kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Xenelaphis hexagonotus

Xenelaphis hexagonotus är en ormart som beskrevs av Cantor 1847. Xenelaphis hexagonotus ingår i släktet Xenelaphis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Malackahalvön, Borneo, Sumatra och på mindre öar i regionen. Den vistas i låglandet upp till 200 meter över havet. Xenelaphis hexagonotus lever i skogar, i träskmarker och på odlingsmark. Den jagar gnagare, småfåglar, groddjur och fiskar.

Källor 

Snokar
hexagonotus
Kräldjur i orientaliska regionen
Xenodermus javanicus

Xenodermus javanicus är en ormart som beskrevs av Reinhardt 1836. Xenodermus javanicus är ensam i släktet Xenodermus som ingår i familjen Xenodermatidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir bara upp till 70 cm lång. Den förekommer i Sydostasien på Malackahalvön, Borneo, Sumatra och Java. Ormen vistas i fuktiga skogar, i risodlingar, på marskland och i mindre kanaler. Den lever delvis i vattnet och den kan gräva. Honor lägger ägg.

Bålen är huvudsakligen täckt av små fjäll. Några större fjäll har ett utskott på toppen som liknar en uppåtriktad köl. Fjällen med köl bildar längsgående linjer varav tre ligger på ryggens topp. Sedan förekommer en linje på varje kroppssida.

Arten är nattaktiv och ganska sällsynt. Födan utgörs av groddjur.

Källor

Externa länkar 

javanicus
Kräldjur i orientaliska regionen
Sällskap för natten

Sällskap för natten är en novellsamling av Artur Lundkvist utgiven 1965.

Boken innehåller tjugo berättelser som rör sig mellan olika tidsepoker, miljöer och kulturer. Vissa av novellerna har inslag av saga och satir, några utspelar sig i historisk tid. Sju av novellerna inkluderas senare i novellurvalet En gång i Nineve (1977).

Innehåll
En gång i Nineve
Ättestupan
Vandraren
Naturens makt
Ung spelman
Allvarliga lekar
Stadsresan
Episoder
Medmänniskor
En nordlig ö
De dödar kanoter
Trons kraft
Istanbul
Livsvillkor
Skyskrapan
Människoströmmar i mörker
Brovakten
Höst i sommarstugan
Det tomma rummet
Alikars rike

Källor

Svenska novellsamlingar
Skönlitteratur 1965
Verk av Artur Lundkvist
Xyelodontophis uluguruensis

Xyelodontophis uluguruensis är en ormart som beskrevs av Broadley och Wallach 2002. Xyelodontophis uluguruensis är ensam i släktet Xyelodontophis som ingår i familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd mellan 75 och 150 cm en medelstor orm. Den lever i Ulugurubergen i östra Tanzania. Individerna vistas i tropiska skogar och klättrar i träd. Födan är okänd men enligt uppskattningar äter arten ödlor. Honor lägger antagligen ägg.

Huggtänderna sitter längre bak i käken. Denna orm liknar arterna i släktet Thelotornis. Därför antas att bettet kan orsaka allvarliga skador hos människor.

Källor

Externa länkar 

Snokar
uluguruensis
Kräldjur i etiopiska regionen
Macrocalamus

Macrocalamus är ett släkte av ormar. Macrocalamus ingår i familjen snokar. 

Dessa ormar är med en längd upp till 75 cm små. De förekommer på Malackahalvön och lever i bergsskogar. Arterna äter troligen maskar och snäckor. Så vid kända lägger honor ägg.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Macrocalamus chanardi
 Macrocalamus gentingensis
 Macrocalamus jasoni
 Macrocalamus lateralis
 Macrocalamus schulzi
 Macrocalamus tweediei
 Macrocalamus vogeli

Källor

Externa länkar 

Snokar
Macrocalamus
Los infantes de Lara

Los infantes de Lara är en spansk legend om sju prinsar av Lara, som under grymma släktfejder av sin morbror förrädiskt överlämnas åt morerna och av dem dödas, varpå deras avhuggna huvuden läggs fram för den fångne fadern.

Legenden har gett upphov till många spanska romaner och en mängd utländska, särskilt franska bearbetningar.

Källor 
 

Legender
Macrocalamus jasoni

Macrocalamus jasoni är en ormart som beskrevs av Grandison 1972. Macrocalamus jasoni ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergtrakter på södra Malackahalvön. Det kända utbredningsområdet ligger 1760 till 1980 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga bergsskogar. Individerna gräver tidvis i marken.

Källor

Externa länkar 

Snokar
jasoni
Kräldjur i orientaliska regionen
Vindingevals

Vindingevals är en roman av Artur Lundkvist utgiven 1956.

Romanen utspelar sig i ett litet samhälle i södra Sverige och var inspirerad av Lundkvists egen uppväxtmiljö i norra Skåne. Boken filmatiserades 1968 efter manus av Lars Widding och Åke Falck i regi av Åke Falck.

Utgåvor

Referenser

Noter

Källor

Svenska romaner
Skönlitteratur 1956
Verk av Artur Lundkvist
Böcker som blivit film
Macrocalamus lateralis

Macrocalamus lateralis är en ormart som beskrevs av Günther 1864. Macrocalamus lateralis ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergtrakter på Malackahalvön i Malaysia och Thailand. Utbredningsområdet ligger 300 till 1300 meter över havet. Macrocalamus lateralis är endast känd från två exemplar som hittades i bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Snokar
lateralis
Kräldjur i orientaliska regionen
Macrocalamus schulzi

Macrocalamus schulzi är en ormart som beskrevs av Vogel och David 1999. Macrocalamus schulzi ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på södra Malackahalvön i Malaysia. Den vistas i bergstrakter vid cirka 1510 meter över havet. Macrocalamus schulzi lever i fuktiga bergsskogar och den gräver tidvis i marken.

Källor

Externa länkar 

Snokar
schulzi
Kräldjur i orientaliska regionen
Macrocalamus tweediei

Macrocalamus tweediei är en ormart som beskrevs av Lim 1963. Macrocalamus tweediei ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på södra Malackahalvön i Malaysia. Den vistas i bergstrakter vid cirka 1510 meter över havet. Macrocalamus tweediei lever i fuktiga bergsskogar och den gräver tidvis i marken.

Källor

Externa länkar 

Snokar
tweediei
Kräldjur i orientaliska regionen
Macrocalamus gentingensis

Macrocalamus gentingensis är en ormart som beskrevs av Yaakob och Lim 2002. Macrocalamus gentingensis ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Gentinghöglandet i norra Malaysia vid cirka 1000 meter över havet. Regionen är täckt av regnskogar och jordbruksmark. Ormen lever delvis underjordisk.

Källor

Externa länkar 

Snokar
gentingensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Macrocalamus chanardi

Macrocalamus chanardi är en ormart som beskrevs av David och Pauwels 2005. Macrocalamus chanardi ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på södra Malackahalvön i Malaysia. Den vistas i bergstrakter mellan 1100 och 1500 meter över havet. Individerna lever på marken i tropiska bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Snokar
chanardi
Kräldjur i orientaliska regionen
Macrocalamus vogeli

Macrocalamus vogeli är en ormart som beskrevs av David och Pauwels 2005. Macrocalamus vogeli ingår i släktet Macrocalamus och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm är endast känd från ett naturskyddsområde på södra Malackahalvön i delstaten Pahang i Malaysia. Exemplar hittades mellan 1645 och 1735 meter över havet. Regionen är täckt av fuktiga bergsskogar. Macrocalamus vogeli gräver tidvis i det översta jordlagret. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända även om utbredningsområdet är litet. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
vogeli
Kräldjur i orientaliska regionen
Gerarda

Gerarda kan syfta på:

 släkte av ormar, se Gerarda prevostiana
 Gerarda Grootenraay, nederländsk poet
Gerarda prevostiana

Gerarda prevostiana är en ormart som beskrevs av Eydoux och Gervais 1822. Gerarda prevostiana är ensam i släktet Gerarda som ingår i familjen Homalopsidae. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd mindre än 75 cm en liten orm. Den förekommer längs kusten och i havsvikar i Indien, Myanmar, Sri Lanka och Thailand. Habitatet utgörs av mangrove. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Snokar
prevostiana
Grayia (djur)

Grayia är ett släkte av ormar. Grayia ingår i familjen snokar. Släktet är ensam i underfamiljen Grayiinae.

Dessa djur är med en längd över 3 meter stora ormar. De lever delvis i vattnet och jagar troligen fiskar och groddjur. Antagligen lägger honor ägg. Arterna förväxlas ofta med Naja annulata. Habitatet utgörs av regnskogar och träskmarker. Exemplaren hamnar ofta som bifångst i fiskenät. I honornas kropp hittades 10 till 23 ägg.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Grayia caesar
 Grayia ornata
 Grayia smythii
 Grayia tholloni

Utbredning 
De olika arterna av Grayia förekommer i centrala och västra Afrika.

Referenser

Externa länkar 

Snokar
Grayia
Grayia caesar

Grayia caesar är en ormart som beskrevs av GÜNTHER 1863. Grayia caesar ingår i släktet Grayia, och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

De största exemplaren är lite längre än en meter. De är på ovansidan svartbruna med ljusare tvärband och undersidan är ljubrun. I ansiktet finns gula ställen. Påfallande är den långa svansen.

Utbredning 
Grayia caesar förekommer i centrala Afrika. Den har påträffats i Ekvatorialguinea, Kamerun, Demokratiska Republiken Kongo och Centralafrikanska republiken. Ormen lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 350 och 1350 meter över havet. Den vistas i regnskogar och i träskmarker.

Beståndet hotas i viss mån av landskapsförändringar. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Kräldjur i etiopiska regionen
Snokar
caesar
Grayia ornata

Grayia ornata är en ormart som beskrevs av Bocage 1866. Grayia ornata ingår i släktet Grayia, och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

De största exemplaren är 1,5 meter långa. Ormen har en brun ovansida och mörkbruna tvärband. Undersidan är ljusare men den blir mörk fram till svansen.

Utbredning 
Grayia ornata förekommer i centrala Afrika. Den har påträffats i Angola, Demokratiska Republiken Kongo, Gabon, Ekvatorialguinea, Kamerun, Zambia och Centralafrikanska republiken. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1450 meter över havet. Den vistas i fuktiga skogar och i träskmarker.

Några exemplar som simmar hamnar som bifångst i fiskenät. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Kräldjur i etiopiska regionen
Snokar
ornata
Grayia smythii

Grayia smythii är en ormart som beskrevs av Leach 1818. Grayia smythii ingår i släktet Grayia, och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Grayia caesar är mycket spridd i centrala och västra Afrika. Den har påträffats i Sudan, Uganda, Kenya, Tanzania, Rwanda, Burundi, Angola, Demokratiska Republiken Kongo, Gabon, Ekvatorialguinea, Kamerun, Nigeria, Benin, Togo, Ghana, Elfenbenskusten, Liberia, Guinea, Guinea-Bissau, Senegal, Burkina Faso och Gambia.

Källor 

Kräldjur i etiopiska regionen
Snokar
smythii
Grayia tholloni

Grayia tholloni är en ormart som beskrevs av Mocquard 1897. Grayia tholloni ingår i släktet Grayia, och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Grayia caesar förekommer i centrala Afrika. Den har påträffats i Sudan, Uganda, Kenya, Tanzania, Demokratiska Republiken Kongo, Angola, Centralafrikanska republiken, Etiopien, Gambia, Gabon, Senegal, Nigeria och Zambia.

Källor 

Kräldjur i etiopiska regionen
Snokar
tholloni
Gyalopion

Gyalopion är ett släkte av ormar. Gyalopion ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd upp till 75 cm små ormar. De vistas i torra landskap och jagar främst spindeldjur. Honor lägger ägg. Exemplaren gräver underjordiska bon och de syns endast efter regnfall på markytan. De äter huvudsakligen spindeldjur och de kan skapa ett rasslande ljud när de känner sig hotade. Utbredningsområdet ligger i sydvästra USA och Mexiko. IUCN listar båda arter som livskraftiga (LC).

Arter enligt Catalogue of Lifeoch The Reptile Database:

 Gyalopion canum
 Gyalopion quadrangulare

Utbredning 
De båda arterna av Gyalopion förekommer i södra USA och norra Mexiko i Nordamerika.

Källor

Externa länkar 

Kräldjur i nearktiska regionen
Snokar
Gyalopion canum

Gyalopion canum är en ormart som beskrevs av Cope 1861. Gyalopion canum ingår i släktet Gyalopion, och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Gyalopion canum förekommer i södra USA och norra Mexiko i Nordamerika. Arten lever i kulliga regioner och på högplatå mellan 300 och 2100 meter över havet. De vistas i öppna skogar, gräsmarker och halvöknar. Gyalopion canum gräver i lövskiktet och i det översta jordlagret.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Kräldjur i nearktiska regionen
Snokar
canum
Gyalopion quadrangulare

Gyalopion quadrangulare är en ormart som beskrevs av Günther 1893. Gyalopion quadrangulare ingår i släktet Gyalopion, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 G. q. desertorum
 G. q. quadrangulare

Utbredning 
Gyalopion canum förekommer i södra USA (Arizona) och norra Mexiko (Sonora, Sinaloa) i Nordamerika.

Referenser

Externa länkar 

Kräldjur i nearktiska regionen
Snokar
quadrangulare
Rhynchocalamus

Rhynchocalamus är ett släkte av ormar. Rhynchocalamus ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd upp till 75 cm små och smala ormar. De förekommer i Mellanöstern. Individerna lever i torra landskap. De jagar små kräldjur och äter även ryggradslösa djur. Antagligen lägger honor ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Rhynchocalamus arabicus
 Rhynchocalamus barani
 Rhynchocalamus melanocephalus

Källor

Externa länkar 

Snokar
Rhynchocalamus arabicus

Rhynchocalamus arabicus är en ormart som beskrevs av Schmidt 1933. Rhynchocalamus arabicus ingår i släktet Rhynchocalamus och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är endast känd från en individ som hittades under 1930-talet i Jemen nära Aden.

Källor 

Snokar
arabicus
Kräldjur i etiopiska regionen
Rhynchocalamus melanocephalus

Rhynchocalamus melanocephalus är en ormart som beskrevs av Jan 1862. Rhynchocalamus melanocephalus ingår i släktet Rhynchocalamus och familjen snokar.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Mellanöstern, på Sinaihalvön och fram till Armenien, Azerbajdzjan och nordvästra Iran. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Rhynchocalamus melanocephalus vistas främst i fuktiga buskskogar. Den hittas även i öppna barrskogar, olivträdodlingar och annan odlingsmark. Individerna besöker övergivna byggnader. De gömmer sig i maj och juni under stenar. Under andra årstider gräver ormen i det översta jordlagret. Honor lägger ägg.

Regionalt hotas beståndet av intensivt bruk av betesmarker, av störningar från människor som samlar ved samt av terrängbilar. I lämpliga habitat är arten vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 R. m. melanocephalus
 R. m. satunini

Källor

Externa länkar 

Snokar
melanocephalus
Kräldjur i palearktiska regionen
Muhtarophis barani

Muhtarophis barani är en ormart som beskrevs av Olgun, Avcı, Ilgaz, Üzüm och Yılmaz 2007. Muhtarophis barani är ensam i släktet Muhtarophis som ingår i familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra delen av Nurbergen (även känd som Amanosbergen) i södra Turkiet. Exemplar hittades vid 1300 meter över havet. De lever i klippiga områden med buskar intill bergsskogar. Individerna gräver i marken. Fortplantningssättet är okänt.

Denna orm är mycket sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Snokar
Colubridae
Kräldjur i palearktiska regionen
Nothopsis rugosus

Nothopsis rugosus är en ormart som beskrevs av Cope 1871. Nothopsis rugosus är ensam i släktet Nothopsis som ingår i familjen snokar. Arten tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika från Honduras till norra Ecuador. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna regnskogar i låglandet och av fuktiga bergsskogar. Individerna är nattaktiva och de rör sig på marken. Födan utgörs av grodor, salamandrar och små ödlor. Honor lägger ägg. Nothopsis rugosus är med en längd mindre än 75 cm en liten orm.

I några regioner är skogens omvandling till jordbruksmark och till trafikanläggningar ett hot mot beståndet. Nothopsis rugosus är allmänt sällsynt men antalet observationer har inte minskad markant. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
rugosus
Kräldjur i neotropiska regionen
Arizona elegans

Arizona elegans är en orm som beskrevs 1859 av Robert Kennicott. Arten placeras i det egna släktet Arizona inom familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Ormen är med en längd på omkring 1,5 meter ganska stor. Den förekommer i USA och Mexiko och lever i öknar och i andra torra landskap. Arizona elegans vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2200 meter över havet. Den jagar ödlor, andra ormar och små däggdjur. Honan lägger cirka 20 ägg per tillfälle. Den vilar i underjordiska gömställen.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:
 A. e. arenicola
 A. e. blanchardi
 A. e. candida
 A. e. eburnata
 A. e. elegans
 A. e. noctovaga
 A. e. occidentalis
 A. e. philipi

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Snokar
Colubridae
Kräldjur i nearktiska regionen
Stenorrhina

Stenorrhina är ett släkte av ormar. Stenorrhina ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd av 75 till 150 cm medelstora ormar med robust bål. Utbredningsområdet sträcker sig från Mexiko till Ecuador. Dessa ormar lever i gräsmarker och i skogar i låglandet. De äter spindlar, skorpioner och andra ryggradslösa djur. Honor lägger ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Stenorrhina degenhardtii
 Stenorrhina freminvillei

Källor

Externa länkar 

Snokar
Stenorrhina degenhardtii

Stenorrhina degenhardtii är en ormart som beskrevs av Berthold 1846. Stenorrhina degenhardtii ingår i släktet Stenorrhina och familjen snokar. 

Denna orm förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika från södra Mexiko till norra Peru. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2800 meter över havet. Individerna vistas i olika slags skogar, i savanner och de besöker odlingsmark. Stenorrhina degenhardtii är dagaktiv och den har skorpioner, spindlar, insekter och deras larver som föda. Honor lägger ägg som kläcks under regntiden. En hona i nordvästra Venezuela hade 11 ägg.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 S. d. ocellata
 S. d. degenhardtii
 S. d. mexicana

Källor 

Snokar
degenhardtii
Kräldjur i neotropiska regionen
Gonionotophis

Gonionotophis är ett släkte av ormar. Gonionotophis ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd upp till 75 cm små ormar. De hittas främst i västra Afrika. Individerna lever vanligen i regnskogar och de jagar troligen groddjur.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Gonionotophis brussauxi
 Gonionotophis grantii
 Gonionotophis klingi

The Reptile Database listar ytterligare 12 arter:

 Gonionotophis capensis
 Gonionotophis chanleri
 Gonionotophis crossi
 Gonionotophis egbensis
 Gonionotophis gabouensis
 Gonionotophis guirali
 Gonionotophis laurenti
 Gonionotophis nyassae
 Gonionotophis poensis
 Gonionotophis savorgnani
 Gonionotophis stenophthalmus
 Gonionotophis vernayi

Referenser

Externa länkar 

Snokar
Gonionotophis
Gonionotophis brussauxi

Gonionotophis brussauxi är en ormart som beskrevs av Mocquard 1889. Gonionotophis brussauxi ingår i släktet Gonionotophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i Kamerun, Gabon, Kongo-Brazzaville, Kongo-Kinshasa, Angola och västra Uganda. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
brussauxi
Kräldjur i etiopiska regionen
Gonionotophis grantii

Gonionotophis grantii är en ormart som beskrevs av Günther 1863. Gonionotophis grantii ingår i släktet Gonionotophis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Afrika från Senegal till Kamerun och Centralafrikanska republiken. Den vistas där i savanner.

Referenser 

Snokar
grantii
Kräldjur i etiopiska regionen
Gonionotophis klingi

Gonionotophis klingi är en ormart som beskrevs av Matschie 1893. Gonionotophis klingi ingår i släktet Gonionotophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Afrika från Guinea till Nigeria. Honor lägger cirka 4 ägg per tillfälle. Den lever i låglandet och i kulliga regioner upp till 450 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar. Gonionotophis klingi äter främst grodor.

Beståndet hotas av skogsröjningar. Hela populationen antas vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
klingi
Kräldjur i etiopiska regionen
Limnophis

Limnophis är ett släkte ormar i familjen snokar med två arter.

Dessa ormar är små. De påminner om arter från släktet Natriciteres men fjällen på nosens spets har en annan form. Arterna förekommer i södra Afrika. De vistas i träskmarker och jagar groddjur samt fiskar. Honor lägger ägg.

Arterna är:
 Limnophis bangweolicus
 Limnophis bicolor

Referenser 

Snokar
Limnophis
Limnophis bicolor

Limnophis bicolor är en ormart som beskrevs av Günther 1865. Limnophis bicolor ingår i släktet Limnophis och familjen snokar. 

Arten förekommer i Botswana, Angola, Zambia, Zimbabwe och Kongo-Kinshasa. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 L. b. bicolor
 L. b. bangweolicus

Källor 

Snokar
bicolor
Kräldjur i etiopiska regionen
Hormonotus modestus

Hormonotus modestus är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Hormonotus modestus är ensam i släktet Hormonotus som ingår i familjen Lamprophiidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra och centrala Afrika österut till Uganda och söderut till Angola. Honor lägger ägg.

Källor 

Ormar
modestus
Kräldjur i etiopiska regionen
Hydromorphus

Hydromorphus är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Vuxna exemplar är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika. Honor lägger antagligen ägg. För övrigt är inget känt om levnadssättet.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Hydromorphus concolor, från Guatemala till Colombia
 Hydromorphus dunni, lever i Panama

Källor

Externa länkar 

Snokar
Hydromorphus concolor

Hydromorphus concolor är en ormart som beskrevs av Peters 1859. Hydromorphus concolor ingår i släktet Hydromorphus och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika från Guatemala till Colombia. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
concolor
Kräldjur i neotropiska regionen