kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ana Maria Brânză

Ana Maria Brânză, född den 26 november 1984 i Bukarest, Rumänien, är en rumänsk fäktare som tog OS-silver i damernas värja i samband med de olympiska fäktningstävlingarna 2008 i Peking. Vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro tog hon en guldmedalj i lagtävlingen i värja.

Referenser

Externa länkar
Sports-reference.com 

Rumänska fäktare
Rumänska olympiska guldmedaljörer
Rumänska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Rumänien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Rumänien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Rumänien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Rumänien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 2016
Idrottare från Bukarest
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Halmfackla

Halmfackla är en diktsamling av Karl Vennberg utgiven 1944.

Samlingen är ett av de centrala verken inom fyrtiotalismen. Den innehåller bland annat den berömda dikten Om det fanns telefon som skrevs under andra världskriget:

Referenser

Svenska diktsamlingar
Skönlitteratur 1944
Svenskspråkiga diktsamlingar
De Röda och de Blå

De Röda och de Blå, var benämning på två militärfraktioner i Argentina, under slutet av 1950- och början av 1960-talet. De definieras i deras förhållande till Peronismen. Det är betecknande att de "Röda", "Colorados", betecknade de mest reaktionära, medan de "Blå", Azules, var mer moderata.

Argentinas politiska historia
Argentinas militärhistoria
Argentina under 1950-talet
Argentina under 1960-talet
Kritiskt 40-tal

Kritiskt 40-tal är en antologi med essäer och artiklar utgiven 1948. Redaktörer var Werner Aspenström och Karl Vennberg.

Den utgör ett representativt urval av fyrtiotalismens litteratur- och kulturdebatt. Flera av artiklarna publicerades ursprungligen i tidskriften 40-tal.

Ur innehållet
Lars Ahlin – Om ordkonstens kris
Sven Alfons – Lyrisk modernism
Sivar Arnér – Författaren och friheten
Werner Aspenström – Myten om människan
Stig Dagerman – Diktaren och samvetet
Lennart Göthberg – På väg mot en ny klassicism?
Erik Lindegren – Tal i egen sak
Ragnar Thoursie – Kravet på klarhet
Karl-Gunnar Wall – Mannen utan väg
Karl Vennberg – Franz Kafka

Externa länkar
Kritiskt 40-tal Libris

Antologier
Svensk litteratur
Litteratur 1948
Svenskspråkig litteratur
Grått hår

Grått eller vitt hår kallas hår som förlorat pigmenteringen, antingen till följd av åldrande (senil canities) eller i förtid (prematur canities). Det uppkommer på huvudhåret och övrig kroppsbehåring. Det kan förefalla vitt på grund av ljusbrytning, men är i själva verket ljust gult. Håret förefaller grått när det fortfarande finns pigmenterade hårstrån eller när pigmenteringen endast är nedsatt.

Håret förlorar pigmenteringen genom att hårfolliklarna förlorar sina melanocyter eller för att melaninproduktionen sätts ur spel (pigmentering sker i hårroten under hårstråets tillväxtfas). Uppkomsten av grått hår sker gradvis, som en normal del av åldrandet, genom att fler och fler hårstrån tappar melanocyterna eller fler och fler hårstrån får sämre melaninproduktion. När håren förlorar sitt pigment får de mer märg, varvid håret blir hårdare, talg produktion bryts ner helt och håret känns eller upplevs grövre.

Cellbiologiskt kan grånandet bero på att DNA:et får sämre förmåga att repareras, mindre telomeras, oxidativ stress, att enzymerna som är involverade i pigmenteringen tröttas ut, men också andra teorier förekommer vid sidan av dessa som konkurrerande eller samverkande förklaringar. Den mest utbredda uppfattningen härleder grånandet liksom andra åldersfenomen till fria radikaler vilken kan stödjas av att grått hår innehåller väteperoxid (H2O2).

Hårets grånande är en normal process under åldrandet, och börjar som regel vid tinningarna. Hos vithyade brukar håret börja gråna vid omkring 35 års ålder, medan det uppkommer hos mörkhyade omkring tio år senare. Grånande kan också uppkomma i förtid till följd av t.ex. sjukdomar, så kallad prematur canities, och definieras som att större delen av håret har grånat före 40 års ålder. Plötslig uppkomst av gråhårighet förekommer ibland vid trauman, sorg och hårdbantning. Sjukdomar som kan orsaka förtidig gråhårighet innefattar autoimmuna och endokrina sjukdomar som Addisons sjukdom, alopecia areata, giftstruma, prematur hypogonadism, men det kan också uppkomma ärftligt (autosomalt dominant). Vid vitamin B12-brist förekommer tillståndet tillsammans med hyperpigmentering av huden, men tillståndet kan då vara övergående. Det är minst vanligt bland mörkhyade personer och vanligast bland vita. Prematur canities har ett samband med osteopeni.

Se även 
 Hårfärg

Källor
 J. M. Wood et al, Senile hair graying: H2O2-mediated oxidative stress affects human hair color by blunting methionine sulfoxide repair, The FASEB Journal Vol. 23 July 2009
 BRANDON J. ORR-WALKER et al, Premature Hair Graying and Bone Mineral Density, JCE & M 1997 Vol 82 No 11
 Nopadon Noppakun et al, Reversible Hyperpigmentation of Skin and Nails With White Hair due to Vitamin B12 Deficiency, Arch Dermatol. 1986;122(8):896-899
  https://web.archive.org/web/20121029104948/http://www.neuro.ki.se/neuro/kk2/hud12.html

Åldrande
Hårfärg
Hårmanifestationer
Oscar Cullmann

Oscar Cullmann, född den 25 februari 1902 i Strasbourg, död den 16 januari 1999 i Chamonix, var en schweizisk kristen teolog i luthersk tradition. Han är mest känd för sitt arbete inom den ekumeniska rörelsen, som delvis ansvarar för upprättande av en dialog mellan lutherska och katolska traditioner.

Biografi
Cullmann föddes i Strasbourg (då i Tyskland ) och studerade klassisk filologi och teologi vid seminariet där. År 1926 accepterade han en tjänst som biträdande professor, en position som tidigare innehades av Albert Schweitzer.

År 1930 utsågs han till professor i Nya Testamentets exegetik, och 1936 började han även undervisa i den tidiga kyrkans historia, och 1938 i båda ämnena på Basels reformerta seminarium. År 1948 accepterade han att undervisa i teologi i Paris på Sorbonne samtidigt som han fortsatte i Basel. Han avgick från båda tjänsterna 1972.

Cullmanns studier om kristen eskatologi och kristologi drev honom att föreslå en tredje riktning i motsats till de polära positionerna hos Dodd och Schweitzer, känd som "frälsande historia". Han skrev att Jesus Kristus var mittpunkten av den heliga historien, som en grund för allmän historia, och som löper linjärt från skapelsen till fulländning. Han betonade objektiv realitet i den heliga historien mot den tyska teologen Rudolf Bultmanns existentialistiska tolkning.

Vid hans död utfärdade Kyrkornas världsråd en särskild hyllning till Cullmann för att hedra hans ekumeniska arbete.

På grund av hans intensiva ekumeniska arbetet föreslog Cullmanns Baselkollega Karl Barth skämtsamt, att hans gravsten skulle bära inskriptionen "rådgivare till tre påvar." Han var också inbjuden att vara observatör vid Andra Vatikankonciliet.

Källor

 Bra Böckers lexikon,1974 

Födda 1902
Avlidna 1999
Män
Schweiziska teologer
Personer från Strasbourg
Personer verksamma vid École des hautes études en sciences sociales
Kommendörer av Hederslegionen
Beloglazov

Beloglazov (Beloglazova):
 Anatolij Beloglazov (född  1956), sovjetisk brottare
 Sergej Beloglazov (född 1956), sovjetisk brottare

Ryska efternamn
Helge Kjellin

Tor Helge Kjellin, född 24 april 1885 i Stora Kils församling, Värmlands län, död 17 oktober 1984, var en svensk konsthistoriker.

Biografi
Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1902 var Kjellin kontorsskrivare i Statens Järnvägar 1903-07. Han blev student vid Uppsala universitet 1907, där han blev filosofie kandidat 1913. Han blev underlöjtnant i Fortifikationens reserv 1907 och löjtnant 1913. Han blev student vid Lunds universitet 1914, där han blev filosofie licentiat 1917 och filosofie doktor 1918.

Kjellin var docent i konsthistoria i Lund 1917-29, intendent vid Värmlands museum 1928-50 och tillika landsantikvarie i Värmland 1938-1950. Han tjänstgjorde som professor i konsthistoria vid Dorpats universitet 1922-24 och vid Riga universitet 1929-31.

Kjellin utgav talrika arbeten om medeltida konsthistoria, särskilt från Värmland. 

Bland hans arbeten märks Grums härad band 1-2 i verket Sveriges kyrkor (1924), Die Kirche zu Karris auf Oesel und ihre Beziehungen zu Gotland (1928), Die Hallenkirchen Estlands und Gotlands (1928), Medeltida gravvårdsformer i Norden (1918), Stilriktningar och skolor inom det ryska ikonmåleriet (1928) samt monografier över Uno Troili (1917) och Gustaf Rydberg (1925, med beskrivande förteckning 1926).

Helge Kjellin var gift med konstnären Stina Wennerström och far till skådespelaren Alf Kjellin samt bror till arkitekten Elis Kjellin och Sigrid Kjellin.

Källor 
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 172.

Noter 

Svenska konsthistoriker
Svenskt museifolk
Personer verksamma vid Tartu universitet
Födda 1885
Avlidna 1984
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Stora Kils socken
Nucleus spinalis nervi trigemini

Nucleus spinalis nervi trigemini är en grupp kärnor som tar emot ipsilaterala intryck för känsel, smärta och temperatur främst från ansiktet.

Den förmedlar sedan signalerna till talamus. Afferenter kommer till största delen från trigeminus (trillingnerven) men även från facialis (ansiktsnerven), glossopharyngeus och vagus.

Referenser 
 Nucleus spinalis nervi trigemini hos Nervsystemet.se

Kranialnerver
Ansiktet
Aecom

Aecom, tidigare Aecom Technology Corporation, är ett amerikanskt multinationellt konglomerat inom infrastrukturområdet som har både affärs- och myndighetskunder runt om i världen. Aecom tillhandahåller planering, samråd, arkitektur och konstruktion av motorvägar, flygplatser, broar, kollektivtrafiksystem, vatten- och avfallsverk, kraftledningar och eldistribution samt facility management för kommersiella- och myndighetsbyggnader. De förser också USA:s federala statsmakt med bland annat facility management, utbildningar, logistik samt andra stödtjänster efter behov.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Företag listade på NYSE
Multinationella företag med huvudkontor i USA
Företag i Los Angeles
Amerikanska konglomerat
Amerikanska infrastrukturföretag
Företag bildade 1990
Jefferson P. Kidder

Jefferson Parish Kidder, född 4 juni 1815 i Braintree, Vermont, död 2 oktober 1883 i Saint Paul, Minnesota, var en amerikansk politiker och jurist. Han var Vermonts viceguvernör 1853–1854 och delegat från Dakotaterritoriet till USA:s representanthus 1875–1879. Han genomförde juridikstudierna i Montpelier.

Politik
Han var medlem i Vermont Constitutional Convention 1843, och tjänade som State’s attorney, som medlem av Vermont Senate, och som delegat till 1856 Democratic National Convention. Därefter flyttade han till St. Paul, Minnesota, där han gick med i Republikanska partiet och var medlem av Minnesotas representanthus. 1865 flyttade han till Vermillion, Dakota, då han av Abraham Lincoln fick ett uppdrag inom Supreme Court of Dakota Territory. Han innehade uppdraget i tio år, 1865-1875. Därefter bytte han till ett uppdrag som territoriets delegat till USA:s kongress, ett uppdrag han hade från 4 mars 1875 till 4 mars 1879. Han var kandidat till United States House elections, 1878, men misslyckades, och återvaldes därefter till en tjänst vid territorial Supreme Court, som han hade tills sin bortgång.

Referenser

Övrigt
Kidder County i North Dakota är uppkallat efter honom.

Viceguvernörer i Vermont
Amerikanska jurister
Födda 1815
Avlidna 1883
Män
Arne Dahl: Ont blod

Arne Dahl: Ont blod är den andra TV-filmen som bygger på författaren Arne Dahls kriminalromaner om A-gruppen från 2011. SVT visade den i två avsnitt hösten 2012.

Handling 
En amerikansk seriemördare befinner sig ombord på ett plan på väg från New York till Stockholm. Samtidigt hittas en svensk brutalt mördad på Newarks flygplats. Mördaren tar sig med förtäckt identitet förbi polisen på Arlanda flygplats och Sverige har importerat sin första amerikanska seriemördare. A-gruppen famlar till en början i blindo, precis som FBI gjort under många år. Kopplingarna till offret på Newark är obefintliga men när mördandet börjar på nytt, på svensk mark, och man vänt ut och in på utredningen från FBI så växer en lika komplex som obehaglig bild av förövaren fram.

Rollista 
Malin Arvidsson – Kerstin Holm
Irene Lindh – Jenny Hultin
Claes Ljungmark – Viggo Norlander
Shanti Roney – Paul Hjelm
Magnus Samuelsson – Gunnar Nyberg
Matias Varela – Jorge Chaves
Niklas Åkerfelt – Arto Söderstedt
Frida Hallgren – Cilla Hjelm
Bisse Unger – Danne Hjelm
Kristoffer Stålbrand - Lamar

Svenskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2012
Svenska TV-serier baserade på böcker
Lope de Stúñiga

Lope de Stúñiga, född 1415 i Kastilien, död 1465, var en spansk skald av förnäm börd.

de Stúñigas dikter, som nästan alla är erotiska, har vunnit stor berömmelse, främst hans Dezir sobre la cerca de Atiença. Hans canciones, dezires, coplas, motes et cetera är inte samlade, utan återfinns i åtskilliga "Cancioneros" från 1400-talet, i "Cancionero de Stuñiga" finns nio, i "Cancionero de Gallardo" en del och så vidare.

Källor

Noter

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Personer i Spanien under 1400-talet
Födda 1415
Avlidna 1465
Män
Johannes Stumpf

Johannes Stumpf kan syfta på bland andra:

*Johannes Stumpf (1500–1576), schweizisk författare
Johannes Stumpf (1863–1936), tysk ingenjör
Of Monsters and Men

Of Monsters and Men är ett  isländskt indie folk/rock band som bildades i  Garðabær 2010. Bandet består av fem medlemmar, Nanna Bryndís Hilmarsdóttir (huvudsångare/gitarrist), Ragnar Þórhallsson (sångare/gitarrist), Brynjar Leifsson (huvudgitarrist), Arnar Rósenkranz Hilmarsson (trumslagare) och Kristján Páll Kristjánsson (basist). Of Monsters and Men fick sitt genombrott 2011 med låten "Little Talks" som blev en stor internationell hit. Deras debutalbum, My Head Is an Animal, släpptes i september 2011. Det andra albumet Beneath The Skin utkom i juni 2015. Deras senaste album Fever Dream släpptes i juli 2019. I september 2020 släppte bandet singeln "Visitor".

Diskografi

Studioalbum 
 2011 – My Head Is an Animal
 2015 – Beneath The Skin
2019 – Fever Dream

EP 
 2011 – Into the Woods

Singlar 

 2020 – Visitor

Livealbum 
 2013 – Live from Vatnagarðar

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 2010
Isländska musikgrupper
Kvintetter
Deportee (Plane Wreck at Los Gatos)

Deportee (Plane Wreck at Los Gatos) är en  protestsång skriven av Woody Guthrie.

Sången handlar om den flygplansolycka som inträffade den 28 januari 1948 i närheten av Los Gatos Canyon, 32 kilometer väster om Coalinga i Fresno, Kalifornien, USA. Kraschen resulterade i 32 döda, varav fyra var amerikaner och 28 var invandrade lantarbetare från Mexiko som hade blivit deporterade från Kalifornien tillbaka till Mexiko. Guthrie inspirerades att skriva texten av vad han ansåg vara rasistiska angrepp på dessa invandrare före och efter olyckan. Guthrie slogs av det faktum att radio- och tidningstäckning inte delade dessa offrens namn utan endast hänvisade till dem som "deporterade". I dikten tilldelade Guthrie symboliska namn till de döda: "Goodbye to my Juan, goodbye Rosalita; adiós, mis amigos, Jesús y María ...". 

Ett decennium senare, 1958, skrev en lärare vid namn Martin Hoffman musik till texten.

De människor som kallats “deporterade” placerades i en massgrav på Holy Cross Cemetery i Fresno, Kalifornien, och deras grav markerades med "mexikanska medborgare".

År 2009 började författaren Tim Z. Hernandez att söka efter gravplatsen och dessa namn. I juli 2013 hade alla identifierats (några av namnen hade stavats fel i tidigare rapporter) och pengar samlades in. Den 2 september 2013 (arbetarnas dag i USA) presenterades en gravsten och minnesmärke vid en mässa på Holy Cross Cemetery i Fresno där mer än 600 deltog. Minnesmärket innehåller alla tjugoåtta namn på de migrerande arbetarna:

Miguel Negrete Álvarez. Tomás Aviña de Gracia. Francisco Llamas Durán. Santiago García Elizondo. Rosalio Padilla Estrada. Tomás Padilla Márquez. Bernabé López Garcia. Salvador Sandoval Hernández. Severo Medina Lára. Elías Trujillo Macias. José Rodriguez Macias. Luis López Medina. Manuel Calderón Merino. Luis Cuevas Miranda. Martin Razo Navarro. Ignacio Pérez Navarro. Román Ochoa Ochoa. Ramón Paredes Gonzalez. Guadalupe Ramírez Lára. Apolonio Ramírez Placencia. Alberto Carlos Raygoza. Guadalupe Hernández Rodríguez. Maria Santana Rodríguez. Juan Valenzuela Ruiz. Wenceslao Flores Ruiz. José Valdívia Sánchez. Jesús Meza Santos. Baldomero Marcas Torres.

Referenser

Noter 
https://www.latimes.com/local/la-me-deportees-guthrie-20130710-dto-htmlstory.html

Amerikanska sånger
Engelskspråkiga sånger
Johannes Stumpf (författare)

Johannes Stumpf, född den 23 april 1500 i Bruchsal, död 1576 i Zürich, var en schweizisk historieskrivare. 

Stumpfs huvudverk är den 1546 avslutade 'Gemeiner loblichen Eidgenossenschaft Städten, Landen und Völkeren chronikwürdiger Taten Beschreibung (13 böcker), som skildrar schweiziska edsförbundets topografi och historia fram till 1500-talet. Arbetet lider av stora brister i kritik, disposition och historisk uppfattning; det kan inte jämföras med den italienska humanismens alster, som var Stumpfs förebilder. Det äger dock betydelse som den första större framställningen av schweizisk historia; genom sitt folkliga framställningssätt vann det stor popularitet. Schwytzerchronik (1554) är ett av författaren själv ombesörjt sammandrag.

Källor

Externa länkar 

Födda 1500
Avlidna 1576
Schweiziska historiker
Schweiziska fackboksförfattare
Personer i Schweiz under 1500-talet
Män
Personer från Bruchsal
Carl Stumpf

Carl Stumpf, född den 21 april 1848 i Wiesentheid, död den 25 december 1936 i Berlin, var en tysk psykolog och filosof.

Stumpf blev docent i Göttingen hos Lotze 1870 samt professor i Würzburg 1873, i Prag 1879, i Halle 1884, i München 1889 och i Berlin 1894. Han var föreståndare för psykologiska laboratoriet i Berlin. Han tog 1921 avsked från professuren. Stumpf fasthöll vid psykologins samband med filosofin och visade sig i sin allmänna ståndpunkt påverkad av Brentano. Han ägnade sig främst åt psykologin och bidrog särskilt väsentligt till tonpsykologins utveckling genom Tonpsychologie (2 band, 1883–1890) och flera specialavhandlingar.

Till vissa psykologiska principfrågors utredning lämnade han mycket värdefulla bidrag genom Erscheinungen und psychische Funktionen (i Abhandlungen der Berliner Akademie", 1907), Leib und Seele (1903; 3:e upplagan 1908), Über den Begriff der Demutsbewegung (i Zeitschrift für Psychologie, 1899) och Über Gefühlsempfindungen (1906). I frågan om förhållandet mellan själ och kropp anslöt han sig till teorin om växelverkan mellan dem i motsats till parallellteorin.

Som en nödvändig hypotes antog Stumpf den kroppsliga verkligheten, och i uppfattningen av det psykiska närmar han sig Ostwalds energetiska uppfattning. I Zur Einteilung der Wissenschaften (1907) sammanställde han flera indelningsgrunder för att kunna särskilja de olika vetenskaperna. Även han skilde mellan vetenskapen om fakta och lagvetenskaper, men vill inte, som Windelband och Rickert, identifiera denna skillnad med förhållandet mellan Geisteswissenschaften och naturvetenskaper.

Bland Stumpfs många övriga arbeten kan nämnas Die Wiedergeburt der Philosophie (1907), Vom ethischen Skeptizismus (1908), Philosophische Reden und Vorträge (1910), Die Anfänge der Musik (1911), Empfindung und Vorstellung (1918), Struktur der Vokale (samma år), Spinoza-studien (samma år), Analyse der Konsonanten (1921) och Singen und Sprechen (1923). Stumpf utgav tidskriften "Beiträge zur Akustik und Musikwissenschaft" (1898 ff.), där han författade bland annat Konsonanz und Dissonanz'' (1898).

Källor

Noter 

Tyska psykologer
Tyska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Personer verksamma vid Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Filosofer under 1800-talet
Tyska filosofer under 1900-talet
Psykologer under 1800-talet
Psykologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Bayrare
Födda 1848
Avlidna 1936
Män
Ugglan
Alumner från Göttingens universitet
Melanogenes

Melanogenes är den biokemiska process varvid melanin bildas i hud, hår och ögon.

Hastigheten på melanogenesen styrs av enzymet tyrosinas, vilken avgör hur aktiva cellerna är att bilda melanin (hudfärgen beror på tyrosinasaktiviteten, inte på mängden melanin). Melaninet bildas av melanocyter i melanosomer, ett slags cytoplasmiska organeller som finns i huden, i hårrötterna och i ögonen.

Källor
 Ralph M Trüeb, Oxidative Stress in Ageing of Hair, Int J Trichology. 2009 Jan-Jun; 1(1): 6–14.

Pigmentering
Kulturarvslyftet

Kulturarvslyftet var en kultur- och arbetsmarknadspolitisk satsning för åren 2012–2014. Syftet var att kunna erbjuda utvecklande arbetsuppgifter inom kulturarvssektorn till personer som varit frånvarande från arbetsmarknaden, exempelvis efter en längre tids sjukdom. Samtidigt skulle angelägna arbetsuppgifter bli utförda och kulturarvet vårdas, ny kunskap byggas upp och kulturarvet bli mer tillgängligt. 

Regeringen beräknade att avsätta totalt 270 miljoner kronor för Riksantikvarieämbetet från utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, för stöd till anordnare av platser inom Kulturarvslyftet under åren 2012–2014.

Politisk fråga 
Projektet Kulturarvslyftet har kritiserats av oppositionen, främst för att inte uppnå de satta målen för antalet anställda under 2012.

Källor

Externa länkar
 Riksantikvarieämbetets officiella webbplats
 Riksdagens officiella webbplats

Kulturarv
Riksantikvarieämbetet
Sverige under 2010-talet
Iya Villania

Raelene Elaine Ebaler Villanía, född den 29 juni 1986 i Camperdown, New South Wales, Australien, mer känd som Iya Villania, är en filippinsk-australisk skådespelare, värdinna, sångare, dansare och modell. Hon har bland annat varit värd för TV-shower såsom ASAP Mania, Us Girls.

TV

Filmer

Musikvideor

Diskografi

Referenser

Externa länkar
Iya Villanias hemsida

Födda 1986
Kvinnor
Australiska skådespelare under 2000-talet
Levande personer
Skådespelare från New South Wales
Fossa pterygopalatina

Fossa pterygopalatina är ett utrymme i skallen, den innehåller bland annat ganglion pterygopalatina som bär med sig flera viktiga nerver till bl.a. tårkörtlarna. Den innehåller även en del av arteria maxillaris samt nervus maxillaris från trillingnerven.

Huvud och hals
Twisted Pictures

Twisted Pictures är ett amerikanskt produktionsbolag, som huvudsakligen skapar filmer inom skräckgenren. Bolaget grundades 2004 av Evolution Entertainments Mark Burg, Oren Koules och Gregg Hoffman. De är mest kända för att ha producerat filmserien Saw.

Historik
Twisted Pictures bildades i och med att Saw gjort stor succé på bio år 2004, vilket i sin tur ledde till ett nio filmer långt distributionsavtal med Lionsgate. Bolaget har sedan dess producerat flera uppföljare i Saw-serien. Carl Mazzocone var VD för bolaget under fyra år.

I juni 2007 skapade Twisted Pictures ett samriskföretag med RKO Pictures för att göra om fyra filmer i RKO:s bibliotek. Remakerna omfattade Five Came Back (1939), Svart mystik (1943), Gravplundraren (1945) och Bedlam (1946).

I oktober 2009 skrev Twisted Pictures ett avtal med rättsinnehavarna till The Texas Chainsaw Massacre, Bob Kuhn och Kim Henkel, efter att förhandlingarna med Platinum Dunes föll isär. Avtalet sträcker sig över flera filmer.

Den 28 juni 2012 öppnade Twisted Pictures en ny televisionsavdelning. Twisted Televisions första produktion var en TV-bearbetning av långfilmen Anger Management från 2003. I TV-serien spelar Charlie Sheen den roll som Jack Nicholson hade i filmen.

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Amerikanska filmbolag