kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Francesco I av Este

Francesco I av Este, född 1610, död 1658, var en monark (hertig) av Modena och Reggio från 1629 till 1658.

Referenser
 

Män
Födda 1610 
Avlidna 1658
Modenas regenter
Huset Este
Alfonso III av Este

Alfonso III av Este, född 1591, död 1644, var en monark (hertig) av Modena och Reggio från 1628 till 1629. Han var gift med Isabella av Savojen som var dotter till Karl Emanuel I av Savojen och hans fru Katarina Mikaela av Österrike.

Antavla

Referenser
 

Män
Födda 1591 
Avlidna 1644
Modenas regenter
Personer från Ferrara
Huset Este
Cesare av Este

Cesare av Este, född 1561, död den 11 december 1628, var en monark (hertig) av Modena från 1597 till 1628. 

Cesare föddes i Ferrara och var son till Alfonso av Este och Giulia della Rovere och var kusin till Alfonso II av Este. När Alfonso dog barnlös i oktober 1597 tog Cesare över tronen i Hertigdömet Modena och Reggio. Den 30 januari 1586 gifte han sig med Virginia de Medici. När Cesare dog år 1628 efterträddes han av Alfonso III av Este.

Referenser
 

Män
Födda 1561 
Avlidna 1628
Modenas regenter
Personer från Ferrara
Huset Este
Alfonso II av Este

Alfonso II av Este, född 1533, död 1597, var en monark (hertig) av Ferrara, Modena och Reggio från 1559 till 1597.

Antavla

Referenser
 

Män
Födda 1533 
Avlidna 1597
Modenas regenter
Huset Este
Herkules II av Este

Herkules II av Este, född 1508, död 1559, var en monark (hertig) i Ferrarra, Modena och Reggio. Han var hertig från 1534 till sin död den 3 oktober 1559. Herkules var son till Alfonso I av Este och Lucrezia Borgia.

Referenser
 

Män
Födda 1508 
Avlidna 1559
Personer från Ferrara
Modenas regenter
Huset Este
Acco Brands

ACCO Brands Corporation, (), är ett amerikanskt bolag som specialiserar sig på att sälja– och leverera märkeskontorsprodukter till kommersiella kunder. Bolaget bildades 2005 när Fortune Brands valde att avknoppa sin division ACCO World i förmån för att den skulle fusioneras med General Binding Corporation.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Officiell svensk webbplats

Amerikanska kontorsleverantörer
Företag bildade 2005
Företag i Illinois
Företag listade på NYSE
Gateau

Gateau är ett svenskt livsmedelsföretag med inriktning på bröd och bakverk, numera ägt av Fazer. Gateau har ett bageri i Slakthusområdet i Stockholm och ett i Lund.

Gateau har butiker i Stockholmsregionen, Uppsala och Skåne i Sverige.

Historik 
Företaget grundades 1937 som ett konditori på Södermalm i Stockholm. Gateau övertogs i början av 1970-talet av Kay Carlsson som lade grunden till det bageri Gateau är idag. Företaget såldes 1981 till Claes Christenson som i sin tur sålde det vidare till Fazer 2011.

År 1989 öppnade företaget via ett dotterbolag nattklubben Sturecompagniet och ägde den fram till 1996 då den såldes till följd av Stureplansmorden.

År 2017 öppnade Gateau i Finland.

Referenser

Externa länkar 
 Webbplats

Svenska bagerier
Företag bildade 1937
Lamao (Limay)

Lamao (Barangay ng Lamao) är en barangay i kommun Limay, Filippinerna. Kommunen ligger på ön Luzon, och tillhör provinsen Bataan.

Lamao delas in i 14 byar.

 Aburido
 Arsenal
 Ayam
 BPI
 Carbon Site
 Crusher Site
 Esperanza (Mt. Lamao)
 Lamao Poblacion
 Manggahan
 Pag-Asa
 Petron Village
 PEX
 Policarpio Site
 San José

Barangay
Alangan

Alangan (Barangay ng Alangan) är en barangay i kommun Limay, Filippinerna. Kommunen ligger på ön Luzon, och tillhör provinsen Bataan.

Barangay
Munting Mapino

Munting Mapino är en barangay i kommun Naic, Filippinerna. Kommunen ligger på ön Luzon, och tillhör provinsen Cavite.

Barrio
Munting Mapino delas in i 8 barrio

 Bisain
 Coastal Homes 
 Dalampasigan
 Gulod
 Happy Holiday
 Jetti
 Munting Mapino
 Santa Julianna

Barangay
Taut & Hoffmann

Taut & Hoffmann var en arkitektbyrå i Berlin grundad 1909 av Bruno Taut och Franz Hoffmann. Senare anslöt Max Taut samt ett stort antal medarbetare. Taut & Hoffmann tillhörde de mest framgångsrika byråerna under perioden och var tidvis den största byrån i Berlin. Byrån skapade en rad byggnader i Berlin som idag är byggnadsminnesmärkta. Byrån utformade bostadshus, villor, fabriker och förvaltningsbyggnader. Flera kända arkitekter var medarbetare, bland dem Wilhelm Büning, Martin Wagner, Franz Hillinger och John Martens.

Utvalda verk
Siedlung Schillerpark i Wedding i Berlin
Siedlung Eichkamp i Berlin
Haus des Deutschen Verkehrsbundes i Berlin
Gewerkschaftshaus i Berlin

Tyska arkitektfirmor
Företag bildade 1909
Efternamnspar
Juhamatti Aaltonen

Juhamatti Aaltonen, född 4 juni 1985 i Ijo, är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar för Jokerit i KHL. Den 15 oktober 2012 skrev han på ett ettårs-kontrakt med Rögle BK.

Aaltonen valdes av St. Louis Blues som 284:e spelare totalt i 2003 års NHL Entry Draft. 

Aaltonen vann VM-guld 2011, men det Finska ishockey landslaget.

Klubbar
  Oulun Kärpät, Moderklubb-2009, 2013-2014
  Pelicans, 2009-2010
  Metallurg Magnitogorsk, 2010-2012
  Rögle BK, 2012-2013
  Jokerit, 2014-2017
  Rögle BK, 2017-2018
  SC Bern 2018
  Skellefteå AIK, 2018-

Externa länkar
 
 
 

Födda 1985
Spelare i Oulun Kärpät
Spelare i Pelicans
Spelare i Metallurg Magnitogorsk
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i Jokerit
Finländska ishockeyspelare
Män
Levande personer
Personer från Ijo
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Spelare valda i NHL Entry Draft 2003
Spelare valda av St. Louis Blues i NHL Entry Draft
Franz Hoffmann

Franz Hoffmann, född  13 juni 1884 i Charlottenburg, död 15 juli 1951 i Berlin-Westend, var en tysk arkitekt som främst verkade i Berlin. Han arbetade tillsammans med Bruno Taut och Max Taut i arkitektbyrån Taut & Hoffmann.

Hoffmann var med och arbetade fram projekt som Gartenstadt Falkenberg och Siedlung Schillerpark som idag är klassade som världsarv av Unesco och ingår i Berlins modernistiska bostadsområden. 

Födda 1884
Tyska arkitekter under 1900-talet
Män
Avlidna 1951
Arkitekter från Berlin
Brachyuromys

Brachyuromys är ett släkte i underfamiljen Madagaskarråttor (Nesomyinae) med två arter.

Arterna är:
 Brachyuromys betsileoensis förekommer på östra Madagaskar, den listas av IUCN som livskraftig (LC).
 Brachyuromys ramirohitra har ett lite större utbredningsområde i samma region, är livskraftig.

Beskrivning 

Dessa gnagare påminner om sorkar. De når en kroppslängd (huvud och bål) av 14 till 18 cm, en svanslängd av 6 till 10,5 cm och en vikt mellan 85 och 105 gram. Pälsens färg på ryggen varierar mellan brun, röd och svart. Undersidan har en rödaktig färg. Den mörka svansen är bara glest täckt med hår och öronen är inte nakna.

Arterna vistas i 900 till 2 400 meter höga bergstrakter. Där hittas dem vanligen i regioner som är täckt av gräs och bladvass. Brachyuromys kan vara aktiva på dagen och på natten. De delar sitt revir med långsvanstanrekar (Microgale) och introducerade råttor (Rattus) utan synlig konkurrens. Brachyuromys ramirohitra är även vanlig i skogar.

Referenser

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Externa länkar 

Nesomyidae
Thomas Thynne

Thomas Thynne kan syfta på bland andra:

 Thomas Thynne (död 1639) (död 1639), engelsk godsägare och parlamentsledamot
 Thomas Thynne (död 1669) (död 1669), engelsk godsägare och parlamentsledamot
 Thomas Thynne (död 1682) (1647/8–1682), engelsk godsägare och parlamentsledamot
 Thomas Thynne, 1:e viscount Weymouth (1640–1714), engelsk peer
 Thomas Thynne, 1:e markis av Bath (1734-1796), engelsk peer
 Thomas Thynne, 2:e markis av Bath (1765–1837), engelsk peer
 Thomas Thynne, 5:e markis av Bath (1862–1946), engelsk peer
Thomas Thynne, 5:e markis av Bath

Thomas Henry Thynne, 5:e markis av Bath, född den 16 juli 1862, död den 9 juni 1946, var en brittisk politiker, son till John Thynne, 4:e markis av Bath.

Thynne var 1886–1892 och 1895–1896 ledamot av underhuset, ärvde sistnämnda år vid faderns död markistiteln och var en kort tid 1905 i Balfours ministär understatssekreterare för Indien. Han fick Strumpebandsorden och blev 1922 invald i Privy Council.

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska markiser
Engelsk adel
Riddare av Strumpebandsorden
Brittiska politiker under 1900-talet
Alumner från Balliol College, Oxford
Födda 1862
Avlidna 1946 
Män
Ugglan
Qu Bo

Qu Bo (曲波), ursprungligen Qu Qingtao, född 1923 i Longkou, Shandong, död 2002 i Peking, var en kinesisk författare.

Qu Bo deltog i andra kinesisk-japanska kriget och kinesiska inbördeskriget vilket bildade bakgrund till flera av hans romaner. Han är mest känd för sin första bok Spår i den snöiga skogen (林海雪原, 1957) som var en av sin tids mest populära romaner i Kina. Den har översatts till flera språk, bland annat engelska, ryska, japanska, norska och arabiska.

Källor

Kinesiska författare under 1900-talet
Kinesiskspråkiga författare
Födda 1923
Avlidna 2002
Män
Personer från Yantai
WP:Projekt Kina
Thomas Thynne, 1:e markis av Bath

Thomas Thynne, 3:e viscount Weymouth och 1:e markis av Bath, född den 13 september 1734 i Hatfield, död den 19 november 1796 i London, var en brittisk politiker, dotterson till statsmannen John Carteret, 2:e earl Granville, son till Thomas Thynne, 2:e viscount Weymouth och far till Thomas Thynne, 2:e markis av Bath.

Thynne, som 1751 ärvde viscounttiteln, gjorde sig i ungdomen mest beryktad för spel och dryckenskap och utsågs 1765 för att få sina affärer reparerade till lordlöjtnant av Irland, vilken post han innehade blott några månader. Genom protektion från Bedfordgruppen blev Thynne 1768 statssekreterare, men avgick 1770 i samband med en konflikt med Spanien om Falklandsöarna. 

I november 1775 blev Thynne ånyo statssekreterare, och Groom of the Stole (ett år) och var därjämte regeringspartiets ledare i överhuset till november 1779, då han avgick på grund av missnöje med ministären Norths envishet att fortsätta kriget mot de nordamerikanska kolonierna. Thynne tillhörde Fox och prinsens av Wales utsvävande umgänge, var lycklig debattör, men hindrades av sin lättja att komma fram i allra första planet inom politiken. År 1782 till 1796 var han onyo Groom of he Stole. År 1789 upphöjdes han till markis av Bath.

Källor

Tryckta källor

Noter

Födda 1734
Avlidna 1796 
Alumner från St. John's College, Cambridge
Personer på Irland under 1700-talet
Irlands lordlöjtnanter
Storbritanniens ministrar
Brittiska markiser
Engelsk adel
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Män
Personer från Hatfield
Grooms of the Stool
Heidelberg Cement

Heidelberg Cement AG är ett tyskt företag med produktion av byggnadsmaterial, med säte i Heidelberg, Tyskland. Det är en av världens största cementtillverkare. År 2010 producerades omkring 78 miljoner ton cement. Företaget sysselsätter cirka för närvarande (2010) runt 53 000 personer vid 2 500 platser i mer än 40 länder och har en årlig omsättning på cirka 11 miljarder euro.

Historik

Företaget grundades den 5 juni 1874 av Johann Philipp Schifferdecker, i Heidelberg. År 1896  producerades 80 000 ton portlandcement. Efter 1914 uppköptes flera andra mindre företag och 1936 var produktionen uppe i en miljon ton cement årligen. År 1938 bildades Portland-Zementwerke Heidelberg Aktiengesellschaft. Den internationella verksamheten inleddes med förvärvet av en del av Vicat Cement i Frankrike.

År 1972 uppgick leveranserna till 8,3 miljoner ton. År 1977 påbörjades inköp av företag i USA med förvärvet av Lehigh Cement, och 1990 började expansionen i östra Europa. År 1993 förvärvades en del av SA Cimenteries CBR i Belgien. 

I början av år 2005 övertog industrimannan Adolf Merckle kontrollen över företaget. Sedan 2010 noteras Heidelberg Cement AG på Frankfurtbörsen.

År 2010 hade Heidelberg Cement 29 cementanläggningar i västra och norra Europa, 19 i Östeuropa och Centralasien, 16 fabriker Nordamerika, 14 i Afrika och Medelhavsområdet.  I de flesta europeiska länder är Heidelberg cement marknadsledande inom cementverksamheten.

Heidelberg Cement i Sverige
År 1999 förvärvade Heidelberg Cement ett antal företag i Sverige med tillverkning av cement, fabriksbetong, ballast, betongprodukter och alternativa bränslen:
 Abetong AB, med tillverkning av bland annat betongelement
 Betongindustri, tillverkare av färdigblandad betong
 Scancem, norsk-svensk cementtillverkare (en sammanslagning av svenska Euroc och norska Aker Norcem)
 Jehander, med affärsverksamhet inom sand, grus och makadam

 Contiga

Heidelberg Cements huvudkontor i Sverige ligger i Liljeholmen, Stockholm.

Svenska filialer

Källor
 
 Heidelberg Cement Sverige

Externa länkar

Byggmaterialtillverkare
Tyska tillverkningsföretag
Företag bildade 1874
Thomas Thynne, 1:e viscount Weymouth

Thomas Thynne, 1:e viscount Weymouth, 2:e baronet, född 1640, död den 28 juli 1714, var en brittisk politiker.

Thynne sändes 1666 på en beskickning till Sverige, ärvde 1682 det ståtliga familjegodset Longleat i Wiltshire efter sin kusin med samma namn, blev samma år peer (baron Thynne och viscount Weymouth), ställde sig 1688 på Vilhelms av Oranien sida, men tillhörde sedermera högtoryoppositionen mot den nya regimen. Hans titlar ärvdes av hans brorsons son Thomas Thynne, 2:e viscount Weymouth.

Källor

Noter

Födda 1640
Avlidna 1714

Engelsk adel
Brittiska överhusledamöter
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Män
Ledamöter av Royal Society
Baronetvärdiga personer
Alumner från Christ Church, Oxford
Ernesto Ambrosini

Ernesto Ambrosini, född 29 september 1894 i Monza i Monza e Brianza, död 4 november 1951 i Monza, var en italiensk friidrottare.

Ambrosini blev olympisk bronsmedaljör på 3 000 meter hinder vid sommarspelen 1920 i Antwerpen.

Källor 

Födda 1894
Italienska hinderlöpare
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Italien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Italien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1924
Män
Avlidna 1951
Personer från Monza
Rippon

Rippon är ett efternamn som burits av bland andra:

 Adam Rippon, amerikansk konståkare
 Angela Rippon, brittisk programledare, nyhetsuppläsare och journalist
 Todd Rippon, nyzeeländsk skådespelare
Romney

Romney kan syfta på följande:

 Romney (slott) – ett slott i Folkestone and Hythe, Kent, England
 Romney, West Virginia – en stad i West Virginia
 Romney, Hythe & Dymchurch Railway, järnväg i Storbritannien.
 Romney Brent, mexikansk skådespelare.
 Mitt Romney, amerikansk politiker.
 George W. Romney, amerikansk politiker.
 George Romney, brittisk konstnär.

Efternamn
Tvillingen

Tvillingen är en svensk kortfilm från 2011 i regi av Gustav Danielsson.
Danielsson skrev också manus och var även producent samt skådespelare. Fotograf var Jesper Klevenås. 

Filmen har visats i Sveriges Television och vunnit Stipendiet 1 km Film i Stockholms Filmfestival 2011.

Handling 
Gustav övar fridykning. På land håller han andan. Jämt. När han kör bil. När han arbetar. När han sover. Han håller sin flickvän vaken om nätterna. På sjukhuset tittar en läkare honom i halsen. Läkaren är tyst. Länge. "Du har något i luftstrupen."

Rollista 
 Oskar Danielsson-Fängström - Gustav
 Gustav Danielsson - Oskar
 Daniella Mendel-Enk - Daniella
 Lars-Erik Friberg - Läkaren

Referenser

Noter

Källor 
Wikipedia
Wikipedia
IMDb
Svensk Filmdatabas Tvillingen
Svensk Filmdatabas Gustav Danielsson
Svensk Filmdatabas Jesper Klevenås

Svenska kortfilmer
Svenska filmer 2010
Svenskspråkiga filmer
Svenska dramafilmer
Kortfilmer 2010
Norman Maclean

Norman Fitzroy Maclean, född 23 december 1902 i Clarinda i Iowa, död 2 augusti 1990, var en amerikansk författare, mest känd för "A River Runs Through It and Other Stories" från 1976 som behandlar flugfiske, timmerarbete och livet i Montanas skogar och berg.

Amerikanska författare
Personer från Page County, Iowa
Födda 1902
Avlidna 1990
Män
IFK Uppsala (bandy)

IFK Uppsala bandy är bandysektionen inom IFK Uppsala från Uppsala i Uppsala län. Föreningen bildades 1895 och har blivit svenska mästare vid tolv tillfällen och silvermedaljörer vid två tillfällen. Föreningen vann det första svenska mästerskapet (1907) och vann elva av de 14 första SM-turneringarna, varav sex i följd (1915-1920). I SM-finalerna 1918 och 1921 ställdes IFK mot lokalrivalen Sirius – IFK vann 1918, Sirius 1921 – och Uppsala är därigenom den enda staden jämte Stockholm som någon gång svarat för båda finallagen. Klubben hade flest SM-guld i sporten fram till säsongen 1988/1989 då Västerås SK blev mästare för trettonde gången och gick om i antalet vunna svenska mästerskap.

Elva av titlarna vann man under perioden 1907-1920, då SM spelades i cupform, och det tolfte efter seriespel 1933, då IF Göta besegrades i finalen med 11-1, bandyhistoriens största finalseger. Föreningen har sammanlagt spelat 13 säsonger i högsta serien, senast 1945/1946. Bandysektionen lades ned 1990 men nystartades inför säsongen 2006/2007. Herrlaget spelar säsongen 2022/2023 i division 3.

IFK har flera Stora grabbar i bandy, bland annat Sune Almkvist, Sven "Sleven" Säfwenberg, Louis Woodzack, Seth Howander, Adrian Brohlin och Einar Ask.

SM-finaler

Serieplaceringar

1931-1949

1950-1969

1970-1990

Sedan 2006/2007

Referenser

Noter

Externa länkar
Hemsida

Bandyklubbar i Sverige
Sportklubbar i Uppsala
Sportklubbar bildade 1895
Karl-Alfred och Ellinor

Karl-Alfred och Ellinor är en berättande sjömansvisa av Evert Taube. Visan publicerades första gången i tidningen Söndags-Nisses julnummer 1918. Därefter fanns den med i Taubes första vissamling Sju sjömansvisor och Byssan Lull, som kom ut 1919. I september 1920 blev den den första visa av Evert Taube som spelades in på grammofon, med Ernst Rolf. Taube själv spelade in den vid sin grammofondebut, den 25 februari 1921.

Visan framfördes mycket tidigt i Evert Taubes karriär som scenartist. Han sjöng den vid ett framträdande i Smögens godtemplarloge i början av februari 1918 och senare vid sin mer professionella debut som artist, i Cabaret Läderlappen på Hotell Gillet i Stockholm, där Taube medverkade i en föreställning som spelades i januari och februari 1919.

Visan handlar om den unge och oerfarne sjömannen Karl-Alfred, som följer med en kvinna till hennes lägenhet på tredje våningen i ett hus på Victoria Street i Port Adelaide i Australien. Men han har lurats dit och blir utsatt för ett rånförsök, som han räddar sig från genom att kasta sin portmonä "mellan ögonen" på rånaren.

Visan har publicerats i några olika versioner. I den version som publicerades i Söndags-Nisse, och Taube fick 35 kronor för, stavas till exempel den kvinnliga huvudpersonens namn Elinor. I Sju sjömansvisor och Byssan Lull stavas hon Elinoor och i en version som publiceras i samlingen Sju sjömansvisor från 1934 stavas namnet Ellinor.

Visans melodi är inte komponerad av Taube själv, utan upptecknad och arrangerad av honom.

Referenser

Sånger skrivna av Evert Taube
Visor
Weisse Stadt

Weisse Stadt (Vita staden) även känd som Schweizer Viertel är ett bostadsområde i stadsdelen Reinickendorf i norra Berlin. Det byggdes under 1920-talet och är en av sex bostadsområden som ingår i världsarvet Berlins modernistiska bostadsområden.

Historia
Stadsdelsområdet Reinickendorf köpte efter första världskriget stora områden för att bygga bostäder och därmed försöka lösa bostadskrisen. Planer hade funnits redan innan krigsutbrottet och gatorna anlades fram till 1914 men först 1928 började bostäderna att byggas i vad som då kallades Siedlung Schillerpromenade. På grund av de vita fasaderna fick området i folkmun namnet Weiße Stadt - den vita staden. Schweizer Viertel kallas området då gatorna är uppkallade efter orter i Schweiz. 

Området utformades under ledning av Martin Wagner, som även ansvarade för utformningen av Hufeisensiedlung, Großsiedlung Siemensstadt och Onkel-Tom-Siedlung. Medverkade arkitekter i projektet var Bruno Ahrends, Wilhelm Büning och Otto Rudolf Salvisberg som valdes ut av Wagner. För utformningen av grönområdena svarade Ludwig Lesser som var en pionjär inom den moderna trädgårdsarkitekturen. Området utformades efter modernistiska ideal och inordnas arkitekturstilen die neue Sachlichkeit. Här fanns gemensamma tvättstugor, dagis, läkarmottagning, apotek och plats för 24 butiker.

Externa länkar

Berlins modernistiska bostadsområden
Reinickendorf (stadsdelsområde)
Follobanen

Follobanen är en järnväg i Norge mellan Oslo och Ski. Banan är dubbelspårig och byggd för 250 km/h och utgör, tillsammans med den äldre Østfoldbanen, en fyrspårssträcka mellan Oslo och Ski. Banan har en längd på 22 kilometer inkluderat Norges (och Nordens) längsta järnvägstunnel på 19,5 kilometer, mer än dubbelt så lång som Sveriges längsta järnvägstunnel, Hallandsåstunneln, på 8,7 kilometer. Bygget startade år 2014 och banan öppnades i slutet av 2022. Kostnaden blev cirka 36,8 miljarder norska kronor.

Trafikstart 
Trafiken startade 11 december 2022 men öppnades officiellt av kung Harald vid en ceremoni på Oslo S måndagen den 12 december.. Efter cirka en vecka fick dock banan stänga igen efter brand i returströmskablar som inte klarade av belastningen från alla tåg. Banan öppnades igen den 5 mars 2023 efter att kablarna bytts ut och omfattande tester.

Trafikläget före banan 
Väg och järnvägstrafik söder om Oslo kallas Sørkorridoren och var i rusningstrafik hårt belastad. Samtidigt pekade prognoser på att befolkningstillväxten i Oslo och Viken skulle öka med 30 procent mellan 2010 och 2030. Den enda dåvarande järnvägssträckan mellan Oslo och Ski, en del av Østfoldbanen, var en av Norges mest trafikerade och klarade i rusningstrafik inte av fler tåg, trots dubbelspår. Banan var krokig och snabbaste tåget hade en medelhastighet på ca 70 km/h. Østfoldbanen förbinder Oslo med Halden och vidare till Göteborg och kontinenten och på banan samsades pendel, regional, fjärr och godståg.

Follobanen utreddes som en lösning på kapacitetsproblemen med Sørkorridoren. En ny bana, nästan helt i tunnel, för regional-, fjärr- och godståg med målet att halvera restiden för direktresor mellan Oslo och Ski från 22 minuter till 11 minuter samt utökad turtäthet för pendeltågen genom den frigjorda kapaciteten på befintlig bana.

Tunnelbygget 
Tunneldelarna av Follobanen har byggts som två separata tunnlar med förbindelser ca var 500 meter. Merparten av tunnlarna byggdes med tunnelborrningsmaskiner, totalt fyra stycken. Även konventionell (borra-spräng) metod användes. Samtliga tunnelborrmaskiner startade vid Åsland, ungefär mitt i tunneln, och borrade ut mot öppningarna i söder och norr. Den första av tunnelborrmaskinerna, Dronning Eufemia, började borra i september 2016 i riktning mot Oslo. Strax därefter startade den andra som kallas Dronning Ellisiv som också borrade i riktning mot Oslo. Tunnelborrmaskinerna 3 och 4 borrade i riktning mot Ski och kallades Anna fra Kloppa, uppstartad i november, och Magda Flåtestad, som startade i december 2016.. I februari 2019 hade samtliga tunnelborrmaskiner nått sina mål.

Referenser

Externa länkar 
 Banenor.no - https://www.banenor.no/reisende/Banene/follobanen/ Follobanen 

Järnvägslinjer i Norge
Transport i Oslo
Transport i Viken fylke
Primera División de Uruguay 1920

Campeonato Uruguayo de Fútbol 1920 var den 20:e säsongen av Uruguays högstaliga i fotboll. Ligan spelades som en serie där samtliga tolv lag mötte varandra vid två tillfällen. Totalt spelades 132 matcher med 364 gjorda mål.

Nacional vann sin åttonde titel som uruguayanska mästare.

Deltagande lag 
Tolv lag deltog i mästerskapet; elva från Montevideo, och Universal från San José de Mayo.

Liverpool och Uruguay Onward flyttades upp från föregående säsong. Det var båda lagens första säsong i Primera división.

Poängtabell

Källor 
 

1920
1920 i Uruguay
Fotbollssäsongen 1920
Otto Rudolf Salvisberg

Otto Rudolf Salvisberg, född 19 oktober 1882 i Köniz, död 23 december 1940 i Arosa, var en schweizisk arkitekt som även var verksam i Tyskland. Bland Salvisbergs mest kända byggnader hör bostadshus i Weisse Stadt och Onkel Toms Hütte i Berlin. I Schweiz skapade Salvisberg ett flertal institutionsbyggnader och fabriksbyggnader, däribland Loryspital.

Källor

Externa länkar

Avlidna 1940
Födda 1882
Män
Schweiziska arkitekter
Personer från kantonen Bern