kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lithobates septentrionalis

Lithobates septentrionalis är en groddjursart som först beskrevs av Baird 1854.  Lithobates septentrionalis ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna groda når en längd av 48 till 76 mm. Grundfärgen på ovansidan varierar mellan grön, olivgrön eller brun och den finns ett mönster av oregelbundna fläckar. Även på bakbenens ovansida förekommer mörka strimmor eller fläckar. Alla tår på bakfoten är sammanlänkade med simhud. Den ovala membranen bakom örat är hos hanar större. Dessutom har hanar en gul strupe medan honor har en vit eller blek gul strupe. Grodynglen liknar i färgsättningen de vuxna djuren.

Utbredningsområdet ligger i nordöstra Nordamerika. Det sträcker sig från sydöstra Manitoba (Kanada) till Labradorhalvön och från Minnesota (USA) samt Michigan till Maine och New Brunswick. Habitatet utgörs av våtmarker och av andra regioner med insjöar eller dammar.

Individerna sitter ofta på vattenväxter. De övervintrar i vattnet. Äggens och grodynglens utveckling sker i insjöar. De vuxna exemplaren har olika vattenlevande smådjur som spindlar, sniglar, trollsländor och skalbaggar som föda. Grodynglen livnär sig av alger. Fortplantningen sker mellan senare maj och augusti. Honan lägger 500 till 4000 ägg per tillfälle som befruktas av hanen. Äggen kan sedan flyta till sjöns botten. Grodynglen lever ett år innan metamorfosen börjar. Honor blir två år senare könsmogna och hanar kan fortplanta sig efter ett år.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
septentrionalis
Groddjur i nearktiska regionen
Lithobates sevosus

Lithobates sevosus är en groddjursart som först beskrevs av Coleman J. Goin och M. Graham Netting 1940.  Lithobates sevosus ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
sevosus
Lithobates sierramadrensis

Lithobates sierramadrensis är en groddjursart som först beskrevs av Taylor 1939.  Lithobates sierramadrensis ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
sierramadrensis
Lithobates spectabilis

Lithobates spectabilis är en groddjursart som först beskrevs av Hillis och Frost 1985.  Lithobates spectabilis ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
spectabilis
Lithobates sphenocephalus

Lithobates sphenocephalus är en groddjursart som först beskrevs av Cope 1886.  Lithobates sphenocephalus ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 L. s. sphenocephalus
 L. s. utricularius

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
sphenocephalus
Lithobates sylvaticus

Lithobates sylvaticus är en groddjursart som först beskrevs av John Lawrence LeConte 1825.  Lithobates sylvaticus ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
sylvaticus
Lithobates tarahumarae

Lithobates tarahumarae är en groddjursart som först beskrevs av George Albert Boulenger 1917.  Lithobates tarahumarae ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
tarahumarae
Lithobates taylori

Lithobates taylori är en groddjursart som först beskrevs av Smith 1959.  Lithobates taylori ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
taylori
Lithobates tlaloci

Lithobates tlaloci är en groddjursart som först beskrevs av Hillis och Frost 1985.  Lithobates tlaloci ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
tlaloci
Lithobates vaillanti

Lithobates vaillanti är en groddjursart som först beskrevs av Brocchi 1877.  Lithobates vaillanti ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
vaillanti
Lithobates vibicarius

Lithobates vibicarius är en groddjursart som först beskrevs av Edward Drinker Cope 1894. Arten ingår i släktet Lithobates, och familjen äkta grodor. Internationella naturvårdsunionen (IUCN) kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
vibicarius
Lithobates virgatipes

Lithobates virgatipes är en groddjursart som först beskrevs av Cope 1891.  Lithobates virgatipes ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
virgatipes
Lithobates warszewitschii

Lithobates warszewitschii är en groddjursart som först beskrevs av Schmidt 1857.  Lithobates warszewitschii ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
warszewitschii
Lithobates yavapaiensis

Lithobates yavapaiensis är en groddjursart som först beskrevs av James E. Platz och Frost 1984.  Lithobates yavapaiensis ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
yavapaiensis
Lithobates zweifeli

Lithobates zweifeli är en groddjursart som först beskrevs av Hillis, Frost och Webb 1984.  Lithobates zweifeli ingår i släktet Lithobates och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
zweifeli
Rana amurensis

Rana amurensis är en groddjursart som beskrevs av George Albert Boulenger 1886. Rana amurensis ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. Arten förekommer i Väst- och Östsibirien, ryska fjärran östern, norra och centrala Mongoliet, nordöstra Kina och norra Nordkorea. Den är främst en låglandsart som finns i låglänta områden, upp till omkring 600 meter över havet. 

Tidigare betraktades Rana coreana som förekommer i södra Nordkorea och Sydkorea ofta som en underart till Rana amurensis, som Rana amurensis coreana. Men morfologiska och genetiska analyser av Song et al. (2006) har stött R. coreana som en egen art, om än nära besläktad med R. amurensis.

Färgteckningen på ryggsidan är gråaktig till gråbrun med små svarta fläckar. Öronfläckarna är stora. På var sida om ryggen finns ljusa band som sträcker sig från ögat och bakåt mot kloaken. Skinnet på sidor och lår är knottrigt, knottrorna är ofta rödaktiga. Buksidan är vit eller vitgulaktig med stora, oregelbundna och delvis ihopgående röda fläckar, det kan också finnas mörka fläckar. Det rödfläckiga mönstret på magen börjar framträda under andra levnadsåret.

Arten lever både på land och i vatten och förekommer i många slags miljöer, från barrskog till blandskog och lövskog, buskmarker och gräsmarker. Mest vanlig är den i öppna, fuktiga miljöer så som våtängar, i skogsgläntor, våtmarker, vid sjöstränder, flodstränder, flodslätter. Den finns norrut så lång som till 72°N och söderut till 52°N, till kanten av tundran och skogsstäppzonerna. På Sachalin finns den i tuvmyrsliknande våtmarker.

Fortplantningen och grodynglens utveckling sker i grunda sjöar, dammar, våtmarker, pölar, diken och andra liknande stilla vatten. Parningen sker under våren, i mars eller april i de mildare sydligare delarna, eller i maj något längre norrut och först i början på juli i de kallaste nordliga delarna, av utbredningsområdet. Grodynglen blir fullt utvecklade grodor i juni till augusti, beroende på klimat. Övervintringen kan ske i bottendyn i sjöar, floder och dammar och andra liknande vattensamlingar. Grodorna kan bli 5-11 år gamla.

Grodynglen äter huvudsakligen alger, men också växtdelar, detritus och små akvatiska ryggradslösa djur. Vuxna grodor äter huvudsakligen landlevande ryggradslösa djur, men ibland också akvatiska sådana, bland annat vattenlevande insekter och insektslarver.

IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
Groddjur i palearktiska regionen
amurensis
Rana asiatica

Rana asiatica är en groddjursart som beskrevs av Jacques von Bedriaga 1898. Rana asiatica ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna groda har en större population i östra Kirgizistan och i den angränsande autonoma regionen Xinjiang (Kina). Mindre glest fördelade populationer hittas i Kazakstan. Arten lever på högplatå och i bergstrakter mellan 700 och 1000 meter över havet. Rana asiatica hittas vid vattendrag, insjöar, pölar och sumpmarker där det finns träd eller buskar vid strandlinjen. Kring dessa våtmarker förekommer främst stäpper och öknar. Ifall en vattenansamling torkar ut vandrar grodan till andra våtmarker.

Arten är känslig för förändringar av vattenståndet och vattenföroreningar. Några exemplar fångas för den traditionella asiatiska medicinen. Sjögrodan (Pelophylax ridibundus) utökar sin utbredning i regionen och den är större än Rana asiatica och äter individer av arten. Hela populationen antas fortfarande vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
asiatica
Groddjur i palearktiska regionen
Rana chaochiaoensis

Rana chaochiaoensis är en groddjursart som beskrevs av Liu 1946. Rana chaochiaoensis ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
chaochiaoensis
Rana chensinensis

Rana chensinensis är en groddjursart som beskrevs av David 1875. Rana chensinensis ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
chensinensis
Rana chevronta

Rana chevronta är en groddjursart som beskrevs av Hu, Ye in Hu, Fei och Ye 1978. Rana chevronta ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
chevronta
Rana dybowskii

Rana dybowskii är en groddjursart som beskrevs av Albert Günther 1876. Rana dybowskii ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. Arten förekommer i ryska fjärran östern, från floden Zejas sammanflöde med Amurfloden och österut till stillahavskusten, norrut till östra Sibirien (Sacha; Jakutien), samt på Koreahalvön och japanska Tsushima. Den finns från låglänta områden och upp till minst omkring 900 meter över havet.

En vuxen groda har en kroppslängd på 4,5-7,5 cm. Ryggsidan är brun, olivbrun, olivfärgad, olivgrönaktig till gråaktig, med mörka fläckar (fläckar kan ibland saknas). Ögon med horisontal pupill. Öronfläckarna är stora. Skinnet på sidorna och låren är slätt. På delar av bakbenen ses en orange-rosa färgton. Strupen och buken är hos hanen vitgulaktiga, ibland med en blåaktig färgton, utan fläckar. Honans buk, och ofta även strupen, har rödaktiga, brunaktiga eller rosagulaktiga fläckar, omväxlande med blåaktiga fläckar. Honan kan ibland också ha en rödbrun färg. Under parningssäsongen blir både hanens och honans färger klarare. 

Denna groda lever både på land och i vatten och förekommer i många slags miljöer, från lövskog till barrskog och blandskog, skogskanter, dalar, låglänta våtängar och risfält. Fortplantningen sker vanligen i april till maj (tidigast i slutet av mars, senast mot slutet av juni) i stilla och långsamt rinnande vatten, som sjöar, dammar, pölar och andra liknade vattensamlingar, diken och vid flodkanter. Grodynglen utvecklas vanligen till små grodor i slutet av juni eller i juli, senast i september. Grodorna blir fortplantningsmogna under andra eller tredje levnadsåret. I naturen blir grodorna omkring 5-6 år gamla.

Grodynglen äter främst alger, växtdelar och detritus. Ett beteende som observerats hos denna art är att grodynglen också kan attackera ägg av den egna arten, och också ägg av salamandern Salamandrella keyserlingii, och ibland förstöra dem helt. Unga juvenila grodor äter främst små ryggradslösa djur. Vuxna grodor äter något större ryggradslösa djur, både landlevande och vattenlevande, som insekter, spindlar och sniglar. 

IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artepitetet dybowskii hedrar Benedykt Dybowski.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
Groddjur i palearktiska regionen
dybowskii
Rana japonica

Rana japonica är en groddjursart som beskrevs av George Albert Boulenger 1879. Rana japonica ingår i släktet Rana, och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
japonica
Rana johnsi

Rana johnsi är en groddjursart som beskrevs av Smith 1921. Rana johnsi ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
johnsi
Rana kukunoris

Rana kukunoris är en groddjursart som beskrevs av Aleksandr Mikhailovich Nikolskii 1918. Rana kukunoris ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
kukunoris
Rana kunyuensis

Rana kunyuensis är en groddjursart som beskrevs av Lu och Li 2002. Rana kunyuensis ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
kunyuensis
Stenstaden

Stenstaden kan syfta på:
Stenstaden (arkitektur) – stadsområde  med tegel- och stenhus anlagda i kvarter 
Stenstan – Sundsvalls centrala delar
Zanzibars stenstad – en del av staden Zanzibar
Rana longicrus

Rana longicrus är en groddjursart som beskrevs av Leonhard Hess Stejneger 1898. Rana longicrus ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
longicrus
Rana aurora

Rana aurora är en groddjursart som beskrevs av Baird och Girard 1852. Rana aurora ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Rana aurora kan växla sin grundfärg från chokladbrun till rödbrun. Denna groda liknar Rana draytonii och de förväxlas ofta. Rana aurora har i förhållande till hela kroppen längre bakben och större fötter samt tydligare simhud mellan tårna. På huden finns nästan inga knölar medan Rana draytonii har tydliga knölar.

Arten förekommer i västra Nordamerika från sydvästra British Columbia till nordvästra Kalifornien. Introducerade populationer hittas på Graham Island (Kanada) och Chichagof Island (Alaska). Rana aurora lever vid vattendrag och vid dammar samt i områden som tidvis översvämmas (liknande marskland). Den besöker ibland fuktiga gräsmarker och trädansamlingar längre bort från öppet vatten.

Denna groda vilar ibland i lövansamlingar eller i underjordiska bon som skapades av däggdjur. Honan lägger sina ägg i vattenansamlingar och fäster de vid vattenväxternas stjälkar. Individerna har höga läten som liknar oxgrodans läten. De åt i fångenskap daggmaskar och andra maskar.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
aurora
Groddjur i nearktiska regionen
Rana boylii

Rana boylii är en groddjursart som beskrevs av Baird 1854. Rana boylii ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra USA i delstaterna Oregon och Kalifornien. På halvön Baja California i Mexiko är den utdöd. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2040 meter över havet. Individerna vistas i skogar, i buskskogar och i gräsmarker intill vattendrag samt i träskmarker. Äggen fästas på stenar och klippor som finns i vattnet.

Beståndet påverkas av vattenföroreningar och av torka. Ett annat hot är konkurrensen till den introducerade Lithobates catesbeianus. Enligt uppskattningar minskade hela populationen med 20 procent under de gångna 10 åren (räknad från 2021). IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
boylii
Groddjur i nearktiska regionen
Rana cascadae

Rana cascadae är en groddjursart som beskrevs av Slater 1939. Rana cascadae ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Kaskadbergen i västra USA från delstaten Washington över Oregon till norra Kalifornien. Den lever i bergstrakter mellan 400 och 2500 meter över havet. Individerna vistas i skogar och gräsmarker intill vattendrag samt i träskmarker. De håller vinterdvala i slammet och kan hittas 75 meter ifrån pölar. Äggläggningen sker i små dammar.

Beståndet påverkas av introducerade rovfiskar, av vattenföroreningar och av torka. Hela populationen minskar men den är fortfarande stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
cascadae
Groddjur i nearktiska regionen
Rana muscosa

Rana muscosa är en groddjursart som beskrevs av Camp 1917. Rana muscosa ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
muscosa
Rana pretiosa

Rana pretiosa är en groddjursart som beskrevs av Baird och Girard 1853. Rana pretiosa ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna groda kan ha en rödbrun till tydlig gul grundfärg. På ovansidan förekommer hos flera exemplar några eller många avrundade svarta fläckar. Arten har en gulgrå undersida och där saknas svarta fläckar men inslag av gråbrun kan finnas. Typiskt är en stor rosa fläck på buken som liknar ett U i formen samt extremiteternas insida som är likaså rosa. En otydlig ljus streck går på varje sida från ögat till axeln. Rana pretiosa har gul regnbågshinna. Huden känns grov.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i västra Nordamerika från British Columbia (Kanada) till norra Kalifornien. Den vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1570 meter över havet.

Rana pretiosa hittas nästan alltid i eller nära vattnet, bland annat vid vattendrag, insjöar, dammar eller översvämmade områden som liknar marskland. Ibland besöks angränsande gräsmarker, skogar eller buskskogar. Äggen läggs mellan mars och april i stående vatten. Som övervintringsplatser är ansamlingar av slam kända. Under soliga vinterdagar kan arten vara aktiv. Grodynglens utveckling till den färdiga grodan varar fram till början av hösten. Enligt uppskattningar infaller könsmognaden efter fyra år.

Denna groda äter smärre fiskar.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
pretiosa
Groddjur i nearktiska regionen
Rana draytonii

Rana draytonii är en groddjursart som beskrevs av Baird och Girard 1852. Rana draytonii ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
draytonii
Rana luteiventris

Rana luteiventris är en groddjursart som beskrevs av Thompson 1913. Rana luteiventris ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna groda blir 45 till 100 mm lång. De flesta individer är bruna på ovansidan och över huden är några knölar glest fördelade. På grundfärgen förekommer ofta mörka fläckar. Den runda skivan bakom ögonen som tillhör grodans hörselorgan är tydlig synlig men inte lika stor som ögat. Flera exemplar har på varje sida en mörk strimma från näsborrarna över ögat till den nämnda skivan och båda strimmor tillsammans liknar en ansiktsmask. Dessutom har arten på varje sida en ljus strimma från munnen till armarnas ansats. Jämförd med leopardgrodan har Rana luteiventris kortare bakben. Undersidan har allmänt en ljus färg, till exempel rosa. Bröstet kan ha ett mönster av gråa fläckar.

Utbredning 
Rana luteiventris lever i västra Nordamerika från sydöstra Alaska över Yukon, British Columbia och västra Alberta till delstaterna Washington, Oregon, Idaho, Montana och Nevada i USA. Mindre avskilda populationer hittas i andra regioner av Idaho, i Utah och i Wyoming. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 3000 meter över havet. Denna groda lever huvudsakligen på grästäckta ytor intill vattendrag, insjöar och dammar. Efter regn kan den besöka angränsande skogar eller buskskogar.

Ekologi 
Fortplantningen sker vanligen i tillfälliga pölar eller i annat stående vatten. Parningstiden varar bara i några veckor efter att snön smälte. Honan lägger 700 till 1500 ägg som med en diameter av 5 till 12 mm är ganska stora. Äggen kläcks efter 4 till 21 dagar. Vanligen avslutar grodynglen sin metamorfos under samma sommar. Hos nordliga populationer kan grodynglen övervintra.

Individerna gömmer sig ofta bakom växtdelar på vattenansamlingens botten. Födan varierar mellan daggmaskar, insekter, spindeldjur, kräftdjur och blötdjur. Vuxna exemplar av Rana luteiventris faller offer för kråkor, måsar, ugglor och andra rovlevande fåglar samt för mårddjur, prärievarg och strumpebandssnokar. Grodynglen jagas av större vattenlevande insektslarver samt av sparvfinkar. Även vuxna exemplar som levde kannibalistisk på grodyngel dokumenterades. Det sker främst i höga bergstrakter.

Status 
Några landskapsförändringar som torrläggning av våtmarker är inte gynnsamma för beståndet. Det gäller främst för isolerade populationer. Allmänt är Rana luteiventris inte sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
luteiventris
Groddjur i nearktiska regionen
Rana omeimontis

Rana omeimontis är en groddjursart som beskrevs av Ye, Fei in Ye, Fei och Hu 1993. Rana omeimontis ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
omeimontis
Rana ornativentris

Rana ornativentris är en groddjursart som beskrevs av Werner 1903. Rana ornativentris ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
ornativentris
Rana pirica

Rana pirica är en groddjursart som beskrevs av Matsui 1991. Rana pirica ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
pirica
Rana sakuraii

Rana sakuraii är en groddjursart som beskrevs av Matsui 1990. Rana sakuraii ingår i släktet Rana och familjen egentliga grodor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Egentliga grodor
sakuraii