kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paul Sjöberg

Paul Efraim Sjöberg, född 15 april 1891 i Ovansjö församling, Gävleborgs län, död 27 december 1972 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, var en svensk präst.

Efter studentexamen 1909 blev Sjöberg filosofie kandidat 1913 och teologie kandidat 1916. Han blev kyrkoadjunkt i Forsa församling 1918, Högbo församling 1919, komminister i Färila församling 1922, kyrkoadjunkt i Gävle Staffans församling 1922, predikant vid fattigvårdsinrättningen där 1923, komminister i Ovansjö församling 1925, kyrkoherde i Frösunda församling 1929 och var kyrkoherde i Söderhamns församling 1944–1958.

Sjöberg tjänstgjorde även som krigsfångesekreterare i Sibirien och Turkestan 1915–1916 samt i Tyskland 1917–1918. Han anses i det kyrkliga arbetet ha varit närmast gammalkyrklig och inte någon vän av nya initiativ och föreningsverksamhet.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 342.

Noter

Präster i Svenska kyrkan
Präster verksamma i Söderhamns församling
Personer från Ovansjö socken
Födda 1891
Avlidna 1972
Män
Mingo

Mingo är ett irokesiskt folk vars etnogenes ägde rum i Ohiolandet på 1700-talet.

Ursprung
Det var framförallt Seneca och Cayuga som förenades till den nya etniciteten. Mingos har därför också kallats "Ohio-Irokeser" och "Ohio-Seneca".

Indiannation
Mingos tvingades av de amerikanska myndigheterna att flytta till Kansas 1831 och till Indianterritoriet 1869. 1937 blev de i Oklahoma federalt erkända som en indiannation, under namnet Seneca-Cayuga Tribe of Oklahoma.

Referenser
 Ohio History Central: Mingo Indians 2015-10-14 

Nordamerikanska indianer
Irokeser
Staffan Eklund

Lars Olof Staffan Eklund, född 28 maj 1961 i Burträsk, är en svensk idrottsledare som varit förbundskapten i skidskytte. Han belönades med Tidningarnas Telegrambyrås idrottsledarpris 2009 och utsågs till Årets idrottsledare på Idrottsgalan 2010

Eklund slutade som förbundskapten efter säsongen 2012/2013 trots att han tidigare meddelat att han skulle sluta först efter Olympiska vinterspelen 2014 i Sotji.

Källor

Svenska idrottsledare
Personer från Burträsks socken
Män
Födda 1961
Levande personer
Irokesiska folk

De irokesiska folken eller Nadouek utgörs av de nordamerikanska ursprungsbefolkningar vilka talade ett irokesiskt språk.

Nordöstra skogsområdet
I det nordöstra skogsområdet fanns under historisk tid följande irokesiska folk:
 Saint Lawrence-irokeser
 Huroner
Petuner
Wyandoter
 Neutrala
Wenro
Erie
 Irokesförbundet
Seneca      
 Cayuga       
 Onondaga 
 Oneida       
  Mohawker  
 Mingo
 Susquehannocker

Sydöstra skogsområdet
I det sydöstra skogsområdet fanns under historisk tid följande irokesiska folk:
Cherokeser

Övergångsområdet
I övergångsområdet mellan det nordöstra och det sydöstra skogsområdena levde flera irokesiska folk: 
 Tuscarora
Nottoway
Meherrin

Nordamerikanska indianer
Irokeser
Hymner till natten

Hymner till natten () är en diktsvit på prosa från år 1800 av den tyske författaren Novalis. Dikterna utgavs ursprungligen i tidskriften Athenaeum, som var huvudorgan för den så kallade Jenaromantiken, en gren inom den äldre tyska romantiken med säte i universitetsstaden Jena. Boken var det enda större verk som Novalis helt färdigställde och gav ut under sin levnad, och tillsammans med samlingen Geistliche Lieder utgör den höjdpunkten i hans diktning. Hymner till natten gavs ut på svenska 1991 i översättning av Gunilla Bergsten och Margaretha Holmqvist, i en volym tillsammans med Novalis' Lärjungarna i Saïs.

Källor

Externa länkar
 Hymner till natten på Projekt Gutenberg-DE 

Diktsamlingar
Verk 1800
Tysk litteratur
Tyskspråkig skönlitteratur
Kolyvan

Kolyvan (ryska Колыва́нь) är en ort i Novosibirsk oblast, vid Ob, 30 kilometer norr om Novosibirsk. Folkmängden uppgick till 12 460 invånare i början av 2015.

Kolyvan är främst känd för de rika omgivande silverfyndigheterna.

I Jules Vernes roman Tsarens kurir (1876) beskrivs Kolyvan som liggande på Obs högra (östra) sida, men i själva verket ligger staden på flodens vänstra (västra) sida.

Källor

Noter

Orter i Novosibirsk oblast
Karin Edvall

Karin Elisabet Edvall, född 24 december 1959 i Umeå, är en svensk författare, bibliotekarie och arkivarie.

Hon är född och uppvuxen i Umeå, men bosatt i Göteborg. Hon är utbildad bibliotekarie och arkivarie och debuterade 2002 med dokumentären, och tillika faktaboken i kvinnohistoria, De bortglömdas skuggor, som skildrar tolv kvinnors liv från 1700- och 1800-talets Sverige, baserat på autentiskt arkivmaterial. Karin Edvall har även skrivit fyra romaner, Med den Ondes hjälp (2004) skildrar ett blodigt mord i 1800-talets Göteborg, Spåren efter Tora (2006) handlar om en farmor och hennes barnbarn och uppvisar starka självbiografiska drag, Vinkelgatan 53 (2010) kretsar kring ett dödsfall i ett hus, och På spaning efter Deborah (2011) rör sig i gränslandet mellan yttre och inte verklighet.

Bibliografi
2002: De bortglömdas skuggor
2004: Med den Ondes hjälp
2006: Spåren efter Tora
2010: Vinkelgatan 53
2011: På spaning efter Deborah
2012: De bortglömdas skuggor, utökad version
2014: Gustafs resa
2017: Skärvor av glas
2020: Skogen tiger

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Författarcentrum: Karin Edvall

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1959
Levande personer
Kvinnor
Lars-Erik Jonsson

Lars-Erik Jonsson, född den 14 december 1959, död den 2 maj 2006 i Göteborg i Sverige, var en svensk operasångare (tenor).

Jonsson debuterade som operasångare på Drottningsholmsteatern 1994. Han var därefter engagerad i huvudroller vid bland annat Kungliga Operan i Stockholm, GöteborgsOperan, Malmö Opera, på Kungliga Teatern i Köpenhamn samt operahusen i Berlin och Frankfurt. Bland hans roller i populära operor fanns Canio i Pajazzo och Don José i Carmen. 1999 tilldelades han Tidskriften Operas pris.

Externa länkar 
 ”Oper Frankfurt trauert um Lars-Erik Jonsson”.

Svenska tenorer
Män
Födda 1959
Avlidna 2006
NAV-Industrihistoria och arbetslivsmuseer i Väst

NAV–industrihistoria och arbetslivsmuseer i väst är en ideell förening som verkar som ett nätverk för arbetslivsmuseer i Västra Götalandsregionen. Nätverket bildades i maj 2011 och ska verka för gemensamma frågor som rör arbetslivsmuseer i regionen och ha kontakter med den nationella museiföreningen Arbetslivsmuseernas samarbetsråd. I Västra Götalandsregionen finns mer än 160 arbetslivsmuseum och Nav hade 144 medlemmar i december 2017.NAV anordnar minst två möten per år, ett årsmöte och en medlemsträff.  Mötena är en del i kontaktskapandet och nätverkandet mellan medlemsmuseerna. Varje år sedan 2014 genomförs en utåtriktad publik dag på en ny plats i Västra Götaland under namnet Arbetslivsmuseernas Dag. Varje år trycks en katalog den sk. NAV-kartan där de flesta, 150 arbetslivsmuseer i Västra Götaland presenterar sina besöksmål.

Källor

Externa länkar
 NAV–industrihistoria och arbetslivsmuseer i Väst webbplats
NAV-kartan

Arbetslivsmuseer i Sverige
Saint Lawrence-irokeser

Saint Lawrence-irokeserna utgjorde ett eller flera irokesiska folk som levde kring Saint Lawrencefloden. Den franske upptäcktsresanden Jacques Cartier mötte dem på sina expeditioner 1535-1542, men 1580 rapporterade Samuel de Champlain att deras boplatser var övergivna och folket försvunnet. Historiker och arkeologer har framlagt flera olika hypoteser för att förklara deras undergång. Staden Qúebec är anlagd på platsen för en Saint Lawrence-irokesisk storby, Stadacona, och Montréal på platsen för Hochelaga.

Referenser

Nordamerikanska indianer
Irokeser
Marie Dubois

Marie Dubois, född Claudine Lucie Pauline Huzé 12 januari 1937 i Paris, död 15 oktober 2014 i Lescar i Pyrénées-Atlantiques, var en fransk skådespelare som under 1960- och 70-talen spelade i ett stort antal filmer i såväl konstnärlig som folklig stil. Mot slutet av 1970-talet drabbades hon av multipel skleros och hon var sedan 2001 aktivt engagerad i den organiserade kampen mot sjukdomen.

I sin ungdom studerade hon drama, inklusive klassisk och modern komedi, och upptäcktes av François Truffaut som värvade henne till Skjut på pianisten! (Tirez sur le pianiste). I samband med detta tog hon artistnamnet Marie Dubois som en hyllning till hjältinnan i en roman från 1952 av Jacques Audiberti.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 

Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1937
Kvinnor
Avlidna 2014
Skådespelare från Paris
Norgedebatten

Norgedebatten (engelska: the Norway Debate) var en berömd debatt i det brittiska underhuset som ägde rum den 7 och 8 maj 1940. Det var formellt en debatt om utvecklingen av de allierades fälttåg i Norge, men den utvecklade sig till en massiv kritik av krigföringen och av statsminister Neville Chamberlain.

Under den efterföljande voteringen var det ett ansenligt antal av regeringens stöttepelare som antingen röstade emot regeringen eller avstod från att rösta. Utfallet kom att tolkas som ett misstroendevotum mot den brittiska regeringen och två dagar efter voteringen avgick den. Ny premiärminister blev Winston Churchill.

Källor
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia.

Externa länkar
 Official Report (Hansard) Conduct of the War - House of Commons 7 May 1940 vol 360 cc1073-196
 Official Report (Hansard) Conduct of the War - House of Commons 8 May 1940 vol 360 cc1251-366

Brittiska politiska debatter
Norge under andra världskriget
1940 i Storbritannien
Storbritanniens parlament
Politikåret 1940
Storbritanniens politiska historia
Krigsåret 1940
1940 i Norge
Winston Churchill
Kvantbrunn

En kvantbrunn är en potentialbrunn där bredden på brunnen är i samma storleksordning som de Broglie-våglängden för elektroner och hål. Inneslutningen leder till att elektroner och hål endast kan anta diskreta energinivåer och att de antar andra effektiva massor än när de kan röra sig fritt i ett tredimensionellt material.

En kvantbrunn kan konstrueras genom att ha ett tunt lager av en halvledare mellan två tjockare lager av en annan halvledare, där den senare halvledaren har större bandgap.

Referenser

Kvantfysik
Fasta tillståndets fysik
Jinjiang, Quanzhou

Jinjiang är en stad på häradsnivå i Fujian-provinsen i Folkrepubliken Kina. Den ligger omkring 170 kilometer sydväst om provinshuvudstaden Fuzhou. 

Den filippinske nationalhjälten José Rizal härstammade från staden sedan fem generationer tillbaka. 

WP:Projekt Kina
Marsela Çibukaj

Marsela Çibukaj är en albansk sångerska, född i Lushnja, som slutade tvåa i The Voice of Albania år 2012.

Karriär

The Voice of Albania 

Çibukaj ställde upp i den första upplagan av den albanska versionen av formatet The Voice, som sändes på Top Channel år 2011/2012. I tävlingen hade hon sångaren Elton Deda som coach. Hon lyckades ta sig till finalen av tävlingen men fick där se sig slagen av Rina Bilurdagu som vann tävlingen.

Top Fest 9 
Strax efter tävlingen ställde hon upp i Top Fests nionde upplaga med låten "Sipar". Hon lyckades ta sig till finalen som gick av stapeln den 3 juni 2012, men vann där inget pris.

Festivali i Këngës 51 

I december 2012 var hon en av deltagarna i Festivali i Këngës 51, Albaniens uttagning till Eurovision Song Contest 2013. Hon tävlade med en låt komponerad av Alban Male. Bidraget fick titeln "Mijëra netë". Hon deltog i den andra semifinalen den 21 december, men tog sig inte vidare till finalen.

The Voice of Italy 
I mars 2013 deltog Çibukaj i den italienska versionen av The Voice. Hon framförde den italienska låten "L’amore si odia" och tog sig med den vidare i tävlingen. Hon fick sångerskan Noemi som coach. Hon blev därmed andra albanska att gå vidare i The Voice of Italy, då även Elhaida Dani tog sig vidare i tävlingen. Dani kom senare att stå som segrare i samma tävling. I nästa fas av tävlingen, utslagningsduellen, ställdes hon mot Nausicaa Magarini. Efter att båda framfört låten "No One" av Alicia Keys stod det klart att Çibukaj slagits ur tävlingen.

Top Fest 10 
Samtidigt som Çibukaj deltar i The Voice of Italy deltar hon även i den tionde upplagan av Top Fest. Där framför hon låten "Ndjënje pa kohë" som hon framförde för första gången den 3 april 2013. Hon tog sig till tävlingens final.

Festivali i Këngës 53 
I december 2014 deltog hon i Festivali i Këngës 53. Hennes andra försök i tävlingen gjorde hon med låten "S'muj" som skrivits av Gert Druga med musik av Olsa Toqi. Hon deltog i tävlingens första semifinal från vilken hon tog sig till finalen. I finalen fick hon 28 poäng av juryn vilket gav henne en 5:e plats i tävlingen.

Referenser

Externa länkar 
Marsela Çibukajs fanpage på Facebook

Födda 1980-talet
Albanska popsångare
Kvinnor
Levande personer
Artister som deltagit i Festivali i Këngës
Personer från Lushnja
Solna stadshus

Solna Stadshus ligger vid Stadshusgången 2 i Solna norr om Stockholm och hyser Solna kommuns administration.

Solna centrum anlades i mitten av 1960-talet i stadsdelen Skytteholm, gränsande till Hagalund. Här uppfördes bibliotek, restauranger, affärer och en ny kommunal förvaltningsbyggnad enligt arkitekten Sture Fröléns ritningar. Stadshuset som restes 1961–1966 i femton våningar gavs en distinkt utformning där fasaden präglas av stora enluftsfönster i samspel med smala betongelement. Fullmäktigesalen förlades till en lågdel i norr. Under 1980-talet glasades Solna Centrum in och byggnaderna kopplades ihop. Byggnadens ursprungliga arkitektur är så gott som oförändrad och fungerar fortfarande som kommunhus.

Referenser 

Skyskrapor i Stockholm
Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Stadshus i Sverige
Skytteholm
Gertrud Dalén

Gertrud Dagmar Elisabet Dalén, född 25 mars 1887 i Östersund, död 14 oktober 1973 i Uppsala, var en svensk skolledare.

Efter studentexamen i Östersund 1906 blev Dalén filosofie magister vid Uppsala universitet 1911 (hon gjorde provår vid Göteborgs högre latinläroverk 1914). Hon var vikarie i Hjo 1912, fast anställd lärarinna vid Söderhamns elementarläroverk för flickor 1913–33, föreståndarinna där 1933–38, ordinarie ämneslärarinna och rektor vid Söderhamns kommunala flickskola 1938–52. 

Dalén var ledamot av stadsfullmäktige i Söderhamn 1930–34 och av kyrkofullmäktige från 1934. År 1968 bosatte hon sig i Uppsala.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 88.
Digitalt museum: Brudkrona

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Söderhamns historia
Personer från Östersund
Födda 1887
Avlidna 1973
Kvinnor
UltraSPARC II

Ultrasparc II, i marknadsföring skrivet UltraSPARC II med kodnamnet "Blackbird", är en mikroprocessorimplementation av Sparc V9 instruktionsuppsättning (ISA) utvecklad av Sun Microsystems. Chefsarkitekten var Marc Tremblay. Då den introducerades 1997 var det en vidareutveckling av Ultrasparc som arbetade med snabbare klockfrekvenser på  och nådde slutligen 

Chipsytan innehåller 5,4 miljoner transistorer och har en yta på  och tillverkades av Texas Instruments i deras -process, avger  vid  och använder en  elkraftsförsörjning. L2 cache-kapaciteten är 

År 1999 blev Ultrasparc II porterat till en -process.  Denna version fick kodnamnet "Sapphire-Black" och använde en klockfrekvens på  och hade en chipsyta på  avger  vid  och elförsörjningens spänning reducerades till   Stöd för L2 cache kapaciteten ökades till

Varianter 
Ultrasparc II var basen för 4 st varianter.

Ultrasparc IIi 

Ultrasparc IIi "Sabre" var en lågkostnadsversion som introducerades 1997 och arbetade med en klockfrekvens på  Den tillverkades i -process och hade en chipsyta på  avgav  och använde en elförsörjning på  Den har mellan  L2 cache. År 1998 tillverkades en version som kallades "Sapphire-Red" i -process som möjliggjorde att processorn fick en klockfrekvens på  Den avgav  vid  och använde en elförsörjning på .

Tillämpningar 
 Ericsson AXD (1995)
 Sparcbook
 Sun Enterprise (1996)
 Sun Ultra 5 / Sun Ultra 10 (1998)
 Sun Ultra 30 (1997)

Referenser 

Processorarkitekturer
Kaffe med rån

Kaffe med rån är en roman av Catharina Ingelman-Sundberg och utkom i augusti 2012.

Boken är humoristisk av sig samtidigt som den behandlar det allvarsamma ämnet äldreomsorgen och dess neddragningar. Boken finns utgiven som inbunden, pocket, som e-bok samt som MP3-bok och CD-bok med Helge Skoog som uppläsare. Kaffe med rån är utgiven i 29 länder och har sålt i cirka 2 miljoner exemplar i Sverige och i övriga världen. Kaffe med rån har legat på topplistan i tio länder inklusive flera första platser.

Handling 
På servicehemmet AB Diamanten bor Märtha, Snillet, Krattan, Stina och Anna-Greta. De sjunger i kör, ses på rummet och smuttar hjortronlikör i hemlighet, men för övrigt är tillvaron ganska långtråkig. Dålig mat, trist bemötande, ingen motion och allt hårdare besparingar. Föreståndaren, syster Barbro, anstränger sig inte i onödan för att de gamla ska få det drägligt. I stället flirtar hon med direktören - som är förtjust både i henne och i kostnadsnedskärningarna. Detta tycker inte "Pensionärsligan" om och därför bestämmer de sig för att göra saker som de aldrig gjort förr.

Märtha får en snilleblixt - Antagligen skulle de ha det mycket bättre i fängelse! De ska begå ett brott och se till att de blir dömda. Någon typ av ekonomisk brottslighet, en liten kupp av något slag. Bytet ska de skänka till fattiga och gamla. Med rollatorerna i högsta hugg tar gänget in på lyxhotell där det finns gott om förmögna gäster. Men allt går inte som planerat. För att lyckas måste de tänka ut det perfekta brottet. Äventyret tar fart. Snart finner sig "Pensionärsligan" indragen i den undre världen och vad som helst kan hända.

Referenser

Externa länkar

Forum bokförlag om Kaffe med rån

Skönlitteratur 2012
Svenska romaner
Karkkiautomaatti

Karkkiautomaatti (finska för "Godisautomat") var ett finskt indiepopband verksamt mellan 1993 och 1998. Bandet sjöng på finska och pendlade musikaliskt mellan poppunk och Kent/Radiohead-doftande melankolisk pop. Sedan bandets uppbrott har sångaren Janne Kuusela haft framgångar med bandet Liekki.

2006 utkom dubbel-cd:n Kaikilla med bandets samtliga 59 utgivna låtar.



Medlemmar 
 Janne Kuusela – sång, gitarr (1993–1998)
 Sami Häikiö – bas (1993–1998)
 Mikko Huusko – trummor (1993–1996)
 Jenni Rope – keyboard (1997–1998)
 Vesa Lehto – trummor (1997–1998)

Diskografi

Album 
 Karkuteillä (1994)
 Kaksi-nolla (1996) 
 Suudelmilla (1998)
 Kaikilla (samling, 2006)

EP 
 Rakkaudella (1993)
 Kävelyllä (1993)
 Trallalalla (1994)
 Lämmöllä (1996)

Singlar 
 Seikkailuun (1997)
 Susan (1998)

Källor 

 (CC-BY-SA)

Finländska musikgrupper
Curt Jalmo

Curt Sture Rickard Jalmo, född 1 juli 1947 i Bromma, död 20 september 2019, var en svensk sångare, musiker, textförfattare och poet. Förutom att ha gett ut ett eget album och en diktsamling är han upphovsman till låtar som sjungits in av Sylvia Vrethammar och Yngve Forséll.

Biografi 
På 1960-talet var Jalmo sångare i Lay Abouts, som främst var aktiva mellan 1965 och 1967. 

År 1969 var han med i diktsamlingen Grupp 69 utgiven av Wahlström & Widstrand och året därpå kom hans debut Nattsand utgiven på Bonniers. År 1972 gavs hans enda soloalbum Ängel med krossade höfter ut på Sonet med musiker som Jukka Tolonen och Rune Falk. 

Jalmo var med och skrev texter till flera shower med Sylvia Vrethammar. Den första, som kallades Sylvia Vrethammars show, skrev han tillsammans med Ewert Ljusberg och spelades våren 1973 på Nya Bacchi i Gamla stan i Stockholm. Året därpå skrev samma duo texterna för showen Sylvia och Rune bjuder, där Rune stod för Rune Öfwermans Orkester. För 1975 års föreställning samarbetade han med Åke Cato och Ted Åström och 1979 skrev han en show tillsammans med Lasse O'Månsson.

Jalmo har varit gift med Agneta Wrede och är far till musikerna Melinda Wrede och Richard Wrede.

Diskografi 
 1967 – So long Fanny, singel med Lay Abouts
 1972 – Ängel med krossade höfter, album på Sonet

Som textförfattare (i urval) 
 1973 – Du är så lätt att tycka om, svensk cover på Stevie Wonders You are the sunshine of my life med Yngve Forssélls orkester
 1977 – Mina Drömmars stad, låt med Sylvia Vrethammar utgiven som singel på Sonet
 1977 – Sylvia : Leenden I Regn, album med Sylvia Vrethammar
 1977 – Berth Idoffs : Nu Reser Vi Hemåt, album med Berth Idoffs där Jalmo skrivit den svenska texten för deras covers på Non Cambia Il Mondo (Det Är Sånt Som Händer) och You Belong To Me (Du Är Bara Min).
 1979 – Sylvia Vrethammar : Allt Detta Och Himlen Därtill, album med Sylvia Vrethammar

Bibliografi 
 1969 – Grupp 69 (diktsamling med flera författare)
 1970 – Nattsand – dikter

Noter

Externa länkar 
 Curt Jalmo på Libris
 Curt Jalmo på Svensk Mediedatabas
 Magnus Nilsson: Curt Jalmo Sunkit 8 december 2008. Åtkomst 25 november 2012.

Födda 1947
Avlidna 2019
Svenska sångare
Musiker från Stockholm
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Män
Bon Bon Band

Bon Bon Band är en albansk musikgrupp bildad i Kavaja år 2006.

Karriär 
Bon Bon Band bildades år 2006 av dess tre medlemmar Tahir Gjoçi, Skerdi Velia och Gerti Hima i staden Kavaja. Under hösten år 2011 deltog gruppen i Kënga Magjike 13 med låten "Do të vish" med vilken man tog sig till semifinal. Under våren 2012 ställde gruppen upp i Top Fests nionde upplaga med låten "Një këngë për ty". De tog sig dock inte vidare i tävlingen. Sent i oktober 2012 presenterade Radio Televizioni Shqiptar deltagarlistan till Festivali i Këngës 51, Albaniens uttagning till Eurovision Song Contest 2013 som går av stapeln i Malmö. Med på listan fanns Bon Bon Band, som kom att tävla med låten "Humbur", komponerad av bandmedlemmen Gjoçi. De deltog i den första semifinalen, men tog sig inte vidare till finalen.

Medlemmar 
Tahir "Tiri" Gjoçi (gitarr & sång), född  i Kavaja.
Skerdi Velia (bas), född  i Kavaja.
Gerti Hima (trummor, bakgrundssång), född  i Kavaja.

Diskografi

Singlar 
2011 – Do të vish
2012 – Një këngë për ty
2012 – Humbur

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Bon Bon Band på Facebook

Albanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2006
Artister som deltagit i Festivali i Këngës
Gustaf Ander

Ernst Gustaf Henrik Ander, född 16 maj 1912 i Karlstad i Värmlands län, död 19 augusti 2000 i Karlstads domkyrkoförsamling, var en svensk tidningsman. Han var son till direktören Ernst Ander och Anna, ogift Gustafsson.

Ander övertog efter faderns död 1939 ledningen för Nya Wermlands-Tidningen, som han sedan kom att leda fram till slutet av 1970-talet. Under hans tid som ledare kom familjens inflytande inom svensk landsortspress att växa. På 1940-talet övertogs Säffle-Tidningen, Arvika Tidning och Karlskoga Tidning, senare Skaraborgs Läns Allehanda, Mariestads-Tidningen, Hjo Tidning och Filipstads Tidning. 1962 uppgick Arvika Tidning i Arvika Nyheter. Nordvästra Skånes Tidningar köptes 1979 och Enköpings-Posten 1983.

Han gifte sig 1937 med Anne-Marie Linnander (1914–2009). Deras söner Lars Ander och Staffan Ander tog över ledningen för Nya Wermlands-Tidningen i slutet av 1970-talet. Victoria Svanberg är en dotterdotter.

Noter

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska direktörer
Födda 1912
Avlidna 2000
Män
Näringslivspersoner från Karlstad