kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Atractus tamessari

Atractus tamessari är en ormart som beskrevs av Kok 2006. Atractus tamessari ingår i släktet Atractus och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i norra Guyana och i angränsande områden av Venezuela. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
tamessari
Kräldjur i neotropiska regionen
Atractus attenuates

Atractus attenuates är en ormart som beskrevs av Myers och Schargel 2006. Atractus attenuates ingår i släktet Atractus och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer vid norra delen av den centrala bergstrakten i Colombia. Den vistas vid cirka 1000 meter över havet. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
attenuates
Kräldjur i neotropiska regionen
Atractus gigas

Atractus gigas är en ormart som beskrevs av Myers och Schargel 2006. Atractus gigas ingår i släktet Atractus och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Ecuador samt nordöstra Peru. Den lever i Anderna mellan 600 och 2300 meter över havet. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
gigas
Kräldjur i neotropiska regionen
Atractus kangueryensis

Atractus kangueryensis är en ormart som beskrevs av Cacciali, Villalba och Yanosky 2007. Atractus kangueryensis ingår i släktet Atractus och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Enligt Reptile Database är Atractus kangueryensis ett synonym till Atractus thalesdelemai.

Källor 

Snokar
kangueryensis
Fordonia leucobalia

Fordonia leucobalia är en ormart som beskrevs av den tyske ornilologen och herpetologen Hermann Schlegel 1837. Fordonia leucobalia är ensam i släktet Fordonia som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Fordonia leucobalia trivs i mangroveträsk och tropiska våtmarker med tidvattenpåverkan. Den finns i sådana miljöer från Sydostasien till Australiens norra kust. Det innebär att man kan hitta arten i Bangladesh, Indien, Indonesien, Malaysia, Myanmar, Papua Nya Guinea och Filippinerna. Arten har också rapporterats vid Nikobarerna. 

Arten anses som vanlig i en stor del av sitt utbredningsområde och förekommer ofta i stort antal där den trivs.

Habitat och föda 
Denna art av snok är marin och kan bli upp till en meter lång. Anatomin avspeglar ormens marina miljö: Ögonen är placerade högst upp på huvudet och näsborrarna går att sluta när ormen dyker. Fordonia leucobalia lever i vatten på 0 – 10 meters djup. Den lever framför allt på krabbor, grodor och småfisk.

Källor 

Ormar
leucobalia
Kräldjur i australiska regionen
Kräldjur i orientaliska regionen
Ficimia

Ficimia är ett släkte av ormar. Ficimia ingår i familjen snokar. 

Arterna är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer i Amerika från södra Texas till Honduras. Habitatet varierar mellan bland annat halvöknar och skogar. Födan utgörs främst av spindeldjur och mångfotingar. Honor lägger ägg. Individerna har huggtänder längre bak i käken. Det giftiga bettet orsakar inga allvarliga besvär hos människor.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Ficimia hardyi
 Ficimia olivacea
 Ficimia publia
 Ficimia ramirezi
 Ficimia ruspator
 Ficimia streckeri
 Ficimia variegata

Källor

Externa länkar 

Snokar
Ficimia ruspator

Ficimia ruspator är en ormart som beskrevs av de amerikanska herpetologerna Hobart Muir Smith och Edward Harrison Taylor 1941. Ficimia ruspator ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Arten är endemisk för Mexico och finns endast vid havskusten och bergen söder om Mexico City.

Habitat 
Ficimia ruspator är en jordlevande snok som trivs i molnskog och blandskog av tall och ek.

Källor

Externa länkar 

Snokar
ruspator
Kräldjur i nearktiska regionen
Ficimia streckeri

Ficimia streckeri är en ormart som beskrevs av den amerikanske herpetologen Edward Harrison Taylor 1931. Ficimia streckeri ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Ficimia streckeri har sitt utbredningsområde från södra Texas i USA, genom nordöstra Mexiko ner till Hidalgo, Puebla och Veracruz (Hardy 1976, Ernst och Ernst 2003). Den finns från havsnivå upp till åtminstone 1500 meter över havet (Hardy 1976).

Habitat 
Arten trivs i tropisk lövskog och i annan snårig skogsmark, särskilt nära vattendrag och intill jordbruksmark.  Den klarar att gräva sig ner i mjuk jord.

Källor

Externa länkar 

Snokar
streckeri
Kräldjur i nearktiska regionen
Ficimia variegata

Ficimia variegata är en ormart som beskrevs av den tysk-brittiske zoologen Albert Günther 1858. Ficimia variegata ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Ficimia variegata förekommer endast i avrinningsområdena till Mexikanska golfen vid Tehuantepecnäset. Fynden av arten är av äldre datum; snoken anses sällsynt men inte utdöd.

Habitat 
Snoken förekommer i miljöer med tropisk barrskog.

Källor

Externa länkar 

Snokar
variegata 
Kräldjur i nearktiska regionen
Ficimia hardyi

Ficimia hardyi är en ormart som beskrevs av den amerikanske herpetologen Hobart Muir Smith och Mendoza-Quijano 1993. Ficimia hardyi ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Arten är endemisk och finns i Sierra Madre i östra Mexico. Den är känd endast från två lokaler, Zoquizoqipan i Hidalgo och Guadalcazar i San Luis Potosi. Den påträffas i bergstrakter på mellan 1200 och 1800 meter.

Habitat 
Ficimia hardyi lever under jord i klippiga områden. Den är anpassad för vattenbrist och trivs bland xerofyter och enskog. På grund av vägbyggen och att områdena med lämplig vegetation blivit sällsynta har arten svårt att sprida sig till nya lämpliga områden.

Källor 

http://www.iucnredlist.org/details/63781/0

Externa länkar 

Snokar
hardyi
Kräldjur i nearktiska regionen
Ficimia olivacea

Ficimia olivacea är en ormart som beskrevs av den brittiske zoologen John Edward Gray 1849. Ficimia olivacea ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Ficimia olivacea finns i Mexico. Det har också funnits i Guatemala, men har förmodligen blivit utrotad.

Källor

Externa länkar 

Snokar
olivacea
Kräldjur i nearktiska regionen
Ficimia publia

Ficimia publia är en ormart som beskrevs av den kände amerikanske paleonteologen Edward Drinker Cope 1866. Ficimia publia ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 F. p. publia
 F. p. taylori

Utbredning 
Ficimia publia finns på Yucatan-halvön, från södra Mexico, ner till Belize, Guatemala och Honduras.

Källor

Externa länkar 

Snokar
publia
Kräldjur i neotropiska regionen
Ficimia ramirezi

Ficimia ramirezi är en ormart som beskrevs av de amerikanska herpetologerna Hobart Muir Smith och David A. Langebartel 1949. Ficimia ramirezi ingår i släktet Ficimia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Ficimia ramirezi förekommer endast i avrinningsområdena till Mexikanska golfen vid Tehuantepecnäset. Den har påträffats i bergstrakter på mellan 500 och 1000 meters höjd över havet.

Habitat 
Snoken trivs i torr skog och är en jordlevande art som ofta återfinns under stenar.

Källor

Externa länkar 

Snokar
ramirezi
Kräldjur i nearktiska regionen
Helicops

Helicops är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Vuxna exemplar är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer i Sydamerika. Individerna lever vid vattenansamlingar och de simmar ofta. Födan utgörs antagligen av fiskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Endast hos Helicops angulatus registrerades ibland ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Helicops angulatus
 Helicops carinicaudus
 Helicops danieli
 Helicops gomesi
 Helicops hagmanni
 Helicops infrataeniatus
 Helicops leopardinus
 Helicops modestus
 Helicops pastazae
 Helicops petersi
 Helicops polylepis
 Helicops scalaris
 Helicops tapajonicus
 Helicops trivittatus
 Helicops yacu

The Reptile Database listar dessutom:

 Helicops apiaka
 Helicops boitata
 Helicops nentur

Källor

Externa länkar 

Snokar
Helicops angulatus

Helicops angulatus är en ormart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Helicops angulatus ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i norra Sydamerika från Colombia och Venezuela till Bolivia och centrala Brasilien.

Källor

Externa länkar 

Snokar
angulatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops carinicaudus

Helicops carinicaudus är en ormart som beskrevs av Wied-Neuwied 1825. Helicops carinicaudus ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i de brasilianska delstaterna Espirito Santo, Rio Grande do Sul och Rio de Janeiro. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser 

Snokar
carinicaudus
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops danieli

Helicops danieli är en ormart som beskrevs av Amaral 1938. Helicops danieli ingår i släktet Helicops och familjen snokar. 

Artens utbredningsområde är Colombia. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Arten lever i låglandet och i kulliga regioner upp till 500 meter över havet. Den vistas i regnskogar och andra skogar. Individerna simmar ofta.

Beståndet påverkas av landskapsförändringar och av vattenföroreningar. Hela populationen anses fortfarande vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
danieli
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops gomesi

Helicops gomesi är en ormart som beskrevs av Amaral 1921. Helicops gomesi ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Brasilien i delstaten São Paulo. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Snokar
gomesi
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops hagmanni

Helicops hagmanni är en ormart som beskrevs av Roux 1910. Helicops hagmanni ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Brasilien samt i angränsande områden av Peru och Venezuela. Kanske når den även Colombia. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Snokar
hagmanni
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops infrataeniatus

Helicops infrataeniatus är en ormart som beskrevs av Jan 1865. Helicops infrataeniatus ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Uruguay, i södra Brasilien samt i angränsande områden av Paraguay och Argentina. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Snokar
infrataeniatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops leopardinus

Helicops leopardinus är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Helicops leopardinus ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Brasilien, i regionen Guyana, i östra Ecuador, i östra Peru, i nordöstra Bolivia, i östra Paraguay och i norra Argentina. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Helicops leopardinus kan leva i olika habitat men den behöver vattenansamlingar som mindre vattendrag, pölar, laguner eller mynningsvikar i reviret. Denna orm har fiskar och groddjur som föda. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

För beståndet är inga hot kända och hela populationen antas vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Snokar
leopardinus
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops modestus

Helicops modestus är en ormart som beskrevs av Günther 1861. Helicops modestus ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i sydöstra Brasilien i delstaterna Goiás, Mato Grosso do Sul, Minas Gerais, São Paulo och Rio de Janeiro. Den lever i galleriskogar och i landskap med gräs och palmer. Helicops modestus är nattaktiv och den simmar ofta i vattnet. Denna orm jagar fiskar och groddjur. Honor lägger inga ägg utan föder upp till 45 ungar per tillfälle. Arten når en maximal längd av 63,3 cm (utan svans).

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar Helicops modestus som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
modestus
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops pastazae

Helicops pastazae är en ormart som beskrevs av Shreve 1934. Helicops pastazae ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Sydamerika direkt öster om Anderna från västra Venezuela över Colombia, Ecuador och Peru till västra Bolivia. Den lever i kulliga områden mellan 200 och 900 meter över havet. Individerna vistas i regnskogar där palmen Mauritia flexuosa är dominerande. Denna orm hittas vanligen vid vattendrag och pölar samt i översvämmade områden och den simmar ofta. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Lokala hot mot beståndet är gruvdrift, skogens omvandling till jordbruksmark eller samhällen, konstruktionen av dammbyggnader (i Ecuador) eller vattenföroreningar. Utbredningsområdet är stort och Helicops pastazae hittas i flera skyddszoner. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
pastazae
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops petersi

Helicops petersi är en ormart som beskrevs av Rossman 1976. Helicops petersi ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Ecuador öster om Anderna och på bergskedjans sluttningar. Den vistas i regioner som ligger 300 till 1790 meter över havet. Kanske förekommer Helicops petersi även i angränsande områden av Peru. Denna orm lever i fuktiga skogar. Den vistas nära vid vattendrag samt insjöar och den simmar ofta. Arten har fiskar som föda. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

I utbredningsområdet förekommer en oljeledning och föroreningar från ledningen kan påverka beståndet negativt. Ett annat hot är skogarnas omvandling till jordbruksmark och samhällen. Några exemplar hamnar som bifångst i fiskenät och dör. Helicops petersi är ganska sällsynt men utbredningsområdet är stort. IUCN listar arten som nära hotad (NT).

Källor 

Snokar
petersi
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops polylepis

Helicops polylepis är en ormart som beskrevs av Günther 1861. Helicops polylepis ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Amazonområdet i Brasilien samt i angränsande regioner av Bolivia, Peru, Ecuador och Colombia. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 600 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar, galleriskogar, skogar som tidvis översvämmas och träskmarker. Helicops polylepis lever vid vattendrag och andra vattenansamlingar. Den simmar ofta och jagar fiskar. Denna orm är främst nattaktiv men de kan ibland vara dagaktiv. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Hot som förekommer i begränsade regioner påverkar inte hela beståndet som antas vara stabilt. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
polylepis
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops scalaris

Helicops scalaris är en ormart som beskrevs av Jan 1865. Helicops scalaris ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever i nordvästra Venezuela kring Maracaibosjön samt i angränsande områden av departementet Norte de Santander i Colombia. Helicops scalaris simmar ofta för att jaga fiskar och den besöker även bräckt vatten. Denna orm äter bland annat inälvsmat som fiskare överlämnade till ormen. Arten äter även introducerade fiskar som tillhör gruppen Tilapia. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Denna orm har bra förmåga att uthärda vattenföroreningar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
scalaris
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops yacu

Helicops yacu är en ormart som beskrevs av Rossman och Dixon 1975. Helicops yacu ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten dokumenterades i östra delen av regionen Loreto i nordöstra Peru samt i delstaten Acre i nordvästra Brasilien. Berättelser om fynd i Amacayacú nationalpark i sydvästra Colombia behöver bekräftelse. Denna orm lever i träskmarker och vid vattendrag i skogar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar Helicops yacu som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
yacu
Kräldjur i neotropiska regionen
Helicops tapajonicus

Helicops tapajonicus är en ormart som beskrevs av Da Frota 2005. Helicops tapajonicus ingår i släktet Helicops och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Brasilien i delstaten Pará. Färgen på ovansidan är grön som mossa samt gröngul på undersidan. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Snokar
tapajonicus
Kräldjur i neotropiska regionen
Farancia

Farancia är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. 

Dessa snokar lever i sydöstra USA. De kännetecknas av mjuka glänsande fjäll. Arternas ögon ligger på huvudets ovansida. Farancia abacura har dessutom ett spetsigt fjäll vid svansens slut. Släktets medlemmar vistas långa tider i vattnet. De jagar främst ålartade fiskar och ålsalamandrar (Amphiumidae). Arten förökar sig genom äggläggning i ett underjordiskt gömställe och vanligen läggs många ägg samtidig.

Arter enligt Catalogue of Life, IUCN och The Reptile Database:

 Farancia abacura
 Farancia erytrogramma

Referenser

Externa länkar 

Snokar
Farancia
Farancia abacura

Farancia abacura är en ormart som beskrevs av den amerikanske herpetologen John Edwards Holbrook 1836. Farancia abacura ingår i släktet Farancia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 F. a. abacura
 F. a. reinwardtii

Utbredning 
Farancia abacura förekommer i sydöstra delen av USA, i delstaterna Alabama, Arkansas, Florida, Georgia, Illinois, Kentucky, Louisiana, Mississippi, Missouri, North Carolina, Oklahoma, South Carolina, Tennessee, Texas och Virginia.

Habitat 
Ormen trivs i tät vegetation i träskmarker och i närheten av små vattendrag.

Källor

Externa länkar 

Snokar
abacura
Kräldjur i nearktiska regionen
Farancia erytrogramma

Farancia erytrogramma är en ormart som beskrevs av den franske naturhistorikern Palissot de Beauvois 1802. Farancia erytrogramma ingår i släktet Farancia, och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 F. e. erytrogramma
 F. e. seminola

Utbredning 
Arten har sin utbredning i USA från södra Maryland till sydöstra Louisiana. En liten population har också funnits vid  Lake Okeechobee i södra Florida, men den förklarades utdöd 2011.

Habitat 
Farancia erytrogramma lever i träskmarker, vattendrag med långsam vattenföring och i sandiga kusttrakter.

Källor

Externa länkar 

Snokar
erytrogramma
Kräldjur i nearktiska regionen
Enulius

Enulius är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Arterna är med en längd mindre än 75 cm små och smala ormar. De förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika. Individerna vistas på marken i torra eller fuktiga skogar. De gräver ofta i lövskiktet eller i det översta jordlagret. Som föda antas ryggradslösa djur men uppgiften behöver bekräftelse. Fortplantningssättet är inte känt.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Enulius bifoveatus
 Enulius flavitorques
 Enulius oligostichus
 Enulius roatanensis

Källor

Externa länkar 

Snokar
Enulius bifoveatus

Enulius bifoveatus är en ormart som beskrevs av McCranie och Köhler 1999. Enulius bifoveatus ingår i släktet Enulius och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på Bahíaöarna som tillhör Honduras. Honor lägger ägg. Individer hittades endast i norra delen av ön Guanaja. Arten lever i öns låga delar. Habitatet utgörs av fuktiga tropiska skogar. Denna orm är nattaktiv och den vistas på marken.

Skogarna där arten hittades var redan påverkad av människans aktiviteter. Troligtvis hotas populationen av orkaner och ökande turism. Den begränsade utbredningen gör beståndet mycket känsligt för förändringar. IUCN listar Enulius bifoveatus som akut hotad (CR).

Källor 

Snokar
bifoveatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Enulius flavitorques

Enulius flavitorques är en ormart som beskrevs av Cope 1868. Enulius flavitorques ingår i släktet Enulius och familjen snokar. 

Arten förekommer från södra Mexiko över Centralamerika till Colombia och Venezuela. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. f. flavitorques
 E. f. sumichrasti
 E. f. unicolor

Källor 

Snokar
flavitorques
Kräldjur i neotropiska regionen
Enulius oligostichus

Enulius oligostichus är en ormart som beskrevs av Smith, Arndt och Sherbrooke 1967. Enulius oligostichus ingår i släktet Enulius och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Mexiko vid Stilla havet. Den lever vanligen i låglandet och några populationer når 1190 meter över havet. Habitatet utgörs av varma lövfällande skogar och buskskogar. Individerna gömmer sig ofta i lövskiktet eller i det översta jordlagret.

Källor 

Snokar
oligostichus
Kräldjur i neotropiska regionen
Enulius roatanensis

Enulius roatanensis är en ormart som beskrevs av McCranie och Köhler 1999. Enulius roatanensis ingår i släktet Enulius och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på Bahíaöarna som tillhör Honduras. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
roatanensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Geagras redimitus

Geagras redimitus är en ormart som beskrevs av Cope 1876. Geagras redimitus är ensam i släktet Geagras som ingår i familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd upp till 75 cm en liten orm. Den har antagligen ett delvis underjordiskt levnadssätt.

Geagras redimitus är bara känd från delstaten Oaxaca i Mexiko. Den hittades vid 100 meter över havet. Regionen är täckt av tropiska lövfällande skogar.

Källor

Externa länkar 

Snokar
redimitus
Kräldjur i neotropiska regionen
Enhydris

Enhydris är ett släkte av ormar som ingår i familjen Homalopsidae. Flera arter som tidigare ingick i Enhydris flyttades till andra släkten.

Släktets medlemmar är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer från Indien och Kina över Sydostasien till Nya Guinea och Australien. Arterna äter fiskar, groddjur och grodyngel. Dessa ormar har släta fjäll och ögon som sitter högt uppe på huvudet. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Arter enligt The Reptile Database:

 Enhydris chanardi
 Enhydris enhydris
 Enhydris innominata
 Enhydris jagorii
 Enhydris longicauda
 Enhydris subtaeniata

Källor

Externa länkar 

Ormar
Enhydris
Sumatranus albomaculata

Sumatranus albomaculata är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Sumatranus albomaculata är ensam i släktet Sumatranus som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades fram till 2014 i släktet Enhydris.

Denna orm förekommer på Sumatra och på mindre öar i samma region. Den är med en längd mellan 75 och 150 cm medelstor. Arten vistas i floder och träskmarker och äter fiskar och groddjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor 

Ormar
Serpentes
Kräldjur i orientaliska regionen