kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Taterillus pygargus

Taterillus pygargus är en däggdjursart som först beskrevs av F. Cuvier 1838.  Taterillus pygargus ingår i släktet Taterillus och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 102 till 120 mm, en svanslängd av 140 till 165 mm och en vikt av 31 till 79 g. Den har 29 till 34 mm långa bakfötter och 17 till 22 mm stora öron. Håren på ovansidan är gråa nära roten och gyllen till orange vid spetsen. Pälsfärgen är därför gul- till rödbrun. Det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Huvudet kännetecknas av vita kinder samt av en vit fläck framför och bakom varje öra. Den spetsiga nosen har hos några exemplar svarta märken. Fram- och baktassar har på ovansidan en vit färg. Bakfötternas sulor är däremot mörka och de saknar hår. De mellersta tre tårna av bakfoten har ungefär samma längd. Största delen av svansen är täckt av korta hår och vid spetsen finns en tofs av svartbruna hår. Honor har fyra spenar på bröstet och fyra vid ljumsken.

Utbredning 
Arten har två från varandra skilda populationer, en i Senegal och den andra i Niger och norra Nigeria. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 800 meter över havet. Habitatet utgörs av savanner och buskskogar. Taterillus pygargus besöker även odlade regioner.

Ekologi 
Taterillus pygargus är nattaktiv och den bygger komplexa underjordiska bon. Boets djupaste delar ligger vanligen 35 cm under markytan. Under den torra perioden kan arten gräva djupare för att nå fuktig jord. Födan utgörs av frön och insekter. Honornas revir är avgränsade mot varandra och hanar kan dela territoriet med flera honor samt med andra hanar. En hona lever i ett 400 till 700 m² stort revir och hanens revir kan vara 1500 m² stort. Vid slutet av fortplantningstiden skapar individerna nya bon. Enligt uppgifter från Senegal börjar fortplantningstiden under senare regntiden (september) och den är två till åtta månader lång. I naturen föds 3 till 7 ungar efter cirka 26 dagar dräktighet. Ungarna får ungefär 21 dagar di och de blir efter 8 (honor) respektive 12 (hanar) veckor könsmogna.

Denna gnagare jagas av kräldjur som Psammophis sibilans, av ugglor som tornuggla och nordlig gråuggla samt av olika rovdjur som falbkatt, sandräv, guldschakal och vanlig genett.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Råttdjur
pygargus
Däggdjur i etiopiska regionen
Microryzomys

Microryzomys är ett släkte av däggdjur. Microryzomys ingår i familjen hamsterartade gnagare.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

 Microryzomys altissimus
 Microryzomys minutus

Beskrivning 

Dessa gnagare påminner om små risråttor. De når en kroppslängd (huvud och bål) av 6 till 10 cm och en svanslängd av 9 till 13 cm. Den mjuka pälsen är på ryggen brunaktig och på buken oftast gråaktig. Microryzomys skiljer sig även i detaljer av skallens och tändernas konstruktion från närbesläktade gnagare.

Arterna lever i Sydamerika i Anderna från Venezuela till Bolivia. De hittas vanligen mellan 2000 och 4000 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga och torra skogar samt av bergsängar. Individerna klättrar i växtligheten eller letar på marken efter föda. Honor kan föda tre till åtta ungar per kull.

IUCN listar båda arter som livskraftiga (LC).

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Microryzomys
Microryzomys altissimus

Microryzomys altissimus är en däggdjursart som först beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1933.  Microryzomys altissimus ingår i släktet Microryzomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Anderna i Ecuador och Peru. En liten avskild population finns i Colombia. Microryzomys altissimus vistas vanlige i regioner som ligger 2500 till 4000 meter över havet. Habitatet utgörs av den alpina bergsstäppen páramo.

Källor 

Hamsterartade gnagare
altissimus
Däggdjur i neotropiska regionen
Microryzomys minutus

Microryzomys minutus är en däggdjursart som först beskrevs av Robert Fisher Tomes 1860.  Microryzomys minutus ingår i släktet Microryzomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Anderna och i andra sydamerikanska bergstrakter från Venezuela över Colombia, Ecuador och Peru till Bolivia. Den vistas i regioner som ligger 1500 till 4000 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar och av bergsstäppen páramo.

Individerna går på marken och klättrar i växtligheten. De äter troligen frön och gröna växtdelar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
minutus
Däggdjur i neotropiska regionen
Nelsonia goldmani

Nelsonia goldmani är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1903. Nelsonia goldmani ingår i släktet Nelsonia och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i två mindre regioner i västra Mexiko. Området är täckt av skogar med ek och barrträd. Utbredningsområdet ligger i delstaterna Colima, Jalisco, Michoacán de Ocampo och Mexico City. Det ligger 2000 till 3100 meter över havet.

Vuxna exemplar är 11,7 till 13,3 cm långa (huvud och bål), har en 10,8 till 12,6 cm lång svans och väger 43 till 57 g. Bakfötterna är 2,5 till 3,0 cm långa och öronen är 2,2 till 2,6 cm stora. Några populationer har en gråaktig päls på ovansidan och ingen mörk längsgående strimma på ryggens topp och andra populationer är mer gulgråa med mörk strimma. Undersidan är vitaktig. Den tjocka svansen är bra täckt med hår den är enfärgad vad som skiljer Nelsonia goldmani från Nelsonia neotomodon. Andra avvikelser är den allmänt mörkare ovansidan och de längre samt mörkare bakfötterna hos Nelsonia goldmani.

Individerna är nattaktiva och de vistas främst på marken. En svans hittades i en fälla som fanns i ett träd 2,5 meter över grunden. Därför antas att arten även klättrar i växtligheten.

Beståndet hotas av skogsavverkningar när jordbruksmark etableras. Andra hot är vulkanutbrott, introducerade främmande djur och luftföroreningar. I utbredningsområdet inrättades några skyddszoner. I samma region ligger monarkfjärilens övervintringsplatser. När dessa ställen får bättra skydd skulle det även gynna Nelsonia goldmani. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
goldmani
Däggdjur i neotropiska regionen
Nelsonia neotomodon

Nelsonia neotomodon är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1897. Nelsonia neotomodon ingår i släktet Nelsonia och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna når en absolut längd av 227 till 238 mm, inklusive en 109 till 117 mm lång svans. De har 25 till 30 mm långa bakfötter, 23 till 25 mm stora öron och en vikt av 43 till 55 g. Ovansidan är täckt av ljusbrun till kanelbrun päls som är mörkast på ryggens topp och på undersidan förekommer ljusare päls. Flera individer har en vit häl och/eller en vit svansspets. Dessutom är svansens ovansida mörkare än undersidan.

Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i västra Mexiko. Den lever främst i skogar med barrträd. Utbredningsområdet ligger på en högplatå samt i bergstrakter mellan 2200 och 3000 meter över havet. Nelsonia neotomodon delar reviret med andra släktmedlemmar och med hjortråttor.

Beståndet påverkas i viss mån av skogsröjningar. Hela populationen minskar men den är fortfarande stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
neotomodon
Däggdjur i neotropiska regionen
Graomys

Graomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen hamsterartade gnagare. Dessa gnagare förekommer i Sydamerika.

Beskrivning 

Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 11 till 17 cm och en svanslängd av 12 till 19 cm. Vikten varierar mellan 50 och 95 gram. Pälsen har på ovansidan en gulbrun till gråbrun färg och det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Även svansen är täckt med hår och vid spetsen är den yvig.

Dessa gnagare lever i nästan alla habitat som finns i utbredningsområdet. De vilar i trädens håligheter och i övergivna fågelbon. Individerna äter gräs, frön och frukter. De besöker ibland människans hus och kan orsaka större skador. Honor kan troligen para sig hela året men de flesta ungar föds under sommaren. Per kull föds 3 till 10 ungar, i genomsnitt 6.

IUCN listar Graomys edithae med kunskapsbrist (DD) och de andra arterna som livskraftig (LC).

Taxonomi 
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare en art i släktet, Graomys centralis.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Graomys
Graomys domorum

Graomys domorum är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1902.  Graomys domorum ingår i släktet Graomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i södra Bolivia och norra Argentina. Den vistas i regioner som ligger 600 till 3700 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar och gräsmarker.

Källor 

Hamsterartade gnagare
domorum
Däggdjur i neotropiska regionen
Graomys edithae

Graomys edithae är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1919. Graomys edithae ingår i släktet Graomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare är bara känd från ett mindre område i norra Argentina. Det är en bergstrakt som ligger 3000 meter över havet. Djuret hittades på en Bergsäng.

Källor 

Hamsterartade gnagare
edithae
Däggdjur i neotropiska regionen
Graomys griseoflavus

Graomys griseoflavus är en däggdjursart som först beskrevs av Waterhouse 1837.  Graomys griseoflavus ingår i släktet Graomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Argentina, Paraguay, södra Bolivia och angränsande områden av Brasilien. Habitatet utgörs av fuktiga buskskogar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
griseoflavus
Däggdjur i neotropiska regionen
Eligmodontia moreni

Eligmodontia moreni är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1896. Eligmodontia moreni ingår i släktet bergsökenmöss, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i nordvästra Argentina vid Andernas östra sluttningar. Arten vistas i öknar med glest fördelade buskar och når regioner upp till 1800 meter över havet.

Källor 

Bergsökenmöss
moreni
Däggdjur i neotropiska regionen
Eligmodontia morgani

Eligmodontia morgani är en däggdjursart som beskrevs av Allen 1901. Eligmodontia morgani ingår i släktet bergsökenmöss och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar J. Pierrepont Morgan som stödde expeditionen som hittade djuret med pengar.

Utseende 
Arten blir med svans 14,6 till 19,7 cm lång, svanslängden är 7 till 9 cm och vikten varierar mellan 10 och 25 g. Djuret har cirka 2,2 cm långa bakfötter och 1,6 cm stora öron. Den långa och mjuka pälsen är på ovansidan ockra med inslag av grått. Vid gränsen till den vita undersidan förekommer en ljusgul linje. Även svansen är uppdelad i en mörkbrun ovansida och en ljusgrå till vit undersida. Det finns ingen tofs vid svansens spets. Eligmodontia morgani har förminskad lilltå och stortå.

I varje käkhalva förekommer en framtand, ingen hörntand, ingen premolar och tre molarer. De övre framtänderna är snedställda med spetsen mot munhålan. Honan har åtta spenar.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i Patagonien i Argentina och Chile, inklusive delar av Eldslandet. Habitatet utgörs av stäpper.

Ekologi 
De vuxna individerna har ett 425 till 635 kvadratmeter stort revir och reviren av olika kön överlappar varandra. Arten är aktiv på natten och äter frön från olika växter men gräs undviks. Födan kompletteras med några insekter. Eligmodontia morgani skapar inga förråd. Den jagas av ugglor och av andra rovlevande fåglar.

Fortplantningen sker mellan våren och hösten, oktober till april på södra jordklotet. Undersökta honor var oftast med 6 till 8 embryo dräktiga. Ungefär 6 till 8 veckor efter födelsen blir individerna könsmogna. Exemplar som föds sent på året kan fortplanta sig efter vintern. Eligmodontia morgani lever vanligen upp till 9 månader och enskilda exemplar kan leva ett år.

Populationen ökar avsevärd efter stäppbränder eller vulkanutbrott.

Status 
För djurets bestånd finns inga kända hot. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Bergsökenmöss
morgani
Däggdjur i neotropiska regionen
Eligmodontia puerulus

Eligmodontia puerulus är en däggdjursart som först beskrevs av Philippi 1896.  Eligmodontia puerulus ingår i släktet bergsökenmöss, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i centrala Sydamerika i Anderna. Utbredningsområdet sträcker sig från södra Peru över västra Bolivia till norra Chile och nordvästra Argentina. Arten vistas i regioner som ligger mer än 3000 meter över havet.

Källor 

Bergsökenmöss
puerulus
Däggdjur i neotropiska regionen
Eligmodontia typus

Eligmodontia typus är en däggdjursart som beskrevs av F. Cuvier 1837. Eligmodontia typus ingår i släktet bergsökenmöss, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Argentina i Pampas och Patagonien. Habitatet utgörs av stäpper, andra gräsmarker och buskskogar. Honor är cirka 18 dagar dräktig.

Källor 

Bergsökenmöss
typus
Däggdjur i neotropiska regionen
Rio de janeiro-råtta

Rio de janeiro-råtta (Phaenomys ferrugineus) är ett däggdjur i familjen hamsterartade gnagare som förekommer i sydöstra Brasilien. Den är ensam i släktet Phaenomys.  Inga underarter finns listade.

Arten lever i ett cirka 12 000 km² stort område norr om Rio de Janeiro. Den vistas där i låglandet i skogar och klättrar antagligen i växtligheten.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 15 cm och svansen blir ungefär 19 cm lång. Pälsen har på ovansidan en rödaktig färg som är vid några ställen mörkare på grund av mörka hårspetsar. Buken har en vit- till gulaktig färg. Den jämförelsevis långa svansen bär hår. Artens öron är ganska små.

Rio de janeiro-råtta listas av Internationella naturvårdsunionen (IUCN) som sårbar (VU) på grund av det begränsade utbredningsområde och då beståndet minskar.

Noter

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Däggdjur i neotropiska regionen
Punomys lemminus

Punomys lemminus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1943. Punomys lemminus ingår i släktet punamöss, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Anderna i södra Peru. Den lever i regioner mellan 4400 och 4900 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga delar av landskapet Puna. Individerna är aktiva på dagen, vilar i bergssprickor och äter olika växtdelar. Honor har troligen bara två ungar per kull.

Källor 

Punamöss
lemminus
Däggdjur i neotropiska regionen
Roraimamus

Roraimamus (Podoxymys roraimae) är en däggdjursart som beskrevs av Anthony 1929. Podoxymys roraimae är ensam i släktet Podoxymys som ingår i familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 10 cm och därtill kommer en ungefär lika lång svans. Den mjuka pälsen har en mörk färg (nästan svart) och öronen är ibland gömda i pälsen. Ögonen är små och framtassarna är utrustade med långa klor. Därför antas att arten har ett delvis grävande levnadssätt. På den mörkbruna svansen förekommer bara några glest fördelade hår. Roraimamusen har en diploid kromosomuppsättning med 16 kromosomer (2n=16).

Arten förekommer vid platåberget Monte Roraima i gränsområdet mellan Brasilien, Guyana och Venezuela. Den vistas där vanligen mellan 1500 och 2000 meter över havet och den når ibland 2600 meter över havet. Regionen är täckt av skog med mossa som undervegetation. Det vanligaste trädet i utbredningsområdet är Bonnetia roraimae. Arten besöker även angränsande buskskogar och gräsmarker.

Det finns bara ett fåtal fynd och därför är inget känt om levnadssättet.

Källor 

Hamsterartade gnagare
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys austrinus

Rhipidomys austrinus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1921. Rhipidomys austrinus ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna klätterråtta förekommer i Bolivia och norra Argentina. Den vistas där mellan 350 och 2600 meter över havet. Habitatet varierar mellan olika slags skogar, jordbruksmark och områden vid samhällen.

Källor 

Hamsterartade gnagare
austrinus
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys caucensis

Rhipidomys caucensis är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1913. Rhipidomys caucensis ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Denna klätterråtta förekommer i bergstrakter i västra Colombia. Arten vistas där vanligen mellan 2200 och 3500 meter över havet. Regionen är täckt av skog.

Källor 

Hamsterartade gnagare
caucensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys couesi

Rhipidomys couesi är en däggdjursart som först beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1893.  Rhipidomys couesi ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna klätterråtta förekommer i Colombia, Venezuela och på ön Trinidad. Arten vistas i låga bergstrakter upp till 1500 meter över havet och i det angränsande låglandet. Habitatet utgörs av regnskogar och andra skogar. Individerna är aktiva på natten.

Källor 

Hamsterartade gnagare
couesi
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys fulviventer

Rhipidomys fulviventer är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1896. Rhipidomys fulviventer ingår i släktet Rhipidomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i bergstrakter i Colombia och Venezuela. Habitatet utgörs av bergsskogar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
fulviventer
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys latimanus

Rhipidomys latimanus är en däggdjursart som först beskrevs av Robert Fisher Tomes 1860.  Rhipidomys latimanus ingår i släktet Rhipidomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Colombia, Ecuador, Peru och Panama. Den lever i regioner som ligger 450 till 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av ursprungliga skogar. Individerna är aktiva på natten och lever utanför parningstiden ensam. Troligen kan honor para sig hela året.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
latimanus
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys leucodactylus

Rhipidomys leucodactylus är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Jakob von Tschudi 1844.  Rhipidomys leucodactylus ingår i släktet Rhipidomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever i norra Amazonområdet och i angränsande regioner. Den vistas i fuktiga skogar i låglandet och klättrar i träd.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
leucodactylus
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys macconnelli

Rhipidomys macconnelli är en däggdjursart som beskrevs av De Winton 1900. Rhipidomys macconnelli ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor (Rhipidomys) och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare har en diploid kromosomuppsättning med 44 kromosomer (2n=44).

Utseende 
Rhipidomys macconnelli är med en kroppslängd (huvud och bål) av 11,5 till 12 cm liten inom sitt släkte. Den långa och mjuka pälsen har på ovansidan en mörk chokladbrun färg och undersidan är främst blågrå. Några mer krämfärgade eller ljusbruna ställen kan finnas på undersidan. Den långa, smala och nästan nakna svansen har en ljusare undersida samt en tofs av 5 till 20 mm långa hår vid spetsen. Bakfötterna är längre och smalare än hos andra sydamerikanska klätterråttor. Rhipidomys macconnelli har därför mindre bra förmåga att klättra i träd. Förutom kraniet liknar arten mer en art från släktet paramoråttor (Thomasomys).

Utbredning 
Arten lever i centrala Venezuela och i västra Guyana. Den vistas i kulliga områden och i bergstrakter mellan 300 och 2800 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar där Rhipidomys macconnelli klättrar i träd.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
macconnelli
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys mastacalis

Rhipidomys mastacalis är en däggdjursart som först beskrevs av Lund 1840.  Rhipidomys mastacalis ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i östra Brasilien vid Atlanten. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska skogar. Individerna klättrar främst i växtligheten.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
mastacalis
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys nitela

Rhipidomys nitela är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1901. Rhipidomys nitela ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Sydamerika i Venezuela, regionen Guyana och nordöstra Brasilien. Den lever i låglandet i tropiska skogar och besöker även människans samhällen.

Källor 

Hamsterartade gnagare
nitela
Däggdjur i neotropiska regionen
Rhipidomys ochrogaster

Rhipidomys ochrogaster är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1901. Rhipidomys ochrogaster ingår i släktet sydamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i sydöstra Peru. Den lever i Andernas låga delar ungefär vid 1850 meter över havet. Habitatet utgörs av molnskogar med buskar och klätterväxter som undervegetation.

Rhipidomys ochrogaster har orangebrun päls på ovansidan och blek orange päls på undersidan. Håren på bröstet är grå nära roten och hakan är täckt av vit päls. Huvudet kännetecknas av små mörka öron och av en smal mörk ring kring varje öga. Arten saknar en mörk längsgående linje på ryggen och har inte heller ljusa fläckar bakom öronen. Gränsen mellan den mörka ovansidan och den ljusa undersidan är ganska tydlig. Vid den mörkbruna svansens spets förekommer en tofs av längre hår. Två exemplar hade en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 15,3 cm, en svanslängd av ungefär 20 cm, cirka 3,5 cm långa bakfötter och ungefär 2 cm stora öron. En av dessa individer vägde 129 g.

I magsäcken av undersökta individer hittades rester av frön och myror.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
ochrogaster
Däggdjur i neotropiska regionen