kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pipistrellus rueppellii

Pipistrellus rueppellii är en fladdermusart som först beskrevs av Johann Baptist Fischer 1829.  Pipistrellus rueppellii ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 6 underarter.

Denna fladdermus blir med svans 69 till 89 mm lång, själva svansen är 25 till 41 mm lång och vikten är 4 till 9 g. Pipistrellus rueppellii har 29 till 37 mm långa underarmar och 6 till 14 mm stora öron. Svansen är nästan helt inbäddad i svansflyghuden. Den mjuka pälsen på ovansidan har en grå till gråbrun färg, ofta med inslag av silver. Undersidan är täckt av helt vita hår med undantag av strupen som är lite mörkare. Denna fladdermus har ungefär trekantiga öron och inga hudflikar (blad) på näsan. Artens vingar är ljusgråa, ljusbruna eller vitaktig samt genomskinliga. Fladdermus svansflyghud är alltid ljusgrå.

I överkäken finns per sida 2 framtänder, en hörntand, 2 premolarer och 3 molarer. I underköken förekommer ytterligare en framtand per sida. Påfallande är de långa inre framtänder i överkäken som har en ränna samt två knölar på toppen.

Denna fladdermus har flera från varandra skilda populationer i Afrika och på Arabiska halvön. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Habitatet utgörs främst av öknar och halvöknar. Individerna vilar under klippor eller i byggnader.

Källor 

Läderlappar
rueppellii
Däggdjur i etiopiska regionen
Pipistrellus rusticus

Pipistrellus rusticus är en fladdermusart som först beskrevs av Robert Fisher Tomes 1861.  Pipistrellus rusticus ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna fladdermus blir med svans cirka 70 mm lång och den väger 3 till 4 g. Hanar är allmänt lite större än honor. Pälsen har på ovansidan en rödbrun till rödaktig färg medan undersidan är ljus gråbrun. Arten har korta runda öron och en brun till svart flygmembran. Hos Pipistrellus rusticus förekommer ibland en vit kant på vingarna. Den broskiga fliken i örat (tragus) liknar en skära i utseende.

Arten förekommer med tre från varandra skilda populationer i Afrika, den första i Sahelzonen, den andra i Etiopien och den tredje i södra Afrika från Zambia till norra Namibia och nordöstra Sydafrika. Pipistrellus rusticus lever i torra och fuktiga savanner med trädgrupper eller med glest fördelade träd.

Individerna vilar under lösa barkskivor eller i trädens håligheter. De bildar där mindre kolonier. Arten är aktiv under skymningen och under nattens tidiga timmar. Den är ganska högljudd när den fångas i ett nät. Vanligen föder honor två ungar per kull i november eller december.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
rusticus
Däggdjur i etiopiska regionen
Arielulus societatis

Arielulus societatis är en fladdermusart som beskrevs av Hill 1972. Arielulus societatis ingår i släktet Arielulus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på södra Malackahalvön. Den vistas i olika slags skogar i låglandet.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i orientaliska regionen
Pipistrellus stenopterus

Pipistrellus stenopterus är en fladdermusart som först beskrevs av George Edward Dobson 1875.  Pipistrellus stenopterus ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en absolut längd av 92 till 110 mm, inklusive en 55 till 57 mm lång svans samt en vikt av 14 till 20 g. Den har 37 till 42 mm långa underarmar, cirka 11 mm långa bakfötter och ungefär 13 mm stora öron. Ovansidan är täckt av mörk rödbrun päls och undersidan är lite ljusare. Pipistrellus stenopterus har en bred nos. I handen är det femte metakarpalbenet betydligt mindre än det fjärde. Den broskiga fliken i örat (tragus) liknar en klubba i utseende.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer på södra Malackahalvön, Sumatra, Borneo och södra Filippinerna. Den lever i kulliga områden och i låga bergstrakter mellan 100 och 1200 meter över havet. Arten vistas i olika habitat med träd, inklusive trädodlingar.

Individerna vilar i trädens håligheter eller under byggnadernas tak. De syns ofta tillsammans med Scotophilus kuhlii. Fladdermusen flyger vanligen över öppna ytor eller ovanför floder när den jagar. Per kull föds en eller sällan två ungar.

Källor 

Läderlappar
stenopterus
Däggdjur i orientaliska regionen
Pipistrellus sturdeei

Pipistrellus sturdeei var en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1915. Pipistrellus sturdeei ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som utdöd. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artpitetet i det vetenskapliga namnet hedrar amiralen Doveton Sturdee.

Enligt den ursprungliga beskrivningen förekommer arten på ön Haha-jima som tillhör Japan. Denna uppgift är omstridd och dessutom hittades inga fler individer efter slutet av 1800-talet.

Ett exemplar var utan svans 37 mm långa, svanslängden var 31 mm och underarmarna var 30 mm långa. Kroppen var täckt av svartaktig päls och flyghuden har en mörkbrun färg. Jämförd med Pipistrellus abramus hade arten kortare och mer avrundade öron. Av svansen var endast en liten spets utanför svansflyghuden synlig. Mellan hörntanden och den första premolaren i överkäken fanns en klaff.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
sturdeei
Däggdjur i palearktiska regionen
Falsistrellus tasmaniensis

Falsistrellus tasmaniensis är en fladdermusart som först beskrevs av Gould 1858.  Falsistrellus tasmaniensis ingår i släktet Falsistrellus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 57 till 66 mm och en svanslängd av 40,5 till 51 mm. Den har mörk rödbrun päls på ovansidan och ljusare gråbrun päls på undersidan. Huvudets kännetecknas av långa öron (13,5 till 19 mm) som är något spetsiga på toppen och som har ett veck på utsidan. På nosen förekommer bara glest fördelade hår. Vingarnas undersida och svansflyghuden är delvis täckta med hår.

Denna fladdermus förekommer i sydöstra Australien och på Tasmanien. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar. Individerna vilar bland annat i håligheter i växtstjälkar och i byggnader.

Falsistrellus tasmaniensis flyger oftast ovanför trädens kronor. Honor har under sommaren (december på södra jordklotet) en kull med en unge. Arten håller vinterdvala.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i australiska regionen
Pipistrellus tenuis

Pipistrellus tenuis är en däggdjursart som först beskrevs av den holländske zoologen Coenraad Jacob Temminck 1840.  Pipistrellus tenuis ingår i släktet Pipistrellus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Taxonomi 
Catalogue of Life. och Wilson & Reeder (2005) skiljer båda mellan 8 underarter:
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis tenuis (Temminck, 1840)
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis mimus Wroughton, 1899
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis murrayi Andrews, 1900
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis nitidus (Tomes, 1859)
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis ponceleti Troughton, 1936
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis portensis Allen, 1906
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis sewelanus Oei, 1960
 Pipistrellus (Pipistrellus) tenuis subulidens Miller, 1901

Utseende 
Denna fladdermus blir med svans 69 till 77 mm lång och den väger mellan 3,2 och 4,2 g. Artens päls är på ryggen mörkbrun och på buken något ljusare. Jämförd med andra arter av samma släkte är öronen och den broskiga fliken i örat (tragus) små. Pipistrellus tenuis har en bred nos och det finns inga ytliga skillnader mellan hanar och honor förutom könsorganen.

Utbredning 
Artens utbredningsområde sträcker sig över södra och sydöstra Asien från östra Afghanistan, centrala Pakistan och södra Kina till Filippinerna, Java och Seram.

Underarten Pipistrellus tenuis mimus förekommer i Indien.

Ekologi 
Arten vistas upp till 770 meter över havet. Habitatet varierar mellan torra och fuktiga landskap. Pipistrellus tenuis är vanlig i både skogar och på landbygd. Den förekommer även i samhällen, men där minskar arten. Fladdermusen vilar bland annat i trädens håligheter, i byggnader, under vissna löv eller i sprickor i klippor och murar. Arten lämnar gömstället tidigt på kvällen och jagar olika insekter som skalbaggar, kackerlackor, nattflyn, tvåvingar och steklar. För att hitta födan används ekolokalisering.

Hos arten förekommer två parningstider, en i februari och mars och den andra i juli och augusti. Honan föder upp till tre ungar per kull, oftast tvillingar. För övrigt antas vara fortplantningssättet lika som hos andra arter av släktet Pipistrellus.
 
När fladdermusen jagar nära människans bostäder uppfattas den ibland som störande och några individer dödas.

Källor

Externa länkar 

Insekter i palearktiska regionen
Insekter i orientaliska regionen
Läderlappar
tenuis
Däggdjur i orientaliska regionen
Plecotus

Plecotus är ett släkte av fladdermöss som beskrevs av E. Geoffroy 1818. Plecotus ingår i familjen läderlappar.

Utseende 
Arterna blir 40 till 53 mm långa (huvud och bål), har en 34 till 50 mm lång svans och väger mellan 5 och 14 g. Underarmarna är 34 till 43 mm långa. Påfallande är de stora öronen som kan vara 40 mm långa. De är på hjässan sammanlänkade med en hudflik. Pälsen har allmänt en brun till gråbrun färg och buken är oftast ljusare än ryggen. Vid nosen finns många körtlar men inte lika många som hos släktena Barbastella och Corynorhinus.

Ekologi 
Individerna vilar i grottor, tunnlar, träd eller i byggnader. Habitatet utgörs för några arter av skogar och för andra arter av mera öppna landskap. Vid viloplatsen bildas flockar som har beroende på art 5 till 20 medlemmar. Dessa fladdermöss jagar olika insekter. Arter i kalla regioner håller vinterdvala.

Fortplantningssättet är främst känt för långörad fladdermus (Plecotus auritus). Den parar sig under hösten och ungarna föds under våren cirka 60 till 70 dagar efter vinterdvalan. Allmänt föds en unge per kull. Den diar sin mor 6 till 7 veckor. Könsmognaden infaller vid ett till tre års ålder. Europeiska arter kan leva 30 år eller lite längre.

Arter 

IUCN (2014) listar följande arter:
 Långörad fladdermus (Plecotus auritus), i Europa.
 Grå långörad fladdermus (Plecotus austriacus), Europa.
 Plecotus balensis, Etiopien.
 Plecotus christii, Egypten.
 Plecotus kolombatovici, kring Medelhavet.
 Plecotus gaisleri, sedan 2004 för den nordvästafrikanska populationen
 Plecotus macrobullaris, södra Europa och Anatolien.
 Plecotus ognevi, från östra Kazakstan till Koreahalvön och östra Ryssland inklusive Kurilerna.
 Plecotus sacrimontis, Japan.
 Plecotus sardus, Sardinien.
 Plecotus taivanus, Taiwan.
 Plecotus teneriffae, Kanarieöarna.

Tre arter som tidigare ingick i Plecotus listas i nyare avhandlingar som Wilson & Reeder (2005) och IUCN i ett eget släkte, Corynorhinus.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Plecotus
Corynorhinus rafinesquii

Corynorhinus rafinesquii är en fladdermusart som beskrevs av René-Primevère Lesson 1827. Corynorhinus rafinesquii ingår i släktet Corynorhinus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Utseende 
Arten är med en vikt av 7 till 13 g, en kroppslängd av cirka 12 cm (inklusive svans) och en vingspann av cirka 28 cm lika stor som andra medlemmar av samma släkte. Honor är lite tyngre än hanar. Vuxna individer har en gråbrun päls på ovansidan och vitaktig päls vid buken. Med de stora öronen påminner huvudet om en hares huvud.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer i östra USA från Indiana och Illinois till östra Texas, North Carolina och Florida. Arten lever i låglandet och i låga bergstrakter. Habitatet utgörs av skogar och landskap nära skogar.

Ekologi 
Individerna vilar i grottor och mera sällan i andra gömställen som trädens håligheter eller konstruktioner (bland annat hus, broar) som skapades av människan. Vid viloplatsen bildas kolonier med upp till hundra eller några fler medlemmar. Populationer i kalla regioner håller vinterdvala. Före ungarnas födelse bildar honor egna kolonier som är skilda från hanarna. Corynorhinus rafinesquii är aktiv på natten och den jagar huvudsakligen nattfjärilar med hjälp av ekolokalisering. Dessutom ingår skalbaggar och myggor i födan. Fladdermusen faller vid viloplatsen offer för tvättbjörn, tamkatt, nordamerikansk opossum och ormar.

Parningen sker under hösten och sedan förvaras hanens sädesvätska i honans könsorgan till nästa vår. Det är inte utrett hur länge den egentliga dräktigheten varar. Per kull föds en naken unge. Den får först grå päls och efter tre månader de vuxna djurens päls. Ungen diar sin mor cirka 21 dagar och sedan får den flygförmåga. Arten lever i naturen ungefär 10 år.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i nearktiska regionen
Corynorhinus townsendii

Corynorhinus townsendii är en däggdjursart som beskrevs av Cooper 1837. Corynorhinus townsendii ingår i släktet Corynorhinus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten blir med svans 80 till 118 mm lång. Den har en 33 till 57 mm lång svans, 26 till 40 mm långa öron, 34 till 55 mm långa underarmar och en vikt av 6,1 till 19 g. Ovansidan är täckt av ljus eller lite mörkare chokladbrun päls och på undersidan förekommer ljusare brun till beige päls. Corynorhinus townsendii har en påfallande tunn flygmembran. De stora öronen är på hjässan sammanlänkande med varandra. Hos arten förekommer 36 tänder.

Denna fladdermus förekommer främst i västra Nordamerika från British Columbia (Kanada) till södra Mexiko. Dessutom finns två avskilda populationer i centrala respektive östra USA. Habitatet varierar mellan barr- och lövskogar, buskskogar och halvöknar.

Individerna vilar i grottor, i andra naturliga håligheter och konstruktioner som skapades av människan. Vid viloplatsen bildas kolonier som ofta har flera hundra medlemmar. Under sommaren, före ungernas födelse bildar honor avskilda kolonier. Arten föredrar mörka viloplatser. Corynorhinus townsendii håller vinterdvala eller den blir under den kalla årstiden tidvis slö (torpor). Födan utgörs av olika insekter.

Honor har en unge per kull som väger 2,1 till 2,7 gram vid födelsen. Redan tre veckor efter födelsen kan ungen flyga. Honor blir efter fyra månader könsmogna men hanar kan inte para sig före vintern.

Arten jagar med hjälp av ekolokalisering. Vanligen sker parningen före vintern eller i vinterkvarteret. Sedan lagras hannens sädesceller i honans könsorgan fram till våren. Ungarna föds nakna och blinda på grund av att öronen ligger på de stängda ögonen. Modern slutar efter 6 till 8 veckor med digivningen. Corynorhinus townsendii börjar sin jakt på insekter sent efter solnedgången. Den kan nå en hastighet av 19,8 km/h under flyget.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. t. virginianus
 C. t. townsendii
 C. t. ingens
 C. t. pallescens
 C. t. australis

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i nearktiska regionen
Däggdjur i neotropiska regionen
Corynorhinus mexicanus

Corynorhinus mexicanus är en fladdermusart som först beskrevs av Glover Morrill Allen 1916.  Corynorhinus mexicanus ingår i släktet Corynorhinus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir med svans 90 till 103 mm lång, svanslängden är 41 till 51 mm och vikten varierar mellan 5,0 och 8,7 g. Fladdermusen har 39 till 45 mm långa underarmar, 9 till 13 mm långa bakfötter och 30 till 36 mm långa öron. De stora öronen är på hjässan sammanlänkade med varandra. Kroppen är täckt av brun päls med olika variationer. Tandformeln är I 2/3 C 1/1 P 2/3 M 3/3, alltså 36 tänder. Jämförd med andra släktmedlemmar har arten en mörkare päls och den avviker dessutom i olika detaljer av skallens konstruktion.

Denna fladdermus förekommer i Mexiko. En population lever i landets centrala och norra delar, en annan på östra Yucatánhalvön och en tredje på ön Cozumel. Arten är vanlig i bergstrakter mellan 1500 och 3200 meter över havet men den hittas även i låglandet. Habitatet utgörs av barr- och ekskogar.

Individerna vilar i grottor och gruvor. Det förekommer flera individer vid viloplatsen men de håller tydligt avstånd från varandra. Som föda antas flygande insekter. Honor har en unge per kull. Individerna byter ibland sovplats mellan grottor som ligger nära varandra men det finns inga längre vandringar. Under årets kalla månader håller Corynorhinus mexicanus vinterdvala.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i nearktiska regionen
Däggdjur i neotropiska regionen
Plecotus taivanus

Plecotus taivanus är en fladdermusart som beskrevs av Mizuko Yoshiyuki 1991. Plecotus taivanus ingår i släktet Plecotus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever endemisk på Taiwan. Individen som användes för artens beskrivning (holotyp) fångades i en skog vid 2250 meter över havet. Plecotus taivanus vilar i grottor, tunnlar, byggnader och trädens håligheter.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
taivanus
Däggdjur i orientaliska regionen
Plecotus teneriffae

Plecotus teneriffae är en fladdermusart som beskrevs av Barrett-Hamilton 1907. Plecotus teneriffae ingår i släktet Plecotus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever på Kanarieöarna. Den observerades hittills på alla tillhörande större öar med undantag av La Gomera. Plecotus teneriffae vistas i regioner som ligger 100 till 2300 meter över havet. Fladdermusen observeras ofta i områden med träd och buskar men den hittas även i öppna landskap. Den vilar i grottor, bergssprickor och i övergivna byggnader men inte i trädens håligheter och inte heller i fågelholkar. Vid viloplatsen bildas flockar eller kolonier. De fångar olika insekter.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
teneriffae
Däggdjur i palearktiska regionen
Brunfladdermöss

Brunfladdermöss (Nyctalus) är ett släkte av fladdermöss som beskrevs av Bowdich 1825. Nyctalus ingår i familjen läderlappar.

Utseende 
Dessa fladdermöss blir 50 till 100 mm långa (huvud och bål) och har en 35 till 65 mm lång svans. Underarmarnas längd är 40 till 70 mm. Vikten för stor fladdermus (Nyctalus noctula) anges med 15 till 40 g. De andra arterna är ungefär lika tunga. Arternas päls är oftast mörkbrun på ryggen och ljusare brun på undersidan. Brunfladdermöss har ganska korta öron med en broskig flik (tragus) som liknar en klubba i formen. I överkäken finns två framtänder per sida och i underkäken förekommer tre framtänder per sida. Antalet premolarer på varje sida i över- och underkäken är två. Bara en liten del av svansens spets är inte inbäddad i svansflyghuden.

Ekologi 
Habitatet utgörs främst av skogar men jakten sker ofta över öppna landskap. Flera arter kan anpassa sig till människans kulturlandskap. Individerna vilar i trädens håligheter, i grottor och i byggnader. De flesta arter är aktiva på natten men Nyctalus azoreum kan även vara dagaktiv. De jagar olika insekter som skalbaggar, flygande myror och nattfjärilar. Stor fladdermus fångar ibland husmus (Mus musculus).

Stor fladdermus och Leislers fladdermus utför före och efter vintern längre vandringar. Honor kan para sig under hösten och under våren men de har bara en kull per år. Per kull föds vanligen en eller två ungar, sällan tre. Före ungarnas födelse bildar honor stora kolonier med upp till 400 medlemmar. Ibland får ungen di av en annan hona. Efter 6 till 7 veckor slutar modern med digivning. Vissa honor blir könsmogna tre månader efter födelsen. Hos hanar infaller könsmognaden under andra levnadsåret.

Arter 

Arter enligt Wilson & Reeder (2005) och IUCN:

 Nyctalus aviator, Kina, Koreahalvön, Japan.
 Nyctalus azoreum, Azorerna.
 Nyctalus furvus, norra Japan.
 Nyctalus lasiopterus, Europa, norra Afrika.
 Leislers fladdermus (Nyctalus leisleri), Europa, norra Afrika, centrala Asien.
 Nyctalus montanus, Himalaya, östra Afghanistan.
 Stor fladdermus (Nyctalus noctula), Eurasien.
 Nyctalus plancyi, östra Kina, Taiwan.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Nyctalus
Nyctalus aviator

Nyctalus aviator är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1911.  Nyctalus aviator ingår i släktet Nyctalus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av 80 till 106 mm samt en svanslängd av 45 till 62 mm en ganska stor fladdermus. Den har 58 till 64 mm långa underarmar, 12 till 17 mm långa bakfötter och 16 till 23 mm stora öron. Den täta pälsen har en gulbrun färg. Hos Nyctalus aviator är den korta tummen utrustad med en lång klo. I överkäken är de mellersta framtänderna större än de yttre.

Arten förekommer i östra Asien i Japan, på Koreahalvön och i östra Kina. Den lever i skogar och vilar i trädens håligheter. Individerna jagar på natten olika insekter.

Individerna lämnar gömstället vanligen tidig på kvällen och de flyger hög ovanför marken.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
aviator
Däggdjur i palearktiska regionen
Azorfladdermus

Azorfladdermus (Nyctalus azoreum) är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1901.  Nyctalus azoreum ingår i släktet Nyctalus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Azorerna (Portugal). Den lever i nästan alla habitat som finns på öarna och vilar i trädens håligheter, i byggnader och i bergssprickor. Individerna jagar på natten olika insekter, ofta nära gatubelysningen.

Denna fladdermus är med en vikt av 6 till 15 g och med 35 till 42 mm långa underarmar en av de mindre medlemmarna i släktet Nyctalus. Den liknar Leislers fladdermus (Nyctalus leisleri) i utseende men har en mörkare brunaktig päls. Huvudet och öronen är nästan svarta.

Azorfladdermusen jagar insekter med hjälp av ekolokalisering. Frekvensen som används avviker från den frekvens som brukas av Leislers fladdermus. Individerna är främst aktiva under natten men i motsats till de flesta andra fladdermöss syns de ofta på dagen. Honor bildar före ungarnas födelse egna kolonier som är skilda från hannarna. Honan är 70 till 75 dagar dräktig. Antagligen föds liksom hos andra fladdermöss av samma släkte en eller sällan två ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Nyctalus
Däggdjur i palearktiska regionen
Endemiska arter i Portugal
Nyctalus montanus

Nyctalus montanus är en fladdermusart som först beskrevs av Barrett-Hamilton 1906.  Nyctalus montanus ingår i släktet Nyctalus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer söder Himalaya i Nepal och norra Indien. En avskild population finns i östra Afghanistan. Nyctalus montanus lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 680 och 1700 meter över havet. Fladdermusen vistas vanligen nära vattendrag där växtligheten är frodigare. Den vilar i bergssprickor, under klippor eller i den täta växtligheten.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
montanus
Däggdjur i palearktiska regionen