kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Caimanops amphiboluroides

Caimanops amphiboluroides är en ödleart som beskrevs av  Lucas och FROST 1902. Caimanops amphiboluroides ingår i släktet Caimanops och familjen agamer. Inga underarter finns listade.

Källor 

Agamer
amphiboluroides
Alina Alexandra Dumitru

Alina Alexandra Dumitru, född den 30 augusti 1982 i Bukarest, Rumänien, är en rumänsk judoutövare.

Hon tog OS-guld i damernas extra lättvikt i samband med de olympiska judotävlingarna 2008 i Peking.

Hon tog därefter OS-silver i damernas extra lättvikt i samband med de olympiska judotävlingarna 2012 i London.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Rumänska judoutövare
Rumänska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Rumänska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Rumänien
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Rumänien
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Rumänien
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2012
Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Idrottare från Bukarest
Cryptagama aurita

Cryptagama aurita är en ödleart som beskrevs av  Storr 1981. Cryptagama aurita ingår i släktet Cryptagama och familjen agamer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Agamer
aurita
Thaumatorhynchus brooksi

Thaumatorhynchus brooksi är en ödleart som beskrevs av  Parker 1924. Thaumatorhynchus brooksi ingår i släktet Thaumatorhynchus och familjen agamer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Agamer
brooksi
Mantheyus phuwuanensis

Mantheyus phuwuanensis är en ödleart som beskrevs av  Ulrich Manthey och NABHITABHATA 1991. Mantheyus phuwuanensis ingår i släktet Mantheyus och familjen agamer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Agamer
phuwuanensis
Oreodeira gracilipes

Oreodeira gracilipes är en ödleart som beskrevs av  Girard 1857. Oreodeira gracilipes ingår i släktet Oreodeira och familjen agamer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Agamer
gracilipes
Mictopholis austeniana

Mictopholis austeniana är en ödleart som beskrevs av  Annandale 1908. Mictopholis austeniana ingår i släktet Mictopholis och familjen agamer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Agamer
austeniana
Hypsicalotes kinabaluensis

Hypsicalotes kinabaluensis är en ödleart som beskrevs av  De Grijs 1937. Hypsicalotes kinabaluensis ingår i släktet Hypsicalotes och familjen agamer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Agamer
kinabaluensis
Agamodon

Agamodon är ett släkte av ödlor i familjen Trogonophidae i underordningen masködlor. 

Arterna är smala och de gräver i marken. Utbredningsområdet ligger i Somalia och Jemen. Såvida känd lägger honor ägg.

Arter enligt Catalogue of Lifeoch The Reptile Database:

 Agamodon anguliceps
 Agamodon arabicus
 Agamodon compressus

IUCN listar Agamodon anguliceps som livskraftig (LC) och de andra med kunskapsbrist (DD).

Källor

Externa länkar 

Masködlor
Agamodon anguliceps

Agamodon anguliceps är en ödleart som beskrevs av Peters 1882. Agamodon anguliceps ingår i släktet Agamodon och familjen masködlor. 

Vuxna exemplar har en gul ovansida med bruna runda fläckar. Undersidan är rosa.

Arten förekommer i Somalia. Individerna gräver i marken. Honor lägger ägg.

Agamodon anguliceps har en större utbredning. Den listas av IUCN som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. a. anguliceps
 A. a. immaculatus

Källor 

Masködlor
anguliceps
Kräldjur i etiopiska regionen
Agamodon arabicus

Agamodon arabicus är en ödleart som beskrevs av Anderson 1901. Agamodon arabicus ingår i släktet Agamodon och familjen masködlor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Exemplaren har en rosa kropp med bruna punkter.

Arten förekommer i Jemen på Arabiska halvön. Den vistas bland annat i odlade områden. Individer hittades i låglandet och de gräver i marken. Honor lägger antagligen ägg.

Det är inget känt om populationens storlek och möjliga hot. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Källor 

Masködlor
arabicus
Kräldjur i etiopiska regionen
Agamodon compressus

Agamodon compressus är en ödleart som beskrevs av  François Mocquard 1888. Agamodon compressus ingår i släktet Agamodon och familjen masködlor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från Somalia. Arten vistas i områden med ganska fuktig jord. Den gräver i marken. I samma revir hittades Agamodon anguliceps. Honor lägger ägg.

Det är inget känt om populationens storlek och möjliga hot. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Källor 

Masködlor
compressus
Kräldjur i etiopiska regionen
Trogonophis wiegmanni

Trogonophis wiegmanni är en masködleart som beskrevs av  Johann Jakob Kaup 1830. Trogonophis wiegmanni är ensam i släktet Trogonophis som ingår i familjen Trogonophidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer i norra Afrika från Marocko till Tunisien. Den lever även på några spanska öar i närheten. Habitatet varierar mellan skogar, gräsmarker, odlade områden och sandiga landskap med glest fördelad växtlighet. Trogonophis wiegmanni når i bergstrakter 1900 meter över havet. Honan föder 2 till 5 levande ungar (vivipari) efter varje parning.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 T. w. wiegmanni
 T. w. elegans

Källor

Externa länkar 

Masködlor
wiegmanni
Kräldjur i palearktiska regionen
Bipes

Bipes är ett släkte av ödlor. Bipes ingår i underordningen masködlor. Enligt The Reptile Database är släktet ensam i familjen Bipedidae.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Bipes alvarezi
 Bipes biporus
 Bipes canaliculatus
 Bipes tridactylus

The Reptile Database listar Bipes alvarezi som synonym till Bipes canaliculatus.

Källor

Externa länkar 

Masködlor
Bipes
Bipes alvarezi

Bipes alvarezi är en ödleart som beskrevs av  Smith 1977. Bipes alvarezi ingår i släktet Bipes och familjen masködlor. Inga underarter finns listade.

Populationens taxonomiska status är omstridd. Den listas av Reptile Database som synonym till Bipes canaliculatus.

Källor 

Masködlor
alvarezi
Bipes biporus

Bipes biporus är en ödleart som beskrevs av Cope 1894. Bipes biporus ingår i släktet Bipes och familjen masködlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer endemisk på halvön Baja California i västra Mexiko. Den lever i halvöknar och andra torra landskap med sparsamt med buskar. Bipes biporus besöker även urbaniserade områden.

Källor

Externa länkar 

Masködlor
biporus
Kräldjur i nearktiska regionen
Bipes canaliculatus

Bipes canaliculatus är en ödleart som beskrevs av  Pierre Joseph Bonnaterre 1789. Bipes canaliculatus ingår i släktet Bipes och familjen masködlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer i sydvästra Mexiko. Den lever i mera torra skogar och besöker troligen odlade områden.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. c. canaliculatus
 B. c. multiannulatus

Källor 

Masködlor
canaliculatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Bipes tridactylus

Bipes tridactylus är en ödleart som beskrevs av Dugès 1894. Bipes tridactylus ingår i släktet Bipes och familjen masködlor. Inga underarter finns listade.

Arten är bara känd från delstaten Guerrero i sydvästra Mexiko. Den lever i mera torra skogar nära vattendrag och besöker odlade områden. Utbredningsområdet ligger i låglandet.

Landskapsförändringar kan påverka beståndet i viss mån. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Masködlor
tridactylus
Kräldjur i neotropiska regionen
Diplometopon zarudnyi

Diplometopon zarudnyi är en masködleart som beskrevs av  Alexander Nikolsky 1907. Diplometopon zarudnyi är ensam i släktet Diplometopon som ingår i familjen Trogonophidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Arabiska halvön och fram till västra Iran. Den når på högplatå 1000 meter över havet. Diplometopon zarudnyi vistas i olika områden med mjuk jord eller sand inklusive odlade regioner.

Källor

Externa länkar 

Masködlor
zarudnyi
Kräldjur i palearktiska regionen
Kräldjur i etiopiska regionen
Pachycalamus brevis

Pachycalamus brevis är en masködleart som beskrevs av  Günther 1881. Pachycalamus brevis är ensam i släktet Pachycalamus som ingår i familjen Trogonophidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på ön Sokotra som tillhör Jemen. Den vistas i öns tjockare jordlager. Växtligheten utgörs av gräs, buskar och några träd.

Kanske påverkas beståndet av intensivt bruk av betesmarker. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Masködlor
brevis
Kräldjur i etiopiska regionen
Amphisbaenidae

Amphisbaenidae är en familj av kräldjur som ingår i underordningen masködlor och i ordningen fjällbärande kräldjur. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Amphisbaenidae 156 arter. 

Dessa ödlor förekommer i Västindien, i Sydamerika och i Afrika.

Arterna påminner om maskar och de saknar extremiteter. De har vanligen en kroppslängd (utan svans) mellan 25 och 40 cm men vissa arter kan bli 72 cm långa (exempelvis Amphisbaena alba). I familjen förekommer även små arter som Chirindia rondoensis med en kroppslängd av 9 till 12 cm (utan svans). Familjens medlemmar gräver underjordiska tunnelsystem. De äter främst leddjur (Arthropoda) och deras larver men även andra ryggradslösa djur. Med några undantag lägger honor 2 till 4 långsträckta ägg per tillfälle. Hos Loveridgea ionidesii och Monopeltis capensis föds levande ungar.

Taxonomi 
Släkten enligt Catalogue of Life:

 Amphisbaena
 Ancylocranium
 Anops
 Aulura
 Baikia
 Blanus
 Bronia
 Cercolophia
 Chirindia
 Cynisca
 Dalophia
 Geocalamus
 Leposternon
 Loveridgea
 Mesobaena
 Monopeltis
 Zygaspis

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Amphisbaenidae
Blanus

Blanus är ett släkte av ödlor. Blanus är ensam i familjen Blanidae som tillhör underordningen masködlor. 

Dessa ödlor når en längd av 110 till 180 mm samt en vikt av 2 till 6 g ganska stora. Arterna saknar liksom andra masködlor extremiteter. De kan tappa sin svans. Släktets medlemmar har ryggradslösa djur som föda som de hittar genom ett känselsinne som uppfattar rörelser. Dessa ödlor gräver i löv skiktet och i det översta jordlagret. Exemplaren värmer sig ofta under stenar som ligger i solen. Honor lägger ett fåtal ägg per tillfälle. Vissa individer kan leva 16 år. Utbredningsområdet ligger vid Medelhavet.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Blanus cinereus
 Blanus mettetali
 Blanus strauchi
 Blanus tingitanus

The Reptile Database listar ytterligare tre arter:

 Blanus alexandri
 Blanus aporus
 Blanus mariae

IUCN listar endast fyra arter och alla som livskraftiga (LC).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Blanus cinereus

Blanus cinereus är en ödleart som beskrevs av  Domenico Vandelli 1797. Blanus cinereus ingår i släktet Blanus och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Spanien (med undantag av landets norra delar), Portugal och Gibraltar. En mindre population hittades i Marocko. Honor lägger ägg.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
cinereus
Kräldjur i etiopiska regionen
Blanus mettetali

Blanus mettetali är en ödleart som beskrevs av  Bons 1963. Blanus mettetali ingår i släktet Blanus och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artens utbredningsområde är Marocko. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
mettetali
Blanus strauchi

Blanus strauchi är en ödleart som beskrevs av  Jacques von Bedriaga 1884. Blanus strauchi ingår i släktet Blanus och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. s. strauchi
 B. s. bedriagae
 B. s. aporus

Källor 

Fjällbärande kräldjur
strauchi
Blanus tingitanus

Blanus tingitanus är en ödleart som beskrevs av  Busack 1988. Blanus tingitanus ingår i släktet Blanus och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
tingitanus
Monopeltis

Monopeltis är ett släkte av ödlor. Monopeltis ingår i familjen Amphisbaenidae. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Monopeltis
Monopeltis adercae

Monopeltis adercae är en ödleart som beskrevs av  Witte 1953. Monopeltis adercae ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
adercae
Monopeltis anchietae

Monopeltis anchietae är en ödleart som beskrevs av  Bocage 1873. Monopeltis anchietae ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
anchietae
Monopeltis capensis

Monopeltis capensis är en ödleart som beskrevs av Smith 1848. Monopeltis capensis ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. 

Denna ödla förekommer i centrala Sydafrika och i angränsande områden av Botswana. Arten lever i savanner och i andra gräsmarker samt i buskskogar. Den gräver i marken till ett djup av 20 cm. Exemplar hittas ofta under stenar.

Troligtvis påverkas beståndet negativ av intensivt jordbruk. Hela populationen antas vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 M. c. capensis
 M. c. gazei

Källor 

Fjällbärande kräldjur
capensis
Kräldjur i etiopiska regionen
Monopeltis galeata

Monopeltis galeata är en ödleart som beskrevs av  Hallowell 1852. Monopeltis galeata ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
galeata
Monopeltis guentheri

Monopeltis guentheri är en ödleart som beskrevs av  George Albert Boulenger 1885. Monopeltis guentheri ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
guentheri
Ingegerd Granlund

Helfrid Ingegerd Granlund, född den 24 april 1903 i Stockholm, död den 15 augusti 1978 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk författare, översättare och skolledare.

Biografi
Granlund blev fil. mag. i Uppsala 1929 och arbetade därefter som läroverkslärare i Uppsala och Stockholm. Hon var rektor för Nya Elementarskolan för flickor i Stockholm 1943–1957.
 
Förutom ungdomsböcker, som exempelvis Tolv brev till Tonina (1956), skrev Granlund noveller och dikter. Hon var en av initiativtagarna till Nils Ferlin-Sällskapet och var dess första ordförande 1962–1973 då hon efterträddes av Sandro Key-Åberg. Hon var också aktiv i Sveriges författareförening och styrelseledamot där 1954–1967. Hon var därtill ordförande i Svenska Översättarförbundet 1959–1969.

Åren 1931–1940 var hon gift med K. G. Wolrath. Ingegerd Granlund är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi (urval) 
 Balladen om Herrans beläte (dikter, 1943)
 Tvivelhundra skog (1951)
 Tolv brev till Tonina (1956)
 Vi klara plugget (1958)
 På den tiden (1959)
 Hazels unga hjärta (1961)
 Kvinnors ensamhet (1961)
 En katt är en katt är en katt (1964)

Översättningar (urval) 
 Diderik Skelet: 100 ultra-short-stories (Ars förlag, 1945)
 William Saroyan: Jag vill se min son (The adventures of Wesley Jackson) (Fritze, 1951)
 Stephen Crane: Det röda beviset (The red badge of courage) (Fritze, 1952)
 Zaharia Stancu: Djävulens plogfåra (Descult de barfota) (Folket i bild, 1957)
 Mihail Sadoveanu: Yxan (Baltagul) (Rabén & Sjögren, 1959)
 Voltaire: Candide (Candide) (Sohlman, 1961)

Källor
Bra Böckers lexikon, 1975
Ingegerd Granlund i bibliotekskatalogen LIBRIS
Vem är det. 1969
 Litteraturlexikon: svensk litteratur under 100 år (Natur och kultur, 1974), s. 88

Noter

Födda 1903
Avlidna 1978
Kvinnor
Svenskspråkiga författare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från franska
Översättare från engelska
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare under 1900-talet
Författare från Stockholm
Lärare från Stockholm
Översättare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Monopeltis infuscata

Monopeltis infuscata är en ödleart som beskrevs av  Donald G. Broadley 1997. Monopeltis infuscata ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
infuscata
Nilakka

Nilakka är en sjö i kommunerna Pielavesi, Tervo och Keitele i landskapet Norra Savolax i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Arean är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Den ligger omkring 48 kilometer väster om Kuopio och omkring 320 kilometer norr om Helsingfors. 

Sjön är Finlands 25:e till storleken. Nilakka sträcker sig från nordvästlig riktning mot sydost och är 40 km lång och cirka 10 km bred på det bredaste stället. Sjön har ungefär 150 öar, däribland Rusinsaari. I sjön finns ett antal farleder, som dock numera bara används av fritidsbåtar. Tidigare trafikerades sjön av timmerbåtar och små handelsfartyg, vilket upphörde när det blev lönsammare att frakta gods med lastbil och tåg.

Geologi 
Nilakkas botten och omgivande berggrund är inte helt kartlagd. Troligtvis består berggrunden av sedimentära bergarter som täckts med avlagringar från kvartärtiden. Fynd av järnmalm har gjorts på botten av sjön, dock i så små mängder att produktion inte lönar sig.

Källor 

Insjöar i Finland större än 100 kvadratkilometer
Insjöar i Pielavesi
Insjöar i Tervo
Keitele
Monopeltis jugularis

Monopeltis jugularis är en ödleart som beskrevs av  Peters 1880. Monopeltis jugularis ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
jugularis
Monopeltis kabindae

Monopeltis kabindae är en ödleart som beskrevs av  Witte och LAURENT 1942. Monopeltis kabindae ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
kabindae
Monopeltis leonhardi

Monopeltis leonhardi är en ödleart som beskrevs av  Werner 1910. Monopeltis leonhardi ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
leonhardi
Monopeltis luandae

Monopeltis luandae är en ödleart som beskrevs av  Carl Gans 1976. Monopeltis luandae ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
luandae
Monopeltis perplexus

Monopeltis perplexus är en ödleart som beskrevs av  Carl Gans 1976. Monopeltis perplexus ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
perplexus
Priscilla Gneto

Priscilla Gneto, född den 3 augusti 1991 i Abidjan, Elfenbenskusten, är en fransk judoutövare.

Hon tog OS-brons i damernas halv lättvikt i samband med de olympiska judotävlingarna 2012 i London.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Franska judoutövare
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2016
Kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Personer från Abidjan
Monopeltis remaclei

Monopeltis remaclei är en ödleart som beskrevs av  Witte 1933. Monopeltis remaclei ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
remaclei
Monopeltis rhodesiana

Monopeltis rhodesiana är en ödleart som beskrevs av  Donald G. Broadley GANS och VISSER 1976. Monopeltis rhodesiana ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
rhodesiana
Monopeltis scalper

Monopeltis scalper är en ödleart som beskrevs av  Günther 1876. Monopeltis scalper ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 M. s. bulsi
 M. s. gerardi

Källor 

Fjällbärande kräldjur
scalper
Monopeltis schoutedeni

Monopeltis schoutedeni är en ödleart som beskrevs av  Witte 1933. Monopeltis schoutedeni ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
schoutedeni
Rosalba Forciniti

Rosalba Forciniti, född den 13 februari 1986 i Cosenza, Italien, är en italiensk judoutövare.

Hon tog OS-brons i damernas halv lättvikt i samband med de olympiska judotävlingarna 2012 i London.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Italienska judoutövare
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Italien
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Cosenza
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Monopeltis vanderysti

Monopeltis vanderysti är en ödleart som beskrevs av  Witte 1922. Monopeltis vanderysti ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 M. v. vanderysti
 M. v. closei
 M. v. lujae

Källor 

Fjällbärande kräldjur
vanderysti
Monopeltis zambezensis

Monopeltis zambezensis är en ödleart som beskrevs av  Carl Gans och BROADLEY 1974. Monopeltis zambezensis ingår i släktet Monopeltis och familjen Amphisbaenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
zambezensis
Amphisbaena (djur)

Amphisbaena är ett släkte av ödlor. Amphisbaena ingår i familjen Amphisbaenidae. 

Det vetenskapliga namnet syftar på den mytologiska ormen Amphisbaena som har ett huvud i vardera änden. Arterna förekommer i nästan hela Sydamerika, med undantag av Chile, och i Panama samt på flera öar av Stora Antillerna. Storleken varierar mycket och vikten ligger beroende på art mellan 0,12 och 272 gram. Individerna gräver sig genom lövskiktet och har insekter eller deras larver som föda.

Dottertaxa till Amphisbaena, i alfabetisk ordning 

 Amphisbaena alba
 Amphisbaena anaemariae
 Amphisbaena angustifrons
 Amphisbaena arda
 Amphisbaena arenaria
 Amphisbaena bakeri
 Amphisbaena barbouri
 Amphisbaena blanoides
 Amphisbaena bolivica
 Amphisbaena caeca
 Amphisbaena camura
 Amphisbaena carlgansi
 Amphisbaena carvalhoi
 Amphisbaena caudalis
 Amphisbaena cayemite
 Amphisbaena cegei
 Amphisbaena crisae
 Amphisbaena cubana
 Amphisbaena cunhai
 Amphisbaena darwinii
 Amphisbaena dubia
 Amphisbaena fenestrata
 Amphisbaena frontalis
 Amphisbaena fuliginosa
 Amphisbaena gonavensis
 Amphisbaena gracilis
 Amphisbaena hastata
 Amphisbaena heathi
 Amphisbaena hiata
 Amphisbaena hogei
 Amphisbaena hyporissor
 Amphisbaena ibijara
 Amphisbaena ignatiana
 Amphisbaena innocens
 Amphisbaena leali
 Amphisbaena leeseri
 Amphisbaena leucocephala
 Amphisbaena lumbricalis
 Amphisbaena manni
 Amphisbaena medemi
 Amphisbaena mensae
 Amphisbaena mertensii
 Amphisbaena minuta
 Amphisbaena miringoera
 Amphisbaena mitchelli
 Amphisbaena munoai
 Amphisbaena myersi
 Amphisbaena neglecta
 Amphisbaena nigricauda
 Amphisbaena occidentalis
 Amphisbaena palirostrata
 Amphisbaena pericensis
 Amphisbaena plumbea
 Amphisbaena polygrammica
 Amphisbaena pretrei
 Amphisbaena prunicolor
 Amphisbaena ridleyi
 Amphisbaena rozei
 Amphisbaena sanctaeritae
 Amphisbaena schmidti
 Amphisbaena silvestrii
 Amphisbaena slateri
 Amphisbaena slevini
 Amphisbaena spurelli
 Amphisbaena stejnegeri
 Amphisbaena talisiae
 Amphisbaena tragorrhectes
 Amphisbaena vanzolinii
 Amphisbaena vermicularis
 Amphisbaena xera

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Masködlor