kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Simon Arnauld de Pomponne

Simon Arnauld de Pomponne, född i november 1618 i Paris, död den 26 september 1699 i Fontainebleau, var en fransk markis och statsman, son till Robert Arnauld d'Andilly, sonson till Antoine Arnauld den äldre.

de Pomponne förde först namnet Briottes efter ett mödernegods, därefter faderns namn, d'Andilly, tills han 1660 erhöll titeln markis de Pomponne. På 1640-talet fungerade han som generalintendent vid arméerna i Neapel och Katalonien. I början var han anhängare till jansenismen och Fouquets vän, men slöt sig efter Fouquets fall, 1661, till Ludvig XIV. Fin och smidig, syntes han kungen vara rätte mannen att övertaga Terlons plats i Stockholm. Den 14 februari 1666 inträffade de Pomponne som utomordentlig fransk ambassadör i Stockholm för att leda Sveriges politik i fransk anda. Men trots talang och möda kunde han inte förhindra, att Sverige bemedlade freden i Breda och biträdde trippelalliansen. Ludvig återkallade honom därför 1668 för att i stället använda honom i Haag.

de Pomponnes arbete i Sverige hade emellertid inte varit förgäves, ty omkring honom hade bildats ett franskt parti med Magnus Gabriel De la Gardie i spetsen, och detta parti vann alltmer i styrka. Då underhandlingarna mellan Sverige och Frankrike återupptogos, förklarade De la Gardie, att Pomponne vore särskildt lämplig att leda dem. På denna rekommendation sändes Pomponne 1671 åter till Sverige, där han och De la Gardie gemensamt arbetade i Frankrikes intresse. Med Biörenklous död förlorade motpartiet i svenska rådet sin ledare. En annan gynnsam omständighet för underhandlingen var, att Pomponne efter Lionne i september 1671 blev Frankrikes utrikesminister och sålunda kunde ge sina ord en ännu starkare vikt än förut. 

Vid hans avresa, i november 1671, var det nästan avgjort, att Sverige skulle bli Ludvig XIV:s vapendragare. Det var Pomponnes största bragd. Hans ställning i Ludvigs kabinett var från första ögonblicket svår, ty den redlige och karaktärsfaste mannen kunde inte försona sig med erövringspolitiken; hans konflikter med Colbert, Louvois och jesuiterna hade till följd, att han den 18 november 1679 avskedades. År 1691, vid Louvois död, återkallades Pomponne till rådsbordet, och från 1696 ansågs han som faktisk utrikesminister, sedan denna post tillfallit hans måg, markis de Torcy. Hans Mémoires utgavs av Mavidal (2 band, 1861-1863).

Källor

Noter

Frankrikes utrikesministrar
Frankrikes ambassadörer i Sverige
Franska markiser
Diplomater under 1600-talet
Franska politiker under 1600-talet
Politiker från Paris
Födda 1618
Avlidna 1699
Män
Ugglan
John Moore (ishockeyspelare)

John Carroll Moore, Jr., född 19 november 1990 i Winnetka, Illinois, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som tillhör NHL-laget Vegas Golden Knights och spelar för deras farmarlag Henderson Silver Knights i AHL.  

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Boston Bruins, New Jersey Devils, Arizona Coyotes, New York Rangers och Columbus Blue Jackets och på lägre nivåer för Providence Bruins och Springfield Falcons i AHL, Kitchener Rangers i OHL och Chicago Steel i USHL.

Moore draftades i första rundan i 2009 års draft av Columbus Blue Jackets som 21:a spelare totalt.

Den 1 mars 2015 skickade Rangers iväg Moore, Anthony Duclair, Rangers första draftval i 2016 års draft och ett andra draftval i 2015 års draft till Arizona Coyotes i utbyte mot Keith Yandle, Chris Summers och ett fjärde draftval i 2016 års draft.

Efter drygt tre säsonger i New Jersey Devils, skrev han som free agent på ett femårskontrakt värt 13,75 miljoner dollar med Boston Bruins den 1 juli 2018.

Statistik

Referenser

Externa länkar
John Moore NHL Statistics – Hockey-Reference.com
John Moore (b.1990) hockey statistics and profile at hockeydb.com
John Moore – Player profile at The Hockey News

Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Arizona Coyotes
Spelare i New York Rangers
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i Kitchener Rangers
Spelare i Chicago Steel
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska ishockeyspelare
Idrottare från Illinois
Personer från Cook County, Illinois
Födda 1990
Levande personer
Män
Spelare i Boston Bruins
Spelare valda i NHL Entry Draft 2009
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Spelare i Providence Bruins
Spelare i Henderson Silver Knights
Leon Ames

Leon Ames, ursprungligen Harry Wycoff, född 20 januari 1902 i Portland, Indiana, död 12 oktober 1993 i Laguna Beach, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Ames var son till Charles Elmer Wycoff och Cora A., född De Moss. Vissa källor anger hans födelsenamn som "Wykoff" eller "Waycoff" och i hans tidigare filmer angavs hans namn som "Leon Waycoff".

Ames är främst känd för att spela fadersfigurer i filmer som Vi mötas i St. Louis (1944) med Judy Garland som en av hans döttrar, Unga kvinnor (1949), Mitt svärmeri (1951) och I silvermånens sken (1953).

Ames gjorde sin filmdebut i Quick Millions (1931) och var under 1940-talet under kontrakt till Metro-Goldwyn-Mayer. Ames var en av grundarna till fackföreningen Screen Actors Guild 1933 och var också ordförande 1957–58. Han tilldelades Screen Actors Guild Life Achievement Award 1980.

Filmografi i urval

Källor

Noter

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Indiana
Personer från Portland, Indiana
Födda 1902
Avlidna 1993
Män
Personer inom amerikansk fackföreningsrörelse
Paul Puhallo von Brlog

Paul Puhallo von Brlog, född 21 februari 1856 i Brlog, död 12 oktober 1926 i Wien, var en österrikisk friherre och militär. 

Puhallo von Brlog blev 1877 officer vid fältartilleriet, 1883 generalstabsofficer, befordrades inom generalstaben till överste 1898, blev 1905 infanteribrigadchef, 1906 generalmajor och chef för krigsskolan, 1909 fältmarskalklöjtnant, 1913 fälttygmästare och chef för femte armékåren (Pressburg). 

Under första världskriget ledde Puhallo von Brlog 1914–15 sin armékår i Polen och Galizien, blev i maj 1915 chef för tredje och i juni för första armén, varmed han samma år erövrade Lutsk (augusti) och Dubno (september). I maj 1916 blev han generalöverste och avgick ur aktiv tjänst. År 1918 tog han avsked.

Källor

Österrikiska generaler
Österrikiska militärer under 1800-talet
Österrikiska militärer under 1900-talet
Personer i Österrike under första världskriget
Födda 1856
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Pseudocrenilabrus

Pseudocrenilabrus är ett litet släkte fiskar i familjen ciklider som förekommer i Afrika. De blir som vuxna mellan 7,7 och 13 centimeter långa, beroende på art.

Biotoper 
Alla arterna återfinns främst i grunda våtmarker, bäckar och i lugnt vatten i tätt bevuxna floder. De återfinns mer sällan i strandområden i mindre insjöar, och aldrig i någon av Afrikas större sjöar. Detta bland annat för att konkurrensen från de förvisso ganska närbesläktade men oftast betydligt större och mer rovgiriga cikliderna i släktet Haplochromis blir för stor i sådana miljöer.

Föda 

Samtliga Pseudocrenilabrus är allätare ("omnivora"), och livnär sig huvudsakligen på maskar, små kräftdjur, insekter, småfisk, alger och olika vattenväxter.

Fortplantning 
Dessa fiskar är så kallade munruvare, som "ruvar" ägg och nykläckta yngel i munnen, för att på så sätt skydda dem mot rovdjur. Hos dessa munruvare är det endast honan som tar hand om avkomman på detta vis. Romkornens storlek är cirka 2,5 millimeter, och beroende på honans storlek, ålder och tillgången på föda varierar kullarnas storlek från 6 upp till så många som 100 yngel. Honan ruvar rommen i 14 dygn innan den kläcks. Ynglen är 6,5 till 7,5 millimeter långa när de släpps ut ur munnen första gången. Dagtid ruvar hon sedan även ynglen i munnen under korta perioder, i händelse av fara, samt hela nätterna. Detta pågår under en eller i sällsynta fall ett par veckors tid, till dess ynglen är stora nog att klara sig själva. Ynglen och ungfiskarna äter framför allt små vattenlevande insekter och kräftdjur, men honan äter vanligtvis mycket lite eller inte alls under den period hon ruvar ägg och yngel. Arten Pseudocrenilabrus multicolor multicolor (egyptisk munruvare) var en av de allra första munruvande ciklider som odlades som akvariefisk.

Lista över arter 
Släktet omfattar tre arter samt lika många underarter:
 Pseudocrenilabrus multicolor multicolor (Schöller, 1903) – egyptisk munruvare – förekommer i Egypten och möjligen Sudan.
 Pseudocrenilabrus multicolor victoriae Seegers, 1990 – viktoriamunruvare – förekommer i Kenya, Kongo-Kinshasa, Rwanda, Tanzania och Uganda.
 Pseudocrenilabrus nicholsi (Pellegrin, 1928) – förekommer i Kongo-Kinshasa.
 Pseudocrenilabrus philander philander (Weber, 1897) – förekommer i Angola, Botswana, Kongo-Kinshasa, Malawi, Moçambique, Namibia, Swaziland, Sydafrika, Tanzania, Zambia och Zimbabwe.
 Pseudocrenilabrus philander dispersus (Trewavas, 1936) – förekommer i Angola, Malawi och Moçambique.
 Pseudocrenilabrus philander luebberti (Hilgendorf, 1902) – förekommer i Namibia.

Referenser 

Ciklider
Akvariefiskar
Jevgenij Podkletnov

Jevgenij Podkletnov (Евгений Евгеньевич Подклетнов), född 1955 i Sovjetunionen, är en rysk ingenjör, tidigare knuten till Materialvetenskapsinstitutionen vid Tammerfors tekniska universitet, Finland. Han har fått uppmärksamhet för kontroversiella arbeten inom fältet antigravitation.

Akademisk karriär 
Efter det att Podkletnov tagit en masterexammen från Mendelejevinstitutet i Moskva; tillbringade han 15 år vid Högtemperaturinstitutet vid Rysslands Vetenskapsakademi. Senare fick han ett doktorat i materialvetenskap  från Tammerfors tekniska universitet, och arbetade där med supraledare fram till 1996.
Han sysselsatte sig huvudsakligen med arbete kring en anordning för "gravitationsskärmning".

Artiklar i urval 
  eprint version. Enligt denna artikel förefaller Podkletnov och Modanese delvis ta tillbaka sitt påstående om gravitationsstrålar, och framhåller i stället att deras förmenta stråle inte har en elektromagnetisk natur.
 Evgeny Podkletnov och Giovanni Modanese; Impulse Gravity Generator Based on Charged YBa_2Cu_3O_{7-y} Superconductor with Composite Crystal Structure, opublicerat e-print (30 aug 2001).
 Evgeny Podkletnov; Weak gravitation shielding properties of composite bulk Y Ba2Cu3O7−x superconductor below 70 K under e.m. field, opublicerat e-print daterat 10 jan 1997. Detta antas i huvudsak vara samma paper, som accepterades för publicering 1996 av Journal of Physics D, men senare drogs tillbaka av författaren.

Se även 
 Gravitomagnetism

Noter och referenser

Externa länkar 
Gravitationens hemlighet, New Scientist (11 november 2006)
Boeing tries to defy gravity, BBC News
BBC News om Podkletnovs nyhetsprofil

Ryska fysiker
Ryska uppfinnare
Personer verksamma vid Tammerfors tekniska universitet
Födda 1955
Levande personer
Män
Hans Sofus Vodskov

Hans Sofus Vodskov, född den 16 september 1846, död den 16 mars 1910, var en dansk estetiker och 
religionshistoriker.

Vodskov var en egendomlig, fint begåvad ande, vilken under en ytterst tillbakadragen tillvaro som privatman, först i Köpenhamn, mot slutet av sitt liv i ensamhet på en ö i Möckeln i Småland, idkade studier av olika slag, vilka resulterade i en sparsam, men betydelsefull produktion. En rad litterärkritiska uppsatser, utgivna under titeln Spredte studier (1884), innehåller viktiga bidrag till Grundtvigs och Kierkegaards biografi, samt (i artikeln "Guder og gloser") en skarp och principiell, sarkastisk kritik av Sophus Bugges mytologiska metod. 

Den under kampen mot Georg Brandes länge vakanta professuren i estetik vid Köpenhamns universitet, som erbjöds honom, avböjde han självkritiskt och samlade sig numera om mytologiska studier, vilkas frukt blev det intressanta, men ofulländade verket Sjæledyrkelse og naturdyrkelse, I. Rigveda og Edda (1890-97), i vars inledning han riktade en vägande kritik mot tidens etnologiska älsklingsteorier, särskilt om vandrande kulturer. I avdelningen om Vedamytologin påvisade han genom en lärd analys ohållbarheten av än Friedrich Max Müllers romantiska, än fransmannen Bergaignes naturfilosofiska tolkning av Veda. 

På samma sätt som Geldner, Pischel och andra senare forskare bestämde han dessa hymner som en relativt sen, sakral-teknisk offerdiktning. Detta arbete väckte berättigad uppmärksamhet även inom tysk och fransk vetenskap, men som det aldrig blev översatt till något världsspråk, fick det ingen betydelse i vidare kretsar. Oberoende av det vetenskapliga innehållet, bibehåller verket, särskilt dess första avdelning, sitt värde som litterärt alster genom stilens levande åskådlighet och genom den karakteristiskt kvicka och lediga form, vari Vodskov klädde sin vetenskapliga framställning och kritik.

Källor 

 

Födda 1846
Avlidna 1910

Danska religionshistoriker
Danska litteraturvetare
Personer i Danmark under 1800-talet
Män
Ditlef Nielsen

Christian Ditlef Nielsen, född den 4 februari 1874 i Köpenhamn, död den 15 januari 1949, var en dansk religionshistoriker.

Nielsen blev teologie kandidat 1899, studerade semitiska språk och religionshistoria i Tyskland 1900-04, tog doktorsgraden i filosofi 1906 (på avhandlingen Studier over oldarabiske Indskrifter) och anställdes 1915 vid universitetsbiblioteket i Köpenhamn. Han skrev Die altarabische Mondreligion und die mosaische Überlieferung (1904), Neue ḳabatanische Inschriften (1906), Der sabäische Gott Ilmukah (1909) och Der dreieinige Gott in religionshistorischer Beleuchtung (1922).

Nielsen blev 1932 bibliotekarie vid Det Kongelige Bibliotek. I Det historiske Jesus (1924, 2:a upplagan 1933, svensk översättning 1925) försökte han med hjälp av jämförande religionshistoria och nytestamentlig textkritik göra en rekonstruktion av Jesu Liv. Han var även från 1927 utgivare av Handbuch der altarabischen Altertumskunde.

Källor

Noter 

Födda 1874
Avlidna 1949
Danska religionshistoriker
Män
Danska bibliotekarier
Personer från Köpenhamn
Mats Holmquist

Mats Holmquist, född 22 april 1960, är en svensk musiker och orkesterledare. Han leder storbandet Mats Holmquist Stora Stygga och har samarbetat med artister som Tommy Körberg, Monica Zetterlund, Lill Lindfors, Putte Wickman, Svante Thuresson, Viktoria Tolstoy. med flera.

Holmquist utbildar i storbandsmusik över stora delar av världen. Till stor del baseras undervisningen på hans egen bok "Den generella metoden" från 2013.

År 2011 blev Holmquist anställd som konstnärlig ledare för "JZ All Star Big Band" i Shanghai. Där startade han 2013 ett software-företag som utvecklat musikappen Take7. År 2014–2018 gav Holmquist ut 4 CD-skivor på amerikanska skivbolaget Summit/MAMA Records med artister som Dave Liebman, Randy Brecker, Dick Oatts, lettiska radions storband och UMO Big Band.

Diskografi 
 1986 – Tales of time (Mats Holmquist Group, stråkkvartetten Sophisticated Ladies & Lena Willemark)
 1992 – One million circumstances  (Mats Holmquist Stora Stygga)
 1996 – 12 standards  (Mats Holmquist Stora Stygga)
 2003 – A tribute to Chick Corea  (Mats Holmquist Stora Stygga)
 2014 – A tribute to Wayne Shorter  (Dave Liebman Big Band & M.H.)
 2016 – Tribute to Herbie +1  (Dick Oatts/Mats Holmquist New York Jazz Orchestra)
 2017 – Big Band Minimalism  (Mats Holmquist & Latvian Radio Big Band with guests Randy Brecker, Dick Oatts )
 2018 – Together  (Randy Brecker, M.H. & UMO Big Band)

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats 

Svenska orkesterledare
Män
Födda 1960
Levande personer
Eptatretus

Eptatretus är ett släkte av ryggsträngsdjur. Eptatretus ingår i familjen pirålar.

Dottertaxa till Eptatretus, i alfabetisk ordning 

 Eptatretus alastairi
 Eptatretus ancon
 Eptatretus astrolabium
 Eptatretus atami
 Eptatretus bischoffii
 Eptatretus burgeri
 Eptatretus caribbeaus
 Eptatretus carlhubbsi
 Eptatretus cheni
 Eptatretus chinensis
 Eptatretus cirrhatus
 Eptatretus deani
 Eptatretus eos
 Eptatretus fernholmi
 Eptatretus fritzi
 Eptatretus goliath
 Eptatretus gomoni
 Eptatretus grouseri
 Eptatretus hexatrema
 Eptatretus indrambaryai
 Eptatretus lakeside
 Eptatretus laurahubbsae
 Eptatretus longipinnis
 Eptatretus lopheliae
 Eptatretus mcconnaugheyi
 Eptatretus mccoskeri
 Eptatretus mendozai
 Eptatretus menezesi
 Eptatretus minor
 Eptatretus moki
 Eptatretus multidens
 Eptatretus nanii
 Eptatretus nelsoni
 Eptatretus octatrema
 Eptatretus okinoseanus
 Eptatretus polytrema
 Eptatretus profundus
 Eptatretus rubicundus
 Eptatretus sheni
 Eptatretus sinus
 Eptatretus springeri
 Eptatretus stoutii
 Eptatretus strahani
 Eptatretus strickrotti
 Eptatretus taiwanae
 Eptatretus walkeri
 Eptatretus wayuu
 Eptatretus wisneri
 Eptatretus yangi

Källor

Externa länkar 

Pirålar
Eptatretus
Eptatretus carlhubbsi

Eptatretus carlhubbsi är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av A.J.S. McMillan och Robert L. Wisner 1984. Eptatretus carlhubbsi ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
carlhubbsi
Eptatretus laurahubbsae

Eptatretus laurahubbsae är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av A.J.S. McMillan och Robert L. Wisner 1984. Eptatretus laurahubbsae ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
laurahubbsae
Eptatretus strahani

Eptatretus strahani är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av A.J.S. McMillan och Robert L. Wisner 1984. Eptatretus strahani ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
strahani
Eptatretus eos

Eptatretus eos är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Bo Fernholm 1991. Eptatretus eos ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
eos
Eptatretus yangi

Eptatretus yangi är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Teng 1958.  Eptatretus yangi ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
yangi
Eptatretus atami

Eptatretus atami är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Dean 1904.  Eptatretus atami ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
atami
Eptatretus bischoffii

Eptatretus bischoffii är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Schneider 1880.  Eptatretus bischoffii ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
bischoffii
Eptatretus caribbeaus

Eptatretus caribbeaus är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Bo Fernholm 1982. Eptatretus caribbeaus ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
caribbeaus
Eptatretus cheni

Eptatretus cheni är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Shen och Tao 1975.  Eptatretus cheni ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
cheni
Eptatretus chinensis

Eptatretus chinensis är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av John Kuo och Hin-Kiu Mok 1994. Eptatretus chinensis ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
chinensis
Eptatretus fritzi

Eptatretus fritzi är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Robert L. Wisner och A.J.S. McMillan 1990. Eptatretus fritzi ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
fritzi
Eptatretus indrambaryai

Eptatretus indrambaryai är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Wongratana 1983. Eptatretus indrambaryai ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
indrambaryai
Eptatretus mcconnaugheyi

Eptatretus mcconnaugheyi är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Robert L. Wisner och A.J.S. McMillan 1990. Eptatretus mcconnaugheyi ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
mcconnaugheyi
Eptatretus mendozai

Eptatretus mendozai är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Hensley 1985. Eptatretus mendozai ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
mendozai
Eptatretus minor

Eptatretus minor är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Bo Fernholm och Hubbs 1981. Eptatretus minor ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Pirålar
minor
Eptatretus multidens

Eptatretus multidens är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Bo Fernholm och Hubbs 1981. Eptatretus multidens ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
multidens
Eptatretus nanii

Eptatretus nanii är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Robert L. Wisner och A.J.S. McMillan 1988. Eptatretus nanii ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
nanii
Eptatretus nelsoni

Eptatretus nelsoni är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Kuo, Huang och Hin-Kiu Mok 1994.  Eptatretus nelsoni ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
nelsoni
Eptatretus sheni

Eptatretus sheni är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Kuo, Huang och Hin-Kiu Mok 1994.  Eptatretus sheni ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
sheni
Eptatretus sinus

Eptatretus sinus är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Robert L. Wisner och A.J.S. McMillan 1990. Eptatretus sinus ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
sinus
Eptatretus taiwanae

Eptatretus taiwanae är en ryggsträngsdjursart som först beskrevs av Shen och Tao 1975.  Eptatretus taiwanae ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
taiwanae
Eptatretus grouseri

Eptatretus grouseri är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av A.J.S. McMillan 1999. Eptatretus grouseri ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
grouseri
Eptatretus wayuu

Eptatretus wayuu är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Mok, Saavedra-Diaz och Acero P. 200. Eptatretus wayuu ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
wayuu
Eptatretus menezesi

Eptatretus menezesi är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av Mincarone 2000. Eptatretus menezesi ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
menezesi
Eptatretus mccoskeri

Eptatretus mccoskeri är en ryggsträngsdjursart som beskrevs av A.J.S. McMillan 1999. Eptatretus mccoskeri ingår i släktet Eptatretus och familjen pirålar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pirålar
mccoskeri