kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Allegori över tron

Allegori över tron är en oljemålning av Johannes Vermeer från 1670–72.

Beskrivning av målningen
Målningen är en allegori, som utgår från Ripas Iconologia. Den avbildar en kvinna i en vit och blå klänning av satäng, som sitter på en plattform ovanför ett svart och vitt marmorgolv. Kvinnan är Tron med världen, representerad av en nederländsk jordglob från 1618, vid sina fötter. Den gudomliga världen representeras av en glassfär som hänger ovanför.

På väggen avbildas ett verk av Jacob Jordaens av Jesus korsfästning. Målningen innehåller ett flertal symboler, som äpplet som bild av människornas  första synd och Satan i form av en orm som krossas en sten.

Proveniens
Målningen kan antagas ha utförts på beställning, för jesuitförsamlingen i Delft eller för en rik katolsk samlare, men dess tidigaste ägare är inte belagda. Den första belagda ägaren var protestanten och postmästaren Herman Stoffelsz van Swoll (1632–98) i Amsterdam vid slutet av 1600-talet. Den gick på försäljning i Amsterdam till okända köpare 1699, 1718 och 1735. Den ägdes på 1640-talet av konsthandlaren David Ietswaart i Amsterdam och försåldes efter honom 1749.

Den fanns I Österrike i början av 1800-talet och såldes av Dimitrij Sjukin (1855–1932) i Moskva 1899, då attribuerad till Eglon van der Neer, via konsthandeln Wächtler i Berlin från 1899, fortfarande som en van der Neer, till Abraham Bredius i Haag. Av Bredius omattribuerad till Johannes Vermeer hängdes den ut som lån på Mauritshuis i Haag till 1923, och därefter som lån på Museum Boymans i Rotterdam till 1928. Detta år såldes den till översten Michael Friedsam i New York, efter vars död 1931 den donerades till Metropolitan Museum of Art i New York.

Källor

John Nash: Vermeer, Scala Books och Rijksmuseum,  Amsterdam 1991, 
Johannes Vermeer, utgiven av National Gallery of Art i Washington D.C., Royal Cabinet for Paintings Mauritshuis i Haag och Yale University Press, New Haven och London, 1995, 
 Om målningen på essentialvermeer.com

Noter

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar på Metropolitan Museum of Art
Ormar i kulturen
Allegoriska målningar
Albert Dekker

Albert Dekker, född 20 december 1905 i Brooklyn, New York, död 5 maj 1968 i Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. 

Dekker gjorde scendebut 1927 och filmdebuterade tio år senare. Han medverkade i över 100 filmer och TV-produktioner. Till hans mer kända roller hör den som galen vetenskapsman i skräckfilmen Dr. Cyclops från 1940, samt som den skrupelfrie järnvägsanställde Pat Harrigan i hans sista filmroll i Det vilda gänget. Dekker var även politiskt aktiv i Demokratiska partiet och hade en plats i California State Assembly mellan 1944 och 1946.

Filmografi, urval

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1968
Män
Personer från Brooklyn
Frank McHugh

Frank McHugh, född 23 maj 1898 i Homestead, Pennsylvania, död 11 september 1981 i Greenwich, Connecticut var en amerikansk skådespelare. Han debuterade på Broadway 1925. McHugh medverkade i över 160 filmer och TV-produktioner mellan 1930 och 1969. Han gjorde 11 filmer där han spelade mot James Cagney.

Filmografi, urval

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Skådespelare från Pennsylvania
Personer från Homestead
Födda 1898
Avlidna 1981
Män
Simple Dreams

Simple Dreams är ett musikalbum av Linda Ronstadt som lanserades 1977 på Asylum Records. Skivan blev en av Ronstadts största framgångar i USA, och knuffade ner Fleetwood Macs Rumours från förstaplatsen på Billboard-listan, en position albumet haft i 29 veckor. Ronstadt fick också stora singelhits med coverversioner av Buddy Hollys "It's So Easy" och Roy Orbisons "Blue Bayou". Albumet tilldelades en Grammy för "bästa skivomslag". Skivan blev listad som #27 i tidningen Village Voices "Pazz & Jop"-lista 1977.

Låtlista
(upphovsman inom parentes)
"It's So Easy" (Buddy Holly, Norman Petty) - 2:27
"Carmelita" (Warren Zevon) - 3:07
"Simple Man, Simple Dream" (J.D. Souther) - 3:12
"Sorrow Lives Here" (Eric Kaz) - 2:57
"I Never Will Marry" (Trad.) - 3:12
"Blue Bayou" (Roy Orbison, Joe Melson) - 3:57
"Poor Poor Pitiful Me" (Warren Zevon) - 3:42
"Maybe I'm Right" (Waddy Wachtel) - 3:05
"Tumbling Dice" (Keith Richards, Mick Jagger) - 3:05
"Old Paint" (Trad.) - 3:05

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #1
UK Albums Chart, Storbritannien: #15
RPM, Kanada: #1
Nederländerna: #8
Topplistan, Sverige: #46

Källor

Musikalbum 1977
Domän (ringteori)

En domän är en ring som saknar nolldelare.

Om en domän är kommutativ och inte är den triviala ringen {0}, kallas den för ett integritetsområde. 
Enligt vissa författare skall en domän dessutom ha en etta för att få kallas för ett integritetsområde.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Israel Nathan Herstein, Topics in Algebra, Blaisdell Publishing Company, New York 1964.
 N. Bourbaki, Élément de Mathématique, Algèbre, Masson Paris 1963.
Ringteori
Sergeant York

Sergeant York är en amerikansk film från 1941 i regi av Howard Hawks. Filmen bygger på sergeant Alvin C. Yorks liv, hans religiösa uppvaknande och insatser under första världskriget. Manuset är skrivet efter dennes dagböcker. Filmen blev den mest inkomstbringande amerikanska filmen 1941 och Gary Cooper tilldelades en Oscar för bästa manliga huvudroll. Filmen vann även en Oscar för bästa klippning och var nominerad i flera andra kategorier. Den är invald i National Film Registry av Library of Congress.

Rollista 
Gary Cooper - Sergeant Alvin York
Walter Brennan - Rosier Pile
Joan Leslie - Gracie Williams
George Tobias - "Pusher" Ross
Stanley Ridges - Major Buxton
Margaret Wycherly - Yorks mor
Ward Bond - Ike Botkin
Noah Beery, Jr. - Buck
June Lockhart - Rosie York
Dickie Moore - George York
Howard da Silva - Lem

Externa länkar 

Filmer 1941
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Filmer i regi av Howard Hawks
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Första världskriget på film
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer från Warner Bros.
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Verk baserade på dagböcker
Gitarrspelerskan

Gitarrspelerskan är en oljemålning av Johannes Vermeer från 1672.

Beskrivning av målningen
Målningen beskriver en ung kvinna ur det högre borgerskapet som spelar på en gitarr. Hon är klädd i en elegant pälsbrämad gul morgonjacka över en ljusgrå satängklänning. Modellen kan möjligen vara Maria, Johannes Vermeers äldsta dotter, då omkring 17 år gammal.

På väggen bakom den unga kvinnan hänger landskapsmålningen Ett landskap med träd med en herreman och hundar i förgrunden av Pieter Jansz van Asch eller alternativt Flodlandskap med resande av Herman van Swanevelt från 1644.
1644

Proveniens
Troligen ägdes målningen först av Pieter van Ruijven i Delft till 1674 och därefter av hans änka Maria de Knuijt till 1681 och senare av dottern Magdalena van Ruijven och dennas man Jacob Dissius 1681–82. Den senare ägde den tillsammans med sin far Alexander 1685–94, varefter målningen såldes på auktion efter Dissius i Amsterdam i maj 1696.

Målningen ägdes troligen av Jan Danser Nijman, Amsterdam i slutet av 1700-talet och köptes av Henry Temple i London 1794. Den ärvdes 1802 av sonen Henry John Temple, och ärvdes därefter 1865 av styvsonen William Francis Cowper-Temple. År 1888 ärvdes den av systersonen Evelyn Melbourne Ashley. Den köptes samma år av  Edward Cecil Guinness i London. Efter dennes död 1919 donerades den till Kenwood House i London.

Stöld av målningen
Gitarrspelerskan stals i februari 1974 och det begärdes en lösensumma på över en miljon US dollar för den. Den återfanns av brittisk polis på en kyrkogård i Londons finansdistrikt i maj 1974. Målningen var då i huvudsak oskadad.

Källor
 Om målningen på essentialvermeer.com

Noter

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar i London
Konststöld
Genremålningar
Porträttmålningar
František Víťazoslav Sasinek

František Víťazoslav Sasinek (pseudonym: Franko Chvojnický), född 11 december 1830 i Skalica, död 17 november 1914 i Graz, var en slovakisk författare.

Sasinek prästvigdes 1853, utvisades på grund av sitt patriotiska tänkesätt ur Ungern och bosatte sig i Österrike. Han tog verksam del i den slovakiska nationalföreningen Matica slovenská och redigerade en tid tidskriften "Slovesnost". Han utgav 1872–73 "Archiv starých československých listín, písemnosti a dějepisných povodín" och 1876–83 "Slovenský letopis pre historiu, topografiu, archaeologiu a ethnografiu". 

Sasinek författade många arbeten om Ungerns äldre historia och slovakernas, Dejiny drievnych národow na uzemi terajšieho Uhorska (1867; andra upplagan 1878), Dejiny počiatkov terajšieho Uhorska (1868), Dejiny královstva Uhorského (två delar, 1869, 1871), Dejepis Slovákov (1895) och Država Velkomoravská (1896). Bland hans övriga skrifter märks Ulfilas a glagolské písmo (1887). Dessutom utgav han en slovakisk visbok (spevník pre’lud) och skrev på tyska Die Slovaken (1875).

Källor

Slovakiska författare 
Författare publicerade under pseudonym
Födda 1830
Avlidna 1914
Män
Personer från Skalica
Ugglan
Lamassu

Lamassu (kilskrift: AN.KAL, sumeriska: dLamma, akkadiska: Lamassu) är en skyddande demon inom Mesopotamisk mytologi. Den avbildas ofta med en tjur- eller lejonkropp, örnvingar och människohuvud. I vissa skrifter framställs den som en kvinnlig gudom.

Lamassu är ofta avbildad i mesopotamisk konst, ibland med vingar. Lamassu och shedu var skyddande andar i folkets hem. De var inristade på lertavlor som gömdes under husets tröskel.

Senare under den babyloniska perioden blev Lamassu kungarnas beskyddare och var alltid placerade vid ingångarna till palatsen, ofta som par. Vid städers ingångar var de skulpterade i kolossal storlek, och placerade som par, en på varje sida av stadsporten, var och en vänd mot ett av de fyra väderstrecken.

Perserna anammade Lamassu-statyerna och annan bildkonst från assyrierna som hade påverkat perserna kulturellt, religiöst och lingvistiskt, då perserna var oerhört assyrianiserade i synnerhet under akemeniderna.

Källor

Mesopotamisk mytologi
Frédérick Lemaître

Antoine Louis Prosper "Frédérick" Lemaître, född 28 juli 1800, död 26 januari 1876, var en fransk skådespelare.

Lemaître genomgick från 1815 konservatoriet i Paris och spelade samtidigt pantomim på folkliga småteatrar och på cirkus, var en tid anställd vid Théâtre de l'Odéon och spelade från 1823 på Ambigu-comique, Porte-Saint-Martin och andra privatteatrar i Paris, tills han 1873 drog sig tillbaka. Lemaître var romantikens store och ytterst populäre skådespelare i Frankrike. Han vann stora triumfer även i London. Bland Lemaîtres roller märks Othello, Mefistofeles i Faust, Ruy Blas, Edmond Kean, Don Cesar de Bazano, George de Germany i 30 år av en spelares levnad och Robert i Robert och Bertram. Hans Souvenirs utgavs postumt 1879.

Källor 

 

Franska scenskådespelare
Franska skådespelare under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1876
Män
Svensk uppslagsbok
Viliam Pauliny-Tóth

Viliam Pauliny-Tóth, född 3 juni 1826 i Senica, död 6 maj 1877 i Turčiansky Svätý Martin, var en slovakisk författare. 

Pauliny-Tóth uppsatte 1862 den slovakiska tidskriften "Sokol", verkade nitiskt för det slovakiska undervisningsväsendet i Turčiansky Svätý Martin och invaldes 1869 i Ungerns riksdag. Hans i den romantisk-erotiska och patriotiska stilen hållna dikter, Stare a nové piesni, utkom 1863 och 1874. Hans Ľudská komédia (Den mänskliga komedin, tryckt 1862) är en fantastisk allegori med anspelningar på samtida politiska förhållanden. Han försökte sig också, dock utan framgång, såsom mytologisk forskare med ett arbete Slovenské bájeslovie (1876). Hans noveller, Besiedky, utkom 1867–70.

Källor

Slovakiska författare
Födda 1826
Avlidna 1877
Män
Vincent d'Indy

Paul Marie Théodore Vincent d'Indy, född den 27 mars 1851 i Paris, död där den 2 december 1931, var en  fransk baron och tonsättare.

Biografi
d'Indy, som var elev av César Franck med flera, var 1875-80 kördirigent hos Colonne och blev 1887 kördirigent vid Lamoureuxkonserterna, 1891 ordförande i Société nationale de la musique och 1896 direktör för Schola cantorum (stiftad av honom jämte Alexandre Guilmant och Charles Bordes) samt var även inspektör över sångundervisningen i Paris. Han hyllade den Liszt-Wagnerska riktningen, odlade gärna programmusiken och strävade efter nya formbildningar och klangkombinationer. Hans musikaliska vetande och teknik var betydande. 

d'Indy skrev det med staden Paris pris 1885 belönade körverket Le chant de la cloche (till egna ord), symfoniska dikter (Wallenstein, trilogi, 1886, Jean Hunyade, La forêt enchantée med flera), symfonier, sviter, operorna Fervaal (till egen text, 1897), Médée (1898) och L’étranger (till egen text, 1903) med flera, körverk, sånger, kammarmusik, pianostycken och så vidare. Han var kompositionslärare till Helena Munktell och blev 1910 ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.

Asteroiden 11530 d'Indy är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Födda 1851
Avlidna 1931
Franska klassiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Musiker från Paris
Franska musiker under 1800-talet
Väddö och Häverö skeppslags tingslag

Väddö och Häverö skeppslags tingslag var ett tingslag i Stockholms län och i Norra Roslags domsaga. 

Tingslaget bildades 1777 av Häverö tingslag och Väddö tingslag. Tingslaget upphörde 1 januari 1918 då den uppgick i Väddö och Närdinghundra tingslag.

Ingående områden
Tingslaget omfattade Väddö och Häverö skeppslag.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Norrtälje tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Stockholms län
Väddö och Närdinghundra tingslag

Väddö och Närdinghundra tingslag var ett tingslag i Stockholms län och Norra Roslags domsaga, bildat den 1 januari 1918 (enligt beslut den 26 juli 1916) genom samgående av Närdinghundra tingslag och Väddö och Häverö skeppslags tingslag. Tingslaget avskaffades den 1 januari 1948 (enligt beslut den 10 juli 1947) när det slogs ihop med Frösåkers tingslag för att bilda Norra Roslags domsagas tingslag.

Ingående områden
Tingslaget bestod av Närdinghundra härad, Väddö och Häverö skeppslag samt Edebo socken av Frösåkers härad.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Norrtälje tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Tingslag i Stockholms län
Närdinghundra tingslag

Närdinghundra tingslag var ett tingslag i Stockholms län och i Norra Roslags domsaga. 

Tingslaget bildades 1680 och upphörde 1 januari 1918 då den uppgick i Väddö och Närdinghundra tingslag.

Ingående områden
Tingslaget omfattade Närdinghundra härad.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Norrtälje tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Stockholms län
Den kära leken

Den kära leken är en svensk dramafilm från 1959 i regi av Kenne Fant. I rollerna ses bland andra Bibi Andersson, Sven Lindberg, Lars Ekborg, Sigge Fürst och Sif Ruud.

Filmens förlaga var pjäsen Babels torn av Lars Helgesson och Helgesson skrev även filmens manus, dock i en fri tolkning. Manuset var hans första för filmen. Producent var Gösta Hammarbäck, fotograf Max Wilén och klippare Carl-Olov Skeppstedt. Musiken komponerades av Lennart Fors. Inspelningen ägde rum 1 april-mitten av maj 1959 i Svenska AB Nordisk Tonefilms ateljéer i Stockholm samt i Båstad, Mölle, Tylösand och Visby. Filmen premiärvisades 30 september samma år på biografen Sergel i Stockholm.

Handling 
Lena och Sven grälar och skiljs åt. Efter en rad förvecklingar återser de varandra på slutet och försonas.

Rollista 
 Bibi Andersson – Lena/fröken Blå, fröken Grön, fröken Vit, fröken Röd
 Sven Lindberg – Sven, arkitekt, Lenas man
 Lars Ekborg – Pelle, vän
 Sigge Fürst – Adolf Gusander, filmvisare
 Sif Ruud – telefonisten

Källor

Fotnoter 

Filmer 1959
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Gotland på film
Filmer i regi av Kenne Fant
Svenska 1950-talsfilmer
Peter Bredal

Peter Bredal kan syfta på:

 Peter Bredal (död 1658), dansk amiral
 Peter Bredal (död 1756), rysk amiral
Niels Bredal

Niels Anders Bredal, född 22 juni 1841 i Köpenhamn, död 14 februari 1888, var en dansk målare, son till kompositören Ivar Frederik Bredal.

Bredal blev 1860 elev vid Kunstakademiet och utbildade sig till landskapsmålare, men föredrog motiv i vilka återgivande av arkitektur spelar en väsentlig roll.

Han började utställa 1865 och tillbragte åren 1873-1880 i Italien. Efter att ha vinnlagt sig om akvarellmåleriets teknik och hemsänt arbeten inom denna målningsart återgav han med mycken kraft och känsla naturen vid Isefjordens stränder och i Sydjylland, därvid röjande större intresse för det rent landskapliga.

Källor 

Danska landskapsmålare
Danska målare under 1800-talet
Konstnärer från Köpenhamn
Födda 1841 
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Frösåkers tingslag

Frösåkers tingslag var ett tingslag i Stockholms län och i Norra Roslags domsaga. 

Tingslaget bildades 1680 och upphörde 1 januari 1948 då den uppgick i Norra Roslags domsagas tingslag. Edebo socken/landskommun övergick dock 1918 i Väddö och Närdinghundra tingslag.

Ingående områden
Tingslaget omfattade Frösåkers härad.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Norrtälje tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Stockholms län
Marnick Vermijl

Marnick Danny Vermijl, född 1 januari 1992, är en belgisk fotbollsspelare som spelar för belgiska Thes Sport. Han är försvarare och spelar oftast som högerback.

Klubbkarriär
Vermijl kom till Manchester United säsongen 2010-2011, efter att ha varit ungdomsproffs i belgiska Standard Liège. I sin reservlagsdebut gjorde han två mål mot Shamrock Rovers i en träningsmatch, och fortsatte sedan säsongen med att starta totalt 24 matcher i reservlaget. Seniordebuten avklarades den 26 september 2012, i en ligacupmatch hemma mot Newcastle.

I juli 2020 värvades Vermijl av belgiska Thes Sport, där han återförenades med sin bror, Laurens.

Landslagskarriär
Vermijl har spelat i belgiska landslagets ungdomslag på U17-nivå, där han spelat tolv matcher och gjort tre mål, U18-nivå, där han spelat nio matcher utan att göra mål, och U19-nivå, där han spelat 14 matcher och gjort två mål.

Källor

Noter

Belgiska fotbollsspelare
Spelare i Manchester United FC
Spelare i NEC Nijmegen
Spelare i Sheffield Wednesday FC
Spelare i Preston North End
Spelare i Scunthorpe United FC
Spelare i MVV Maastricht
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i English Football League
Födda 1992
Levande personer
Män
Carl-Olov Skeppstedt

Carl-Olov Skeppstedt, född 25 november 1922 i Kungsholms församling i Stockholm, död 18 september 1996 i Hägersten, var en svensk klippare.

Skeppstedt medverkade som klippare till över hundra svenska filmer mellan åren 1947 och 1985. Han medverkade även i en mindre roll i filmen Fröken Julie. Skeppstedt är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor

Fotnoter 

Svenska filmklippare
Personer från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1922
Avlidna 1996
Män
Amala Kamala

Amala Kamala är en svensk TV-film från 1971 i regi av Bengt Lagerkvist och med manus av Lars Norén. Den premiärvisades i Sveriges Television den 9 maj samma år.

Medverkande 
 Ann-Marie Adamsson		
 Christer Banck		
 Lars-Erik Berenett		
 Christian Berling		
 Irma Christenson – Mrs. Slick
 Nils Eklund 		
 Monica Ekman 		
 Sigge Fürst – Slick
 Maud Hansson – Angela
 Frej Lindqvist	
 Willy Peters		
 Katarina Strandmark – Amala
 Despina Tomazani – Kamala
 Mimmo Wåhlander – Doris

Källor 

TV-filmer 1971
Svenskspråkiga filmer
Svenska TV-filmer
Filmer i regi av Bengt Lagerkvist
Verk av Lars Norén
Jules Lemaître

François Élie Jules Lemaître, född 27 april 1853, död 4 augusti 1914, var en fransk författare.

Lemaître verkade från omkring 1880 som essayist i Revue bleue, var kulturkrönikör i Le Figaro och teaterkritiker i Journal des débats och framträdde samtidigt som novellförfattare och stilren parnassisk lyriker. Hans recensioner har samlats i Les contemporains (åtta band, 1885-1902) och Impressions de théâtre (tio band, 1888-1902). 

År 1889 debuterade Lemaître som teaterdiktare och skrev därefter fram till 1905 ett tiotal skådespel, däribland L'âge difficile (1895, Den farliga åldern, uppförd i Stockholm 1896), gärna byggda på äktenskapskonflikter, ibland med genomförd satir på en eller annan samhällsföreteelse, alla utmärkta av spirituell dialog och scenteknisk behändighet. 

Lemaître utgav dessutom en socialfilosofisk roman Les rois (1893), som beskriver hans skeptiska syn på samtiden och dess utvecklingsgång. Under Dreyfusaffärens senare skede kom Lemaître att ställa sig i spetsen för den nationalistiska rörelsen. Hans artiklar finns samlade i Théories et impressons (1903) och Discours royalistes (1908-1911). Hans rent litterära verksamhet efter denna period bestod i huvudsak av starkt personliga monografier över Rousseau (1907), Racine (1908), Chateaubriand (1912) och Fénelon (1914). 

Lemaîtres betydelse för samtida fransk kultur vilade främst på hans ställning som inflytelserik litteraturkritiker. Som sådan utgick han från fransk-klassisk tradition, men med skarp front mot såväl romantik som naturalism, under vilket namn de än uppträder och lägger endast "intrycket" ("l'impression") av förnuft och god smak till grund för all konstnärlig värdesättning.

Böcker på svenska
 Kungarne (översättning Walborg Hedberg, Bonnier, 1893) (Les rois)
 Sophie de Montcernay (Åbo, 1902)
 Jean Jacques Rousseau: tio föreläsningar (översättning Axel Bergström, Norstedt, 1912)
 Kungarna (översättning A. Berg (dvs. Adil Bergström), Holmquist, 1913) (Les rois)
 De två underbara blommorna (anonym översättning, Helsingfors: Hemma och ute, 1914)

Källor

Noter

Vidare läsning

Franska essäister
Franska litteraturkritiker
Franska teaterkritiker
Franska dramatiker
Franska poeter
Dramatiker under 1800-talet
Poeter under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Födda 1853
Avlidna 1914
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från École normale supérieure
Officerare av Hederslegionen
John Breckinridge

John Breckinridge kan syfta på bland andra:

John Breckinridge (1760–1806), amerikansk senator och justitieminister
John C. Breckinridge (1821–1875), amerikansk senator och vicepresident
John B. Breckinridge (1913–1979), amerikansk ledamot av representanthuset
Olands tingslag

Olands tingslag var ett tingslag i Uppsala län i Uppsala läns norra domsaga. 

Tingslaget bildades 1680 och upphörde 1 januari 1884 (enligt beslut den 12 juni 1882 och den 5 oktober 1883) då den uppgick i Uppsala läns norra domsagas tingslag.

Ingående områden
Tingslaget omfattade för Stavby, Tuna, Alunda, Ekeby, Skafthammars och Morkarla socknar i Olands härad.

Källor

Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Tierps tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Tingslag i Uppsala län
Films och Dannemora tingslag

Films och Dannemora tingslag var ett tingslag i Uppsala län i Uppsala läns norra domsaga. 

Tingslaget bildades 1680 och upphörde 1 januari 1884 (enligt beslut den 12 juni 1882 och den 5 oktober 1883) då den uppgick i Uppsala läns norra domsagas tingslag.

Ingående områden
Tingslaget omfattade Dannemora, Films och Tegelsmora socknar i Olands härad.

Källor

Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Tierps tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Tingslag i Uppsala län