kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peromyscus melanurus

Peromyscus melanurus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1909. Peromyscus melanurus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i en bergstrakt i södra Mexiko. Den vistas mellan 700 och 1900 meter över havet. Området är täckt av lövfällande skogar och av blandskogar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
melanurus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus mexicanus

Peromyscus mexicanus är en däggdjursart som först beskrevs av Henri Saussure 1860.  Peromyscus mexicanus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Peromyscus mexicanus blir 10,8 till 13,7 cm lång (huvud och bål), har en 10,5 till 14 cm lång svans och väger 29 till 50 g. Bakfötterna är 2,5 till 2,8 cm långa och öronen är 1,9 till 2,4 cm stora. Ovansidans päls har en gråbrun (liksom lera) till svartaktig päls och hos flera exemplar förekommer en mörkare längsgående strimma på ryggens topp. Kroppssidorna kan vara lite mer orangebrun och undersidan är täckt av krämfärgad till vit päls. En ring kring varje öga är mörkare liksom ögonskugga. De ganska stora öronen saknar vanligen hår. Djurets svans är på undersidan lite ljusare.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i Centralamerika från södra Mexiko till centrala Panama. Den når i bergstrakter 3000 meter över havet. Arten vistas i olika slags skogar och buskskogar. Den besöker även odlingsmark.

Ekologi 
Individerna går främst på marken och bygger bon av växtdelar som göms mellan rötter, under kvistar eller på andra platser. Ibland söker arten skydd i bergssprickor. Födan utgörs främst av ryggradslösa djur som insekter och spindlar. Dessutom äter arten frön och gröna växtdelar. Honor kan para sig hela året men under den torra perioden är ungar sällsynt. Per kull föds 2 eller 3 ungar. I fuktiga skogar ingår frukter från växter som tillhör släktet Bdallophyton i födan. Gnagaren kan flytta dessa frukter till platser som ligger upp till 78 meter bort från ursprungsväxten.

Bevarandestatus 
För beståndet är inga hot kända och hela populationen antas vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
mexicanus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus ochraventer

Peromyscus ochraventer är en däggdjursart som beskrevs av Baker 1951. Peromyscus ochraventer ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en vikt mellan 24 och 40 g en medelstor hjortråtta. Den har brun päls på ovansidan som blir fram till sidorna ljusare och undersidan är täckt av ljus kanelbrun päls. Vid axlarna förekommer en orange skugga. Hos Peromyscus ochraventer finns svarta ögonringar och en svans som är lite mörkare på ovansidan än på undersidan. Andra hjortråttor i samma region har oftast vit päls på buken.

Denna gnagare är bara känd från en mindre bergstrakt i östra Mexiko. Arten vistas mellan 800 och 2000 meter över havet. Den lever i molnskogar och i mera torra blandskogar. Peromyscus ochraventer vilar i det tjocka lövskiktet, i bergssprickor eller i håligheter under stenar. Den går främst på marken.

Djuret är allätare och livnär sig bland annat av frön, frukter, ekollon, insekter och svampar. Gnagaren jagas själv av medelstora rovdjur, ugglor och skallerormar. Fortplantningen sker mellan september och februari. Vanligen föds två eller tre ungar som är nakna, blinda och hjälplösa.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
ochraventer
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus pembertoni

Peromyscus pembertoni är en utdöd däggdjursart som beskrevs av William Henry Burt 1932. Peromyscus pembertoni ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som utdöd. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare hittades 1932 på den mexikanska ön Isla San Pedro Nolasco i Californiaviken men senare dokumenterades inga fler individer. Fyndplatsen var täckt av gräs och av andra halvhöga växter.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
pembertoni
Peromyscus perfulvus

Peromyscus perfulvus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1945. Peromyscus perfulvus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Peromyscus perfulvus blir med svans 20,8 till 25,4 cm lång och svanslängden är 11,0 till 13,8 cm. Djuret har 2,3 till 2,6 cm långa bakfötter och 1,8 till 2,0 cm stora öron. Vikten är 29,7 till 42 g. Pälsen på ovansidan har en kanelbrun färg med inslag av rödbrunt och dessutom finns mörkare hår inblandade som är mer talrik nära stjärten. Undersidan päls är vitaktig eller helt vit (på hakan och strupen). Arten har en brun svans som är lite ljusare på undersidan. Den är bra täckt med hår.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i sydvästra Mexiko. Den lever i tropiska lövfällande skogar, i galleriskogar och på jordbruksmark.

Ekologi 
När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Peromyscus perfulvus är aktiv på natten. Den går på marken och klättrar i växtligheten. Individer i fångenskap åt frön, frukter och insekter. Antagligen har arten i naturen samma föda. Djuret jagas av ozelot (Leopardus pardalis) och troligen av andra rovlevande djur.

Det klotrunda boet byggs av gräs och andra växtdelar. Det göms i träd, under lövskiktet eller mellan klätterväxter. Honor kan para sig under alla årstider. Efter 39 till 46 dagar dräktighet föds en till tre ungar per kull. De väger i början 2 till 3 g är blinda och saknar hår. Ungarna diar sin mor cirka 25 dagar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
perfulvus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus polius

Peromyscus polius är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1904. Peromyscus polius ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Med en kroppslängd (huvud och bål) av 9,9 till 11,4 cm, en svanslängd av 11,1 till 12,0 cm och en vikt av 22 till 36 g är arten medelstor till stor inom släktet hjortråttor. Den har 2,5 till 2,6 cm långa bakfötter och 1,7 till 1,9 cm stora öron. Pälsen på ovansidan har en brun färg med rosa nyanser. Gränsen mot den vita undersidan utgörs av en rosa linje. Svansen är likaså uppdelad i en brun ovansida och en vitaktig undersida. Arten kan lätt förväxlas med Peromyscus boylii som är mindre.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter i norra Mexiko i regioner som ligger 2100 till 2700 meter över havet. Arten lever i barrskogar och i buskskogar. Denna hjortråtta antas vara nattaktiv.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
polius
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus pseudocrinitus

Peromyscus pseudocrinitus är en däggdjursart som beskrevs av William Henry Burt 1932. Peromyscus pseudocrinitus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare lever endemisk på en liten mexikansk ö i Californiaviken nära halvön Baja California. Landskapet på ön kännetecknas av branta klippor samt av några sanddyner. Dessutom finns lavafält. Ön är täckt av glest fördelade buskar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
pseudocrinitus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus sejugis

Peromyscus sejugis är en däggdjursart som beskrevs av William Henry Burt 1932. Peromyscus sejugis ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir utan svans 95 till 103 mm lång, svanslängden är 65 till 94 mm, bakfötterna är 20 till 25 mm långa och öronen är 17 till 22 mm stora. Vikten varierar mellan 14 och 25 g. Den gråa pälsen på ovansidan med hasselnötfärgade nyanser skiljs från undersidan med en gulaktig linje. På undersidan förekommer vit päls. Peromyscus sejugis har ett gulbrunt huvud och gråbruna öron. Svansen har en svartaktig ovansida och en vit undersida. Arten påminner om den vanliga hjortråttan men är större.

Denna gnagare lever endemisk på två mindre öar i södra delen av Californiaviken i Mexiko. Arten lever i klippiga områden med glest fördelad växtlighet i form av buskar, gräs och kaktusar. Gräsarter som förekommer är Bouteloua radicosa och Heteropogon contortus. Dessutom finns Castela peninsularis, Euphorbia magdalenae, Opuntia cholla, Jacquemontia abutiloides, Viguiera deltoidea och buskar som Jatropha cuneata eller Bursera microphylla.

Exemplaren är antagligen nattaktiva. Dräktiga honor upptäcktes i augusti.

På en av öarna introducerades katter. Utbredningsområdet är maximal 37 km² stort. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
sejugis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus simulus

Peromyscus simulus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1904. Peromyscus simulus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i västra Mexiko vid Stilla havet. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 250 meter över havet. Habitatet utgörs av lövfällande skogar, av buskskogar och av flodernas strandlinjer. Arten hittas även i mangrove och palmodlingar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
simulus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus slevini

Peromyscus slevini är en däggdjursart som beskrevs av Mailliard 1924. Peromyscus slevini ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet hedrar den amerikanska naturforskaren Joseph Richard Slevin.

Individerna når en absolut längd av cirka 22,5 cm, inklusive en cirka 12 cm lång svans. Pälsen har på ovansidan en brunaktig färg och buken är vitaktig. Artens framfötter är kanelbrun, medan bakfötterna är vitaktiga. Även svansen har en mörk ovansida och en ljus undersida.

Denna hjortråtta förekommer bara på ön Santa Catalina öster om Baja California (Mexiko). Öns vegetation kännetecknas av buskar eller träd från släktena Bursera, Colubrina och Encelia samt av kaktusar från djävulstungesläktet (Ferocactus).

Peromyscus slevini vistas vanligen i öns kulliga och klippiga områden.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
slevini
Peromyscus spicilegus

Peromyscus spicilegus är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1897. Peromyscus spicilegus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir med svans 189 till 210 mm lång, svanslängden är 95 till 108 mm och vikten varierar mellan 22 och 36 g. Bakfötterna är 23 till 25 mm långa och öronen är 15 till 17 mm stora. I den gulbruna pälsen på ovansidan är några hår på ryggens mitt mörkare. En ockerfärgad strimma skiljer den mörka ovansidan från den vita undersidan. Peromyscus spicilegus har vita framtassar och delvis mörka bakfötter. Typiskt är nästan nakna mörka öron. Svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en ljus undersida. I varje käkhalva finns en framtand, ingen hörntand, ingen premolar och tre molarer.

Denna gnagare förekommer i västra Mexiko. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1980 meter över havet. Habitatet utgörs av lövfällande skogar, blandskogar och andra områden med träd. Arten vistas allmänt i fuktiga landskap men den håller sig ofta nära torra klippor.

Exemplaren gräver underjordiska bon vid buskarnas rötter. De har antagligen växtdelar och insekter som föda. Dräktiga honor registrerades i augusti och oktober. Honor med aktiva spenar hittades i november. Per kull föds två eller tre ungar.

Skogsröjningar påverkar beståndet i viss mån. Hela populationen är fortfarande stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
spicilegus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus stephani

Peromyscus stephani är en däggdjursart som beskrevs av Townsend 1912. Peromyscus stephani ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten är nära släkt med Peromyscus boylii.

Exemplaren blir med svans 195 till 207 mm långa, svanslängden är 100 till 124 mm och vikten ligger vid 16 till 25 g. Arten har 18 till 22 mm långa bakfötter och 16 till 20 mm stora öron. Pälsen på ovansidan har en gulbrun färg med gråa nyanser och undersidan samt fötterna är vita. Svansens färg motsvarar ovansidans färg. Typiskt är de långa fötterna.

Denna gnagare förekommer endemisk på ön Isla San Esteban i Californiaviken (Mexiko). Landskapet är en öken med några buskar och annan glest fördelad växtlighet. Ön ligger upp till 540 meter över havet. Födan utgörs av gröna växtdelar, frukter, blommor och insekter.

Beståndet hotas av introducerade fiender som katter och konkurrenter som svartråttan. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
stephani
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus stirtoni

Peromyscus stirtoni är en däggdjursart som beskrevs av Donald Ryder Dickey 1928. Peromyscus stirtoni ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar paleontologen Ruben A. Stirton som överlämnade exemplaret som användes för artens vetenskapliga beskrivning (holotyp) till Donald Ryder Dickey.

Arten blir 8,3 till 10,9 cm lång (huvud och bål), har en 8,7 till 10,4 cm lång svans och väger 24 till 36 g. Bakfötterna är 2,2 till 2,5 cm långa och öronen är 1,8 till 2,5 cm stora. Den långa och mjuka pälsen på ovansidan har en gråbrun färg och den blir mer orangebrun på kroppens sidor. Undersidan är täckt av vit päls. Djuret har mörka ringar kring ögonen. Påfallande är den håriga svansen med en svart ovansida och en vit undersida samt en liten tofs vid slutet. Peromyscus stirtoni har vita hår på bakfötternas ovansida.

Denna gnagare förekommer i Guatemala, Honduras, San Salvador och Nicaragua. Den vistas i regioner mellan 200 och 1000 meter över havet. Arten lever i klippiga områden med torra eller halvtorra lövfällande skogar och buskskogar.

Peromyscus stirtoni går främst på marken. En upphittad hona var dräktig med 3 ungar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
stirtoni
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus winkelmanni

Peromyscus winkelmanni är en däggdjursart som beskrevs av Carleton 1977. Peromyscus winkelmanni ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar blir 11,3 till 12,5 cm långa (huvud och bål), har en 11,7 till 14,0 cm lång svans och väger 44 till 55 g. Bakfötterna är 2,5 till 2,9 cm långa och öronen är 2,0 till 2,3 cm stora. Ovansidan är täckt av orangebrun päls med flera glest fördelade helt svarta hår. Hos några exemplar förekommer en svartaktig längsgående strimma på ryggens topp. Vid kinderna och vid kroppens sidor är pälsen mer ljusbrun. Håren som bildar undersidans päls är violetta vid roten och vita vid spetsen och det mörka avsnittet vid roten är oftast övertäckt. Ibland finns en ockrafärgad fläck vid varje öra. Svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en vitaktig undersida.

Denna gnagare förekommer i två mindre bergstrakter i sydvästra Mexiko. Arten vistas i blandskogar som kännetecknas av mossa på träden samt av flera epifyter. Klippor och liggande träd på marken erbjuder flera gömställen. Arten delar sitt revir med Peromyscus boylii och Reithrodontomys fulvescens.

Individerna är nattaktiva. Fynd gjordes i områden som ligger 2040 till 2440 meter över havet.

Intensivt skogsbruk hotar beståndet. Utbredningsområdet är begränsat och Peromyscus winkelmanni är ganska sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
winkelmanni
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus yucatanicus

Peromyscus yucatanicus är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1897. Peromyscus yucatanicus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en absolut längd av 185 till 219 mm, inklusive en 85 till 117 mm lång svans. Bakfötterna är 20 till 24 mm långa och öronens längd är 18 till 22 mm. Jämförd med andra släktmedlemmar som förekommer i samma region är Peromyscus yucatanicus medelstor. På ovansidan förekommer brunaktig päls och exemplar från norra delen av utbredningsområdet är allmänt ljusare. Denna hjortråtta har en gulvit undersida och nakna bruna öron. Kring ögonen finns en smal mörk ring. Hos ungdjur är pälsen mera gråaktig och vuxna exemplar byter päls under våren samt under hösten.

Denna gnagare förekommer på Yucatanhalvön i södra Mexiko. Den vistas i lövfällande och i delvis lövfällande skogar. Arten går på marken och på grenar som ligger på marken. Honor kan para sig hela året men de flesta ungar föds under regntiden. En kull har en till fyra ungar.

Ungarna föds efter 31 till 33 dagar dräktighet. Individer som hölls i fångenskap dödade ibland sina egna ungar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
yucatanicus
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus zarhynchus

Peromyscus zarhynchus är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus zarhynchus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 13,5 till 15,1 cm lång (huvud och bål), har en 13,5 till 17,8 cm lång svans och väger 50 till 78 g. Bakfötterna är 3,1 till 3,4 cm långa och öronen är 2,2 till 2,7 cm stora. Den tjocka och lite ulliga pälsen har på ovansidan en gråbrun färg och vid kroppens sidor förekommer gulbrun päls. Undersidan är täckt av ljusbrun till vit päls. Peromyscus zarhynchus har en mörk ring kring ögonen. Vanligen är svansens ovansida mörkare än undersidan.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter i södra Mexiko mellan 1400 och 2900 meter över havet. Den vistas i molnskogar och i blandskogar samt i områden där skogen har ersatts av buskar. Arten går främst på marken. Per kull föds cirka två ungar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
zarhynchus
Däggdjur i neotropiska regionen
Arborimus

Arborimus är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen hamsterartade gnagare.

Systematik 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Arborimus albipes
 Arborimus longicaudus
 Arborimus pomo

Utbredning och habitat 

Dessa sorkar förekommer i västra USA i delstaterna Kalifornien och Oregon. Arterna vistas där i fuktiga tempererade skogar i låglandet.

Utseende 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,5 till 11 cm, en svanslängd av 6 till 9 cm och en vikt mellan 25 och 55 g. Pälsens färg varierar mellan mörkbrun och rödbrun på ryggen. Buken är rosa till vitaktig.

Ekologi 

Levnadssättet är främst känt för A. longicaudus men det antas att de andra arterna har ett liknande beteende. Hos denna art gräver hanar underjordiska bon medan honor skapar ett näste av kvistar i växtligheten. Honans bo har en diameter på cirka 30 cm och ligger 4,5 till 15 meter över marken. Ibland använder de ett näste som övergavs av en fågel eller en ekorre.

Födan utgörs av löv och barr.

Honor kan para sig mellan februari och september och de har under tiden två till fyra kullar. Dräktigheten varar ungefär 28 till 48 dagar och sedan föds en till tre ungar. Efter 30 till 35 dagar slutar honan med digivning.

Status 

Dessa sorkar är allmänt sällsynta och de hotas av skogsavverkningar. Beståndet för A. longicaudus och A. pomo minskar och de listas därför av IUCN som nära hotad (NT). A. albipes listas som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Arborimus
Arborimus albipes

Arborimus albipes är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1901.  Arborimus albipes ingår i släktet Arborimus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 10,3 till 11,0 cm och en svanslängd av 6,2 till 7,1 cm. Den har 1,9 till 2,1 cm långa bakfötter och 1,1 till 1,3 cm stora öron. Viktuppgifter saknas. Håren på ovansidan är mörkbruna till svarta vid roten och blågrå vid spetsen. Pälsen blir mer grå vid sidorna och det finns ingen tydlig gräns mot den ljusbruna undersidan med inslag av rosa. Vid svansen är ovansidan tydlig mörkare än undersidan. En annan utformning av kindtändernas tandemalj skiljer Arborimus albipes från andra släktmedlemmar.

Denna gnagare förekommer i västra USA i delstaterna Oregon och Kalifornien. I bergstrakter når arten 1067 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar med cypressväxter som mammutträd (Sequoiadendron giganteum) eller liknande arter.

Individerna är aktiva på natten och de vistas främst på marken. Honor kan para sig hela året och per kull föds 2 till 4 ungar. Dräktigheten varar cirka 28 dagar och en månad efter födelsen eller något senare slutar honan med digivning. Födan utgörs av gröna växtdelar och rötter. Boet ligger ofta underjordisk. Arten hämtar sin föda ofta från växter av släktena hasslar (Corylus) och alsläktet (Alnus).

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
albipes
Däggdjur i nearktiska regionen
Arborimus longicaudus

Arborimus longicaudus är en däggdjursart som först beskrevs av Frederick W. True 1890.  Arborimus longicaudus ingår i släktet Arborimus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,8 till 10,4 cm, en svanslängd av 6,0 till 8,3 cm och en vikt av 25 till 50 g. Den har 1,9 till 2,2 cm långa bakfötter. Vanligen är honor större än hannar. På ovansidan förekommer rödaktig päls och den vitaktiga undersidan har inslag av röd eller orange. Svansens undersida är bara otydlig ljusare än ovansidan. Utformningen av kindtändernas tandemalj skiljer Arborimus longicaudus från andra släktmedlemmar. Dessutom har arten en diploid kromosomuppsättning med 54 kromosomer (2n=54) eller i sällsynta fall med 48 kromosomer (2n=48).

Denna gnagare förekommer i Pacific Northwest, i västra USA i delstaten Oregon fram till gränsen mot Kalifornien. Den vistas vid västra sluttningarna av Kaskadbergen upp till 1600 meter över havet. Habitatet utgörs av barrskogar och städsegröna skogar.

Individerna bygger bon av växtdelar som placeras i trädens håligheter eller på förgreningar. Honor kan para sig hela året och de flesta ungar föds mellan februari och september. Dräktigheten varar 28 till 48 dagar och sedan föds två eller tre ungar. Ungarna blir efter en månad självständiga.

Födan utgörs av gröna växtdelar (även barr), bark och kvistar. Arten är vanligen aktiv på natten. Den jagas själv av ugglor och tvättbjörnar.

Vätskebehovet täcks med dagg. Honor kan para sig ett dygn efter födelsen av den förra kullen. Ibland ligger boet under ett skikt av mossa som växer på trädet. Arborimus longicaudus kan även använda ett nästa som skapades av en fågel eller en ekorre som grundmaterial för det egna boet.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
longicaudus
Däggdjur i nearktiska regionen