kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ansonia endauensis

Ansonia endauensis är en groddjursart som beskrevs av Grismer 2006. Ansonia endauensis ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
endauensis
Ansonia albomaculata

Ansonia albomaculata är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1960. Ansonia albomaculata ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
albomaculata
Ansonia fuliginea

Ansonia fuliginea är en groddjursart som först beskrevs av François Mocquard 1890.  Ansonia fuliginea ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
fuliginea
Ansonia glandulosa

Ansonia glandulosa är en groddjursart som beskrevs av Djoko Iskandar och Mumpuni 2004. Ansonia glandulosa ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på västra Sumatra. Den lever i låglandet och i kulliga områden mellan 50 och 700 meter över havet. Ansonia glandulosa vistas nära vattendrag i tropiska skogar. Grodynglens utveckling sker i vattnet. Antagligen kan arten uthärda mindre landskapsförändringar.

Utbredningsområdet ingår delvis i nationalparken Kerinci Seblat. Denna padda är inte sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Paddor
glandulosa
Groddjur i orientaliska regionen
Ansonia guibei

Ansonia guibei är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1966. Ansonia guibei ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
guibei
Ansonia hanitschi

Ansonia hanitschi är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1960. Ansonia hanitschi ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Paddor
hanitschi
Ansonia inthanon

Ansonia inthanon är en groddjursart som beskrevs av Matsui, Nabhitabhata och Somsak Panha 1998. Ansonia inthanon ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
inthanon
Ansonia latidisca

Ansonia latidisca är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1966. Ansonia latidisca ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
latidisca
Ansonia leptopus

Ansonia leptopus är en groddjursart som först beskrevs av Günther 1872.  Ansonia leptopus ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Paddor
leptopus
Ansonia longidigita

Ansonia longidigita är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1960. Ansonia longidigita ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
longidigita
Ansonia malayana

Ansonia malayana är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1960. Ansonia malayana ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
malayana
Ansonia mcgregori

Ansonia mcgregori är en groddjursart som först beskrevs av Taylor 1922.  Ansonia mcgregori ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
mcgregori
Ansonia minuta

Ansonia minuta är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1960. Ansonia minuta ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
minuta
Ansonia muelleri

Ansonia muelleri är en groddjursart som först beskrevs av George Albert Boulenger 1887.  Ansonia muelleri ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
muelleri
Ansonia ornata

Ansonia ornata är en groddjursart som beskrevs av Günther 1876. Ansonia ornata ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Paddor
ornata
Ansonia penangensis

Ansonia penangensis är en groddjursart som beskrevs av Ferdinand Stoliczka 1870. Ansonia penangensis ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
penangensis
Ansonia platysoma

Ansonia platysoma är en groddjursart som beskrevs av Robert F. Inger 1960. Ansonia platysoma ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
platysoma
Ansonia jeetsukumarani

Ansonia jeetsukumarani är en groddjursart som beskrevs av Wood, Grismer, Ahmad och Senawi 2008. Ansonia jeetsukumarani ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i bergstrakter på södra Malackahalvön i Malaysia. Den hittades i regioner som ligger 1060 till 1125 meter över havet. Individerna lever vid vattendrag i skogar. De iakttogs på natten sittande på blad eller klippor. Grodynglens utveckling sker i vattnet.

Några delar av utbredningsområdet är skyddad som naturreservat. I andra delar av regionen omvandlas skogen till samhällen eller trafikstråk. I lägre områden som skulle vara lämplig för arten pågår skogsbruk. Artens revir är begränsat och beståndet minskar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor 

Paddor
jeetsukumarani
Groddjur i orientaliska regionen
Ansonia kraensis

Ansonia kraensis är en groddjursart som beskrevs av Matsui, Khonsue och Nabhitabhata 2005. Ansonia kraensis ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
kraensis
Ansonia latiffi

Ansonia latiffi är en groddjursart som beskrevs av Wood, Grismer, Ahmad och Senawi 2008. Ansonia latiffi ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Paddor
latiffi
Ansonia latirostra

Ansonia latirostra är en groddjursart som beskrevs av Grismer 2006. Ansonia latirostra ingår i släktet Ansonia och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
latirostra
Ljusreklamförbundet

Ljusreklamförbundet är en branschförening inom Svensk Industriförening, Sinf. Förbundet har ett 60-tal medlemmar och representerar cirka 80 procent av ljusreklambranschen.

Ljusreklamförbundets uppgift är att medverka till effektivare, dvs mer ekonomiskt anpassat skyltbestånd. Ljusreklamförbundets strävan är att informera allmänhet och användare om estetiska, tekniska och andra designmässiga faktorer som påverkar ljusreklamens förmåga att på ett riktigt sätt kommunicera med åskådarna – i regel den stora allmänheten. Ljusskylten består av en mängd detaljer som idag omfattas av producentansvaret. Det är en viktig uppgift för ljusreklamförbundet att sprida information om ljusreklamens miljömässiga innehåll.

Historik 
Förbundet har en historik från 1930-talet då stora svenska och internationella företag bildade en egen organisation för sin egen ljusskylttillverkning. Svenska Neonteknikerfabriken blev namnet på den första organisationen där företag som ASEA, Siemens, Graham Brothers/Grahms Neon och Philips ingick. En organisation som samlade personer som var knutna till tillverkningen av ljusskyltar. 1977 bildades så Ljusreklamförbundet auktoriserade Skyltleverantörer, en organisation för företag som producerade skyltar. Sedermera ombildades namnet till Ljusreklamförbundet.

Stockholms skyltpris 

Sedan 2011 delar förbundet tillsammans med Stockholms stadsmuseum ut utmärkelsen Stockholms skyltpris till en nyuppsatt ljusreklamskylt som mest berikat det nattliga stadsrummet och förhöjt Stockholms skönhet under dygnets mörka timmar. 

Stockholms skyltpris ersatte den utmärkelse, Årets skylt, som delats ut under perioden 1998-2009 av Stockholms stad och Ljusreklamförbundet.

Källor 
 Ljusreklamförbundet, historik
Branschorganisationer i Sverige
Anaxyrus

Anaxyrus är ett släkte av groddjur som ingår i familjen paddor. 

Arterna förekommer från Alaska och Kanada till Mexiko.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Anaxyrus americanus, Amerikansk padda
 Anaxyrus baxteri
 Anaxyrus boreas, Nordlig padda
 Anaxyrus californicus
 Anaxyrus canorus
 Anaxyrus cognatus
 Anaxyrus compactilis
 Anaxyrus debilis
 Anaxyrus exsul
 Anaxyrus fowleri
 Anaxyrus hemiophrys
 Anaxyrus houstonensis
 Anaxyrus kelloggi
 Anaxyrus mexicanus
 Anaxyrus microscaphus
 Anaxyrus nelsoni
 Anaxyrus punctatus
 Anaxyrus quercicus, Ekpadda
 Anaxyrus retiformis
 Anaxyrus speciosus
 Anaxyrus terrestris
 Anaxyrus woodhousii

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Paddor
Anaxyrus
Anaxyrus baxteri

Anaxyrus baxteri är en groddjursart som först beskrevs av Porter 1968.  Den ingår i släktet Anaxyrus och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten är utdöd i vilt tillstånd, men fortlever i fångenskap.

Beskrivning 
Arten har en mörkbrun, grönaktig till grå ovansida med små mörka fläckar, små vårtor och en otydlig mittlinje. Ibland kan den också ha längsstrimmor. Buken är även den fläckig; hanarna har dessutom vanligtvis en mörk strupe. Som mest blir de strax under 7 cm långa.

Paddynglen är genomgående mörka.

Ekologi 
I naturen förekom paddan främst i kortvuxna prärielandskap, sällan mer än 10 m från vattensamlingar som diken, träskmarker, bäckar, flodstränder, dammar och sjöar. Den föredrog höjder mellan 700 och 2 100 m. 

Arten gräver ner sig inför övervintringen, som varar från oktober till februari.

I fångenskap har arten blivit 8 år gammal.

Föda 
Paddan livnär sig på ryggradslösa djur som bland annat myror och skalbaggar. Unga (nyförvandlade) paddor tros äta små tvåvingar, medan paddynglen lever av olika former av organiskt material, som de betar från ytorna på växter, stenar och andra föremål i vattnet.

Fortplantning 
Djur uppfödda i fångenskap blir könsmogna vid omkring ett års ålder. Vildlevande (och utplanterade) paddor leker i grunt vatten vid vassruggar, vanligen mellan maj och juni. Hanens lockläte är en lågfrekvent drill på omkring 80 Hz som varar i mellan 1 och 5 sekunder. Honan lägger vanligtvis mellan 1 000 och 6 000 ägg, som kläcks efter 4 till 6 dygn för frilevande paddor (omkring två dygn för djur i fångenskap). Ynglen förvandlas efter omkring 1 till 1,5 månader.

Utbredning och status 
Historiskt har Anaxyrus baxteri utbredningsområde aldrig varit vidsträckt, det har som mest omfattat ett 2 330 km2 stort område på flodslätterna kring två floder (Big Laramie river respektive Little Laramie river) i närheten av Laramie i Wyoming, USA. Fram till 1950-talet har paddan dock varit vanlig. Under 1960- och 1970-talen minskade den emellertid kraftigt, och i mitten av 1980-talet antogs arten vara utdöd i vilt tillstånd. 1987 upptäcktes emellertid en mindre population vid Mortenson Lake i Wyoming. Paddan uppföds dessutom i fångenskap vid 7 zoologiska trädgårdar och offentliga akvarier i USA (Central Park Zoo, New York; Cheyenne Mountain Zoo, Colorado Springs, Colorado; Detroit Zoo, Detroit, Michigan; Houston Zoo, Houston, Texas; Sedgwick County Zoo, Wichita, Kansas; St. Louis Zoo, St. Louis, Missouri och Toledo Zoo, Toledo, Ohio) samt en federal och en delstatlig uppfödningsanläggning. Paddor från dessa institutioner sätts regelbundet ut vid Mortenson Lake, och utan dessa tillskott skulle troligen inte denna frilevande population kunna överleva. Arten klassificeras därför som utdöd i vilt tillstånd av IUCN. Resultatet av utsättningsförsöken anses inte uppmuntrande.

Främsta anledningen till nergången tros vara svampsjukdomen chytridiomycosis (orsakad av Batrachochytrium dendrobatidis). Som bidragande orsaker anges predatation (inte minst av introducerade arter), påverkan av bekämpningsmedel och vattenregleringar.

Källor

Externa länkar 

Paddor
baxteri
Anaxyrus canorus

Anaxyrus canorus är en groddjursart som först beskrevs av Camp 1916.  Den ingår i släktet Anaxyrus och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
En kraftigt byggd padda med torr, vårtig hud, stora, ovala, platta parotidkörtlar (giftkörtlarna bakom ögonen, som finns hos alla paddor) och tätt sittande ögon med horisontal pupill. Könsdimorfismen hos denna padda är mycket stor: Hanen är olivgrön till gulgrön med små, mörka fläckar, medan honan är grå till brun med stora, mörka fläckar. Strupe och buk är ljusa hos båda könen. Ungdjuren liknar honorna. Kroppslängden varierar mellan 4,5 och 7,5 cm.

Ekologi  
Anaxyrus canorus lever i höglänta områden mellan 1460 och 3630 m som fuktiga bergsängar, videsnår och skogsbryn, vanligtvis i närheten av vatten.. Arten är dagaktiv; under natten gräver den ner sig i jorden, eller söker skydd under nedfallna trädstammar, i gnagarbon eller i videsnår. Arten rör sig kravlande snarare än hoppande.

Paddan övervintrar i gamla gnagarbon, klippspringor och i videbuskarnas rotsystem från månadsskiftet september / oktober till snösmältningen i april till juli.

Arten är långlivad; honorna blir minst 15 år gamla, hanarna minst 12 år.

Fortplantning 
Hanarna blir könsmogna vid 3 till 5 års ålder, honorna vid 4 till 6 år. Arten leker i grunda vattensamlingar och långsamrinnande bergsbäckar mellan maj och mitten av augusti. Under leken ger hanarna ifrån sig ett melodiöst, fågelliknande lockrop. Honan lägger mellan 1 500 och 2 000 ägg i en eller två rader. De kläcks efter 10 till 12 dagar, och ynglen förvandlas till fullbildade paddor efter ytterligare 7 till 9 veckor.

Föda 
De fullbildade djuren lever framför allt på leddjur, främst fjärilar, men även nyckelpigor, myror, vivlar, svartbaggar, spindlar, enkelfotingar och dubbelfotingar. Ynglen lever av alger och detritus.

Utbredning 
Arten förekommer endast i Sierra Nevada i Kalifornien.

Status 
Arten är klassificerad av IUCN som starkt hotad ("EN"), och populationen minskar. Främsta orskerna tros vara svampsjukdomen chytridiomycosis, luftburna föroreningar som bekämpningsmedel från jordbruket, och överbetning av boskap. Torka och inplanterade rovfiskar är andra, möjliga orsaker.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Paddor
canorus
Anaxyrus cognatus

Anaxyrus cognatus är en groddjursart som först beskrevs av Say in James 1823. Den ingår i släktet Anaxyrus och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
En tämligen stor padda, honorna kan bli upp till 11,4 cm långa, hanarna upp till 9,5 cm. Huden har en ljus grundfärg, men har på ryggsidan flera, stora, mörka fläckar. Den är också försedd med flera små vårtor, som är rödaktiga hos unga paddor. Skinnet på hanens strupe är mörkt och löst. Buken saknar fläckar, och är vit till blekgul. Huvudet är relativt litet, med en trubbigt avrundad nos. Parotidkörtlarna, giftkörtlarna bakom ögonen, är avlånga. Paddynglen är först svarta på ovansidan med ljusa till varmgula fläckar, men blir senare brunspräckliga och får strax innan förvandlingen de fullbildade paddornas mönster med mörka fläckar på ljus botten. Som mest blir de 2,5 till 3,5 cm långa.

Ekologi 
Arten tolererar torka bättre än de flesta paddor, och förekommer på gräsmarker som prärier, i halvöknar och öknar, gärna med buskartad växtlighet. Den kan dock även påträffas i fuktiga miljöer som flodstränder och i jordbruksbygd (då gärna i närheten av vattendrag),

Paddan är nattaktiv och gömmer sig i vanligtvis grunda, utgrävda, underjordiska utrymmen som de behåller i upp till 6 dagar. 

Den förekommer upp till en höjd av 1 800 m, över 2 400 m i Colorado. 

I fångenskap har arten blivit nästan 11 år gammal, men man tror att den kan bli upp till 20 år.

Föda 
Födan för de fullbildade paddorna består nästan helt av leddjur som fjärilar (speciellt broddmaskar, som gör att paddan är ett nyttodjur inom jordbruket), tvåvingar, steklar, skalbaggar, enkelfotingar och kvalster. Paddynglen äter alger, detritus och annat organiskt material som de kan skrapa av från växter och stenar.

Fortplantning 
Paddan blir könsmogen vid mellan 2 och 5 års ålder. Leken äger rum mellan mars och september i den södra delen av utbredningsområdet, maj till juli i norra delen. Djuren leker på grunt vatten i regnvattenspölar, översvämmade områden, dammar och vattenreservoarer. Hanens lockläte är en lång, ofta pulserande drill.

Honan lägger i medeltal omkring 11 000 ägg, vanligtvis under morgon till förmiddag. Äggen kläcks vanligen efter 2 till 7 dagar, och ynglen förvandlas till fullbildade paddor efter ytterligare 17 till 45 dagar beroende på vattentemperatur.

Utbredning 
Anaxyrus cognatus förekommer i Nordamerika från södra Manitoba och sydöstra Alberta i Kanada, över USA där den finns västerut till centrala Montana, östra Wyoming, östra Colorado och sydöstra Kalifornien, österut till västra Minnesota, västra Iowa, Missouri, Oklahoma och norra och västra Texas. Söderut når utbredningsområdet över Sinaloa till Aguascalientes och San Luis Potosí i Mexiko.

Källor

Externa länkar 

Paddor
cognatus
Anaxyrus compactilis

Anaxyrus compactilis är en groddjursart som först beskrevs av Wiegmann 1833.  Anaxyrus compactilis ingår i släktet Anaxyrus och familjen paddor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Paddor
compactilis
Anaxyrus debilis

Anaxyrus debilis är en groddjursart som först beskrevs av Girard 1854. Den ingår i släktet Anaxyrus och familjen paddor.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. d. debilis
 A. d. insidior

Beskrivning 
En platt och förhållandevis liten padda, med en kroppslängd upp till 5 cm. Ryggsidan är grön till gulgrön med små svarta fläckar och ränder samt tätt vårtförsedd, medan buksidan är vit till blekgul. Hanen har dock mörk strupe. Parotidkörtlarna (giftkörtlarna bakom ögonen) är stora och avlånga, ögonen har horisontella pupiller. Paddynglen är först svarta, men blir mera spräckliga som äldre, med ljus buksida. Just före förvandlingen är de omkring 2,5 cm långa.

Ekologi 
De vuxna paddorna har inga egentliga krav på tillgång till vattensamlingar, utan lever i torra till halvtorra habitat som grässlätter, även i halvöknar, prärier, savanner samt i torra busk- och grässlätter i Mexiko; den kan även förekomma i fuktigare miljöer, som prärieliknande floddalar. Arten kan också påträffas i odlade områden där nivåerna av bekämpningsmedel inte är för höga. Den söker gärna skydd under klippor eller i gamla gnagarbon.

Föda 
De vuxna paddornas föda består av insekter som myror, små fjärilar, små skalbaggar och mindre gräshoppor. Paddynglen lever av detritus (nedbruten föda från både djur och växter), alger, cyanobakterier och mikrober, speciellt från bottnen av vattensamlingarna som de lever i.

Fortplantning 
Leken sker i allehanda temporära vattensamlingar som fyllts av vår- och sommarregnen, som vattenhoar, diken och översvämmad mark. Den varar i regel endast i en till tre dagar; hanarna kommer först, och honorna kommer efter, lockade av hanarnas höga, insektslika lockrop. Äggen kläcks efter 1 till 6 dagar, beroende på vattentemperaturen. Ynglen förvandlas till fullbildade paddor efter 1 till 4 veckor.

Utbredning 
Arten finns i USA och Mexiko från delstaterna Colorado och Kansas till Zacatecas och San Luis Potosi. Underarten A. d. insidior finns i Arizona.

Status 
Arten är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN, och populationen är stabil. Inga hot har registrerats.

Källor

Externa länkar 

Paddor
debilis
Anaxyrus exsul

Anaxyrus exsul är en groddjursart som först beskrevs av Myers 1942.  Anaxyrus exsul ingår i släktet Anaxyrus och familjen paddor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Beroende på population har individerna en genomsnittlig längd av 50 till 80 mm. Ovansidan är täckt av stora oregelbundna svarta fläckar med smala krämfärgade mellanrum. Buken och andra delar av undersidan har en vit färg. Grodynglen har samma form som grodyngel från nordlig padda och är svarta. Honan lägger vanligen två kedjor med ägg som fästs på vattenväxter ungefär 16 till 25 cm under vattenytan. Allmänt ingår 60 ägg i 10 cm av kedjan.

Utbredning 
Denna padda förekommer endemiskt i Deep Springs-dalen i sydöstra Kalifornien i USA. Den lever vid vattenkällor och i angränsande pölar. Dalen ligger vid cirka 1500 meter över havet och Anaxyrus exsul når källor som ligger 1700 meter över havet. Arten saknas i Deep Spring-sjön på grund av att sjön är fylld med bräckt vatten. Några exemplar introducerades i andra delar av Death Valley nationalpark.

Ekologi 
Kring källorna växer främst arter av malörtssläktet, medlemmar av släktet Chrysothamnus (korgblommiga växter), några exemplar av videsläktet, arter av tågsläktet, av skogssävssläktet och av starrsläktet. Med undantag av maj och juni är paddan dagaktiv. Mellan november och tidig mars samt under särskilt heta sommardagar vilar Anaxyrus exsul i jordhålor. Ibland vilar upp till 30 exemplar tillsammans i samma gömställe. En kort stund kan arten uthärda temperaturer av 39°C men den föredrar temperaturer mellan 17 och 22°C.

Hanens svaga kvittrande är ett varningsläte men Anaxyrus exsul saknar parningsrop. När en hona inte blir attraherad av en hane så gömmer hon sig eller vandrar vidare. Parningen sker mellan mitten av mars och slutet av april. Sedan lägger honan 400 till 2600 ägg som kläcks fyra till nio dagar senare. Grodynglen lever 65 till 100 dagar innan metamorfosen sker. Grodynglen har insektslarver som föda och vuxna exemplar äter fullt utvecklade insekter samt andra ryggradslösa djur.

Vuxna exemplar jagas av skata och av korp. Ormar, fåglar och däggdjur som kan jaga grodynglen lever i regionen men jakten blev inte registrerad. Anaxyrus exsul hoppar ofta i vattnet vid fara och den svarta kroppsfärgen kan vara ett kamouflage.

Hot 
Ifall habitatet förändras i framtiden hotas det känsliga beståndet. Vid början av 2000-talet bedömdes hela populationen som stabil. Utbredningsområdet är mycket begränsat. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Paddor
exsul
Groddjur i nearktiska regionen