kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ann Axelsson

Ann Elisabeth Axelsson, född 3 december 1956 i Ljungarum, Jönköping, är en svensk före detta friidrottare (häcklöpare). Hon tävlade för Hovslätts IK. Axelsson var med i friidrotts-EM 1982, där hon dock blev utslagen i semifinalen.

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1956
Levande personer
Svenska häcklöpare
Svenska mästare i häcklöpning
Idrottare från Jönköping
Engadin Skimarathon

Engadin Skimarathon är ett långlopp inom längdskidåkningen. Det körs årligen utanför i Schweiz, i Övre Engadin-dalen, mellan Maloja och S-chanf. Det körs andra söndagen i mars. Loppet lockar årligen cirka 11 000–13 000 åkare.

Loppet hade premiär 1969, och ingår i Worldloppet sedan Worldloppet grundades.

Vinnare

Refeenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Graubünden
Långlopp
Längdskidåkning i Schweiz
Internationella sportevenemang i Schweiz
Söndag
Återkommande sportevenemang i mars
Återkommande sportevenemang med premiär 1969
Sven Malm (arkitekt)

Sven Jacob Malm, född  16 juni 1844 i Norrköpings S:t Olofs församling,  död 20 oktober 1895 i Sundsvall, var en svensk arkitekt.

Malm, som var son till Norrköpings stadsarkitekt Carl Theodor Malm, genomgick Akademien för de fria konsterna under Fredrik Wilhelm Scholanders ledning 1864–1869. Därefter fick han praktik hos sin far. Tillsammans ritade de bland annat Oskarsskolan och Kristinaskolan i Norrköping. Han kom till Sundsvall vid 39 års ålder 1883 för att å byggmästaren Johan Lindebergs räkning närvara som entreprenörens platsombud vid uppförandet av Sundsvalls Enskilda banks hus vid Vängåvan. Bankhuset hade ritats av Herman Teodor Holmgren, som då var febrilt sysselsatt med Uppsala universitets huvudbyggnad. Malm fick flera stora uppdrag i Sundsvall efter sundsvallsbranden 1888. Det mest kända är Hotell Knaust och Blombergska huset på Storgatan 16, bägge ritade under det intensiva byggåret 1889. Sven Malm ritade också under de första åren av 1890-talet de flesta av de hamnmagasin som numera ingår i det omtalade Kulturmagasinet, invigt 1986. Han ritade också Kihlmanska huset, intill parken Vängåvan i hörnet av Storgatan-Esplanaden.

Hans arkitektur karaktäriseras av putsade fasader med plastiska former av ett äldre 1800-tals snitt, jämna fönsteraxlar, symmetri och ett högborgerligt uttryck av närmast tysk förlaga. Inte minst flitigt använda hörntorn och burspråk tyder på detta.

1892 blev han själv stadsarkitekt i Sundsvall och förblev detta fram till sin död. Sista åren bodde han på Hotell Knaust, som han själv ritat.

Några arbeten (urval) 
 Hotell Knaust (1891)
 Casselska huset (1894–1895)
 Blombergska huset (1889)
 Blombergska huset vid Sjögatan (1889)

Bilder

Källor 
 http://stenstanvisitorcenter.se/stenstans-kulturarv/arkitekterna-i-stenstan/

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1800-talet
Arkitekter från Norrköping
Födda 1844
Avlidna 1895
Män
Sundsvalls stadsarkitekter
Annette Tånnander

Annette Tånnander, gift Bank, född 13 februari 1958, är en svensk före detta friidrottare (häcklöpare, mångkampare och sprinter). Hon tävlade för Malmö AI, Stockholms Spårvägars GoIF och utsågs 1978 till Stor Grabb/tjej nummer 299. Annette Tånnander är dotter till Kjell Tånnander och syster till Kristine Tånnander.

Annette Tånnander deltog i höjdhopp vid OS 1976 där hon kom sjua. Vid VM 1983 kom hon nia i sjukamp.

Referenser

Externa länkar 
Stora Grabbar-sida på friidrott.se
Stora grabbars märke
SOK:s personsida

Kvinnor
Födda 1958
Levande personer
Svenska häcklöpare
Svenska mästare i häcklöpning
Svenska mångkampare
Svenska mästare i femkamp
Svenska mästare i sjukamp
Svenska kortdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Malmö AI
Friidrottare i Spårvägens IF
Rune Hagberg

Rune Hagberg kan syfta på:

Rune Hagberg (regissör)
Rune Hagberg (konstnär)
Centurio

Centurio kan avse:

 Centurio (djur) – ett släkte med bladnäsor
 Centurio – den huvudsakliga officersgraden i romarrikets armé, se centurion
Kvinnorna

Kvinnorna (The Women) är en amerikansk film från 1939 i regi av George Cukor. Filmen bygger på Clare Boothe Luces teaterpjäs The Women från 1936. Filmen har endast kvinnliga skådespelare i alla roller, från huvudrollerna, till mindre roller och statister. Filmen är gjord i svartvitt, men innehåller en sekvens i technicolor, en modevisning som dock inte alltid visas när filmen sänds på TV.

Handling
Filmen följer livet för ett antal kvinnor boende i Manhattan, New York. När Sylvia Fowler, kusin till Mary Haines får reda på att Marys man haft en affär med Crystal, ett parfymbiträde, sprider hon snabbt ut skvallret i Marys vänskapskrets. Skvallret avtar inte och Mary skiljer sig från sin man. Men snart visar det sig att inte heller Sylvia går säker från samma öde.

Rollista
Norma Shearer - Mary Haines
Joan Crawford - Crystal Allen, parfymbiträde
Rosalind Russell - Sylvia Fowler
Mary Boland - grevinnan De Lave
Paulette Goddard - Miriam Aarons
Phyllis Povah - Edith Potter
Joan Fontaine - John "Peggy" Day
Virginia Weidler - Mary
Lucile Watson - fru Morehead
Marjorie Main - Lucy
Ruth Hussey - fröken Watts, sekreterare
Virginia Grey - Pat, parfymbiträde
Hedda Hopper - Dolly DePuyster
Florence Nash - Nancy Blake
Cora Witherspoon - Mrs. Van Adams
Mary Beth Hughes - Miss Trimmerback

Externa länkar

Filmer 1939
Amerikanska dramakomedifilmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer i regi av George Cukor
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Rivaler på galej

Rivaler på galej (engelska: The Strawberry Blonde) är en amerikansk romantisk komedifilm från 1941 i regi av Raoul Walsh. I huvudrollerna ses James Cagney och Olivia de Havilland och i övriga roller märks Rita Hayworth, Alan Hale, Jack Carson och George Tobias. Både Walsh och filmens huvudrollsinnehavare var tidigare främst förknippade med gangsterfilmer, men här gjorde man en lättsammare romantisk komedi som utspelade sig i 1890-talets New York. Historien byggde på en Broadway-pjäs skriven av James Hagan ursprungligen uppförd 1933. Filmen Oscar-nominerades för bästa filmmusik.

Rollista i urval 
 James Cagney - T.L. 'Biff' Grimes
 Olivia de Havilland - Amy Lind
 Rita Hayworth - Virginia Brush
 Alan Hale - William 'Old Man' Grimes
 Jack Carson - Hugo Barnstead
 George Tobias - Nicholas Pappalas
 Una O'Connor - Mrs. Timothy Mulcahey
 George Reeves - Harold
 Lucile Fairbanks - Harolds flickvän
 Edward McNamara - Big Joe
 Nan Wynn - Rita Hayworths sångröst (ej krediterad)

Musik i filmen i urval 
 The Band Played On, musik av Chas. B. Ward, text av John F. Palmer
 Bill Bailey, Won't You Please Come Home?, musik och text av Hughie Cannon
 Meet Me in St. Louis, Louis, musik av Kerry Mills, text av  Andrew B. Sterling
 In the Evening by the Moonlight,  musik och text av James Allen Bland
 Wait Till the Sun Shines, Nellie, musik av Harry von Tilzer, text av Andrew Sterling
 The Fountain in the Park, musik av Ed Haley
 In the Good Old Summertime, musik av George Evans
 Love Me, and the World Is Mine, musik av Ernest Ball, text av Dave Reed Jr.
 In the Shade of the Old Apple Tree, musik av Egbert Van Alstyne
 In My Merry Oldsmobile, musik av Gus Edwards
 Let the Rest of the World Go By, musik av Ernest Ball, text av J. Keirn Brennan
 When You Were Sweet Sixteen, skriven av James Thornton

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1941
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Raoul Walsh
Svartvita filmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
New York på film
1890-talet på film
Amerikanska romantiska musikalfilmer
Per Gannevik

Per Anders Samuel Gannevik, född 9 april 1931 i Jönköping, död 12 april 2011 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk affärsman och konstsamlare.

Biografi
Per Gannevik växte upp i Jönköping, där hans föräldrar var lärare. Han studerade ekonomi och blev en framgångsrik affärsman, som under stor del av sitt liv vistades i Spanien och Asien. Hans konstintresse visade sig bland annat i att han byggde upp en stor samling svensk konst från tidigt 1900-tal. Samlingen innehåller verk av bland andra Vera Nilsson, Isaac Grünewald, Sigrid Hjertén, Otte Sköld och Hilding Linnqvist.  År 2003 skänkte Gannevik sin konstsamling till Jönköpings läns konstförening med permanent placering på Jönköpings läns museum. Per Gannevik är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Donationer
Per Gannevik donerade 2003 sin konstsamling till Jönköpings läns konstförening och testamenterade sin förmögenhet på cirka 70 miljoner kronor till Kungliga Operan, Stockholms dramatiska högskola och Konstnärsnämnden.

I enlighet med Per Ganneviks testamente har hans förmögenhet donerats till tre kulturinstitutioner - Kungliga Operan, Stockholms dramatiska högskola och Konstnärsnämnden. Operan och högskolan har donerats fem miljoner vardera och Konstnärsnämnden 60 miljoner till Per Ganneviks stipendium.

Per Ganneviks stiftelse för kulturella ändamål 
De 60 miljoner som testamenterats till Konstnärsnämnden förvaltas av den år 2012 inrättade stiftelsen Per Ganneviks stiftelse för kulturella ändamål. Stiftelsen administreras av Konstnärsnämnden och har samma styrelse som nämnden. Stiftelsen delar varje år ut fem stipendier om vardera 500 000 kronor till konstnärer inom respektive bild och form, musik, teater, dans och film.

Bibliografi
Ingrid Widestrand: Min bror Per Gannevik, i Gudmundsgillets årsbok 2005:61, sidorna 29–34

Se även
Per Ganneviks stipendium

Källor

Noter 

Svenska konstsamlare
Svenska donatorer
Stiftelser i Sverige
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Jönköping
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1931
Avlidna 2011
Män
Hippolyte Lefèbvre

Hippolyte Jules Lefèbvre, född den 4 februari 1863 i Lille, död i november 1935, var en fransk skulptör.

Lefèbvre var elev till bland andra Pierre-Jules Cavelier och Louis-Ernest Barrias. Han arbetade från omkring 1900 med realistiska genreverk han ägnade sig efter första världskriget åt monumentalskulptur. Bland hans verk märks Niobiderna (1896), Vintern (1906), Edith Cavells staty (1920), Ludvig den heliges ryttarstaty (Sacré-Cœurs fasad, 1924) med flera.

Källor

Externa länkar 

 

Franska skulptörer
Officerare av Hederslegionen
Skulptörer under 1900-talet
Franska konstnärer under 1900-talet
Personer från Lille
Födda 1863
Avlidna 1935
Män
Svensk uppslagsbok
Ruth Hussey

Ruth Hussey, född 30 oktober 1911 i Providence, Rhode Island, död 19 april 2005 i Newbury Park, Ventura County, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Hon filmdebuterade 1937 och medverkade i över 60 film och TV-produktioner. Hon Oscar-nominerades för sin roll i filmen En skön historia 1940.

Hon har en stjärna för insatser inom film på Hollywood Walk of Fame vid adressen 1551 Vine Street.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Födda 1911
Avlidna 2005
Kvinnor
Personer från Providence
Krag–Jørgensen M/1894

Krag–Jørgensen M/1894 (även LångKrag) är ett norskkonstruerat repetergevär, med ursprungspatent från 1887 och ett antal följdpatent fram till 1895, som fått namn efter konstruktörerna Ole Herman Krag och Erik Jørgensen.

Användning
Geväret var huvudvapen i både norska (6,5 × 55 mm) och danska (8x58R) armén fram till 1940, medan amerikanska armén använde vapnet under beteckningen Springfield Model 1892–99 i kaliber .30-40 Krag fram tills M1903 Springfield ersatte dem. LångKrag var ett populärt vapen i skyttetävlan, särskilt hos frivilligorganisationen Det frivillige Skyttervesen (motsvarande Frivilliga skytterörelsen i Sverige, vilken 2009 uppgick i Svenska skyttesportförbundet) som inrättades av Stortinget 1893, men efter att de nordiska skytteföreningarna 1990 godkänt Sauer 200 STR används K-J ytterst lite.

Egenheter 
Slutstycket har enbart en låsklack, placerad i undre framkant. De övriga klackarna är följare i kammekanismen som styr slutstyckets rörelser. Detta gav en för tiden osedvanlig mjuk rörelse vid manövrering.

Vidare laddas magasinet genom att lägga upp till fem patroner löst i lådan och stänga dörren, utan att behöva mata in dem enskilt mot fjädertryck.

Vapentabell

Referenser

Noter 

Repetergevär
Norska vapen
Robert Lefèvre

Robert Jacques François Faust Lefèvre, född 24 september 1755, död 3 oktober 1830, var en fransk målare.

Lefèvre målade ursprungligen historiska och allegoriska scener men övergick senare till porträttmåleri, som blev den egentliga grunden till hans berömmelse. 

Lefèvre blev Ludvig XVIII:s hovmålare och porträtterade bland andra Pius VII (1805), Lætitia Bonaparte (1808) och Napoleon (1812).

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Franska porträttmålare
Franska historiemålare
Riddare av Hederslegionen
Franska målare under 1800-talet
Födda 1755
Avlidna 1830
Män
Svensk uppslagsbok
Arne Linderholm

Arne Emanuel "Monka" Linderholm, född 22 februari 1916 i Östra Eneby församling, Norrköping, död 20 november 1986 i Norrköpings S:t Johannes församlingvar en svensk fotbollsspelare (centerhalv) som säsongen 1937/38 blev svensk mästare med IK Sleipner och spelade samtliga 22 matcher den säsongen. Linderholm vart uttagen i Sveriges trupp till VM 1938. Han spelade där i bronsmatchen mot Brasilien när Sverige förlorade med 4-2. Linderholm spelade under året 1938 (det enda år han var uttagen i landslaget) sammanlagt 5 landskamper (0 mål). Hans debut med IK Sleipner var den 30 augusti 1936 mot Sandvikens IF. Han hade deltidsarbete som målare.

Linderholm kom 1937, mitt i säsongen, till IK Sleipner.

Meriter

I landslag
 
 Uttagen till VM (1): 1938
 5 landskamper, 0 mål

I klubblag
  IK Sleipner
Stora Silvret (1): 1936/1937
Svensk mästare (1): 1937/38

Referenser

Webbsidor
Lista på landskamper, ''svenskfotboll.se, läst 2013 01 29
FIFA World Cup France 1938

Noter

Svenska fotbollsspelare
Födda 1916
Avlidna 1986
Män
Spelare i VM i fotboll 1938
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Fotbollsspelare i IK Sleipner
Svenska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Norrköping
Svenska idrottare under 1900-talet
Södermanlands runinskrifter 299

Runinskrift Sö 299 är ett runstensfragment som sitter inmurat i Huddinge kyrkas yttervägg i Huddinge socken på Södertörn.

Stenen 
Stenen stod ursprungligen vid Kyrksjön strax norr om Huddinge kyrka. När kyrkan byggdes kring 1200 togs stenen till vara som byggnadsmaterial och inmurades i långhusets södra yttervägg. Dess ovanliga stenart består av rosa sandsten. Måtten är cirka 115 x 70 cm och den sitter 1,5 meter ovanför marken. Av texten att döma är stenen rest efter en moder av hennes söner och de lät även bygga en bro. Ristningens ornamentik går i stilen Fågelperspektiv.

Inskriften 

Runsvenska: onunr : auk thurfa... -r sino : thair : kirthu bru

Nusvenska: Anund och Torfast... sin moder. De gjorde bro.

Richard Dybecks teckning utförd vid hans besök 1855.

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Gömmarens gåva, längs rinnande vatten genom Södertörns historia, Olle Magnusson, Hanvedens Förlag, 1994, 
 Huddinge forntid, Huddinges Historia 5, Alf Nordström och Jonas Ferenius, Huddinge kommun, 1984, sid. 38, ISSN 0280-6088, 
 Huddinge, en socken i storstadens skugga, Margareta Seth-Stenung, Huddinge Hembygdsförening, 1956

Noter 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Huddinge kommun
Henry Travers

Henry Travers, född som Travers John Heagerty den 5 mars 1874 i Prudhoe i Northumberland, död 18 oktober 1965 i Hollywood i Los Angeles i Kalifornien, var en brittisk-amerikansk skådespelare. Travers började som scenskådespelare i England och emigrerade 1917 till USA. Han medverkade i över 50 filmer mellan 1933 och 1949. Mest känd är han för sin roll som ängeln Clarence i filmen Livet är underbart (1946).

Filmografi i urval

Externa länkar 
 

Födda 1874
Avlidna 1965
Män
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska skådespelare
Personer från Northumberland
Karin Malmbratt

Karin Malmbratt, född 29 april 1966, är en svensk före detta friidrottare (häcklöpare). Hon tävlade för Mölndals AIK.

Källor

Personsida på All Athletics Födelsedatum (läst 2013-03-05)

Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Svenska häcklöpare
Svenska mästare i häcklöpning
Blå dahlian

Blå dahlian (engelska: The Blue Dahlia) är en amerikansk kriminalfilm från 1946 i regi av George Marshall. Raymond Chandler stod för filmens manus, vilket var direkt skrivet för den. I huvudrollerna ses Alan Ladd och Veronica Lake.

Handling 
Flyglöjtnanten Johnny Morrison kommer hem efter tjänstgöring på grund av en skallskada. Detta gör att han drabbas av huvudvärk och humörsvängningar. Morrison hittar sin fru festandes tillsammans med Eddie Harwood, ägaren till nattklubben Blå dahlian. Efter en uppgörelse går de skilda vägar och Johnny vandrar ut i regnet. 

Johnny plockas upp i bil av Eddies fru Joyce, utan att veta vem hon är. Joyce är tydligt intresserad av Johnny, men möts med kalla handen efter att de stannat vid ett motell. När Helen hittas mördad blir Johnny eftersökt av polisen och han är säker på att Joyce hjälpt sin man Eddie att täcka upp för honom.

Rollista i urval 
Alan Ladd - Johnny Morrison
Veronica Lake - Joyce Harwood
William Bendix - Buzz
Howard da Silva - Eddie Harwood
Doris Dowling - Helen Morrison
Hugh Beaumont - George Copeland
Tom Powers - Hendrickson
Howard Freeman - Corelli
Will Wright - Dad Newell
Frank Faylen - Mannen som rekommenderar motellet

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska filmer 1946
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska thrillerfilmer
Film noir
Filmer i regi av George Marshall
Filmer från Paramount Pictures
Svartvita filmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Glasnyckeln (film)

Glasnyckeln (originaltitel: The Glass Key) är en amerikansk film noir från 1942 i regi av Stuart Heisler. Filmen bygger på Dashiell Hammetts roman The Glass Key från 1931. Historien hade filmats en gång tidigare, 1935.

Handling 
Den korrupte politikern Paul Madvig (Brian Donlevy) vill städa upp i sitt förflutna och stödja den respekterade politikern Ralph Henry (Moroni Olsen) i det kommande valet. Madvig har också blivit intresserad av Henrys dotter Janet (Veronica Lake). Madvig talar om för gangstern Nick Varna (Joseph Calleia) att han inte längre kan förvänta sig något beskydd från ordningsmakten. Henrys son Taylor (Richard Denning) har spelskulder hos Varna, och när Taylor hittas mördad faller misstankarna på Madvig. Detta efter att Varna utnyttjat tidningen The Observer:s dåliga ekonomiska läge och fått den att hänga ut Madvig. Allt observeras av Madvigs högra hand Ed Beaumont (Alan Ladd) som försöker lösa det hela, samtidigt som Janet faller för Ed.

Rollista 
 Brian Donlevy – Paul Madvig
 Veronica Lake – Janet Henry
 Alan Ladd – Ed Beaumont
 Bonita Granville – Opal Madvig
 Richard Denning – Taylor Henry
 Joseph Calleia – Nick Varna, gangster
 William Bendix – Jeff
 Frances Gifford – sjuksköterskan
 Donald MacBride – Farr
 Margaret Hayes – Eloise Matthews
 Moroni Olsen – Ralph Henry

Referenser

Externa länkar

Amerikanska filmer 1942
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer baserade på verk av Dashiell Hammett
Filmer från Paramount Pictures
Film noir
Stefan Liv Memorial Trophy

Stefan Liv Memorial Trophy delas årligen ut till den spelare som anses vara den mest värdefulla spelaren i slutspelet i SHL. Vinnaren utses av Sveriges ishockeyspelares centralorganisation, SICO.

Priset instiftades 2010 av SICO och kan liknas med NHL:s Conn Smythe Trophy.

Priset döptes om 2013 till minne av Stefan Liv. Stefan Liv omkom vid en ålder av 30 i en flygolycka den 7 september 2011, tillsammans med lagkamrater och lagledare i det ryska KHL-laget Lokomotiv Jaroslavl.

Vinnare

Källor

Externa länkar
SICO, Sveriges Ishockeyspelares Centralorganisation

Svenska ishockeypriser
Priser och utmärkelser instiftade 2010
Bonita Granville

Bonita Granville, född 2 februari 1923 i Chicago i Illinois, död 11 oktober 1988 i Santa Monica i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Åren 1938–1939 spelade hon flickdetektiven Kitty Drew i fyra filmer, vilket blev något av ett genombrott. Hon medverkade i över 80 film- och TV-produktioner.

Hon har en stjärna för filminsatser på Hollywood Walk of Fame vid adressen 6607 Hollywood Blvd.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1923
Avlidna 1988
Kvinnor
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Chicago
Rune Hagberg (konstnär)

Rune Fredrik Hagberg, född 28 maj 1924 i Uppsala, död 7 mars 2015 i Härnösand, var en svensk konstnär och författare.

Biografi
Rune Hagberg var autodidakt och, inspirerad av österländsk kalligrafi, utvecklade han ett spontanistiskt teckenmåleri med stark koncentration på några få tecken med rötter i zenbuddism. Detta tuschmåleri gjorde honom till en av spontanismens förgrundsgestalter i Sverige.

Hans meditativa informalism fann sin plats mellan 1950-talets konkretism och expressionism. Sent i karriären förenklades Rune Hagbergs konst till tillslutna bildrullar omknutna med snören.

Rune Hagberg har i boken Händelser sammanställt sina arbets- och minnesanteckningar. Han deltog i utställningar i slutet av 1940-talet, skrev sina första artiklar i mitten av 1950-talet och blev redan 1955 inbjuden att ställa ut i Japan av en grupp målare och kalligrafer där. Han hade en lång rad utställningar i Sverige och utomlands och är representerad på bland andra Moderna museet  och Norrköpings konstmuseum.

Han var son till järnvägstjänstemannen Sven Hagberg och Ceres Ruthström  och från 1947 gift med Brita Hagberg (1923–2019). Makarna Hagberg är begravda på Nya kyrkogården i Härnösand.

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1975
 http://www.bukowskismarket.com/bukipedia/3931-rune-hagberg
 https://archive.is/20130424184216/http://www.adlibris.com/se/product.aspx?isbn=9197438960
 http://www.bokus.com/bok/9789197438964/handelser/
Minnessida - Fonus
Vem är det?, Svensk biografisk handbok, 1977, sid 374

Noter

Födda 1924
Avlidna 2015
Män
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Uppsala
Författare från Uppsala
Informell konst