kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maxomys baeodon

Maxomys baeodon är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1894.  Maxomys baeodon ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på norra Borneo. Den vistas i bergstrakter mellan 900 och 1400 meter över havet. Habitatet utgörs främst av regnskogar.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
baeodon
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys bartelsii

Maxomys bartelsii är en däggdjursart som först beskrevs av Fredericus Anna Jentink 1910.  Maxomys bartelsii ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer på Java. Den vistas i bergstrakter ungefär vid 1800 meter över havet. Habitatet utgörs främst av tropiska bergsskogar och av angränsande landskap.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
bartelsii
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys dollmani

Maxomys dollmani är en däggdjursart som först beskrevs av Ellerman 1941.  Maxomys dollmani ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från två mindre områden på Sulawesi. Den hittades i bergstrakter vid 1830 respektive 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
dollmani
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys hellwaldii

Maxomys hellwaldii är en däggdjursart som först beskrevs av Fredericus Anna Jentink 1878.  Maxomys hellwaldii ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Enligt en studie från 1991 är arten närmast släkt med Maxomys dollmani. På grund av avvikande detaljer i kroppsbyggnaden mellan exemplar från olika regioner antas att Maxomys hellwaldii är en grupp av flera arter.

Maxomys hellwaldii når en kroppslängd (huvud och bål) av 18 till 22 cm, en svanslängd av 16 till 20 cm och en vikt av 150 till 270 g. Den har 4,3 till 5,0 cm långa bakfötter och 2,6 till 3,0 cm långa öron. Pälsen bildas främst av korta mjuka hår och dessutom är några längre borstiga hår inblandade. På huvudets topp och på ryggen har pälsen en mörk orangebrun färg och fram till sidorna blir pälsen ljusare. Arten har ljusgråa kinder och en vitaktig undersida. Ibland finns inslag av grå på bröstet och på axlarna. Huvudet kännetecknas av långa morrhår och avrundade öron. Djuret har gulvita fötter med några glest fördelade hår. Även svansen är nästan naken med en gråbrun ovansida och en ljusare undersida förutom 1/4 del vid spetsen som saknar pigment vad som ger ett vitt utseende. Honans fyra par spenar är jämnt fördelade på undersidan.

Arten förekommer nästan på hela Sulawesi i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar. Ibland besöker Maxomys hellwaldii angränsande landskap kan som vara anpassade till människan.

Denna gnagare söker på natten efter föda som utgörs av frukter, leddjur, snäckor, daggmaskar och små ryggradsdjur. Arten går främst på marken. Honan föder två till fyra ungar per kull.

Antagligen jagas några exemplar för köttets skull i norra delen av Sulawesi. Skogsavverkningar påverkar beståndet negativt. Allmänt är Maxomys hellwaldii inte sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
hellwaldii
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys hylomyoides

Maxomys hylomyoides är en däggdjursart som först beskrevs av Robinson och Cecil Boden Kloss 1916.  Maxomys hylomyoides ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
hylomyoides
Maxomys inas

Maxomys inas är en däggdjursart som först beskrevs av Bonhote 1906.  Maxomys inas ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer med en större och två mindre populationer på södra Malackahalvön. Den lever i bergstrakter, vanligen högre än 900 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar.

Vuxna exemplar blir 12,5 till 16,0 cm långa (huvud och bål) och har en 13,5 till 16,5 cm lång svans. Djuret har 3,1 till 3,3 cm långa bakfötter och 1,9 till 2,2 cm långa öron. I den rödbruna pälsen på ovansidan är flera taggar inblandade. Svansen är tydlig uppdelad i en mörk ovansida och en ljus undersida. Vid bakfoten förekommer fem trampdynor. Den liknande arten Maxomys whiteheadi är inte lika stor.

Individerna letar på natten efter föda.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
inas
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys inflatus

Maxomys inflatus är en däggdjursart som först beskrevs av Robinson och Cecil Boden Kloss 1916.  Maxomys inflatus ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter på Sumatra. Den vistas i regioner mellan 900 och 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna skogar och av andra bergsskogar. Individerna går främst på marken.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
inflatus
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys moi

Maxomys moi är en däggdjursart som först beskrevs av Robinson och Cecil Boden Kloss 1922.  Maxomys moi ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter och i kulliga områden i Vietnam och Laos. Den lever i regioner som ligger 190 till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna skogar och av ursprungliga buskskogar. Maxomys moi är troligen känslig för habitatförändringar.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
moi
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys musschenbroekii

Maxomys musschenbroekii är en däggdjursart som först beskrevs av Fredericus Anna Jentink 1878.  Maxomys musschenbroekii ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 11,5 till 16,3 cm lång (huvud och bål), har en 11,2 till 15,2 cm lång svans och väger 95 till 240 g. Bakfötterna är 3,0 till 3,8 cm långa och öronen är 1,6 till 2,3 cm stora. Djuret har kort samt mjuk päls och även de inblandade taggarna är mjuka. Taggarna har främst en vit färg förutom spetsen som är brun. På ovansidan är den kastanjebruna pälsen mörkast nära ryggens topp och den blir ljusare mot kroppssidorna. Håren som bildar pälsen är gråa nära roten och sedan kastanjebruna. Det finns ingen tydlig gräns mot den ljusgråa undersidan. Huvudet kännetecknas av nästan nakna avrundade gråa öron, av vita kinder och av svarta morrhår som har vita spetsar. På svansen förekommer några glest fördelade hår och den är otydlig ljusare på undersidan. Honan har fyra par spenar som är jämnt fördelade över undersidan.

Denna gnagare förekommer på nästan hela Sulawesi. Den lever i låglandet och i bergstrakter. Habitatet utgörs av olika slags skogar. Maxomys musschenbroekii går främst på marken och äter nedfallna frukter, insekter och snäckor.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
musschenbroekii
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys ochraceiventer

Maxomys ochraceiventer är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1894.  Maxomys ochraceiventer ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i kulliga områden och i bergstrakter på Borneo, vanligen mellan 300 och 1700 meter över havet. Den lever i skogar med dipterokarpväxter och med annan växtlighet.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
ochraceiventer
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys pagensis

Maxomys pagensis är en däggdjursart som först beskrevs av Miller 1903.  Maxomys pagensis ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på Mentawaiöarna söder om Sumatra. Den lever i tropiska skogar och går främst på marken.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
pagensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys panglima

Maxomys panglima är en däggdjursart som först beskrevs av Robinson 1921.  Maxomys panglima ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en absolut längd av 372 till 410 mm, inklusive en 180 till 226 mm lång svans och med en vikt av 189 till 240 g en stor gnagare. Den har 39 till 43 mm långa bakfötter och 22 till 27 mm stora öron. Ovansidan är täckt av styv gråaktig päls med flera taggar inblandade. Pälsen är styvare än hos liknande råttdjur från släktet Rattus. På undersidan förekommer ljusare till vitaktig päls. Öronen och svansen ser nästan nakna ut. Djuret har en rosa nos.

Denna gnagare förekommer på Palawan och på mindre öar i västra Filippinerna. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1550 meter över havet. Den vistas i olika slags skogar och dessutom besöks odlingsmark.

Individerna är troligen allätare och aktiva på natten. Maxomys panglima är inte sällsynt.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
panglima
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys rajah

Maxomys rajah är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1894.  Maxomys rajah ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på södra Malackahalvön, Borneo, Sumatra och på flera mindre öar i regionen. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Den vistas i olika slags skogar. I sällsynta fall vandrar den genom oljepalmodlingar för att nå andra skogsområden.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
rajah
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys surifer

Maxomys surifer är en däggdjursart som först beskrevs av Miller 1900. Maxomys surifer ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 160 till 226 mm, en svanslängd av 160 till 227 mm och en vikt mellan 90 och 230 g. Djuret har 40 till 47 mm långa bakfötter och 24 till 28 mm långa öron. Individernas päls är orangeröd på ovansidan med flera svarta täckhår inblandade. På bålens sidor förekommer blekare päls. Det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Proportionen mellan bakfotens längd och bred är 5:1. Honor har ett par spenar på bröstet, ett par kort efter bukens centrum och två par vid ljumsken.

Denna gnagare förekommer i Sydostasien från Myanmar och sydöstra Kina till Borneo och Java. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1680 meter över havet. Habitatet utgörs av ursprungliga skogar och områden nära skogar.

Individerna är aktiva på natten och vilar i underjordiska bon. De äter rötter, frukter som ligger på marken, insekter och andra ryggradslösa djur. Honor föder 2 till 5 ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
surifer
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys wattsi

Maxomys wattsi är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1991. Maxomys wattsi ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar en doktor C. H. S. Watts.

Denna gnagare förekommer i en bergstrakt på östra Sulawesi. Den vistas i regioner mellan 1430 och 1830 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 16,4 till 18,5 cm, en svanslängd av 12,5 till 15,4 cm och den har 3,5 till 3,8 cm långa bakfötter. Öronen är 2,0 till 2,5 cm stora. Fem exemplar vägde mellan 110 och 130 g. Den korta underullen och de upp till 2 cm långa täckhåren på ovansidan är gråa nära roten och ljusbruna vid spetsen. På ryggens topp är pälsen mörkare brun. Undersidan är täckt av gråa hår med silverfärgade eller vita spetsar. Övergången från ovansidans färg till undersidans färg är stegvis. Svansen är uppdelad i en brun ovansida och en vit undersida. Djuret har smala bakfötter som är utrustade med långa klor. Även vid framtassarna finns klor som är kortare.

Differenser mot andra släktmedlemmar finns i anordningen av trampdynorna på bakfoten samt i kraniets konstruktion.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
wattsi
Däggdjur i orientaliska regionen
Maxomys whiteheadi

Maxomys whiteheadi är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1894.  Maxomys whiteheadi ingår i släktet taggråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på södra Malackahalvön, på Borneo på Sumatra och troligen på några mindre öar i regionen. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2100 meter över havet. Habitatet varierar mellan olika slags skogar och odlingsmark. Ibland besöker arten mangroveskogar.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
whiteheadi
Däggdjur i orientaliska regionen
Pseudohydromys ellermani

Pseudohydromys ellermani är en däggdjursart som beskrevs av Eleanor M.O. Laurie och Hill 1954. Pseudohydromys ellermani ingår i släktet Pseudohydromys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades tidvis i släktet Mayermys.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den brittiska däggdjursforskaren J. R. Ellerman.

Exemplaren blir utan svans 85 till 103 mm långa, svanslängden är 95 till 107 mm och vikten varierar mellan 17 och 21 g. Artens päls har en grå grundfärg på ovansidan och ljusgrå päls på undersidan. Hos några exemplar förekommer en liten vit fläck på bröstet. Artens svans är främst täckt av bruna hår och ibland finns vita eller ljusbruna fläckar. I motsats till alla andra gnagare har arten endast en molar per käkhalva. De övre framtänder är lite framåtböjda. Arten har inte simhud mellan tårna jämförd med nära släktingar.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter på Nya Guinea. Den lever i regioner som ligger 1200 till 3000 meter över havet. Arten vistas i fuktiga bergsskogar. Den hittas ofta under grenar och kvistar som ligger på marken. Födan utgörs huvudsakligen av insekter.

Några exemplar jagas för köttets skull. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Råttdjur
ellermani
Däggdjur i australiska regionen
Melasmothrix naso

Melasmothrix naso är en däggdjursart som beskrevs av Miller och Hollister 1921. Melasmothrix naso är ensam i släktet Melasmothrix som ingår i familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Artens närmaste släktingar hittas enligt Wilson & Reeder (2005) i släktet Tateomys. De sammanfattas i den så kallade Melasmothrix-gruppen inom underfamiljen Murinae.

Melasmothrix naso förekommer endemisk på centrala Sulawesi. Arten är bara känd från en liten bergstrakt där den hittades vid cirka 2000 meter höjd men det antas att djuret har ett större utbredningsområde på ön. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar som är mera kyliga än i låglandet.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 11 till 13 cm, en svanslängd av 8 till 9,5 cm och en vikt mellan 40 och 58 gram. Den mörka kastanjebruna pälsen ser nästan svart ut när den är våt. Med sin kroppsform påminner Melasmothrix naso om en sork med undantag av den spetsiga nosen. Honor har tre par spenar. Arten skiljer sig även i detaljer av skallens och tändernas konstruktion från närbesläktade råttdjur.

Melasmothrix naso vistas huvudsakligen på marken och gräver med sina kloförsedda tassar i jorden efter föda som daggmaskar, svampmyggor och insektslarver. Individerna är dagaktiva.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
naso
Däggdjur i orientaliska regionen
Melomys aerosus

Melomys aerosus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1920. Den ingår i släktet Melomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten finns endast i Indonesien.

Beskrivning 
Arten är en medelstor, förhållandevis kortsvansad råtta med en kroppslängd exklusive svansen på 15 till 16 cm, och en svanslängd på 12,5 till 14 cm. Två vuxna individer har konstaterats ha vikter på 97 och 123 g. Pälsen är kraftig och mörkt gråbrun på ovansidan, ljusare grå med bruna inslag på undersidan. Den fjälliga svansen är enhetligt gråbrun med gles, kort behåring.

Utbredning 
Melomys aerosus är endemisk för ön Seram i den indonesiska ögruppen Moluckerna.

Ekologi 
Arten lever i låga och medelhöga bergstrakter mellan 650 och 1 800 meter över havet. Habitatet utgörs främst av regnskogar, men fyra individer, två vuxna och två ungar, har påträffats i en bananodling. Individerna lever främst i trädkronorna, men beger sig ner till marken nattetid för att äta.

Råttan är rödlistad som starkt hotad ("EN") av IUCN, och populationen minskar. Främsta hoten, förutom det lilla utbredningsområdet (ön har en yta på drygt 1 700 km2), är habitatförlust till följd av skogsavverkning och konkurrens med svartråtta.

Anmärkningar

Källor 

Råttdjur
aerosus
Däggdjur i australiska regionen
Melomys bougainville

Melomys bougainville är en däggdjursart som beskrevs av Ellis Le Geyt Troughton 1936. Den ingår i släktet Melomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Melomys bougainville är en råtta med kraftiga ben, små öron samt en kroppslängd från nos till svansrot på 13 till  15 cm och en svanslängd på 11 till 14 cm. Pälsen på ovansidan är klart orangeröd, med ett mörkare mittparti på ryggen. Kinder, sidornas nederdelar och benen är blekare rödbruna, medan läppar, hals och buksida (inklusive benens innerdelar) är vitaktiga till elfenbensfärgade. Svansen är nästan helt naken, och klädd med mycket små fjäll.

Taxonomi 
Tidigare har taxonet betraktats som en underart till Melomys rufescens. Idag betraktas den dock som en sann art.

Utbredning 
Denna gnagare har endast påträffats på de papuanska öarna Bougainville och Buka nära Nya Guinea, samt på ön Choiseul som tillhör Salomonöarna.

Ekologi 
Litet är känt om arten: Man förmodar att habitatet är detsamma som hos den närstående arten Melomys rufescens, det vill säga  skogar, gräsmarker med högt gräs samt även människopåverkade områden som trädgårdar och troligtvis även mänskliga boningar. IUCN kategoriserar den därför globalt under kunskapsbrist ("DD").

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
bougainville
Däggdjur i australiska regionen
Melomys burtoni

Melomys burtoni är en däggdjursart som först beskrevs av Edward Pierson Ramsay 1887. Den ingår i släktet Melomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet hedrar forskaren Walter Burton som 1886 deltog i en expedition till nordöstra Australien.

Beskrivning 
Melomys burtoni är en liten råtta med en kroppslängd förutom svansen på 8,5 till 13 cm, en svanslängd på 9 till 15 cm, och en vikt mellan 25 och 80 g. Pälsen på ovansidan är gråbrun till rödbrun, medan bukpälsens färg varierar från grå över beige till rent vit. Öronen är ljusgrå till bruna, medan den nästan hårlösa, fjälliga svansen är mörk på ovansidan, smutsvit på undersidan. Typiskt för denna art är att svansens fjäll inte är överlappande, som hos de flesta råttor, utan liggande kant i kant, som i en mosaik. Honan har fyra spenar.

Taxonomi 
Melomys burtoni:s status är omdebatterad. Vissa forskare anser att detta taxon och Melomys lutillus är en enda art, medan andra betraktar de båda taxonen som skilda arter. Vissa av de senare betraktar den population som lever på Nya Guinea som en underart till Melomys lutillus, vilket alltså begränsar Melomys burtoni:s utbredning till Australien.

Utbredning 
Arten förekommer i norra och östra Australiens kusttrakter inklusive flera mindre öar i regionen samt på södra Nya Guinea.

Ekologi 
Melomys burtoni är en nattaktiv gnagare som förekommer från låglänta områden till bergstrakter upp till 1 200 meter över havet. Habitatet utgörs av gräs- och halvgräsmarker, öppna skogar, gräsbevuxna gläntor i tropiska regnskogar, snår med klätterväxter och av fuktiga områden som träsk eller mangrove. Den lever också gärna i sockerrörsodlingar, som både erbjuder skydd och föda. Arten är en skicklig klättrare. Den är solitär, och aggressiv mot andra artmedlemmar.

Föda 
Födan består av gräs, där den framför allt tar skott och frön, andra frön, främst av tvåhjärtbladiga växter, där den föredrar fröskal och frövita, andra växter inklusive frukter, svamp och insekter. Den betraktas som ett svårt skadedjur på sockerrörsodlingar, något som den är ensam om inom sitt släkte.

Fortplantning 
Råttan bygger klotrunda bon av gräs och blad, som den placerar uppe i högt gräs eller annan tjock vegetation. Arten kan fortplanta sig hela året, men vanligast mellan januari och juli. Honan får upp till fem ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
burtoni
Däggdjur i australiska regionen
Melomys capensis

Melomys capensis är en däggdjursart som beskrevs 1951 av George Hamilton Tate. Arten ingår i släktet Melomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på Kap Yorkhalvön och i angränsande regioner av nordöstra Australien, samt på några mindre öar i området. Habitatet utgörs av fuktiga tropiska skogar. Individerna vilar på dagen i trädens håligheter. Honor kan para sig flera gånger per år och en kull består oftast av två ungar.

Artepitetet är en sammasättning av det geografiska namnet cap (udde, för Kap Yorkhalvön) och det latinska tillägget -ensis (bosatt).

Källor 

Råttdjur
capensis
Däggdjur i australiska regionen