kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Centronycteris maximiliani

Centronycteris maximiliani är en fladdermusart som först beskrevs av Johann Baptist Fischer 1829.  Centronycteris maximiliani ingår i släktet Centronycteris och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i Amazonområdet från nordöstra Peru över norra Brasilien, södra Colombia och södra Venezuela till regionen Guyana. Arten hittas även i östra Brasilien. Centronycteris maximiliani vilar i trädens håligheter och börjar på eftermiddagen leta efter föda. Den äter främst insekter. Habitatet utgörs av regnskogar och andra skogar.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 50 till 62 mm, en svanslängd av 18 till 23 mm och en underarmlängd av cirka 45 mm. En individ vägde 15 g. Den långa pälsen har en brunaktig färg med gul eller orange skugga. På vingarna eller på flygmembranen vid svansen finns inga säckformiga körtlar. Fladdermusens tandformel är I 1/3 C 1/1 P 2/2 M 3/3.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
maximiliani
Däggdjur i neotropiska regionen
Coleura

Coleura är ett släkte av däggdjur. Coleura ingår i familjen frisvansade fladdermöss.

Arter enligt Catalogue of Life, Wilson & Reeder (2005) och IUCN:

 Coleura afra, förekommer med flera från varandra skilda populationer i Afrika, enligt äldre källor även på Arabiska halvön.
 Coleura seychellensis, lever på Seychellerna.

Dessa fladdermöss når en kroppslängd (huvud och bål) av 55 till 65 mm och en svanslängd av 12 till 20 mm. De väger cirka 10 gram. Pälsen är brunaktig, ibland med röda eller gråa nyanser. Tillhörande arter liknar arterna i släktet Emballonura. Däremot har de bara en framtand i varje övre käkhalva och de saknar även den säckartade körteln på flygmembranen.

Coleura uppsöker grottor, byggnader eller bergssprickor för att vila. I motsats till flera andra fladdermöss hänger de inte med huvudet nedåt när de vilar. Vid viloplatsen bildas mer eller mindre stora kolonier som ibland har 50 000 medlemmar. I stora grottor vilar de tillsammans med andra fladdermöss. Arterna äter främst insekter. Hanar av arten Coleura afra etablerar ett harem med flera könsmogna honor. Ungar föds oftast under regntider och per kull föds en unge.

Ett möjligt hot mot Coleura afra är människor som besöker artens viloplatser. Annars är den inte sällsynt och listas av IUCN som livskraftig (LC). Beståndet av arten Coleura seychellensis minskade oroväckande under senare 1800-talet och tidiga 1900-talet. Ansvarig var troligen omfattande skogsavverkningar. Individer dödas även av introducerade fiender som tornuggla (Tyto alba) och tamkatt. IUCN listar arten som akut hotad (CR).

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
Coleura
Coleura afra

Coleura afra är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1852.  Coleura afra ingår i släktet Coleura och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Coleura afra blir med svans 62 till 64 mm lång, svanslängden är 14,5 till 16 mm och vikten är 10 till 12 g. Honor är ofta lite större än hannar. Arten har 45 till 55 mm långa underarmar, 8,5 till 9 mm långa bakfötter och cirka 13 mm långa öron. Håren på ovansidan är ljusbrun vid roten och mörkare brun vid spetsen. Pälsen blir fram mot undersidan ljusare utan tydlig gräns. Arten har en konformig nos och inga hudflikar (blad) på näsan. Hos Coleura afra förekommer en genomskinlig ljusbrun flygmembran. I underkäken finns på varje sida 3 framtänder, 1 hörntand, 2 premolarer och 3 molarer. Däremot har överkäken bara en framtand på varje sida.

De trekantiga öronen med avrundade kanter står långt ifrån varandra och de är bara nära huvudet täckta med hår. Örats broskiga flik (tragus) är långsträckt. Den övre läppen når lite längre fram än underläppen och den har på undersidan en bredare utskjutande del som passar ihop med en fördjupning i underläppen. Dessutom finns styva hår på överläppen. Pälsen är mjuk och tät. Vid bakfötterna förekommer en hälsporre (calcar) som är ungefär lika lång som svansen. Stortån och lilltån är bara lite kortare än de tre andra tårna. Alla tår är utrustade med klor. Tungan har många små utskjutande delar som liknar knölar eller taggar.

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i Afrika söder om Sahara. I syd når arten Angola och Moçambique. Populationen på Madagaskar beskrevs 2012 som självständig art, Coleura kibomalandy. Habitatet utgörs av savanner och andra öppna landskap med träd.

Ekologi 
Individerna vilar i grottor, bergssprickor och redskapsbyggnader. Där bildar de kolonier. I Kenya registrerades kolonier med 50 000 medlemmar. Inom kolonin förekommer mindre grupper som vilar tätare ihop och som liknar ett harem med en vuxen hanne och några honor. Under jakten är hannar vanligen ensam och de försvarar ett revir. Honor dokumenterades vid flera tillfällen i grupper under födosöket. Honor har två kullar per år under regntiderna. De parar sig kort efter födelsen igen. Dräktigheten varar 114 till 122 dagar och sedan föds en enda unge. Den klamrar sig under den första tiden fast i moderns päls. Individer av båda kön blir könsmogna under det första levnadsåret. Hos unga honor som parar sig för första gången före den långa torra perioden vilar det befruktade ägget ofta fram till den korta torra perioden innan dräktigheten börjar.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
afra
Däggdjur i etiopiska regionen
Coleura seychellensis

Coleura seychellensis är en fladdermusart som beskrevs av Peters 1868. Coleura seychellensis ingår i släktet Coleura och familjen frisvansade fladdermöss.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna fladdermus förekommer endemisk på södra Seychellerna. I norra delen av ögruppen är den troligen utdöd. Arten vilar i kyliga grottor nära kusten och söker föda i grupper av palmer eller i marskland.

Coleura seychellensis hotas främst av habitatförstöring. Dessutom täcker den introducerade klätterväxten Pueraria phaseoloides grottor som tidigare var lämpliga viloplatser. Fladdermusen jagas av införda fiender som tornuggla och tamkatt. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad (CR).

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
seychellensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Cormura brevirostris

Cormura brevirostris är en fladdermusart som först beskrevs av Wagner 1843.  Cormura brevirostris är ensam i släktet Cormura som tillhör familjen frisvansade fladdermöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 58 till 72 mm, en svanslängd av 9 till 17 mm och en vikt mellan 7 och 11 g. Underarmarna är 41 till 50 mm långa. Den fria delen av svansen som inte ligger i flygmembranen är bara 1 till 3 mm lång. Pälsen har en svartbrun till rödbrun färg och är på undersidan lite ljusare. Den säckformiga körteln som finns hos flera medlemmar av familjen ligger hos Cormura brevirostris i mitten av den svarta flygmembranen.

Denna fladdermus har två från varandra skilda populationer i Central- och Sydamerika. Den första förekommer från Nicaragua till gränsen mellan Panama och Colombia. Den andra populationen hittas i norra Sydamerika öster om Anderna ungefär fram till centrala Bolivia och centrala Brasilien. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Habitatet utgörs främst av regnskogar samt av andra fuktiga landskap. Där flyger Cormura brevirostris ofta över skogsgläntor eller längs skogens kanter.

Individerna lämnar gömstället kort efter solnedgången och jagar flygande insekter. De vilar i trädens håligheter, under nedfallna träd eller under broar. En grupp av upp till fem individer vilar tät intill varandra. Ibland bildas en formation där buken av en individ ligger på ryggen av nästa individ. Cormura brevirostris jagar med hjälp av ekolokalisering.

Cormura brevirostris hotas i viss mån av skogsavverkningar men den har ett ganska stort utbredningsområde och kan troligen anpassa sig till förändringar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

 Foto som visar en vilande flock i den beskrivna formationen

Frisvansade fladdermöss
brevirostris
Däggdjur i neotropiska regionen
Cyttarops alecto

Cyttarops alecto är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1913. Cyttarops alecto är ensam i släktet Cyttarops som tillhör familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 50 till 55 mm, en svanslängd av 20 till 25 mm och en underarmlängd av 45 till 47 mm. Pälsen har allmänt en mörkgrå färg. Den broskiga fliken i örat (tragus) har i nedre delen en nästan fyrkantig struktur. I flygmembranen nära svansen finns inga körtlar eller hudveck (påsar). Arten skiljer sig även genom avvikande detaljer av skallens konstruktion från närbesläktade fladdermöss.

Denna fladdermus förekommer i Central- och norra Sydamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från Nicaragua till norra Colombia och sedan i ett brett band längs Atlanten till Amazonflodens delta. Arten vistas i regioner som ligger lägre än 500 meter över havet. Valet av habitat är inte helt utredd. Cyttarops alecto hittades bland annat i trädgårdar.

Upphittade flockar med upp till tio medlemmar vilade under stora palmblad. Födan utgörs troligen av insekter. Cyttarops alecto lämnar viloplatsen cirka 45 minuter efter solnedgången och flyger 3 till 4 meter över marken. I Costa Rica observerades en hona med en diande unge.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
alecto
Däggdjur i neotropiska regionen
Diclidurus

Diclidurus är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen frisvansade fladdermöss.

Individerna blir 50 till 80 mm långa (huvud och bål) har en 12 till 25 mm lång svans och väger ungefär 12 till 16 g. De har 45 till 73 mm långa underarmar. Allmänt har dessa fladdermöss en vitaktig eller ljusgrå pälsfärg. Även flygmembranen är vit. Arterna har ganska stora ögon och korta avrundade öron. Tummen är delvis inbäddad i flygmembranen och den har bara en rudimentär klo.

Dessa fladdermöss lever i regnskogar och i andra skogar. De besöker även odlade regioner. Utbredningsområdet ligger i låglandet eller i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Individerna flyger gärna över vattendrag när de letar efter flygande insekter. De vilar vanligen gömda under stora blad. Andra informationer om levnadssättet finns bara för arten Diclidurus albus. Hos denna art lever individerna främst ensamma. Bara under parningstiden bildas mindre flockar med en hane och några honor. Per kull föds en unge.

Arter enligt Catalogue of Life, Wilson & Reeder (2005) samt IUCN:

 Diclidurus albus, från västra Mexiko till Paraguay och Brasilien.
 Diclidurus ingens, norra Sydamerika.
 Diclidurus isabellus, Venezuela, Guyana och norra Brasilien.
 Diclidurus scutatus, Amazonområdet.

IUCN listar Diclidurus ingens med kunskapsbrist (Data Deficient) och de andra som livskraftiga (Least Concern).

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
Diclidurus
Diclidurus albus

Diclidurus albus är en däggdjursart som beskrevs av Wied-Neuwied 1820. Diclidurus albus ingår i släktet Diclidurus och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Honor är med en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 71,4 mm lite större än hanar som når en längd av cirka 70,4 mm. Pälsen har ett vitaktigt utseende men håren är vid roten grå. Även flygmembranen är gulvit. Arten vikt varierar mellan 17 och 24 g och underarmarnas längd mellan 60 och 70 mm. Huvudet kännetecknas av stora ögon, gulaktiga öron och ett nästan naken ansikte. En hudflik på näsan (blad) som är vanlig hos flera andra fladdermöss saknas. Flygmembranen mellan bakbenen är i mitten längre än de bakre extremiteterna och den är till 2/3 delar täckt med päls. På denna del av flygmembranen finns en körtel som är större hos hanar och som blir större under parningstiden. Däremot saknas säckformiga körtlar på vingarna.

Denna fladdermus lever i Central- och Sydamerika från västra Mexiko till Bolivia, Paraguay och södra Brasilien. Arten hittas även på Trinidad och Tobago. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar eller andra fuktiga skogar med klätterväxter. Dessutom besöks jordbruksmark och människans samhällen.

Individerna lever vanligen ensam och jagar flygande insekter. Under fortplantningstiden bildas små flockar. Som viloplats används bland annat den täta växtligheten. Liksom flera andra fladdermöss använder Diclidurus albus ekolokalisering för att hitta sina byten. Parningen sker ofta i januari eller februari men vissa variationer beroende på utbredning förekommer. Honor har bara en kull per år med en unge.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
albus
Däggdjur i neotropiska regionen
Diclidurus ingens

Diclidurus ingens är en fladdermusart som beskrevs av Hernandez-Camacho 1955. Diclidurus ingens ingår i släktet Diclidurus och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i norra Sydamerika i Guyana, Venezuela, Colombia, norra Brasilien och nordöstra Peru. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 200 meter över havet. Individerna jagar flygande insekter och flyger därför över floder, dammar eller träsk. Viloplatsen ligger antagligen i skogar eller i byggnader.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
ingens
Däggdjur i neotropiska regionen
Diclidurus isabellus

Diclidurus isabellus är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1920.  Diclidurus isabellus ingår i släktet Diclidurus och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. På grund av att Thomas inte nämnde någon person som artepitet ska syfta på, vad han annars alltid gjorde, antas att djuret är uppkallat efter färgen isabell.

Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 59 mm och en vikt mellan 13,3 och 15,6 g den minsta i släktet Diclidurus. Pälsen är på ovansidan vit och på undersidan ljusbrun.

Denna fladdermus förekommer i södra Venezuela och norra Brasilien. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 200 meter över havet.

Individerna vilar troligen i städsegröna skogar. De jagar flygande insekter och flyger därför högt över marken. Jakten sker över öppna landskap, över vattenansamlingar eller ovanpå skogen.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
isabellus
Däggdjur i neotropiska regionen
Diclidurus scutatus

Diclidurus scutatus är en fladdermusart som beskrevs av Peters 1869. Diclidurus scutatus ingår i släktet Diclidurus och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Hanar är med en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 68 mm och en genomsnittlig vikt av 13,6 g större än honor. Honor blir cirka 65 mm långa och väger omkring 12,9 g. Arten har två säckformiga organ med körtlar där svansen möter den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. Underarmarna är 51 till 57,3 mm långa. Djuret har en påfallande liten tumme som nästan är gömd i vingen. Håren är nära roten ljusgrå eller ljusbrun och annars vit vad som ger en vitaktig pälsfärg. Avvikande är korta svarta hår kring ögonen. Även handens klor och bakfötterna är svarta. Däremot finns en gulaktig flygmembran. Tandformeln är I 1/3 C 1/1 P 2/2 M 3/3.

Denna fladdermus förekommer i Amazonområdet i norra Brasilien och i angränsande regioner av nordöstra Peru, Colombia, Venezuela och regionen Guyana. Arten vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Diclidurus scutatus lever i fuktiga habitat.

Individerna vilar troligen i täta bladverk. De jagar efter flygande insekter och flyger därför högt över marken. I människans samhällen fångar de insekter som samlas kring ljuskällor.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
scutatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Mosia nigrescens

Mosia nigrescens är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1843.  Mosia nigrescens är ensam i släktet Mosia som tillhör familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Mosia nigrescens är nära släkt med arterna i släktena Coleura och Emballonura, de sammanfattas i tribus Emballonurini. Däremot avviker muskulaturens konstruktion vid tungbenet från de andra två släktena. Mosia nigrescens har även en smalare kroppsform. Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 32 till 41 mm och en svanslängd av 7 till 12 mm. Den väger bara 2,5 till 4,1 g. Pälsen har en brun färg.

Denna fladdermus förekommer i Sydostasien och i den australiska regionen från Sulawesi över Nya Guinea till Salomonöarna. Habitatet varierar mellan skogar, mangrove och odlade områden.

Individerna vilar i grottor, bergssprickor, hustak och bakom stora palmblad. I motsats till Emballonura bildar hanar och honor ofta gemensamma flockar. De blir aktiva kort före skymningen och jagar olika insekter. Många av dess insekter är vinglösa myror och det antas därför att Mosia nigrescens ofta vistas på marken. Honan föder en unge per kull.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
nigrescens
Däggdjur i australiska regionen
Däggdjur i orientaliska regionen
Peropteryx

Peropteryx är ett släkte av däggdjur. Peropteryx ingår i familjen frisvansade fladdermöss. Arterna förekommer i Amerika från Mexiko till södra Brasilien.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Peropteryx kappleri
 Peropteryx leucoptera
 Peropteryx macrotis

Wilson & Reeder (2005) och IUCN listar ytterligare en art i släktet, Peropteryx trinitatis.

Utseende 
Dessa fladdermöss når en kroppslängd (huvud och bål) av 4,5 till 5,5 cm och en svanslängd av 1,2 till 1,8 cm. Underarmarna är ungefär 4,0 till 5,5 cm långa. Mindre arter som Peropteryx trinitatis väger bara omkring 4 gram och större arter som Peropteryx kappleri kan bli 11 gram tunga. I motsats till släktet Saccopteryx finns inga vita strimmor på ryggen. I flygmembranen finns hos hanar ett veck som påminner om en påse. Arterna har brun päls på ryggen och något ljusare päls på buken. Flygmembranen är likaså brunaktig eller vitaktig.

Ekologi 
Peropteryx förekommer i skogar, träskmarker, savanner och i odlade områden. Som viloplats används grottor, bergssprickor och ibland ruiner. Flera hanar och honor bildar vid viloplatsen en flock med upp till 33 medlemmar. Hos arten Peropteryx macrotis observerades oftast bara en hane i flocken. Ungarna föds allmänt mellan maj och oktober och hos några populationer kan honor ha två kullar med en unge under tiden. Ungen väger vid födelsen bara 1,5 gram. Efter cirka 55 dagar är den lika stor som vuxna individer. Den lämnar sedan sin ursprungliga flock.

Status 
IUCN listar Peropteryx trinitatis med kunskapsbrist (DD) och alla andra arter som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
Peropteryx
Peropteryx kappleri

Peropteryx kappleri är en däggdjursart som beskrevs av Peters 1867. Peropteryx kappleri ingår i släktet Peropteryx och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten är med en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 60,9 mm och en vikt av cirka 8,5 g för honor störst i släktet. Hanar blir cirka 58,2 mm långa och 7,7 g tunga. Beroende på årstid är ovansidan mörkbrun eller ljusbrun och undersidan är ännu ljusare. Det finns inga vita linjer på ryggen och inga vita ställen på vingarna. Öronen är inte sammanlänkade med en hudremsa.

Denna fladdermus förekommer i Amerika från södra Mexiko till centrala Bolivia och södra Brasilien. Den vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 850 meter över havet. Peropteryx kappleri undviker alltför täta skogar i Amazonområdet. Arten lever i olika habitat.

Individerna bildar flockar som består av ett monogamt föräldrapar och upp till fem ungdjur (eller andra släktingar). De vilar i grottor eller i bergssprickor och jagar över trädkronorna eller över öppna områden som jordbruksmark eller savanner.

Ibland bildar flera flockar vid viloplatsen kolonier med cirka 45 medlemmar. Allmänt håller de lite avstånd från varandra när de sover. Arten har olika flygande insekter som byten som upptäcks med hjälp av ekolokalisering. Dessutom har denna fladdermus olika läten för kommunikationen.

Honor kan para sig hela året men de flesta ungar föds under regntiderna. Per kull föds en unge som diar sin mor cirka 40 dagar. När ungen är självständig efter cirka 60 dagar lämnar den flocken och söker kontakt med andra artfränder.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
kappleri
Däggdjur i neotropiska regionen
Peropteryx leucoptera

Peropteryx leucoptera är en däggdjursart som beskrevs av Peters 1867. Peropteryx leucoptera ingår i släktet Peropteryx och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter. Arten är ensam i undersläktet Peronymus som ibland listas som självständigt släkte.

Individerna blir i genomsnitt 56 mm långa (huvud och bål), har en cirka 13 mm lång svans, ungefär 43 mm långa underarmar och cirka 16 mm långa öron. Honor är lite större än hanar. Pälsen har på ovansidan en rödbrun till mörkbrun färg och undersidan är ljusare. Det förekommer inga ljusa linjer på ryggen men flygmembranen är nära stjärten vitaktig. Hos många individer är öronen på huvudet sammanlänkade med en smal hudremsa.

Denna fladdermus förekommer i Amazonområdet och i angränsande regioner av Colombia, Venezuela, Peru, regionen Guyana, norra Bolivia och norra Brasilien. Arten vistas i låglandet.

Individerna vilar i grottor, i trädens håligheter, under överhängande klippor eller i liknande gömställen. Troligen jagar de flygande insekter.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
leucoptera
Däggdjur i neotropiska regionen