kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Molossus

Molossus är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen veckläppade fladdermöss. Arter från släktet betecknades 1920 i Svenska Akademiens ordbok som doggfladdermus på grund av ansiktets typiska drag (jämför dogg).

Dessa fladdermöss når en kroppslängd (huvud och bål) av 50 till 95 mm, en svanslängd av 20 till 70 mm och en vikt mellan 10 och 30 g. Underarmarna är 33 till 60 mm långa. Pälsens färg kan vara rödbrun, mörkbrun eller svartaktig. Flera individer byter pälsfärg under årets lopp. Det finns enfärgade former, där pälsen har en sammet textur, och tvåfärgade former. Individernas öron möter varandra på främre hjässan. Molossus skiljer sig dessutom i avvikande detaljer av skallens och tändernas konstruktion från andra veckläppade fladdermöss.

Habitatet varierar mellan arterna. Vissa som Molossus aztecus och Molossus currentium lever i skogar och andra föredrar öppna landskap. De vilar i trädens håligheter, i byggnader, bakom stora blad, i grottor eller i bergssprickor. Där samlas vanligen kolonier med flera hundra medlemmar. Individerna lämnar viloplatsen ofta före skymningen. De jagar främst insekter. Födan äts inte på plats utan flyttas med hjälp av kindpåsar till viloplatsen. Vid kallt väder blir individerna slö (torpor).

Fortplantningssättet är beroende på art. Allmänt föds en unge per kull.

Nästan alla arter klassificeras av IUCN som livskraftig (LC). Bara Molossus barnesi listas med kunskapsbrist (DD).

Systematik 

Arter och utbredning enligt Wilson & Reeder (2005) och IUCN:

 Molossus alvarezi, på Yucatánhalvön.
 Molossus aztecus, flera mindre populationer från Mexiko till Nicaragua.
 Molossus coibensis, västra Centralamerika och norra Sydamerika.
 Molossus currentium (äldre namn: Molossus bondae), från Guatemala till norra Sydamerika samt i centrala Sydamerika.
 Molossus molossus, från Mexiko till norra Argentina, även på västindiska öar.
 Molossus pretiosus, från Mexiko till norra Sydamerika.
 Molossus rufus (synonym: Molossus ater), från Mexiko till norra Argentina.
 Molossus sinaloae, från Mexiko till norra Sydamerika.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
Molossus

en:Molossus
Molossus molossus

Molossus molossus är en fladdermusart som först beskrevs av Peter Simon Pallas 1766.  Molossus molossus ingår i släktet Molossus och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 7 underarter.

Arten blir med svans 99 till 104 mm lång, svanslängden är 36 till 41 mm och vikten varierar mellan 13 och 18 g. Molossus molossus har 8 till 12 mm långa bakfötter, 11 till 13 mm långa öron och 38 till 40 mm långa underarmar. Den lena pälsen har en mörkbrun färg med hår som är ljusare nära roten. Fladdermusens öron är på hjässan sammanlänkade med varandra. Liksom hos andra släktmedlemmar är svansens bakre halva inte inbäddad i den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. I sällsynta fall iakttas exemplar med vit päls (albino). I varje käkhalva förekommer bara en framtand.

Denna fladdermus förekommer i Central- och Sydamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från norra Mexiko till norra Argentina. Arten förekommer även på de flesta västindiska öar. Habitatet varierar och arten hittas ofta i kultiverade regioner. Individerna vilar bakom stora blad.

I Västindien använder Molossus molossus även byggnader, bergssprickor och trädens håligheter som viloplats. Vanligen bildas flockar med 10 till 20 medlemmar och ibland förekommer kolonier med upp till 5000 individer. Denna fladdermus har två aktivitetstider, den första från skymningen till midnatt och den andra senare under natten. Individerna söker vanligen nära gömstället efter föda som utgörs av insekter. De hittar sina byten med hjälp av ekolokalisering. Honor kan ha en eller två kullar per år och per kull föds en unge.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
molossus
Däggdjur i neotropiska regionen
Molossus rufus

Molossus rufus är en fladdermusart som beskrevs av E. Geoffroy 1805. Molossus rufus ingår i släktet Molossus och familjen veckläppade fladdermöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
För arten anges oftast en kroppslängd (huvud och bål) av 71 till 98 mm, en svanslängd av 38 till 54 mm och en vikt av 28 till 37 g. Enskilda källor talar om betydligt större värden, till exempel om en absolutlängd (inklusive svans) upp till 190 mm och en vikt upp till 70 g. Artepitet rufus i det vetenskapliga namnet betyder röd och syftar på pälsfärgen hos vissa individer. De flesta individer har däremot en brun- eller svartaktig färg. Dessutom förekommer djur med mörk orange päls. Vid buken är pälsen allmänt blekare men håren är vid roten inte vitaktig som hos Molossus sinaloae. Under nosen finns ett trekantigt skägg.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer från norra Mexiko till norra Argentina. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna skogar, lövfällande skogar och buskskogar.

Ekologi 
Molossus rufus vilar i grottor, i bergssprickor, i byggnader och i håligheter i träd. Där bildas kolonier som vanligen har 30 till 50 medlemmar. I Brasilien observerades kolonier med upp till 500 exemplar. Individerna blir aktiva före skymningen. De jagar insekter som skalbaggar och flygande myror.

I kyligare delar av utbredningsområdet stannar arten även över vintern och den går inte heller i ide. I dessa regioner sker fortplantningen under våren. Vanligen föds en unge per kull och ibland två. Andra honor i kolonin hjälper vid ungarnas uppfostring.

Taxonomi 
Geoffroy beskrev ursprungligen två arter, Molossus ater och Molossus rufus. Minst en uppstoppat individ (typen) från varje art förvarades i Naturhistoriska Museet i Paris. Senare antogs att dessa individer tillhörde samma art och namnet Molossus ater fick företräde. Vid en granskning upptäcktes att museets exemplar som med säkerhet kan kopplas till släktet Molossus var etiketterade med Molossus rufus. Individer med märkning Molossus ater fanns inte kvar men enligt deras beskrivning är det mera troligt att de föreställde en art från släktet Eumops.

Källor 

Veckläppade fladdermöss
rufus
Däggdjur i neotropiska regionen
Molossus currentium

Molossus currentium är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1900. Molossus currentium ingår i släktet Molossus och familjen veckläppade fladdermöss.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna fladdermus förekommer med två från varandra skilda populationer i Central- och Sydamerika. Den första från Guatemala till Ecuador, Colombia och Venezuela. Den andra från västra Brasilien över Paraguay och Uruguay till norra Argentina. Habitatet utgörs av regnskogar och andra skogar. Arten äter insekter.

Källor 

Veckläppade fladdermöss
currentium
Däggdjur i neotropiska regionen
Molossus pretiosus

Molossus pretiosus är en däggdjursart som beskrevs av Miller 1902. Molossus pretiosus ingår i släktet Molossus och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer med tre från varandra skilda populationer i Central- och Sydamerika. Den första i västra Mexiko, den andra i Nicaragua samt Costa Rica och den tredje från östra Ecuador och Colombia till Guyana.

Individerna vilar i grottor, i byggnader och i trädens håligheter. De jagar insekter vanligen över öppna landskap. Arten besöker dessutom torra skogar

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
pretiosus
Däggdjur i neotropiska regionen
Molossus sinaloae

Molossus sinaloae är en fladdermusart som beskrevs av J. A. Allen 1906. Molossus sinaloae ingår i släktet Molossus och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) listar två underarter.

Denna fladdermus förekommer i Central- och Sydamerika från västra Mexiko till norra Colombia, norra Venezuela och regionen Guyana. Den hittas även på Trinidad. Arten når i bergstrakter 2400 meter över havet men den är vanligare i låglandet. Habitatet utgörs av skogar samt av kultiverade områden.

Individerna vilar i grottor eller byggnader och bildar där stora kolonier. De jagar olika insekter. I torra områden sker fortplantningen på våren och i fuktiga regioner finns inga avgränsade parningstider.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
sinaloae
Däggdjur i neotropiska regionen
Nyctinomops

Nyctinomops är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen veckläppade fladdermöss. Släktnamnet kommer från latin och betyder "djuret som äter under natten".

Arter enligt Catalogue of Life, Wilson & Reeder (2005) samt IUCN:

 Nyctinomops aurispinosus, tre från varandra skilda populationer i Central- och Sydamerika.
 Nyctinomops femorosaccus, sydvästra USA och västra Mexiko.
 Nyctinomops laticaudatus, Central- och Sydamerika, inklusive västindiska öar.
 Nyctinomops macrotis, Central- och Sydamerika, inklusive västindiska öar, även sydvästra USA.

Individerna blir 54 till 84 mm långa (huvud och bål) och har en 34 till 57 mm lång svans. Underarmarnas längd är 41 till 64 mm. Nyctinomops laticaudatus väger cirka 14 g och Nyctinomops macrotis kan på västindiska öar väga upp till 20,5 g. Pälsen har på ovansidan en brun eller rödaktig färg och buken är oftast ljusare. Arterna liknar medlemmarna av släktet Tadarida i utseende. Nyctinomops skiljer sig från Tadarida genom en smalare nos, genom avsaknaden av en tredje framtand i underkäken (på varje sida), genom sammanlänkade öron och genom avvikande detaljer av skallens konstruktion.

Beroende på art vilar individerna i bergssprickor, i grottor eller i byggnader. Släktets medlemmar förekommer i olika habitat, bland annat fuktiga skogar, halvöknar och kultiverade landskap. Vid viloplatsen bildas kolonier med cirka 100 medlemmar. För Nyctinomops laticaudatus är kolonier med upp till 1000 individer kända. Honor bildar vanligen före ungarnas födelse kolonier som är skilda från hanarna. Per kull föds en unge.

Dessa fladdermöss är aktiva på natten då de jagar olika insekter.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
Nyctinomops
Nyctinomops femorosaccus

Nyctinomops femorosaccus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1889.  Nyctinomops femorosaccus ingår i släktet Nyctinomops och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en genomsnittlig kroppslängd av 112 mm, inklusive en cirka 46 mm lång svans. Underarmarna är ungefär 46 mm långa och vikten varierar mellan 10 och 14 g. Ansiktet kännetecknas av läppar med många veck och av flera styva hår. De cirka 23 mm långa öronen är tjocka och liknar läder. De är på hjässan sammanlänkade med varandra. Arten har ett hudveck på undersidan av flygmembranen (uropatagium) som sträcker sig från lårbenet till mitten av skenbenet och som bildar en påse. Svansen är längre än flygmembranen mellan bakbenen och väl synlig. Hanar har körtlar på strupen och på bröstet. Tandformeln är I 1/2 C 1/1 P 2/2 M 3/3, alltså 30 tänder.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer i sydvästra USA och i nordvästra Mexiko. Den hittas i södra delar av Kalifornien, Arizona och New Mexico, i västra Texas samt söderut till den mexikanska delstaten Michoacán de Ocampo. Habitatet utgörs av halvöknar och andra torra landskap.

Ekologi 
Individerna vilar i grottor, i bergssprickor, i tunnlar och gruvor samt under byggnadernas tak. Där bildar de kolonier som vanligen har 50 till 60 medlemmar. Nyctinomops femorosaccus vilar på dagen och blir aktiv på kvällen eller kort efter solnedgången. Oftast störtar den från en upphöjd punkt 1,0 till 1,5 meter ner innan den använder vingarna. Arten jagar flygande insekter som nattfjärilar, skalbaggar, flygande myror, halvvingar och nätvingar. Bytena upphittas med hjälp av ekolokalisering. Fladdermusen jagas själv av olika rovfåglar.

Dräktigheten varar 70 till 90 dagar och sedan föder honor i juni eller juli en enda unge. Den väger vid födelsen 3 till 4g.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
femorosaccus
Däggdjur i nearktiska regionen
Nyctinomops macrotis

Nyctinomops macrotis är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1840.  Nyctinomops macrotis ingår i släktet Nyctinomops och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Hannar blir med en absolut längd (inklusive svans) av 14,5 till 16 cm större än honor som blir 12 till 13,9 cm långa (med svans). Båda kön har 58 till 63 mm långa underarmar, en 40 till 57 mm lång svans, 7 till 11 mm långa bakfötter och 25 till 32 mm långa öron. Artens vingspann är 42 till 44 cm.

Ungefär 25mm av svansen ligger utanför flygmembranen (delen mellan bakbenen). Beroende på utbredning varierar pälsfärgen mellan rödbrun, mörkbrun eller svartaktig. Nära roten är alla hår vita. På buken är håren kortare och därför är pälsen där ljusare. Liksom alla andra veckläppade fladdermöss har Nyctinomops macrotis flera veck i övre läppen. På hjässan är öronen sammanlänkade med varandra. Öronens tragus är förminskad. Tandformeln är I 1/2 C 1/1 P 2/2 M 3/3, alltså 30 tänder.

Utbredning och habitat 
Arten har tre från varandra skilda populationer i Amerika. Den första i sydvästra USA (från Utah och Colorado söderut) och Mexiko, den andra på Kuba, Jamaica och Hispaniola samt den tredje i norra Sydamerika, söderut till norra Argentina och sydöstra Brasilien. Det är omstritt om fladdermusen förekommer i Paraguay och/eller Uruguay. Nyctinomops macrotis lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2600 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar som fuktiga städsegröna skogar, halvtorra lövfällande skogar och barrskogar.

Ekologi 
Denna fladdermus jagar insekter och den utför ofta längre vandringar. En individ iakttogs 1938 i British Columbia i Kanada.

Arten jagar huvudsakligen nattfjärilar med hjälp av ekolokalisering. Andra typiska byten är gräshoppor, flygande myror och skalbaggar. Troligen plockar fladdermusen några insekter som saknar flygförmåga från klippor. Nyctinomops macrotis vilar oftast i bergssprickor och dessutom används grottor, byggnader och troligen trädens håligheter som sovplats. Troligen intar några individer ett stelt tillstånd (torpor) under vintern men de flesta exemplaren vandrar till varmare regioner. Denna fladdermus når uppskattningsvis en hastighet av 40 km/h under flyget. Arten kan hoppa för att nå sin flygposition. Nära besläktade arter behöver istället störta från en hög plats för att nå flyghastigheten.

Parningen sker under vintern eller våren men den egentliga dräktigheten börjar senare så att ungen föds under sommaren. Dräktigheten varar två till tre månader och sedan föds allmänt en enda unge. Honor bildar före födelsen egna flockar som är skilda från hannarna. Ungen diar sin mor upp till tre månader och kort efteråt blir den könsmogen.

Sjukdomen white nose syndrome som drabbar många andra fladdermöss i Nordamerika dokumenterades fram till 2010 inte hos Nyctinomops macrotis.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
macrotis
Däggdjur i nearktiska regionen
Däggdjur i neotropiska regionen
Nyctinomops aurispinosus

Nyctinomops aurispinosus är en fladdermusart som först beskrevs av Titian Peale 1848.  Nyctinomops aurispinosus ingår i släktet Nyctinomops och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet är sammansatt av de latinska orden auris (öra) och spinous (taggig).

Individerna når en absolut längd (med svans) av 12 till 14 cm, en svanslängd av 4,5 till 5,5 cm och en vikt av 17 till 23 g. Underarmarna är 4,7 till 5,3 cm långa, bakfötternas längd är cirka 1 cm och öronen är 1,8 till 2,2 cm stora. Öronen är ovanför ansiktet sammanlänkade med varandra. Hos de flesta exemplar är ovansidans päls mörkbrun men rödbruna eller gråbruna individer förekommer likaså. Undersidan är täckt av ljusare päls. Svansens spets är inte inbäddad i svansflyghuden. Artens tandformel är I 1/2, C 1/1, P 2/2, M 3/3, alltså 30 tänder.

Arten har tre från varandra skilda populationer, en i Mexiko vid kustlinjerna, en i nordvästra Sydamerika och den tredje i östra Brasilien. Nyctinomops aurispinosus lever främst i låglandet men ibland hittas den 3150 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar och av buskskogar.

Individerna vilar i grottor eller sällan i byggnader. De jagar troligen insekter som saknar hård skal. Fladdermusen jagas själv av ugglor. En hona med en diande unge hittades i juli. I grottor kan arten bilda blandade kolonier tillsammans med andra släktmedlemmar.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
aurispinosus
Däggdjur i neotropiska regionen
Nyctinomops laticaudatus

Nyctinomops laticaudatus är en fladdermusart som först beskrevs av E. Geoffroy 1805.  Nyctinomops laticaudatus ingår i släktet Nyctinomops och familjen veckläppade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 5 underarter. Artepitet i det vetenskapliga namnet är sammansatt av de latinska orden latis (långsträckt) och cauda (svans).

Denna fladdermus har en chokladbrun päls på ovansidan och en något ljusare päls på undersidan. Artens flygmembran är naken och lite genomskinlig. Nyctinomops laticaudatus har en spetsig och något uppåt riktad nos. Den är allmänt mindre än andra släktmedlemmar i samma region. Fladdermusen når i genomsnitt en absolut längd av 102 mm, inklusive en 40 mm lång svans. Den har cirka 18 mm långa öron, 10 mm långa bakfötter och 43 mm långa underarmar.

Arten förekommer från Mexiko och Kuba till Paraguay, norra Argentina och södra Brasilien. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Nyctinomops laticaudatus kan anpassa sig till många olika habitat och den jagar insekter.

Individerna vilar i grottor, i bergssprickor, i håligheter i murar, mellan stenar eller i täta växtansamlingar. De bildar mindre eller medelstora kolonier med 150 till 1000 medlemmar. Ofta förekommer andra fladdermöss vid samma viloplats. Honor blir brunstiga under regntiden och honor som tillhör samma koloni får sina ungar ungefär samtidig. Dräktigheten varar cirka två månader och sedan föds en enda unge. Nyfödda ungar är döva, blinda och nakna förutom några styva hår vid munnen och fötterna. De öppnar sina öron och ögon efter några timmar.

Nyctinomops laticaudatus jagas främst av ugglor och andra rovlevande fåglar.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
laticaudatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Tadarida

Tadarida är ett släkte av fladdermöss, som ingår i familjen veckläppade fladdermöss.

Utseende 

Stora arter blir 8,5 till 10 cm långa (huvud och bål), har en svanslängd av 4 till 5,5 cm och en vikt mellan 25 och 40 gram. Deras underarmar som bestämmer individens vingspann är cirka 6 cm långa. Tadarida brasiliensis är den minsta arten med en kroppslängd (huvud och bål) av 4,6 till 6,6 cm, en svanslängd av 2,9 till 4,4 cm och en vikt mellan 10 och 15 gram. Arternas päls har huvudsakligen en rödbrun till svart färg.

Påfallande är veckade läppar och den långa svansen. Ibland förekommer ett band av hud mellan öronen. Tadarida skiljer sig även i tändernas konstruktion från närbesläktade fladdermöss.

Utbredning och habitat 

Släktet förekommer i varma regioner över hela jorden och är variabel angående habitat. De lever i tätare skogar och i öppna landskap. Beroende på art vilar de i trädhålor, i täta bladansamlingar, i grottor eller i byggnader.

Ekologi 

De vilar på dagen och letar föda på natten. Beroende på art bildar de små eller stora flockar vid viloplatsen. Hos Tadarida australis är flocken sällan större än 10 medlemmar, medan Tadarida brasiliensis bildar kolonier med 40 000 eller fler individer.

Födan utgörs av flygande insekter.

Fortplantningssättet är främst känt för Tadarida brasiliensis och det antas att andra arter från släktet har liknande beteende. Honan föder en unge efter dräktigheten som varar cirka 11 veckor, och ungen kan flyga efter ungefär 38 dagar. Könsmognaden infaller för hannar efter 18 till 22 veckor. Livslängden uppgår till åtta år.

Systematik 

Släktets taxonomi är inte helt utredd. Beroende på auktoritet listas mellan 8 och 42 arter till Tadarida. I Mammal Species of the World (2005) flyttades flera arter till släktena Chaerephon, Mops, Mormopterus, Nyctinomops, Platymops och Sauromys.

Arter enligt Wilson & Reeder (2005), utbredning enligt IUCN:

 Tadarida aegyptiaca, har flera från varandra skilda populationer i Afrika, på Arabiska halvön i västra Asien och i Indien samt på Sri Lanka.
 Tadarida australis, finns i nästan hela Australien med undantag av norra delen.
 Tadarida brasiliensis, hittas från centrala USA över Centralamerika och de karibiska öarna till centrala Chile och centrala Argentina.
 Tadarida espiritosantensis - listas av Wilson & Reeder (2005) samt IUCN som synonym till Nyctinomops laticaudatus
 Tadarida fulminans, lever i östra Afrika och på Madagaskar.
 Tadarida insignis, flera från varandra skilda populationer i östra Asien.
 Tadarida latouchei, flera populationer i östra och sydöstra Asien.
 Tadarida lobata, förekommer med två från varandra skilda populationer i Kenya respektive Zimbabwe.
 Veckläppad fladdermus (Tadarida teneotis), finns från regioner kring Medelhavet i väst till södra Kina i öst.
 Tadarida ventralis, hittas i östra Afrika.

Arterna Tadarida kuboriensis och Tadarida australis som lever i bergstrakter på Nya Guinea respektive i Australien flyttades året 2015 till släktet Austronomus.

Källor

Externa länkar 

Veckläppade fladdermöss
Tadarida