kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Izbicas getto

Izbicas getto var ett getto för judar i Izbica i det ockuperade Polen under andra världskriget. Gettot konstruerades och byggdes för att fungera som en omlastningsplats för vidare deportation av de polska, tyska, österrikiska och tjeckiska judarna till utrotningslägren Bełżec och Sobibór.

Hauptsturmführer Kurt Engels var kommendant för Izbica-gettot. I gettot skildes de tyska judarna från de polska genom att färgen på den Davidsstjärna alla tvingades bära var olika. De tyska judarnas stjärna var gul medan den var blå för de polska judarna. (se artikeln "Judestjärnan")

Många av fångarna avled på grund av de dåliga sanitära förhållandena i gettot, där framför allt tyfus härjade utan att några åtgärder vidtogs. Redan i inledningsskedet för gettots existens förstörde nationalsocialisterna den judiska kyrkogården och använde gravstenarna som byggmaterial. På så vis utplånade man även minnet av de judar som tidigare levt i staden.

Utöver dem som avled av smittsamma sjukdomar, som ovan nämnda tyfussmitta, avrättade nationalsocialisterna ungefär 4500 judar på den utplånade kyrkogården. Denna kyrkogård är nu under rekonstruktion av Fonden för det judiska arvets bevarande i Polen (Foundation for the Preservation of Jewish Heritage in Poland).

Referenser

  Izbica - a story of a place by Foundation for the Preservation of Jewish Heritage in Poland. Translation. 
 Izbica Ghetto by Holocaust Education and Archive Research Team.
 
Kurt Adler
  IZBICA - Drehkreuz des Todes (Turnstile of death) - a German TV Documentary.
  An interview with Tomasz Blatt - the ghetto survivor. Pamięć Miejsca. 
  Jewish cemetery in Izbica

Getton under andra världskriget
Polen under andra världskriget
Generalguvernementet
Elina Duni

Elina Duni, född 10 mars 1981 i Tirana, är en albansk-schweizisk jazzsångerska.

Duni föddes i Albaniens huvudstad Tirana under den dåvarande kommunistregimen. Redan i ung ålder började hon delta i olika musikfestivaler för barn innan hon år 1992 flyttade med sin mor till staden Genève i Schweiz. Mellan år 2004 och 2008 studerade hon vid konsthögskolan i Bern med inriktning på jazzmusik. År 2008 släppte hon albumet "Baresha" tillsammans med Elina Duni-kvartetten. År 2010 släppte kvartetten sitt andra album, "Lume, lume".

Referenser 

Födda 1981
Kvinnor
Personer från Tirana
Levande personer
Albanska sångare
Schweiziska sångare
Eric Hallgren

Eric Salomon Hallgren, född 20 oktober 1880 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 17 oktober 1956 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk polis och ämbetsman.

Hallgren, vars far var poliskommissarie, avlade hovrättsexamen i Uppsala 1905. Han blev notarie i Överståthållarämbetet för polisärenden 1910, föreståndare för detektivavdelningen 1917 samt 3:e polisintendent och föreståndare för kriminalavdelningen samma år. Han var polismästare 1930–1936. Han förestod polisväsendet i Slesvig hösten 1919 till våren 1920 med anledning av folkomröstningen 1920. Han deltog i internationella poliskongresser i New York 1923, Wien 1923, Berlin 1926, Antwerpen 1930, Paris 1931, Köpenhamn 1935 och Belgrad 1936.

Hallgren var underståthållare i Stockholm 1937–1945. Han blev ordförande i Stockholms luftskyddsförbund 1938.

Han var från 1909 gift med Ellen Boqvist (1876–1970). De är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Noter

Underståthållare
Svenska polismästare
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Alumner från Uppsala universitet
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1880
Avlidna 1956
Män
Fridhems kyrka, Uppsala stift

Fridhems kyrka är en kyrkobyggnad i Söderhamns kommun. Den är församlingskyrka i Ljusne församling, Uppsala stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes åren 1973-1974 efter ritningar av arkitekt Hans Beskow. Byggnaden täcks av ett plant pappklätt tak och har ytterväggar klädda med vitt mexitegel. Kyrkorummet har vita tegelväggar och ett plant tak klätt med omålad plywood. Golvet är täckt med kalksten.

En klockstapel är uppförd 1977 efter ritningar av kyrkans arkitekt.

Inventarier
 En altartavla i batik är utförd av Per Ljusberg.

Orgel
1975 byggde Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstad en mekanisk orgel med slejflådor. Orgeln har ett tonomfång på 56/30.

Tryckta källor

Noter

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Söderhamns kommun
Thomas Kazen

Per Thomas Kazen,  född 23 februari 1960, är en svensk pastor i Equmeniakyrkan och professor i bibelvetenskap vid Enskilda Högskolan Stockholm. 

Kazens forskningsområden berör den historiske Jesus, ritualer och offerkult, emotioner och moral samt frågor om tolkning och tro. Han blev teologie doktor vid Uppsala universitet 2002 på avhandlingen Jesus and Purity Halakhah: Was Jesus Indifferent to Impurity? om rituell renhet i Nya Testamentet. Samma år blev han anställd som lektor i Nya testamentets exegetik vid Teologiska Högskolan i Stockholm (THS). Han blev utnämnd till docent vid Uppsala universitet 2008 och bedömdes vara professorskompetent i samband med sakkunniggranskning i Uppsala 2010. Kazen blev befordrad professor i Nya Testamentets exegetik vid THS 2010 och innehar en nyinrättad professur i bibelvetenskap där sedan  2015

Kazen var redaktionssekreterare för Svensk Exegetisk Årsbok 2005-2013.

Bibliografi (i urval)
Smuts, skam, status: Perspektiv på samkönad sexualitet i Bibeln och antiken, Göteborg: Makadam förlag, 2018, 
Scripture, Interpretation, or Authority? Motives and Arguments in Jesus' Halakic Conflicts, WUNT 1:320, Tübingen: Mohr Siebeck 2013, 
Emotions in Biblical Law: A Cognitive Science Approach, Sheffield: Sheffield Phoenix Press, 2011, 
Issues of Impurity in Early Judaism, band 45 i Coniectanea biblica: New Testament series, Winona Lake, Ind. : Eisenbrauns, 2010, 
Jesus and Purity Halakhah: Was Jesus Indifferent to Impurity?, ConBNT 38, Stockholm: Almkvist & Wiksell, 2002; reviderat nytryck, Winona Lake, IN: Eisenbrauns, 2010, 
Byggstenar för gudstjänst: Idéer och material för gudstjänstförnyelse, red. med Sofia Camnerin, Stockholm: Verbum, 2004, 
Vem är du Gud? Vi vill tro på dej! Bruksbok för gudstjänstfirare, Stockholm: Verbum, 1998

Referenser

Män
Födda 1960
Svenska professorer i exegetik
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Levande personer
Sidofriktion

Sidofriktion är den del av den totala vägfriktionen som förare av vägfordon normalt utnyttjar under körning i kurva. För att kunna samtidigt bromsa och kontrollerat styra i en kurva krävs både bromsfriktion och sidofriktion. Sidofriktionen är mindre än hälften av bromsfriktionen.

Se även 
 Textur (vägar)

Referenser 

Fordonsdynamik
Trafiksäkerhet
Vägfriktion

Vägfriktion är ett mått på hur hal en vägyta är, eller rättare sagt vilka friktionsegenskaper vägytan har. Friktionen mellan däck och vägbana beror av både däckens och vägens egenskaper. Det finns stort intresse av att jämföra, kravställa och följa upp friktion på olika vägytor. Därför mäts vägens friktionsegenskaper med standardiserade metoder, referensdäck, slipvinkel, normalkraft och så vidare.

Friktionstal är kvoten mellan friktionskraft och normalkraft mellan däck och vägbana. Den totala friktionen kan uppdelas i en tangentiell del, bromsfriktion, och en radiell del, sidofriktion.  Sidofriktionen är den del av den totala friktionen som förare normalt utnyttjar under körning i kurva. För att samtidigt kunna både svänga och bromsa i en kurva krävs en total friktion som är något högre än bromsfriktionen och betydligt högre än sidofriktionen.

Vägfriktionstal
Vägfriktionstalet kan på många vägytor sjunka vid ökande fart. Traditionellt mäts vägfriktion i Sverige vid 70 km/tim. I många länder mäts friktionen vid 60 km/tim, varefter International Friction Index (vilket är en funktion snarare än ett indexvärde) beräknas för valfri hastighet, till exempel 120 km/tim. Många vägfriktionsmätare är monterade på släpvagn, vilket i Sverige innebär en maxmalt tillåten hastighet på 80 km/tim.

Se även 
 Bildäck
 Dubbdäck
 Halka
 Halkbekämpning
 Is
 Retexturering
 Sommardäck
 Split friction
 Textur (vägar)
 Väglag

Referenser 

Fordonsdynamik
Trafiksäkerhet
Diceratiidae

Diceratiidae är en familj av djuphavsmarulkar (Ceratioidei) som skiljer sig från övriga familjer genom att ha även en andra ryggfenstråle med lysorgan omedelbart bakom den första (Illicium). I övrigt påminner de utseendemässigt mycket om Himantolophidae och Oneirodidae (speciellt släktet Oneirodes). Trots att de är lättigenkännliga är fynd sällsynta och nästan all kunskap grundar sig på unga honor; utöver dessa är endast en könsmogen hona, en ung hane och två larver kända.  De förekommer i Atlanten, Indiska Oceanen och västra Stilla Havet. Namnet kommer från grekiskans διά dia "två" och κέρας keras "horn".

Färgen är mörkbrun till svart. Liksom hos övriga djuphavsmarulkar är könsdimorfismen stor. Det största kända exemplaret var en 275 mm lång hona som hittades flytande nära Hawaii; den enda kända hane som genomgått metamorfos var 14 mm.

Det första exemplaret som beskrevs insamlades under Challengerexpeditionen åren 1873-1876 på 659 m djup. Den beskrevs 1887 av Albert Günther i volym 22 av "Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-76. Report on the Scientific Results of the Voyage of ADD". Ett exemplar hade dock insamlats ca 1870 utanför Madeira men passerat obemärkt till 1926.

Arter
Diceratiidae delas in i två släkten, med tre arter i varje. Släktena kan skiljas på att illiciet utgår från nosen hos Diceratias och från bakre delen av huvudet hos Bufoceratias.
 Släkte Bufoceratias Bufoceratias shaoi Pietsch, Ho & Chen, 2004.
 Bufoceratias thele (Uwate, 1979).
 Bufoceratias wedli (Pietschmann, 1926).
 Släkte Diceratias Diceratias bispinosus (Günther, 1887).
 Diceratias pileatus Uwate, 1979.
 Diceratias trilobus'' Balushkin & Fedorov, 1986.

Referenser 

Marulkartade fiskar
Djuphavsfiskar
Allan Sjöding

Allan Edvard Sjöding, född 12 augusti 1898 i Stockholm, död 1 september 1990, var en svensk litteraturvetare och skolman. 

Efter studentexamen i Stockholm 1916 blev Sjöding i Uppsala filosofie kandidat 1920, filosofie magister 1922, filosofie licentiat 1926 och filosofie doktor 1931. Han var lärare vid Göteborgs högre samskola 1931–34, lektor vid Hvitfeldtska högre allmänna läroverket i Göteborg 1934–1948, högre allmänna läroverket i Lidingö 1948, rektor där 1949–1955 och lektor vid Statens normalskola 1955–1964. 

Sjöding var ordförande i Folkpartiet i Göteborg 1941–46, i Lidingö folkpartiförening 1949–52, ledamot av Lidingö stadsfullmäktige 1951–1958 och av Lidingö skolstyrelse 1960–1967. Han var sekreterare i Svenska Vitterhetssamfundet 1950–1975. Sjöding är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi 
Leopold den gustavianske smakdomaren: hans utveckling till första upplagan av Samlade skrifter (doktorsavhandling 1931)
Johan Henric Kellgren, skald och upplysningsman (1948)
Johan Henric Kellgrens samlade skrifter (tillsammans med Sverker Ek 1936-72)
Sveriges litteratur IV: Gustaviansk litteratur (1963)

Källor

Noter 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Svenska kommunalpolitiker
Födda 1898
Avlidna 1990
Män
Politiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Lärare från Stockholm
Lista över offentlig konst på Östermalm i Stockholm

Lista över offentlig konst på Östermalm i Stockholm är en ofullständig förteckning över utomhusplacerade skulpturer och annan offentlig konst i det tidigare stadsdelsområdet Östermalm i Stockholms kommun, omfattande stadsdelarna Djurgården, Norra Djurgården, Gärdet, Hjorthagen och Östermalm.

Djurgården (Södra Djurgården)
Huvudartikel: Lista över offentlig konst på Djurgården i Stockholm

Norra Djurgården
Huvudartikel: Lista över offentlig konst på Djurgården i Stockholm

Gärdet

|}

Hjorthagen

|}

Östermalm

|}

Källor
Bo Wingren: Konst på stan : offentlig utsmyckning i Stockholm, Natur och kultur 1984,  
Skulptur Stockholm, läst 2012-10-18

Noter

Norra innerstadens stadsdelsområde
Östermalm
Triathlon Väst

Triathlon Väst är en svensk triathlonklubb från västra Sverige med bas i Göteborg. Klubben bildades 12 september 1989. Klubben är en av Sveriges största triathlonklubbar med ca 200 medlemmar.

Klubben bedriver både elitverksamhet samtidigt som det är en klubb med bred motionsverksamhet. 2010 blev Triathlon Väst utsedd till årets förening av Svenska Triathlonförbundet med motivering " Utdelas till en förening som visat prov på mycket god gemenskap och som jobbat extra hårt för att få fram ungdomar, arrangerat tävlingar eller på annat sätt bidragit till en positiv utveckling av vår idrott."  . 

Klubben har tidigare arrangerat triathlontävlingen Göteborg Triathlon, tävlingen arrangerades senast sommaren 2013.

Anders Nilsson-Stipendiet 
Varje år delar Triathlon Väst ut Anders Nilsson-stipendiet, till minne av triathleten Anders Nilsson som blev ihjälkörd av en billist 2000 när han var ute och träningspass på cykel. Stipendiet delas ut årligen till en triathlet som tränar och verkar i Anders anda.

Stipendiater

Referenser

Externa länkar
Triathlon Väst hemsida
Triathlonklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1989
sportklubbar i Göteborg
Johannes Nielsen

Johannes Nielsen kan syfta på bland andra:

 Johannes Nielsen (skådespelare), dansk skådespelare (1870-1935)
 Johannes Nielsen (konstnär), svensk konstnär, född 1979
Johannes Nielsen (skådespelare)

Carl Johannes Nielsen, född den 14 september 1870, död den 20 december 1935, var en dansk skådespelare och teaterdirektör, son till den välbekante högskoleföreståndaren Christian Nielsen på Hindholm och bror till Lauritz Christian Nielsen.

Nielsen blev 1891 filosofie kandidat och uppträdde redan 1892 på Kungliga teatern i småroller. Åren 1897-99 var han skådespelare på Folketheatret, sedan i fem år sceninstruktör vid Kungliga teatern, men återvände 1904 till Folketheatret som skådespelare, var 1908-12 därjämte samma scens direktör, övergick i bägge befattningarna till Dagmartheatret och var direktör för talscenen vid Kungliga teatern 1914-22. 1925-26 var han regissör vid Alléteatret.

Han hade som skådespelare en omfattande och mycket olikartad repertoar, dock företrädesvis allvarliga roller, och strävade som direktör ivrigt efter att ge teatern en utpräglat litterär hållning samt utveckla ett gott samspel.

Källor

Noter 

Födda 1870
Avlidna 1935
Danska teaterregissörer
Danska skådespelare under 1800-talet
Män
Teaterchefer under 1900-talet
Danska teaterchefer
Karin Ljung

Karin Ljung är en svensk låtskrivare, sångare och musiklärare. Hon var klar med musiklärarutbildningen 1983 och deltog i Melodifestivalen 1988 med låten Säg är det sant? tillsammans med Michael Nannini. De hade skrivit låten tillsammans och slutade på en delad sjunde plats.

Källor 

Deltagare i Melodifestivalen 1988
Svenska sångare
Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Auktionsbridge

Auktionsbridge är ett kortspel som utvecklades från whist omkring förra sekelskiftet, och som då snabbt vann popularitet. Men sedan kontraktsbridge uppfanns i slutet av 1920-talet övergick populariteten snabbt till det nya, mer finessrika spelet. Med termen bridge avses sedan länge uteslutande kontraktsbridge.

I auktionsbridge gäller det endast att "vinna" budgivningen. Om partnern avlagt det för tillfället högsta budet, medspelaren är någorlunda nöjd med detta, så saknas anledning att höja budet även om paret kan nå mycket högre. I auktionsbridge saknas nämligen de bonusnivåer vilka ger höga poäng (om man spelar hem det bjudna kontraktet).

Den enda finess som fanns i auktionsbridgen jämfört med den moderna kontraktsbridgen var att man kunde bjuda lågspel
(i färgernas ordning räknades lågspel mellan spader och högspel, dvs sang på "bridgespråk".)

Auktionsbridge kan möjligen användas som "inkörsport" till kontraktsbridge, då man slipper lära sig det ganska komplicerade mönster som budgivningssystemen för kontraktsbridge utgör.

Vidare läsning

 
Kortspel
Persisk matta

Persisk matta är en handknuten matta med ursprung i Persien (Iran och delvis angränsande länder), ibland även andra mattor i samma stil.

Persien är troligen de orientaliska mattornas ursprungsland. De äldsta bevarade mattorna härrör från 1400-talet, men först från 1500-talet finns större mängder av persiska mattor bevarade. Några av de mer kända är Ardabilmattan, Chelseamattan och Jaktmattan på Stockholms slott. Under Abbas den store hade den persiska mattknytningen sin storhetstid.

De mest kända mattyperna är medaljongmattor med klassisk central komposition och växtornament, blomstermattan med spiralformiga rankor och palmettblommor samt flormattan, populär främst från mitten av 1600-talet. Tillverkningen skedde främst i manufakturerna i Yesd och Kaschan. Materialet är ylle och silke. Ofta användes guld- och silvertrådar. Bland de mer exklusiva mattorna märks jaktmattor. Under 1600-talet tillverkades dessa i Esfahan, Tabris och Herat.

Heratmattorna, som tillverkades i Herat från 1500- till 1700-talet har en regelbunden yta med ett tätt orientaliskt mönster. De kom tidigt till Europa, där konstnärer som Rubens och van Dyck avbildat dem. Vasmattan har en egenartad långsmal form. Huvudmotivet är en vas som genom ett nät av rankor är förenat med de övriga blom-, palmett- och tschimotiven. De första skapades under saffariderna, troligen i södra Persien.

Andra typer av persiska mattor är:
 Afsharmattor
 Arakmattor
 Azerbajdzjanska mattor
 Akstafamattor
 Chilamattor
 Lenkoranmattor
 Muganmattor
 Sjirvanmattor
 Talysjmattor
 Herizmattor
 Karajemattor
 Sarabmattor
 Tabrizmattor
 Bakhtimattor
 Baluchmattor
 Esfahanmattor
 Farsmattor
 Ferehanmattor
 Hamadanmattor
 Kashanmattor
 Kermanmattor
 Kurdiska mattor
 Bakhtiyarmattor
 Bijarmattor
 Goltukmattor
 Kolyaimattor
 Sennamattor 
 Lorestanmattor
 Mahalmattor
 Malayermattor
 Qommattor
 Zieglermattor

Referenser

Noter 

 
Iranistik
Byhåla 2: Tillbaka till Fårrden

Byhåla 2: Tillbaka till Fårrden är en svensk TV-serie från 1992 om raggarna Ronny och Ragge som är uppföljare till Byhåla. Denna serie sändes först i programmet Megafon och har senare gått i repris år 1997. En tredje del med titeln Byhåla 3 spelades in under 1993.

Handling 
Raggarna Ronny och Ragge bor i den fiktiva orten Byhåla. Ragge deppar över att de blivit av med deras älskade Fårrd (=bil av märket Ford). Ronny är lika deppad själv, men försöker ändå muntra upp sin kompis. En dag får Ronny syn på en annons i en biltidning som berättar om en stor raggarträff som ska äga rum i Pajala och övertalar Ragge att besöka träffen. 

De bestämmer sig för att cykla dit, då en gammal cykel är det enda fordon de har tillgång till. Men det är en lång väg att färdas och efter att ha cyklat i några timmar börjar Ragge fundera på att ge upp. Men just då får de syn på en bilförsäljare och skyndar sig genast dit för att se efter vad bilhandlaren har att erbjuda. Ragge tittar på de olika bilarna medan Ronny smyger sig in på kontoret, där han hittar en bunt sedlar och en bild på ett "pök" i en av skrivbordets lådor. Detta stoppar han i fickan och kikar sedan ut genom fönstret - och får då syn på en Fårrd. Han rusar ut och lyckas precis hindra Ragge från att köpa en annan bil. Han vill hellre att de ska införskaffa Fårrden, som han sedan betalar med hjälp av en del av pengarna han precis stulit. 

Därefter rustar de upp den "nya" Fårrden innan de fortsätter sin resa mot den stora raggarträffen i Pajala. Men många hinder dyker upp längs vägen; exempelvis blir Ragge förälskad, de blir förföljda av en uppretad man i en Volvo och de råkar ut för en bitter lapplisa. Flygbiljetter till Sundsvall behövs för att rädda Fårrden. 

Men när de väl är i Sundsvall och kommer fram till tippen "Lapplisornas Specialskrot", ser raggarna samma Lapplisa i en lyftkran som försöker skrota deras Fårrd. Ronny klär ut sig till "Ronny-bond" och lyckas besegra Lapplisan genom att slänga ned hennes P-bottar. Men när Ronny sätter sig i hytten på lyftkranen för att rädda Fårrden går någonting snett och Ronny släpper Fårrden högt ur lyftkranens klor så att den far i marken och dör.

Raggarna ordnar sedan en begravning för sin Fårrd och Ragge sörjer och gråter, medan Ronny står i telefonkiosken och pratar om att få sätta in en dödsannons för Fårrden.

De vandrar sedan upp till Pajala, men när de väl befinner sig där, så är det inte någon Raggarträff där som de trodde.

Rollista i urval 
 Fredde Granberg - Ragge
 Peter Settman - Ronny
 Leif Ahrle - Kjell, den arge Volvo-mannen
 Gila Bergqvist - Sjuksköterska
 Gry Forssell - Bettan
 Thomas Hedengran - Dr. Mengele

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Byhåla 2: Tillbaka till Fårrden på IMDb

Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenska komediserier på TV
Norrbotten i fiktion
Medelpad i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
1992 i fiktion
Svenskspråkiga TV-serier
TV-program i SVT
TV-seriestarter 1992
Byhåla 3

Byhåla 3 är den tredje och sista delen av en serie om raggarna Ronny och Ragge, inspelad 1993. Den föregicks av Byhåla (1991) och Byhåla 2: Tillbaka till Fårrden (1992). Serien sändes först i programmet Megafon och gick sedan i repris år 1997. Liksom i de två föregående serierna gestaltas titelfigurerna av Peter Settman och Fredde Granberg.

Handling 
I den fiktiva staden Byhåla bor raggarna Ronny och Ragge. En natt ligger de i en husvagn och Ragge drömmer mardrömmar om Fårrden som i den föregående säsongen blivit skrotad. Dagen efter går de två ensamma till kiosken och är ganska deprimerade. Bernst-Gunnar dyker upp i en sprillans ny, röd bil med några tjejer i den och börjar retas med raggarna. Ragge blir arg och slänger en korv på motorhuven på Bernst-Gunnars bil som hämnd. Men Ragge saknar sin Fårrd mycket att han faller ihop. Ronny tar Ragge till ett mentalsjukhus och läkarna där gör olika tester på Ragge och kommer fram till att han lider psykiskt.

Läkaren förklarar för Ronny att han måste ordna en ny bil till Ragge, för om han inte gör det "Då kommer Ragge att dö!", säger han. Efter ett tag ligger Ragge med ett bandage runt huvudet. Ronny har nämligen en överraskning till Ragge och när de går ut ser Ragge en bil inslaget i ett paket. Ragge öppnar paketet och ser att det är en ny Fårrd. Ragge blir glad och bestämmer sig för att åka ut och ragga igen.

De åker till en campingplats och ligger i ett tält och stöter på en zigenare som börjar bli lite förtjust i Ragge.

Sedan beslutar sig Ronny och Ragge för att söka efter ett jobb. När de är inne på Arbetsförmedligen börjar Ragge få en idé, att de ska börja med att spela in filmer.

De börjar filma Bettan, och försöker göra sitt bästa för att lura henne att spela in en porrfilm. Plötsligt dyker Bernst-Gunnar upp och hämtar Bettan och anmäler sedan på kvällen Ronny och Ragge till polisen om att de har gjort olagliga saker. 

Samma kväll, när Ronny och Ragge ligger och sover, märker Ronny att det är någon utanför. Ragge börjar bli väldigt misstänksam och de båda går ut för att se vad som pågår. De grips av polisen som sätter dem i en polisbil. En civilpolis börjar prata med Bernst-Gunnar och tackar honom för tipset. Ragge ser Bernst-Gunnar och kan ana att det var han som satte ditt dem. Ronny och Ragge flyr från platsen och hamnar på samma plan som Bernst-Gunnar som ska ta semester på Kanarieöarna. 

Väl på Kanarieöarna börjar det hända mycket saker och serien slutar med att Bernst-Gunnar och Ragge blir häktade och Ronny får ett pök, Agneta.

Rollista (i urval) 
 Fredde Granberg - Ragge
 Peter Settman - Ronny
 Annika Lantz - Agneta
 Thomas Claesson - Polis
 Andreas Egerup - Bernst-Gunnar
 Ingrid Ståbis - Bettan
 Camilla Kvartoft - Gunilla

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenska komediserier på TV
Kanarieöarna på film
Svenskspråkiga TV-serier
TV-program i SVT
TV-seriestarter 1993