kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Davor Blažević

Davor Blažević, född 7 februari 1993 i Södertälje, är en svensk fotbollsmålvakt som spelar för Hammarby IF.

Karriär
Blažević moderklubb är Assyriska FF. Han gick 2005 till Brommapojkarna. Under 2010 var han utlånad till division 1-klubben Gröndals IK. Han förlängde i slutet av november 2011 sitt kontrakt med BP fram tills efter säsongen 2013. Inför säsongen 2014 förlängdes kontraktet med ytterligare 2 år. Han gjorde sin debut i Allsvenskan den 6 juli 2014 mot Malmö FF, en match som slutade 1–1.

I augusti 2016 blev Blažević klar för AFC United. I mars 2017 värvades Blažević av Assyriska FF. 

I februari 2018 värvades Blažević av Hammarby IF, där han skrev på ett kontrakt fram till sista maj. I juni 2018 förlängde Blazević sitt kontrakt med 1,5 år. Den allsvenska debuten skedde i och med bortamatchen mot Malmö FF den 20 oktober 2018, en match som slutade 2–1 till Malmö FF. I oktober 2019 förlängde Blažević sitt kontrakt i klubben fram över säsongen 2022. Hösten 2022 förlängde Blažević sitt kontrakt med Hammarby ytterligare över säsongen 2025 med option på ytterligare ett år. 

I mars 2021 lånades Blažević ut till GIF Sundsvall på ett låneavtal fram till sommaren 2021.

Källor

Davor Blazević på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsmålvakter
Spelare i Assyriska FF
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i AFC United
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1993
Levande personer
Män
Lepidophyma gaigeae

Lepidophyma gaigeae är en ödleart som beskrevs av Mosauer 1936. Lepidophyma gaigeae ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i östra Mexiko i delstaten Queretaro och i angränsande områden. Den vistas i bergstrakter mellan 1800 och 2200 meter över havet. Lepidophyma gaigeae lever i blandskogar och i buskskogar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Nattödlor
gaigeae
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma lipetzi

Lepidophyma lipetzi är en ödleart som beskrevs av Smith och del Toro 1977. Lepidophyma lipetzi ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaten Chiapas i Mexiko. Den hittades vid 600 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar. Troligen besöker Lepidophyma lipetzi trädodlingar.

Källor 

Nattödlor
lipetzi
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma lowei

Lepidophyma lowei är en ödleart som beskrevs av Bezy och Camarillo 1997. Lepidophyma lowei ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk i bergstrakter i norra delen av delstaten Oaxaca i Mexiko. Regionen ligger ungefär 2200 meter över havet. Habitatet utgörs av blandskogar. En hona födde fyra ungar.

Källor 

Nattödlor
lowei
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma mayae

Lepidophyma mayae är en ödleart som beskrevs av Bezy 1973. Lepidophyma mayae ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitetet i det vetenskapliga namnet syftar på Mayafolket.

Arten förekommer i södra Mexiko, Guatemala, Belize och Honduras. Honor lägger inge ägg utan föder levande ungar. Ödlan lever i kulliga områden mellan 100 och 800 meter över havet. Den vistas i regnskogar och i andra fuktiga skogar.

Beståndet hotas av skogarnas omvandling till jordbruksmark. Några exemplar fångas illegalt och säljs som terrariedjur. IUCN listar arten som nära hotad (NT).

Källor 

Nattödlor
mayae
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma micropholis

Lepidophyma micropholis är en ödleart som beskrevs av Walker 1955. Lepidophyma micropholis ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaterna San Luis Potosí och Tamaulipas i Mexiko. Individer hittades i grottor. Utanför grottorna växer fuktig skog.

Referenser 

Nattödlor
micropholis
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma occulor

Lepidophyma occulor är en ödleart som beskrevs av Smith 1942. Lepidophyma occulor ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i låga bergstrakter i delstaterna Querétaro och San Luis Potosí i Mexiko. Utbredningsområdet ligger 900 till 1400 meter över havet. Habitatet utgörs av buskskogar. Lepidophyma occulor besöker även odlingsmark och människans samhällen. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Nattödlor
occulor
Kräldjur i nearktiska regionen
Lepidophyma pajapanensis

Lepidophyma pajapanensis är en ödleart som beskrevs av  John E. Werler 1957. Lepidophyma pajapanensis ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaten Veracruz i sydöstra Mexiko. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och molnskogar. Individerna är aktiva på natten och gömmer sig på dagen under lös bark, i mursprickor eller bakom stenar.

Källor 

Nattödlor
pajapanensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma radula

Lepidophyma radula är en ödleart som beskrevs av Smith 1942. Lepidophyma radula ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergstrakter i delstaten Oaxaca i Mexiko. Den hittades mellan 1750 och 1800 meter över havet. Regionen är täckt av buskskog.

Källor 

Nattödlor
radula
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma sylvaticum

Lepidophyma sylvaticum är en ödleart som beskrevs av Taylor 1939. Lepidophyma sylvaticum ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergstrakten Sierra Madre Oriental i östra Mexiko. Den vistas i regioner mellan 1000 och 1800 meter över havet. Habitatet utgörs av molnskogar och andra fuktiga skogar. Dessutom besöks angränsande landskap. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Nattödlor
sylvaticum
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma tarascae

Lepidophyma tarascae är en ödleart som beskrevs av Bezy, Webb och Álvarez 1982. Lepidophyma tarascae ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från den mexikanska delstaten Michoacán de Ocampo men har kanske ett större utbredningsområde. Lepidophyma tarascae lever främst i lövfällande skogar men besöker även klippiga områden nära skogar och städsegröna skogar. Ödlan är nattaktiv.

Källor 

Nattödlor
tarascae
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma tuxtlae

Lepidophyma tuxtlae är en ödleart som beskrevs av  John E. Werler och Shannon 1957. Lepidophyma tuxtlae ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Mexiko. Den vistas i regioner som ligger 150 till 1500 meter över havet. Lepidophyma tuxtlae lever i fuktiga skogar och i molnskogar.

Källor 

Nattödlor
tuxtlae
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma reticulatum

Lepidophyma reticulatum är en ödleart som beskrevs av Taylor 1955. Lepidophyma reticulatum ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Costa Rica och Panama. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1250 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar och ibland besöks människans samhällen. Populationen består endast av honor och fortplantningen sker genom partenogenes.

Källor 

Nattödlor
reticulatum
Kräldjur i neotropiska regionen
Lepidophyma lineri

Lepidophyma lineri är en ödleart som beskrevs av Smith 1973. Lepidophyma lineri ingår i släktet Lepidophyma och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergstrakter i delstaten Oaxaca i södra Mexiko. Djuret besöker ibland odlingsmark.

Referenser 

Nattödlor
lineri
Kräldjur i neotropiska regionen
Xantusia

Xantusia är ett släkte av ödlor som ingår i familjen nattödlor.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Xantusia bezyi
 Xantusia bolsonae
 Xantusia henshawi
 Xantusia riversiana
 Xantusia sanchezi
 Xantusia vigilis

IUCN listar ytterligare 3 arter:
 Xantusia arizonae
 Xantusia extorris
 Xantusia gracilis

The Reptile Database förtecknar ännu fler arter:
 Xantusia gilberti
 Xantusia jaycolei
 Xantusia sherbrookei
 Xantusia sierrae
 Xantusia wigginsi

Referenser

Externa länkar 

Nattödlor
Xantusia
Xantusia bolsonae

Xantusia bolsonae är en ödleart som beskrevs av den engelske botanikern Philip Barker Webb 1970. Xantusia bolsonae ingår i släktet Xantusia, och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Xantusia bolsonae förekommer endemiskt i delstaten Durango i centrala Mexiko. Arten gömmer sig ofta i bergssprickor. I utbredningsområdet finns glest fördelade växter av palmliljesläktet (Yucca).

Källor 

Nattödlor
bolsonae
Kräldjur i neotropiska regionen
Xantusia henshawi

Xantusia henshawi är en ödleart som beskrevs av den amerikanske herpetologen Leonhard Hess Stejneger 1893. Xantusia henshawi ingår i släktet Xantusia, och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 X. h. gracilis
 X. h. henshawi

Utbredning 
Xantusia henshawi förekommer i Kalifornien i USA och i norra Mexiko.

Referenser

Externa länkar 

Nattödlor
henshawi
Kräldjur i nearktiska regionen
Kräldjur i neotropiska regionen
Jolly Cavat 345

Jolly Cavat 345 är en enmansjolle konstruerad av Peter Norlin och svensktillverkad. 
Jollen är lättseglad och snabb, och förutom att segla går den utmärkt att ro eller att köra med utombordsmotor.

Segling: Masten är ostagad och står i en masthållare (rör genom och under fördäcket). Seglet har i framkant en långsmal ficka som är trädd över masten och fäst till bommen. Seglet kan revas för hårdare vind, se revning. Centerbord och roder är fällbara och i hålls i nerfällt läge av en töjbar tamp, låst med en skotråtta. Centerbord och roder fjädrar bakåt och uppåt vid grundstötning och risken för skador är därmed minimal.

Påmastning: Masten som är av aluminium består av fyra rör som passar i varandra (teleskopmast). Mastsegmenten dras ut och låses med en fjäderbelastad pigg som på ett paraply. Den utdragna masten träs in i seglets ficka och lyfts ner komplett med segel i båtens masthållare.

Förvaring: Centerbordet fälls upp i centerbordstrumman och hålls på plats med hjälp av en skotråtta. All utrustning för segling kan stuvas ombord i låsbara fack, dels runt centerbordstrumman, dels i aktern. Masten, bommen, roder, åror och segel får plats i det låsbara förvaringsfacket runt centerbordstrumman. Om jollen drivs av en utombordare kan tanken förvaras i det låsbara facket under aktertoften. 

Hantering: Segeljollen väger 75 kg, är försedd med två bärhandtag i akterspegel och två framtill på insidan av relingen och kan hanteras av två till tre personer.

Tillverkning: Jollybåtarna tillverkades först av "Jollybåtar AB" i Saltsjö-Boo. Senare, ca 1994 - 2003 tillverkades Jollybåtarna av Polyesterteknik i Uppsala. De tillverkade också en mindre modell "Jolly 23 S" (totallängd 230 cm, bredd 130 cm, deplacement 39 kg, segelyta 3,7 m2).

Referenser

Jollar
Xantusia riversiana

Xantusia riversiana är en ödleart som beskrevs av den amerikanske paleontologen Edward Drinker Cope 1883. Xantusia riversiana ingår i släktet Xantusia, och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 X. r. reticulata
 X. r. riversiana

Utbredning 
Xantusia riversiana förekommer endemiskt i Kalifornien i USA.

Referenser 

Nattödlor
riversiana
Kräldjur i nearktiska regionen
Xantusia sanchezi

Xantusia sanchezi är en ödleart som beskrevs av herpetologen Robert L.  Bezy och Oscar Flores-Villela 1999. Xantusia sanchezi ingår i släktet Xantusia, och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Xantusia sanchezi förekommer endemiskt i delstaterna Zacatecas och Jalisco, i centrala och västra Mexiko.

Referenser 

Nattödlor
sanchezi
Kräldjur i neotropiska regionen
Xantusia vigilis

Xantusia vigilis är en ödleart som beskrevs av den nordamerikanske zoologen  Spencer Fullerton Baird 1859. Xantusia vigilis ingår i släktet Xantusia, och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 X. v. arizonae
 X. v. extorris
 X. v. gilberti
 X. v. sierrae
 X. v. utahensis
 X. v. vigilis
 X. v. wigginsi

Utbredning 
Xantusia sanchezi förekommer i Kalifornien, Nevada, Utah och Arizona i USA och i de mexikanska delstaterna Zacatecas och Baja California Sur.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Nattödlor
vigilis
Kräldjur i nearktiska regionen
Kräldjur i neotropiska regionen
Xantusia bezyi

Xantusia bezyi är en ödleart som beskrevs 2001 av Papenfuss, Macey och Schulte. Arten ingår i släktet Xantusia, och familjen nattödlor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Xantusia bezyi förekommer endemiskt i Arizona i sydvästra USA. Den vistas där i klippiga områden.

Referenser 

Nattödlor
bezyi
Kräldjur i nearktiska regionen
Cricosaura typica

Cricosaura typica är en ödleart som beskrevs av  Juan Cristóbal Gundlach och Peters 1863. Cricosaura typica ingår i släktet Cricosaura och familjen nattödlor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir upp till 3,9 cm lång. Fjällen på ovansidan har inga utväxter och på undersidan förekommer åtta radera av fyrkantiga fjäll. Ödlan har en mörkbrun färg och en linje på ryggens topp kan vara lite mörkare. Ögonen kännetecknas av runda pupiller och de saknar ögonlock.

Cricosaura typica är endemisk på Kubas sydöstra udde. Den vilar på dagen under stenar eller i den mjuka marken i skogar. Under skymningen jagas myror, andra insekter och spindeldjur. Honor av Cricosaura typica lägger i motsats till honor av andra familjemedlemmar ägg. Den enda äggen per tillfälle göms i en jordhåla och ägget kläcks efter cirka två månader. Troligtvis kan skogsavverkningar påverka beståndet negativt.

Källor 

Nattödlor
typica
Kräldjur i neotropiska regionen
Gloydius

Gloydius är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Släktets medlemmar är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer i bergstrakter i Centralasien. Gloydius himalayanus når nästan 5000 meter över havet. Arterna äter ödlor, andra ormar och mindre däggdjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Arter enligt Catalogue of Life:

 Gloydius blomhoffi
 Gloydius brevicaudus
 Gloydius halys
 Gloydius himalayanus
 Gloydius intermedius
 Gloydius monticola
 Gloydius saxatilis
 Gloydius shedaoensis
 Gloydius strauchi
 Gloydius tsushimaensis
 Gloydius ussuriensis

The Reptile Database listar ytterligare tre arter:

 Gloydius lijianlii
 Gloydius liupanensis
 Gloydius rickmersi

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Gloydius
Gloydius blomhoffi

Gloydius blomhoffi är en ormart som beskrevs av Boie 1826. Gloydius blomhoffi ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. Utöver nominatformen finns också underarten G. b. brevicaudus.

Arten förekommer i östra Kina, på Koreahalvön, i Japan och på några ryska öar i regionen.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
blomhoffi
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius halys

Gloydius halys är en ormart som beskrevs av Pallas 1776. Gloydius halys ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. 

Gloydius halys när vanligen en längd av 50 till 65 cm och enstaka exemplar är upp till 75 cm lång. Kännetecknande är det framför ögonen trekantiga och avplattade huvud. Ögonen har en lodrät och smal pupill med gulorange-brun regnbågshinna. Den nedre delen av regnbågshinnan är tydlig mörkare. Liksom hos andra näsgropsormar är groporganet tydligt utformat.

Arten förekommer i Centralasien från Kaspiska havet till Mongoliet och centrala Kina samt norrut till södra Ryssland. Denna orm når i bergstrakter 4000 meter över havet men den lever även i låglandet. Habitatet varierar mellan bland annat öppna landskap med klippor, buskskogar och skogar.

Honor lägger inga ägg utan föder 3 till 14 ungar per tillfälle.

Intensivt bruk av betesmarker minskar populationen i låglandet. I bergstrakter är inga hot mot arten kända. I utbredningsområdet europeiska del är Gloydius halys mycket sällsynt. Artens hotstatus blev ej bedömd av IUCN.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 G. h. affinis
 G. h. boehmei
 G. h. caraganus
 G. h. caucasicus
 G. h. cognatus
 G. h. halys
 G. h. mogoi
 G. h. liupanensis
 G. h. stejnegeri

Källor

Externa länkar 

Huggormar
halys
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius himalayanus

Gloydius himalayanus är en ormart som beskrevs av Günther 1864. Gloydius himalayanus ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Som namnet antyder förekommer arten i Himalaya och i angränsande regioner i Pakistan, Indien och Nepal. Gloydius himalayanus kan hittas i regioner som ligger upp till 4880 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
himalayanus
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius intermedius

Gloydius intermedius är en ormart som beskrevs av Strauch 1868. Gloydius intermedius ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i nordöstra Kina, på Koreahalvön och i angränsande regioner av Ryssland. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
intermedius
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius monticola

Gloydius monticola är en ormart som beskrevs av Werner 1922. Gloydius monticola ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från nordvästra Yunnan i Kina. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser 

Huggormar
monticola
Kräldjur i orientaliska regionen
Gloydius saxatilis

Gloydius saxatilis är en ormart som beskrevs av Emelianov 1937. Gloydius saxatilis ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. The Reptile Database listar populationen som synonym till Gloydius intermedius.

Arten förekommer i norra Kina, i Mongoliet, på Koreahalvön och i östra Ryssland. Den lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 200 och 1200 meter över havet. Habitatet utgörs av klippiga områden och av skogar.

Källor 

Huggormar
saxatilis
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius shedaoensis

Gloydius shedaoensis är en ormart som beskrevs av Zhao 1979. Gloydius shedaoensis ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever endemisk på den kinesiska ön Shedao som ligger nära halvön Liaodong i Gula havet. Ormen lever vanligen i områden med gräs och buskar. Den hittas även nära skogskanter, vägar, dammar och klippor.

Gloydius shedaoensis jagar mindre fåglar och gnagare.

Källor 

Huggormar
shedaoensis
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius strauchi

Gloydius strauchi är en ormart som beskrevs av Bedriaga 1912. Gloydius strauchi ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Kina i provinserna Xizang (Tibet), Qinghai, Ningxia och Shaanxi. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
strauchi
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius tsushimaensis

Gloydius tsushimaensis är en ormart som beskrevs av Isogawa, Moriya och Mitsui 1994. Gloydius tsushimaensis ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på ögruppen Tsushima som tillhör Japan. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
tsushimaensis
Kräldjur i palearktiska regionen
Gloydius ussuriensis

Gloydius ussuriensis är en ormart som beskrevs av Emelianov 1929. Gloydius ussuriensis ingår i släktet Gloydius och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i nordöstra Kina, på Koreahalvön samt i angränsande områden av Mongoliet och Ryssland. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
ussuriensis
Kräldjur i palearktiska regionen
Agkistrodon

Agkistrodon är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Släktets medlemmar är med en längd omkring en meter och en kraftig bål små till medelstora ormar. De lever i olika habitat som klippiga regioner eller träskmarker i Nordamerika och Mexiko. Arterna äter främst småfåglar och mindre däggdjur. Agkistrodon piscivorus har dessutom groddjur, fiskar och kadaver som föda. Det giftiga bettet kan medföra allvarliga reaktioner hos människor men sällan döden. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Arter enligt Catalogue of Life:

 Agkistrodon bilineatus
 Agkistrodon contortrix
 Agkistrodon piscivorus
 Agkistrodon taylori

The Reptile Database listar ytterligare två arter:

 Agkistrodon howardgloydi
 Agkistrodon russeolus

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Agkistrodon
Agkistrodon bilineatus

Agkistrodon bilineatus är en ormart som beskrevs av Günther 1863. Agkistrodon bilineatus ingår i släktet Agkistrodon och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer från Mexiko till Costa Rica. Den vistas i låglandet i mera torra skogar och i savanner. Den besöker även gräsmarker, kulturlandskap och galleriskogar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. b. bilineatus
 A. b. howardgloydi
 A. b. lemosespinali
 A. b. russeolus

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Huggormar
bilineatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Vattenmockasin

Vattenmockasin (Agkistrodon piscivorus) är en ormart som beskrevs av Lacépède år 1789. Arten ingår i släktet Agkistrodon som hör till familjen huggormar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Beskrivning
Vattenmockasinen är den största arten i släktet Agkistrodon, vuxna djur blir vanligtvis över 80 cm långa och hanarna blir i regel längre än honorna. Exemplar på över 180 cm har hittats. Huvudet är relativt brett, ormens teckning är svart med olivfärgat till ljusbrunt färgmönster. I delar av USA kallas den för "cottonmouth" () vilket avser dess helvita gap vilket visas då ormen känner sig hotad.

Utbredningsområde
Arten återfinns i östra och sydöstra USA från Texas i väster till Florida och längs delstaterna vid USA:s ostkust upp till Virginia. Arten finns så långt norrut som Indiana och i södra Illinois. Dess habitat är vid vattendrag och vattenmockasinen är en skicklig simmare.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:

 A. p. conanti
 A. p. leucostoma
 A. p. piscivorus

Förhållande till människor 
Bett från vattenmockasin är relativt vanliga längs med Mississippifloden och längs kusten med Mexikanska golfen. Ormens gift innehåller både vävnadsförstörande enzymer och hemotoxiner som bryter ned röda blodkroppar vilket kan orsaka blodtrycksfall samt försämrad koaguleringsförmåga. Dödsfall har förekommit.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
Agkistrodon
Kräldjur i nearktiska regionen