kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lenomys meyeri

Lenomys meyeri är en gnagare som först beskrevs av Fredericus Anna Jentink 1879.  Lenomys meyeri är ensam i släktet Lenomys som ingår i familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 235 till 290 mm lång (huvud och bål) och har en 210 till 285 mm lång svans. Den långa tjocka och ulliga pälsen har på ovansidan en svartaktig färg med olivgrön skugga. På ryggens mitt finns en något mörkare strimma. Vid buken är pälsen ljusgrå till vitaktig. Händer och fötter har en mera brunaktig färg och svansens slut är köttfärgat.

Lenomys meyeri förekommer på Sulawesi men saknas på de östra halvöarna. Individerna vistas främst på marken och klättrar ibland i växtligheten. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar i låglandet och i bergstrakter. Troligen besöks mera torra skogar. Honor föder bara en eller kanske två ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
meyeri
Däggdjur i orientaliska regionen
Lenothrix canus

Lenothrix canus är en gnagare som beskrevs av Miller 1903. Lenothrix canus är ensam i släktet Lenothrix som ingår i familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 

Denna gnagare förekommer på södra Malackahalvön, på Borneo och på några mindre öar i samma region. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden som kan vara 550 m höga. Habitatet utgörs av olika slags skogar samt av odlade områden.

Lenothrix canus påminner om en stor råtta i utseende. Den når en kroppslängd (huvud och bål) av 16 till 22 cm och en svanslängd av 19 till 26 cm. Vikten varierar mellan 80 och 270 gram. Arten har en gråbrun päls på ryggen - buken och fötterna är vita. Svansens bakre del saknar pigment och är därför rosa. Kännetecknande är flera knölar på molarerna.

Levnadssättet är föga känt. Arten vistas främst i växtligheten. Honor föder 2 till 6 ungar per kull, oftast 3. De flesta vilda individer blir inte äldre än fem månader. Med människans vård kan de bli tre år gamla.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Nowak, Ronald M. (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 

Råttdjur
canus
Däggdjur i orientaliska regionen
Leopoldamys

Leopoldamys är ett släkte av däggdjur. Leopoldamys ingår i familjen råttdjur.

Taxonomi 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Leopoldamys edwardsi
 Leopoldamys neilli
 Leopoldamys sabanus
 Leopoldamys siporanus

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare 2 arter i släktet, Leopoldamys ciliatus och Leopoldamys milleti. Året 2008 blev arten Leopoldamys diwangkarai beskriven.

Beskrivning 

Arterna förekommer i sydöstra Asien på fastlandet och på olika öar. Habitatet utgörs av skogar i låglandet eller i låga bergstrakter.

Leopoldamys når en kroppslängd av 18 till 28 cm, en svanslängd av 30 till 42 cm och vikt mellan 200 och 500 g. Arterna liknar vanliga råttor (Rattus) i utseende men har en påfallande lång svans. Pälsen på ovansidan är brunaktig och det finns en tydlig gräns mot den vitaktiga undersidan. De smala öronen är bara glest täckta med hår. Arterna avviker från råttor bland annat genom en olikartad konstruerad skalle.

Dessa gnagare går på marken eller klättrar i växtligheten. De äter insekter och andra ryggradslösa djur samt olika växtdelar. Honor kan para sig hela året men de flesta ungar föds mellan juli och september. Det föds i genomsnitt tre ungar per kull och antalet kan vara upp till sju ungar. Födelsen sker i underjordiska bon som fodras med löv. De flesta individer lever bara cirka fyra månader och med människans vård kan de leva två år.

IUCN listar Leopoldamys siporanus som starkt hotad (EN) och Leopoldamys neilli med kunskapsbrist (DD). Övriga arter klassificeras som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Leopoldamys
Leopoldamys edwardsi

Leopoldamys edwardsi är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1882.  Leopoldamys edwardsi ingår i släktet Leopoldamys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 210 till 290 mm, en svanslängd av 264 till 315 mm och en vikt mellan 230 och 480 g. De har 42 till 58 mm långa bakfötter och 28 till 32 mm långa öron. Den korta pälsen har på ovansidan en brun till gråbrun färg. Det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Även svansen är uppdelad i en mörkbrun ovansida och en krämvit undersida. På ovansidan av händer och fötter förekommer ljusbruna till vita hår.

Råttdjurets utbredningsområde sträcker sig från Nepals östra gräns till den kinesiska provinsen Zhejiang och söderut till centrala Vietnam. Avskilda populationer finns i västra och centrala Thailand samt på Hainan. Arten vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1400 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och djuret uppsöker även jordbruksmark. Leopoldamys edwardsi bygger jordhålor eller gömmer sig i trädens håligheter.

Denna gnagare vistas främst på marken och den klättrar ibland i växtligheten för att nå födan.

Populationen från bergstrakten Lang Biang i Vietnam godkänns i nyare avhandlingar som art, Leopoldamys milleti.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
edwardsi
Däggdjur i orientaliska regionen
Leopoldamys neilli

Leopoldamys neilli är en däggdjursart som först beskrevs av J. T. Marshall 1976.  Leopoldamys neilli ingår i släktet Leopoldamys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Råttdjuret förekommer med några mindre populationer i Thailand som är avskild från varandra. Arten vistas i låglandet och kulliga områden upp till 800 meter över havet. Individer hittades på kalkstensklippor som var täckta av några träd och i bambuskogar.

Individerna blir 20 till 23,5 cm långa (huvud och bål), har en 24 till 30 cm lång svans och väger omkring 220 g. Bakfötterna är 3,9 till 4,5 cm långa och öronen är 2,5 till 2,9 cm stora. På ryggen förekommer svarta och ljusbruna hår vad som ger ett spräckligt utseende. På bålens sidor är pälsen mer enhetlig brun och det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Även svansens undersida är vit. Dessutom 1/3 del av svansen vid spetsen helt vit. På de ljusa fötternas ovansida finns mörka strimmor.  Ungar har allmänt en gråbrun färg.

Leopoldamys neilli letar på natten efter föda.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
neilli
Däggdjur i orientaliska regionen
Leopoldamys sabanus

Leopoldamys sabanus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1887.  Leopoldamys sabanus ingår i släktet Leopoldamys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Råttdjurets utbredningsområde sträcker sig från norra Vietnam och norra Laos över Malackahalvön till Java och Borneo. Avskilda populationer finns i nordöstra Indien och Bangladesh. I bergstrakter når arten 3100 meter över havet. Habitatet utgörs främst av skogar.

Leopoldamys sabanus går på marken eller klättrar i växtligheten. Den är vanligen nattaktiv och äter insekter, frukter samt andra växtdelar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
sabanus
Däggdjur i orientaliska regionen
Leopoldamys siporanus

Leopoldamys siporanus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1895.  Leopoldamys siporanus ingår i släktet Leopoldamys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Råttdjuret förekommer endemiskt på Mentawaiöarna som ligger söder om Sumatra. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar med höga träd.

Leopoldamys siporanus blir 17,8 till 28,7 cm lång (huvud och bål) och har en 22,0 till 33,5 cm lång svans. Bakfötterna är 4,2 till 5,3 cm långa och öronen är 2,4 till 2,8 cm stora. Viktuppgifter saknas. Kroppen är täckt av styv päls med flera glest fördelade längre taggar. Pälsfärgen på ovansidan är svartbrun och några hår är vita vid roten samt helt svarta utöver. De nästan helt svarta håren hittas oftare på bakdelen och därför är denna kroppsdel mörkast. Även huvudet är mörkare än bålen. Det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Bröstet har ibland några gråa fläckar och en längsgående grå stimma sträcker sig över bröstets centrum. Denna gnagare har mycket långa morrhår nakna avrundade öron. Även svansen är uppdelad i en svartbrun ovansida och en vit eller fläckig undersida. Honan har ett par spenar på bröstet, ett par kort bakom och två par vid ljumsken.

Individerna letar på natten efter föda. Antagligen klättrar de främst i träd.

I utbredningsområdet pågick intensivt skogsbruk och flera skogar omvandlades till odlingsmark. Kanske kan arten leva i fruktträdodlingar. I utbredningsområdet inrättades Siberut nationalpark men det är oklart hur många exemplar som lever där. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar (VU).

Källor

Externa länkar 

 Foto, arkiverat från Arkive

Råttdjur
siporanus
Däggdjur i orientaliska regionen
Leporillus

Leporillus är ett släkte av gnagare som ingår i familjen råttdjur.

Utseende 
Dessa råttdjur når en kroppslängd (huvud och bål) av 140 till 200 mm. Svansen är hos Leporillus apicalis längre än övriga kropp och blir ibland 250 mm lång. Hos större kvistboråtta är den alltid kortare än kroppen. Den yviga pälsen har på ovansidan en gråbrun till gulbrun färg och undersidan är ljusgrå till vitaktig. Öronen är större än hos närbesläktade råttdjur. När svansen är gömd kan arterna misstolkas som kaniner.

Ekologi 

Medlemmarna av släktet förekommer i Australien. De vistas i torra buskskogar och mindre ansamlingar av träd. Individerna bygger bon av kvistar som har en höjd mellan några centimeter och 1,5 meter. I områden som är fattig på växtlighet använder de bon som skapades av andra djur. Olika delar av boet fodras med mjuka växtdelar. Antagligen äter de uteslutande vegetabiliska ämnen.

Honor föder en eller två ungar efter cirka 44 dagar dräktighet. Ungarna blir efter cirka 240 dagar könsmogna.

Hot och status 
Arterna hade ursprungligen ett stort utbredningsområde i Australiens torra regioner. På grund av introducerade konkurrenter som kaniner och får minskade beståndet betydligt. Leporillus apicalis är kanske utdöd men listas än så länge som akut hotad (CR). Större kvistboråtta förekommer i olika skyddsområden och listas som sårbar (VU) efter att populationens tillbakagång stoppades.

Taxonomi 

Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

 Leporillus apicalis
 Större kvistboråtta (Leporillus conditor)

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Leporillus
Leporillus apicalis

Leporillus apicalis är en däggdjursart som först beskrevs av Gould 1853.  Leporillus apicalis ingår i släktet Leporillus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en vikt av cirka 60 g mindre än den större kvistboråttan (Leporillus conditor). Vid svansens spets förekommer en smal tofs av vita hår.

Individerna är nattaktiva och de bygger bon av kvistar som kan blir påfallande stora. Det största boet som troligtvis skapades av en individ från denna art var 3 meter lång, 2 meter bred och 1 meter hög. Antagligen äter Leporillus apicalis främst växtdelar som blad från buskar.

Denna gnagare hade tidigare ett större utbredningsområde i centrala Australien. Den sista bekräftade observationen gjordes 1933. En ganska trovärdig iakttagelse som gjordes av personer som inte var zoologer dokumenterades 1970. Sedan 1970 hittas ibland gamla bon där nya kvistar hade tillfogats. Det är inte säkert om dessa förändringar beror på aktiviteter av individer från Leporillus apicalis. Kanske är arten redan utdöd.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
apicalis
Däggdjur i australiska regionen
Leptomys

Leptomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 12 till 18 cm och en svanslängd av 12 till 16 cm. Vikten varierar mellan 63 och 120 gram. Pälsen har på ovansidan en rödbrun färg och vid skulderna är den mera ljusröd. Nosen och en ring kring ögonen kan vara svartaktig. Kinderna, extremiteternas insida och buken är däremot vita. Svansen är täckt med fjäll och brun. Bakfötternas mellersta tre tår är längre än de yttre tårna. Arterna skiljer sig även i detaljer av tändernas konstruktion från närbesläktade råttdjur.

Dessa gnagare lever i skogar och buskskogar i låglandet och i bergstrakter upp till 1 800 meter över havet. De äter insekter och andra smådjur.

IUCN listar L. elegans, L. ernstmayri och L. signatus som livskraftiga (LC). Övriga arter är ännu (2018) ej bedömda.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Leptomys elegans Thomas, 1897
 Leptomys ernstmayri Rümmler, 1932
 Leptomys signatus Tate & Archbold, 1938
 Leptomys arfakensis Musser, Helgen & Lunde, 2008
 Leptomys paulus Musser, Helgen & Lunde, 2008

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Leptomys
Leptomys elegans

Leptomys elegans är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1897. Leptomys elegans ingår i släktet Leptomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 14,2 till 19,4 cm, en svanslängd av 12,5 till 16,4 cm och en vikt av 66 till 120 g. Bakfötterna är 3,6 till 4,3 cm långa och öronen är 1,8 till 2,6 cm stora. Den korta och mjuka pälsen har på ovansidan en ljus gråbrun till orangebrun färg. Undersidan är täckt av krämfärgad till vit päls. Kännetecknande är en långsmal nos och långa morrhår. Tårna är utrustade med klor och fötternas ovansida är vit. Den smala svansen har en mörk ovansida och en vit eller en fläckig undersida. Den är täckt med fjäll och med korta hår. Leptomys elegans har orange övre framtänder och gula nedre framtänder. Honans två spenar ligger vid ljumsken. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 48 kromosomer (2n=48).

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i kulliga områden och i låga bergstrakter på östra Nya Guinea. Arten vistas i regioner som ligger 400 till 1600 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska skogar och av trädgårdar.

Ekologi 
Leptomys elegans äter insekter och andra smådjur. Per kull föds i genomsnitt 1,75 ungar. Fynd från västra Nya Guinea är troligen en annan art som tillhör samma släkte.

Individerna är nattaktiva och de vistas nästan uteslutande på marken. Vuxna exemplar lever ensam när honor inte är brunstig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
elegans
Däggdjur i australiska regionen
Leptomys ernstmayri

Leptomys ernstmayri är en däggdjursart som beskrevs av Rümmler 1932. Leptomys ernstmayri ingår i släktet Leptomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Vuxna exemplar har en kroppslängd (huvud och bål) av 124 till 156 mm, en svanslängd av 132 till 171 mm och en vikt av 48 till 70 g. Bakfötterna är 33 till 42 mm långa och öronen är 15 till 24 mm stora. Den korta och täta pälsen är på ovansidan gulbrun till orangebrun med gråa nyanser samt med glest fördelade hår som har svarta spetsar. Det finns en tydlig gräns till den krämfärgade till vita undersidan. Liksom andra släktmedlemmar har Leptomys ernstmayri en lång och smal nos samt långa morrhår. En mörkare ansiktsmask kring ögonen saknas. Jämförd med andra släktmedlemmar är arten medelstor och den har en lång svans i förhållande till andra kroppsdelar.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i bergstrakter på östra Nya Guinea. Arten lever i regioner som ligger 1200 till 2800 meter över havet. Den vistas där i tropiska skogar. Några individer hittades i sitt underjordiska bo nära en bäck.

Ekologi 
Honor har två spenar och därför antas att det maximala antalet ungar per kull är två. Två honor var dräktiga med var sin unge. I magsäcken av flera exemplar hittades rester av ryggradslösa djur samt av svampar. Några individer fångades med fällor som hade skalbaggar som bete.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
ernstmayri
Däggdjur i australiska regionen
Leptomys signatus

Leptomys signatus är en däggdjursart som beskrevs av Tate och Archbold 1938. Leptomys signatus ingår i släktet Leptomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i låglandet och i bergstrakter på västra Nya Guinea. Arten lever i regioner upp till 1400 meter över havet. Den vistas där i skogar och i områden med kalkstensklippor. På Fågelhuvudhalvön förekommer antagligen en hittills obeskriven art av samma släkte.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
signatus
Däggdjur i australiska regionen
Limnomys

Limnomys är ett släkte i familjen råttdjur med två arter som förekommer i Filippinerna.

Båda arter lever i bergstrakter på ön Mindanao. De vistas i regioner som ligger 2000 till 2800 meter över havet. Området är täckt av fuktig skog.
 Limnomys bryophilus hittades i bergstrakten Kitanglad (röd punkt på kartan) och det antas att den även förekommer vid andra berg.
 Limnomys sibuanus förekommer i samma bergstrakt och vid vulkanerna Mount Apo och Mount Malindang (gröna punkter).

Två upphittade honor var ungefär 13 cm långa (huvud och bål) och hade en cirka 15 cm lång svans. Den täta pälsen bildas på ryggen av bruna hår med svarta spetsar och undersidan är krämvit. Öronen och svansen är ännu mörkare brun.

Arterna är nära släkt med vanliga råttor (Rattus) och de listas därför i Rattus-gruppen inom underfamiljen Murinae.

Båda arter listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser 

Råttdjur
Limnomys
Limnomys sibuanus

Limnomys sibuanus är en däggdjursart som beskrevs av Edgar Alexander Mearns 1905. Limnomys sibuanus ingår i släktet Limnomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir med svans 266 till 294 mm lång, svanslängden är 147 till 174 mm och vikten ligger vid 47 till 82 g. Limnomys sibuanus har 28 till 31 mm långa bakfötter och 20 till 22 mm långa öron. Den delvis styva pälsen på ovansidan har en mörk gråbrun färg och undersidan är täckt av vitaktig päls. Liksom den andra arten i samma släkte har djuret en ljusbrun strimma på halsen. Svansens färg är brun och några individer har en vit svansspets.

Denna gnagare lever i bergstrakter på ön Mindanao i Filippinerna. Arten vistas i regioner som ligger 2000 till 2800 meter över havet. Områdena är täckta av fuktig skog. Limnomys sibuanus hittades i bergstrakten Kitanglad (röd punkt på kartan) samt vid vulkanerna Mount Apo och Mount Malindang (gröna punkter).

Individerna är nattaktiva och de äter frön, frukter samt ryggradslösa djur. Tre par spenar förekommer hos honor.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
sibuanus
Däggdjur i orientaliska regionen
Lophuromys cinereus

Lophuromys cinereus är en däggdjursart som beskrevs av Fritz Dieterlen och Gelmroth 1974. Lophuromys cinereus ingår i släktet borstpälsade möss, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Enligt Wilson & Reeder (2005) är Lophuromys cinereus samma art som beskrevs 1892 som Lophuromys aquilus och i verket föreslås att det äldre namnet får företräde.

Denna gnagare förekommer i en mindre bergstrakt i östra Kongo-Kinshasa. Den vistas i regioner som ligger cirka 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av träskmarker som domineras av halvgräset Cyperus latifolius samt av gräsmarker med några kossoträd (Hagenia abyssinica) och med trädet Kotschya africana.

Arten blir 110 till 129 mm lång (huvud och bål), har en 65 till 74 mm lång svans och väger 45 till 56 g. Den har 20 till 24 mm långa bakfötter och 17 till 20 mm långa öron. Lophuromys cinereus är på ovansidan täckt av brungrå päls och på undersidan finns ljusgrå päls. På svansen finns korta styva hår som är svart på ovansidan och grå på undersidan. Flera exemplar har en vit fläck på bröstet. Vissa delar av fötterna är nakna med svartgrå hud.

I magsäcken hittades rester av ryggradslösa djur och av växter.

Källor 

Borstpälsade möss
cinereus
Däggdjur i etiopiska regionen
Lophuromys flavopunctatus

Lophuromys flavopunctatus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1888. Lophuromys flavopunctatus ingår i släktet borstpälsade möss och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,8 till 14,4 cm, en svanslängd av 4,6 till 8,8 cm och en vikt av 36 till 73 g. Den har 2,0 till 2,5 cm långa bakfötter och 1,3 till 2,0 cm stora öron. Håren som bildar den spräckliga pälsen på ovansidan är rödgula vid roten, gulaktiga i mitten och mörka vid spetsen. Beroende på längden av dessa avsnitt har hela pälsen en ljus eller mörk rödbrun färg och några populationer är nästan svarta. Undersidan är täckt av ljusbrun till kanelbrun päls. Den är hos ungdjur mer rödaktig. På de mörka öronen saknas hår. Artens mörkbruna händer och fötter är utrustade med långa klor. På den mörka svansen förekommer bara några korta styva hår som är mörka på ovansidan och vita på undersidan. Honor har tre eller två par spenar. En liknande art är Lophuromys sikapusi men den har mjukare päls som inte är spräcklig.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i centrala och östra Afrika. Utbredningsområdet sträcker sig från Etiopien till Moçambique och västerut till gränsen mellan Kongo-Kinshasa och Kongo-Brazzaville. I bergstrakter når arten 4500 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och gräsmarker nära skogar. I torra regioner hittas arten nära vattendrag eller vid andra fuktiga ställen.

Ekologi 
Individerna går på marken eller klättrar i den låga växtligheten och är allätare. När de upptäcks av en fiende försöker de gömma sig i lövskiktet eller under annan bråte. I vissa fall gör de ett hopp. Dessutom har detta råttdjur en kroppslukt som ogillas av flera rovdjur. Rovlevande fåglar är mindre känsliga. Däremot hittades inga kvarlevor av gnagaren i spybollar från den afrikanska gräsugglan (Tyto capensis). Arten faller offer för stora ormar av släktena Dendroaspis, Bitis och Naja.

Lophuromys flavopunctatus är allmänt mer nattaktiv än dagaktiv. Den hittar sin föda i lövskiktet eller i det översta jordlagret. Arten äter olika ryggradslösa djur som daggmaskar, insekter, snäckor och rester av ryggradsdjur samt frön och rotfrukter. Den undviker gröna växtdelar.

Utanför parningstiden är individerna troligen aggressiva mot varandra. Flera exemplar med skadad svans eller öron registrerades. Fortplantningen är antagligen kopplad till regntiden men i några regioner sker parningen över hela året. Antalet ungar per kull är beroende på populationens utbredning och honans storlek. Stora honor har upp till fem ungar per kull. Ungarna som föds efter 30 till 31 dagar dräktighet är med en vikt av 6,5 till 9,5 g rätt stora men de saknar päls och är blinda. Ungarna öppnar sina ögon efter 4 till 7 dagar och de blir efter 50 till 70 dagar könsmogna. Allmänt har honor bara en kull under hela livet.

Status 
Inga allvarliga hot mot beståndet är kända. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Borstpälsade möss
flavopunctatus
Däggdjur i etiopiska regionen