela och i Guyana. En avskild population finns i norra Venezuela. Arten vistas i regioner mellan 600 och 1400 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och av områden där det finns klara bäckar. Neusticomys venezuelae jagar vattenlevande ryggradslösa djur.

Källor 

Hamsterartade gnagare
venezuelae
Däggdjur i neotropiska regionen
Egentliga öronråttor

Egentliga öronråttor (Otomys) är ett släkte av däggdjur. Otomys ingår i familjen råttdjur.

Det vetenskapliga släktnamnet är bildat av de gammalgrekiska orden otos (öra) och mys (mus). Det syftar på arternas stora öron.

Beskrivning 

Dessa gnagare förekommer i Afrika och där främst i kontinentens östra och södra delar. De vistas i träskmarker, gräsmarker, savanner, buskskogar och bergsängar.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 12 till 22 cm, en svanslängd av 6 till 15 cm och en vikt mellan 60 och 255 gram. Pälsen är oftast tjock. På ovansidan är den vanligen brunaktig medan bukens färg är ljusgrå, ljusbrun till vitaktig. Även svansen är tät täckt med hår och den har allmänt en mörkare ovansida. Huvudet är mera runt och liknar inte så mycket andra råttdjur utan mer sorkarnas huvud. I alla framtänder finns minst en tydlig ränna.

Födan utgörs främst av gräs och örter.

IUCN listar 15 arter i släktet och av dem klassificeras 2 som starkt hotad (EN), 2 som nära hotad (NT) och alla övriga som livskraftig (LC).

Taxonomi 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Otomys anchietae
 Otomys angoniensis
 Otomys denti
 Otomys irroratus
 Otomys karoensis
 Otomys laminatus
 Otomys maximus
 Otomys occidentalis
 Otomys sloggetti (Myotomys sloggetti)
 Otomys tropicalis
 Otomys typus
 Otomys unisulcatus (Myotomys unisulcatus)

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare 9 arter i släktet:
 Otomys barbouri
 Otomys burtoni
 Otomys cuanzensis
 Otomys dartmouthi
 Otomys dollmani
 Otomys jacksoni
 Otomys lacustris
 Otomys orestes
 Otomys uzungwensis

Två arter av Otomys flyttas i denna avhandling till ett eget släkte, Myotomys.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Otomys anchietae

Otomys anchietae är en däggdjursart som beskrevs av Bocage 1882. Otomys anchietae ingår i släktet egentliga öronråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den portugisiska naturforskaren José Alberto de Oliveira Anchieta.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 19,7 till 21,7 cm och en svanslängd av 8,7 till 12,7 cm. Bakfötterna är 3,6 till 4,1 cm långa. Viktuppgifter saknas. Liksom andra släktmedlemmar har djuret en robust kropp. Den rufsiga pälsen har på ovansidan en svart färg med inslag av rött och brunt. På undersidan förekommer kanelbrun päls. Svansens ovansida är lite mörkare än undersidan och den är täckt med glest fördelade hår. Antalet spenar hos honor är två par. Otomys anchietae har i överkäkens framtänder en djup fåra och en otydlig fåra. I underkäkens framtänder finns bara en fåra.

Denna gnagare förekommer i centrala Angola. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker med skogar i närheten.

Individerna vistas på marken och de är aktiva på dagen. I augusti registrerades honor med aktiva spenar.

Källor 

Råttdjur
anchietae
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys angoniensis

Otomys angoniensis är en däggdjursart som beskrevs av Wroughton 1906. Otomys angoniensis ingår i släktet egentliga öronråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Med en vikt upp till 215 g är Otomys angoniensis en av de större arterna i släktet egentliga öronråttor. Den långa och mjuka pälsen har en rödbrun till gråbrun färg. Vid strupen kan det finnas ett ljusbrunt område. Arten blir 105 till 207 mm lång (huvud och bål) och har en 43 till 131 mm lång svans. Små exemplar väger bara 25 g. Stora individer hittas främst i Angola. De listades en tid som underart Otomys angoniensis maximus. Alla tår är utrustade med klor och vid bakfötterna är klorna längre.

Utbredning och habitat 
Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra och södra Afrika. Den hittas från Kenya i nordöst till Angola i väst och till östra Sydafrika i syd. Arten lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Habitatet utgörs av savanner och andra gräsmarker samt av hedområden. Otomys angoniensis vistas nära vattendrag och den kan leva i landskap som tidvis översvämmas.

Ekologi 
Individerna lever utanför parningstiden ensam eller i par. De är aktiva på dagen och äter gräs, örter, rötter samt lite bark. Honor kan ha upp till tre kullar per år med 1 till 5 ungar per kull. Ungarna är vid födelsen ganska bra utvecklade jämförd med ungar från andra gnagare. De blir könsmogna efter fyra månader.

Otomys angoniensis jagas av många olika rovlevande djur som ugglor, manguster, viverrider, mindre kattdjur och ormar. I Botswana jagas arten av ursprungsbefolkningen. De äts som en rituell gärning i samband med svedjebruket.

Arten skapar ett kupolformig näste av växtdelar i gräset eller i underjordiska håligheter. Den är aktiv hela året men den dagliga aktiviteten varierar beroende på utbredning. Djurets simförmåga är mindre bra utvecklad men den simmar ibland kortare sträckor.

Källor 

Råttdjur
angoniensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys denti

Otomys denti är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1906. Otomys denti ingår i släktet egentliga öronråttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 131 till 183 mm långa (huvud och bål), har en 64 till 96 mm lång svans och har cirka 27 mm långa bakfötter. Öronen är ungefär 20 mm stora och viktuppgifter saknas. Arten har ett robust huvud och päls som är tjock och mjuk. Pälsen är enhetlig svartbrun med kopparfärgade nyanser. Svansen är enhetlig svart vad som skiljer Otomys denti från andra släktmedlemmar. Alla framtänder har en ränna på framsidan. Honans fyra spenar ligger vid ljumsken.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter i östra Afrika. En population hittas i östra Kongo-Kinshasa, sydvästra Uganda, Rwanda och Burundi. Den andra populationen lever i nordöstra Tanzania. Arten vistas i regioner som ligger 1950 till 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar, bergsängar, buskskogar och bergssluttningar.

Flera exemplar registrerades när de åt bark från cypresser. Antagligen ingår även andra växtdelar i födan. Honor som var dräktiga med en unge dokumenterades främst under den kalla årstiden. Denna gnagare jagas bland annat av stäpphök, av afrikansk gräsuggla och av leoparden.

Beståndet hotas av bränder och av inbördeskrig som pågår i regionen. Populationen minskar men den anses fortfarande vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Råttdjur
denti
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys irroratus

Otomys irroratus är en däggdjursart som först beskrevs av Brants 1827.  Otomys irroratus ingår i släktet egentliga öronråttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en kroppslängd av 23 till 30,3 cm, inklusive en 8 till 12 cm lång svans och vikten är 102 till 206 g. På ovansidan förekommer grå päls som blir ljusare fram mot undersidan. Olika kroppsdelar kan ha en ljusbrun skugga. Svansen är uppdelad i en mörkbrun ovansida och en ljusbrun undersida. Otomys irroratus har inga ljusbruna ringar kring ögonen vad som skiljer den från Otomys angoniensis. Dessutom kännetecknas huvudet av stora avrundade öron som inte är nakna. Vid bakfötterna förekommer fem tår men de yttersta är små. På honornas buk ligger fyra spenar. Den genetiska variationen är ganska stor med 23 till 32 kromosompar.

Utbredning och habitat 
Denna gnagare förekommer i Sydafrika, Lesotho och Swaziland. En avskild population finns i östra Zimbabwe. Arten lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 900 meter över havet. Habitatet utgörs av torra eller fuktiga gräsmarker samt av trädodlingar.

Ekologi 
Individerna kan vara aktiva under alla dagtider. De vilar i bon av växtdelar som liknar ett tefat i formen. Arten gömmer sig även i underjordiska bon som skapades av andra djur. Det finns ensam levande exemplar, par och mindre flockar. Individer av hankön etablerar i flockar en hierarki. Otomys irroratus skapar stigar genom att trampa ner växtligheten eller genom att bita av grässtrån. Födan utgörs av gräs, frön, örter, bark och andra växtdelar. Arten är dessutom koprofag.

Honor kan ha upp till sju kullar mellan augusti och maj. Dräktigheten varar cirka 40 dagar och sedan föds upp till fyra ungar. Ungarna suger sig fast vid en spene och diar sin mor upp till två veckor. Honan rör sig under tiden med ungarna fäst på buken. Enstaka honor blir könsmogna efter 4 veckor och de flesta efter 9 till 10 veckor. Hannar blir efter 8 till 13 veckor könsmogna. Ett fåtal exemplar lever två år.

Otomys irroratus har olika naturliga fiender som ormar, tornuggla och afrikansk gräsuggla.

Otomys irroratus och människor 
Denna gnagare betraktas av bönder som skadedjur på odlade växter. Det finns inga anmärkningsvärda hot för arten. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
irroratus
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys laminatus

Otomys laminatus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas och Harold Schwann 1905. Otomys laminatus ingår i släktet Otomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 20 cm samt en svanslängd av genomsnittlig 10,8 cm. Bålen är robust och extremiteterna är korta. Den mjuka pälsen på ovansidan bildas av hår som kan vara upp till 2 cm långa och pälsfärgen är mörk gulbrun. På buken förekommer gulaktig päls och strupen är ännu ljusare till gulvit. Även svansen är uppdelad i en mörk ovansida samt en ljusbrun undersida. Den är helt täckt med hår. På händernas och fötternas ovansida finns grå päls. Liksom hos andra släktmedlemmar består molarerna av lameller men Otomys laminatus har flest lameller (8 till 10).

Arten förekommer med tre från varandra skilda populationer i Sydafrika. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av träskmarker och andra fuktiga områden som buskskogar och gräsmarker.

Djuret äter antagligen gräs, örternas stjälkar och blad från buskar.

Källor 

Råttdjur
laminatus
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys maximus

Otomys maximus är en däggdjursart som beskrevs av Roberts 1924. Otomys maximus ingår i släktet Otomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. IUCN godkänner Otomys maximus inte som art. Populationen infogas där i Otomys angoniensis.

Arten förekommer i södra Afrika i Angola, Zambia, Botswana och Zimbabwe. De som godkänner arten påpekar att Otomys maximus är större än Otomys angoniensis.

Källor 

Råttdjur
maximus
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys occidentalis

Otomys occidentalis är en däggdjursart som beskrevs av Fritz Dieterlen och Van der Straeten 1992. Otomys occidentalis ingår i släktet Otomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 13,2 till 16 cm, en svanslängd av 6,8 till 8,8 cm och en vikt av 69 till 88 g. Bakfötterna är 2,4 till 2,9 cm långa och öronen är 1,8 till 2,2 cm stora. Kännetecknande är en kraftfull kropp och ett stort huvud. På ovansidan förekommer brun till svartbrun päls och undersidan päls är grå till svartgrå. Framtänderna i över- och underkäken har en djup fåra. Antalet spenar hos honor är två par.

Arten förekommer i sydöstra Nigeria och norra Kamerun. Den lever i bergstrakter mellan 1900 och 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker och av skogsgläntor.

Individerna är dagaktiva eller ibland under skymningen. Ytterligare uppgifter om levnadssättet saknas.

Källor 

Råttdjur
occidentalis
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys karoensis

Otomys karoensis är en däggdjursart som beskrevs av Roberts 1929. Otomys karoensis ingår i släktet Otomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades en längre tid under det vetenskapliga namnet Otomys saundersiae. Genetiska undersökningar av holotypen visade att den var identisk med Otomys irroratus. Andra exemplar från en annan region hade däremot andra genetiska egenskaper och de utgör sedan 2009 arten Otomys karoensis.

Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i Sydafrika. Habitatet utgörs av gräsmarker och buskskogar, som landskapet Fynbos.

Denna gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 15 cm samt en svanslängd av genomsnittlig 9,5 cm. Vikten är ungefär 100 g. Djuret har brun päls på ovansidan och ljus gråbrun päls på buken. Samma färguppdelning finns på svansen men den är ljusare än bålen. Arten har nästan samma utseende som Otomys irroratus och för att skilja arterna från varandra behövs mätningar av skelettets delar.

Antagligen föredrar Otomys karoensis gräs från familjen Restionaceae som föda. Den är troligtvis dagaktiv.

Källor 

Råttdjur
karoensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys sloggetti

Otomys sloggetti är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1902. Otomys sloggetti ingår i släktet Otomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna gnagare blir 93 till 170 mm lång (huvud och bål) och svanslängen är 47 till 87 mm. Den har rödbrun till gråbrun päls på ovansidan, ljusare kroppssidor och ljusbrun till vitaktig päls vid buken. Kännetecknande är rostfärgade till gula ställen vid nosen och bakom öronen. Kroppen är robust byggd med korta extremiteter, ett avrundat huvud och runda öron. På svansens ovansida finns svart päls medan undersidan är ljusbrun. Framtänderna har en ränna på framsidan men i underkäken är rännan otydlig.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i Sydafrika och Lesotho. Den lever vanligen i bergstrakter mellan 2000 och 2500 meter över havet. Sällan når den regioner som ligger 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsängar som ibland kännetecknas av klippor.

Ekologi 
Otomys sloggetti solbadar ofta på snötäckta berg och därför är ett av de engelska trivialnamnen "ice rat". Den gräver bon i jorden bland klippor och stenar. Arten äter blommor, blad, stjälkar och andra gröna växtdelar. Den skapar dessutom ett förråd i boet. Under extrema väderförhållanden stannar gnagaren i boet. I boet kan upp till 16 individer leva tillsammans och ibland ligger flera bon nära varandra vad som liknar en koloni. Dräktigheten varar ungefär 38 dagar och sedan föder honan mellan oktober och mars en eller två ungar. Cirka fem veckor efter födelsen syns ungarna för första gången utanför boet.

Individerna söker vanligen ensam efter föda och de blir aggressiva när två individer vill plocka samma växt. I boet sitter gnagarna ofta tät intill varandra för att spara värme och där är de sällan stridslystna.

Otomys sloggetti jagas av manguster, ugglor och olika rovfåglar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
sloggetti
Däggdjur i etiopiska regionen
Otomys tropicalis

Otomys tropicalis är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1902. Otomys tropicalis ingår i släktet Otomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 12,5 till 20,5 cm, en svanslängd av 5,2 till 10,2 cm och en vikt av 81 till 133 g. Bakfötterna är 2,6 till 3,4 cm långa och öronens längd är 1,7 till 2,5 cm. Liksom andra släktmedlemmar har djuret en robust kropp. Den rufsiga pälsen har på ovansidan en mörkbrun färg. Den blir fram till kroppssidorna medelbrun och undersidans päls är grå. Öronen är lite ljusare än ryggen och bra täckta med hår. Djurets svans har en ljusare undersida. Antalet spenar hos honor är fyra par. Tanduppsättningen kännetecknas av två fåror i underkäkens framtänder (en är djupare). Även i överkäkens framtänder finns en fåra.

Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i Sydsudan, Kenya, Uganda, Rwanda, Burundi och östra Kongo-Kinshasa. Den lever i bergstrakter som ligger upp till 4500 meter över havet. Arten vistas i olika habitat som ängar och träskmarker. Den besöker även odlade områden.

Födan utgörs främst av gräsfrön, grässtrån, örter, bark och unga växtskott. Ibland äts rötter, andra frön och bär. När Otomys tropicalis äter bark av unga träd i trädodlingar är den ett betydande skadedjur. I magsäcken registrerades även ett fåtal rester av myror. Individerna är främst aktiva på dagen eller under skymningen. Honor kan para sig under alla årstider och per år förekommer vanligen fem kullar. Per kull föds en eller två ungar.

Källor 

Råttdjur
tropicalis
Däggdjur i etiopiska regionen