kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hydrophis elegans

Hydrophis elegans är en ormart som beskrevs av Gray 1842. Hydrophis elegans ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i havet kring norra Australien, Nya Guinea, Timor och flera mindre öar i regionen. Den dyker till ett djup av 110 meter. Havets grund kan vara sand, slam, korallrev eller områden med sjögräs. Några exemplar simmar till sötvatten i angränsande floder. Födan utgörs av fiskar och bläckfiskar. Honor lägger inga ägg utan de föder cirka 12 till 13 ungar per tillfälle vad som sker vartannat eller vart tredje år. Äldre honor föder flest ungar. Vuxna honor är 1,1 till 2,0 meter långa när de blir könsmogna.

Flera individer dör som bifångst under fiske. Hela populationen anses fortfarande vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
elegans
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis inornatus

Hydrophis inornatus är en ormart som beskrevs av Gray 1849. Hydrophis inornatus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Indiska oceanen nära kusterna. Enligt en uppskattning från 1999 lever den mellan Filippinerna, Australien och Nya Guinea. Antagligen har Hydrophis inornatus liksom flera andra havsormar ett giftigt bett.

Källor 

Havsormar
inornatus
Kräldjur i orientaliska regionen
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis klossi

Hydrophis klossi är en ormart som beskrevs av Boulenger 1912. Hydrophis klossi ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet vid Malackahalvön, norra Sumatra och västra Borneo. Habitatet och populationens storlek är okända. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Honor lägger antagligen inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Havsormar
klossi
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis lamberti

Hydrophis lamberti är en ormart som beskrevs av Smith 1917. Hydrophis lamberti ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet nära kusterna i Sydostasien. Utbredningsområdet sträcker sig från norra Vietnam till södra Malackahalvön samt till centrala Filippinerna. Arten vistas i regioner med sand på havets botten.  Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Hydrophis lamberti fångas för hudens skull. Hela populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
lamberti
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis mamillaris

Hydrophis mamillaris är en ormart som beskrevs av Daudin 1803. Hydrophis mamillaris ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet nära kusterna från Pakistan till Indien och Sri Lanka. Havets botten är mjuk i regionen. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Troligtvis dödas några exemplar som bifångst under fiske. Hydrophis mamillaris är sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
mamillaris
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis macdowelli

Hydrophis macdowelli är en ormart som beskrevs av Kharin 1983. Hydrophis macdowelli ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet vid norra Australien, södra Nya Guinea och Nya Kaledonien. Individerna dyker till ett djup av 26 meter. De har fiskar som byten. Hydrophis macdowelli lever i områden med sand på havets botten som är täckt av några alger. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Flera exemplar dör som bifångst under fiske. Hela populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
macdowelli
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis melanocephalus

Hydrophis melanocephalus är en ormart som beskrevs av Gray 1849. Hydrophis melanocephalus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet nära kusterna från södra Vietnam över östra Kina, Hainan och Taiwan till Ryukyuöarna (Japan). Födan utgörs främst av ålar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Troligtvis dödas några exemplar som bifångst under fiske. Hydrophis melanocephalus är sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
melanocephalus
Kräldjur i orientaliska regionen
Kräldjur i palearktiska regionen
Hydrophis melanosoma

Hydrophis melanosoma är en ormart som beskrevs av Günther 1864. Hydrophis melanosoma ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet nära kusterna vid södra Malackahalvön, östra Sumatra, norra Borneo och Halmahera. Kanske har den en större utbredning. Arten besöker ibland angränsande floder. Den har främst ålar som föda. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Det är inget känt om möjliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
melanosoma
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis obscurus

Hydrophis obscurus är en ormart som beskrevs av Daudin 1803. Hydrophis obscurus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet vid centrala Malackahalvön. Den besöker även laguner med bräckt vatten. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Några exemplar dödas som bifångst under fiske. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
obscurus
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis pacificus

Hydrophis pacificus är en ormart som beskrevs av Boulenger 1896. Hydrophis pacificus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet vid norra Australien och södra Nya Guinea. Den kan dyka till ett djup av 50 meter. Arten besöker även mynningar av angränsande floder. Den har fiskar som föda. Hydrophis pacificus lever uppskattningsvis 12 år. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Flera exemplar dödas som bifångst under fiske. Enligt uppskattningar minskade hela populationen med 20 procent under de gångna 25 åren (räknad från 2009). IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Källor 

Havsormar
pacificus
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis parviceps

Hydrophis parviceps är en ormart som beskrevs av Smith 1935. Hydrophis parviceps ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet södra Vietnam. Födan utgörs av ålar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Troligtvis dödas några exemplar som bifångst under fiske. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
parviceps
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis semperi

Hydrophis semperi är en ormart som beskrevs av Garman 1881. Hydrophis semperi ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är namngiven efter den tyske zoologen Karl Semper. 

Denna orm förekommer endast i sjön Taal vid staden med samma namn (Filippinerna). Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen bett är giftigt.

Troligtvis dödas några exemplar som bifångst under fiske. Beståndet hotas även av vattenföroreningar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor 

Havsormar
semperi
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis stricticollis

Hydrophis stricticollis är en ormart som beskrevs av Günther 1864. Hydrophis stricticollis ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet vid östra Indien, Sri Lanka och Myanmar. Den kan dyka till ett djup av 8 meter. Arten besöker även angränsande floder. Hydrophis stricticollis har fiskar som föda. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormens bett är giftigt.

Troligtvis dödas några exemplar som bifångst. Populationens storlek är inte känd. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
stricticollis
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis torquatus

Hydrophis torquatus är en ormart som beskrevs av Günther 1864. Hydrophis torquatus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar.

Denna orm förekommer i havet från sydöstra Kina och södra Thailand till Borneo och Sumatra. Arten besöker även angränsande floder. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormens bett är giftigt.

Det är inget känt om populationens storlek och möjliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 H. t. aagaardi
 H. t. diadema
 H. t. torquatus

Källor 

Havsormar
torquatus
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis vorisi

Hydrophis vorisi är en ormart som beskrevs av Kharin 1984. Hydrophis vorisi ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet mellan södra Nya Guinea och Kap Yorkhalvön (Australien). Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormens bett är giftigt.

Det är inget känt om populationens storlek och möjliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
vorisi
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis laboutei

Hydrophis laboutei är en ormart som beskrevs av Rasmussen och Ineich 2000. Hydrophis laboutei ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artens utbredningsområde är Nya Kaledonien. Den vistas där i havet framför kusten och den kan dyka till 62 meters djup. Fram till 2009 var endast tre exemplar kända. De hittades som bifångst i fiskenät.  IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Honor lägger antagligen inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Havsormar
laboutei
Kräldjur i australiska regionen
Hydrophis sibauensis

Hydrophis sibauensis är en ormart som beskrevs av Rasmussen, Auliya och Böhme 200. Hydrophis sibauensis ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm är endast känd från exemplar som fångades i floden Sibau på västra Borneo. Kring floden finns träskmarker. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormens bett är giftigt.

Det är inget känt om populationens storlek och möjliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Havsormar
sibauensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Acanthophis

Acanthophis är ett släkte av ormar som ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna är medelstora och tunga med en längd mellan 75 och 150 cm. De förekommer i den australiska regionen. Släktets medlemmar jagar ödlor, fåglar samt mindre däggdjur och lever i olika habitat. De fyller samma ekologiska nisch som huggormar i andra regioner och de har lika giftiga bett. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Dessa ormar är främst aktiva under skymningen och gryningen. En kull har vanligen 10 till 12 ungar.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Dödsorm (Acanthophis antarcticus)
 Acanthophis barnetti
 Acanthophis crotalusei
 Acanthophis hawkei
 Acanthophis laevis
 Acanthophis praelongus
 Acanthophis pyrrhus
 Acanthophis rugosus
 Acanthophis wellsi

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

 Acanthophis, The Reptile Databas

Havsormar
Acanthophis
Acanthophis barnetti

Acanthophis barnetti är en ormart som beskrevs av Hoser 1998. Acanthophis barnetti ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

The Reptile Database listar taxonet som synonym till Acanthophis laevis.

Källor 

Havsormar
barnetti
Acanthophis crotalusei

Acanthophis crotalusei är en ormart som beskrevs av Hoser 1998. Acanthophis crotalusei ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

The Reptile Database listar taxonet som synonym till Acanthophis laevis.

Källor 

Havsormar
crotalusei
Acanthophis hawkei

Acanthophis hawkei är en ormart som beskrevs av Wells och Wellington 1985. Acanthophis hawkei ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaterna Northern Territory och Queensland i Australien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser 

Havsormar
hawkei
Kräldjur i orientaliska regionen
Acanthophis praelongus

Acanthophis praelongus är en ormart som beskrevs av Edward Pierson Ramsay 1877. Acanthophis praelongus ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Nya Guinea och i norra Australien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Havsormar
praelongus
Kräldjur i australiska regionen
Acanthophis pyrrhus

Acanthophis pyrrhus är en ormart som beskrevs av Boulenger 1898. Acanthophis pyrrhus ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala och västra Australien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Havsormar
pyrrhus
Kräldjur i australiska regionen
Acanthophis wellsi

Acanthophis wellsi är en ormart som beskrevs av Hoser 1998. Acanthophis wellsi ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arten förekommer i regionen Pilbara i nordvästra Australien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 A. w. wellsi
 A. w. donnellani

Referenser 

Havsormar
wellsi
Kräldjur i australiska regionen
Acanthophis laevis

Acanthophis laevis är en ormart som beskrevs av Macleay 1878. Acanthophis laevis ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Nya Guinea. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Denna orm lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1800 meter över havet. Den hittas även på några små öar i samma region. Habitatet varierar mellan regnskogar, savanner med trädgrupper och odlingsmark. Exemplaren är nattaktiva och gömmer sig på dagen under bråte. Födan utgörs av ödlor, små gnagare och kanske groddjur.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Havsormar
laevis
Kräldjur i australiska regionen
Acanthophis rugosus

Acanthophis rugosus är en ormart som beskrevs av Arthur Loveridge 1948. Arten ingår i släktet Acanthophis och familjen giftsnokar och underfamiljen ormar. IUCN kategoriserar Acanthophis rugosus globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever i Papua Nya Guinea, Västpapua och i norra Australien. Ormen är giftig, den har mycket veckade huvudsköldar och är tvärrandig.

Acanthophis rugosus hittas på låglänta gräsmarker och savanner, ormen är marklevande och föredrar områden med gott om lövhögar, dött gräs och liknande markbeklädning.

Källor 

Ormar
rugosus
Demansia

Demansia är ett släkte av ormar som ingår i familjen giftsnokar och i underfamiljen havsormar. 

Arterna är med en längd upp till 75 cm eller sällan upp till 150 cm små till medelstora ormar. De förekommer i Australien och på södra Nya Guinea. Habitatet varierar mellan regnskogar och öknar. Dessa ormar jagar groddjur och ödlor och dessutom äts ägg från andra kräldjur. Honor lägger ägg. Det giftiga bettet orsakar troligtvis inga allvarliga skador hos människor.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Demansia atra
 Demansia calodera
 Demansia olivacea
 Demansia papuensis
 Demansia psammophis
 Demansia rufescens
 Demansia simplex
 Demansia torquata

Källor

Externa länkar 

 Demansia, The Reptile Database
 Demansia på IUCN:s rödlista

Havsormar
Demansia
Demansia vestigiata

Demansia vestigiata är en ormart som beskrevs av De Vis 1884. Demansia vestigiata ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer vid södra Nya Guinea samt vid de australiska delstaterna Northern Territory, Queensland och Western Australia. Honor lägger ägg.

Referenser 

Havsormar
vestigiata
Kräldjur i australiska regionen
Demansia calodera

Demansia calodera är en ormart som beskrevs av Storr 1978. Demansia calodera ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten har två från varandra skilda populationer, en i nordöstra Western Australia och en vid västra kusten av samma delstat. Den hittas även på några mindre tillhörande öar. Habitatet utgörs av gräsmarker och buskskogar. Demansia calodera jagar små ödlor.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
calodera
Kräldjur i australiska regionen
Demansia papuensis

Demansia papuensis är en ormart som beskrevs av Macleay 1877. Demansia papuensis ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arten förekommer i norra Australien inklusive Kap Yorkhalvön. Habitatet utgörs av öppna skogar eller andra områden med träd. Demansia papuensis jagar främst små ödlor. Honor lägger ägg.

Några exemplar dör när de försöka äta den introducerade och giftiga agapaddan. Andra hot mot beståndet är inte kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 D. p. melaena
 D. p. papuensis

Källor 

Havsormar
papuensis
Kräldjur i australiska regionen
Demansia psammophis

Demansia psammophis är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Demansia psammophis ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arten förekommer i Australien i delstaterna Queensland, New South Wales och Victoria samt i östra South Australia. Vid den södra kusten når Demansia psammophis även Western Australia. Habitatet varierar mellan skogar nära havet, buskskogar, gräsmarker och hedområden. Denna orm gömmer sig ofta under stenar eller träbitar som ligger på marken. Arten jagar främst små ödlor som skinkar och den äter även groddjur. Ofta vilar flera exemplar tillsammans i samma gömställe.

Honor lägger 5 till 20 ägg per tillfälle. Individerna blir efter 20 månader könsmogna och honor har sina första ungar när de är två år gamla. Parningen sker under våren och sommaren. Demansia psammophis har ett giftigt bett.

Ibland dör ett exemplar när ormen försöker äta den giftiga agapaddan som blev införd i Australien. I Victoria förekommer ett glest fördelat bestånd som är känslig för förändringar. För hela beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 D. p. cupreiceps
 D. p. psammophis
 D. p. reticulata

Källor

Externa länkar 

Havsormar
psammophis
Kräldjur i australiska regionen
Demansia rufescens

Demansia rufescens är en ormart som beskrevs av Storr 1978. Demansia rufescens ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i regionen Pilbara i delstaten Western Australia i Australien. Den hittas även på flera tillhörande öar. Habitatet utgörs av klippiga områden med gräs av släktet Spinifex, av torra buskskogar och av öppna skogar. Demansia rufescens jagar främst små ödlor. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
rufescens
Kräldjur i australiska regionen
Demansia simplex

Demansia simplex är en ormart som beskrevs av Storr 1978. Demansia simplex ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Australien i nordöstra Western Australia och norra Northern Territory. Den vistas i måttlig fuktiga och varma områden som främst är täckta av gräs. Denna orm jagar främst små ödlor. Honor lägger ägg. Demansia simplex har ett giftig bett.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
simplex
Kräldjur i australiska regionen
Demansia torquata

Demansia torquata är en ormart som beskrevs av Günther 1862. Demansia torquata ingår i släktet Demansia och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i nordöstra Australien på Kap Yorkhalvön och i angränsande regioner av Queensland. Den hittas även på flera mindre tillhörande öar. Demansia torquata vistas vid kanten av regnskogar eller i andra tropiska skogar. Ibland besöker den människans samhällen.

Individerna är aktiva på dagen och de jagar främst ödlor av släktet Carlia samt groddjur. Honor lägger under våren eller sommaren 2 till 8 ägg.

Ökad turism vid kusterna kan påverka beståndet negativt. Allmänt är Demansia torquata vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Havsormar
torquata
Kräldjur i australiska regionen
Kerilia jerdonii

Kerilia jerdonii är en ormart som beskrevs av Gray 1849. Kerilia jerdonii ingår i släktet Kerilia, och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 K. j. jerdonii
 K. j. siamensis

Utbredning 
Arten finns i Bengaliska viken från Malackasundet till Thailandsviken och Indonesien. Den har påträffats i Indonesien, Malaysia, Myanmar, Singapore, Sri Lanka och Taiwan.

Habitat 
Kerilia jerdonii lever grus och sandiga leriga bottnar. Arten påträffas på 20 till 30 meters djup.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
jerdonii
Kräldjur i orientaliska regionen
Suta

Suta är ett släkte av ormar. Suta ingår i familjen giftsnokar. 

Arterna är med en längd upp till 40 cm små ormar. Bara Suta ordensis kan bli 75 cm lång. De förekommer i Australien och på södra Nya Guinea. Habitatet utgörs av hedområden och torra skogar. Släktets medlemmar jagar ödlor och groddjur. Av de arter som är mer kända lägger honor inga ägg utan föder levande ungar. Det giftiga bettet kan orsaka smärtor men det är vanligen inte livshotande.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Suta dwyeri
 Suta fasciata
 Suta flagellum
 Suta gouldii
 Suta monachus
 Suta nigriceps
 Suta ordensis
 Suta punctata
 Suta spectabilis
 Suta suta

The Reptile Database flyttar 6 arter till släktet Parasuta.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
Suta
Suta dwyeri

Suta dwyeri är en ormart som beskrevs av Worrell 1956. Suta dwyeri ingår i släktet Suta och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades tidvis i släktet Parasuta.

Denna orm förekommer i östra Australien i centrala och södra Queensland, i New South Wales och fram till centrala Victoria. Habitatet utgörs av torra skogar med hårdbladsväxter, av gräsmarker och av klippiga områden med glest fördelad växtlighet. Individerna gömmer sig i lövskiktet, under stenar eller under annan bråte. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. De har ett giftigt bett.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Havsormar
dwyeri
Kräldjur i australiska regionen