kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Centraltryckeriet

Centraltryckeriet, även Central-Tryckeriet, var ett tryckeri vid Vasagatan 14–18 (tidigare Klara Strandgata 6–8) i Stockholm, där Esseltehuset idag ligger.

Tryckeriet bildades 1873 under namnet Stockholms boktryckeriaktiebolag men ändrade året därpå namn till Centraltryckeriets aktiebolag. Det leddes till en början av Hans Forssell, men efter att han utsetts till sekreterare i Riksbanken tog Carl Johan Fahlcrantz över ledningen. Bolaget expanderade genom uppköp och var snart ett av huvudstadens största.

Tryckeribyggnaden uppfördes 1873–1874 av byggmästare Axel Gotthard Janson i kvarteret Uggleborg enligt arkitekten Ernst Jacobssons ritningar. Det var en för tiden mycket modern och storslagen tryckeribyggnad med ett strategiskt läge mitt emot den nya Centralstationen. Högst upp fanns den litografiska avdelningen, i våningen under låg sätteriet. I bottenplanet fanns själva tryckeriet och i suterrängvåningen därunder kontor och förvaringsutrymmen.

Branden
Den 20 december 1875 utbröt en förödande brand i den litografiska avdelningen på plan 3. Litografen J.H. Seedorff räddade flera personer, men själv brann inne med tre av sina barn. Den litografiska avdelningen förstördes helt och hållet tillika med en stor mängd kartor, planscher och annat litografiskt tryck. De på vinden förvarade upplagorna av nyligen tryckta arbeten blev även lågornas rov; häribland Heinrich Neuhaus berömda panorama över Stockholm sånär som på två exemplar. Byggnadens tre nedersta våningar förskonades nästan helt från eldens härjningar, men blev däremot vattenskadade av de stora mängderna släckvatten.

Efter återuppbyggnad fortsatte verksamheten. Klarakvarteren var något av Sveriges tryckericentrum med stor betydelse och samlade i början av 1900-talet 35 av huvudstadens 90 tryckerier. 1913 bildades SLT genom en sammanslagning av 13 företag. Den gamla tryckeribyggnaden revs hösten 1931 och på platsen lät man resa det nya Esseltehuset dit verksamheten flyttade.

Referenser

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader på Norrmalm
Svenska tryckerier
Bränder 1875
Luis Solignac

Luis Solignac, född den 16 februari 1991 i Buenos Aires, är en argentinsk professionell fotbollsspelare som spelar för Chicago Fire i Major League Soccer (MLS).

Djurgårdens IF lånade under säsongen 2013 in Solignac från CA Platense, med option att köpa loss spelaren.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Luis Solignac på Eliteprospects.com

Argentinska fotbollsspelare
Idrottare från Buenos Aires
Argentinska idrottare under 2000-talet
Spelare i CA Platense
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i IFK Mariehamn
Spelare i Colorado Rapids
Spelare i Chicago Fire FC
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1991
Levande personer
Män
César Aira

César Aira, född 23 februari 1949 i Coronel Pringles, Buenos Aires-provinsen, är en argentinsk författare och översättare och en huvudfigur inom den samtida argentinska litteraturen. Han är känd för sin experimentlusta och enorma produktivitet. Han har publicerat mer än åttio böcker som är översatta och utgivna i många länder. Sedan 1993 har han skrivit två till fyra kortromaner om året. Tre av hans kortromaner, Litteraturkonferensen (1999), Nätterna i Flores (2004) och En episod i den resande landskapsmålarens liv (2000) utgavs 2012 på svenska under titeln 3 x Aira. 

Han har undervisat vid Buenos Aires universitet om Copi och Arthur Rimbaud, samt vid Rosarios universitet om konstruktivism och Stéphane Mallarmé. Han är också litteraturkritiker med studier av Copi, poeten Alejandra Pizarnik och nonsensförfattaren Edward Lear. Han fick uppdraget att färdigställa de kompletta verken av vännen, poeten och romanförfattaren Osvaldo Lamborghini (1940-1985). Han är dessutom verksam som översättare, och har översatt och utgivit verk från Frankrike, England, Italien, Brasilien, Spanien, Mexiko och Venezuela. och Utöver det är han återkommande skribent i spanska El País och amerikanska The New Yorker.

Romanen Cómo me hice monja utvaldes till en av de tio bästa utgåvorna i Spanien 1998.

Stil 
Aire har haft som mål att utveckla en avantgardistisk estetik där han istället för att redigera och korrekturläsa det han skriver utövar en fuga hacia adelante (flykt framåt) för att improvisera sig ut ur de hörn han skriver sig in i. Han eftersträvar också att i sina egna verk ett kontinuum' av ett konstant momentum i det fiktiva narrativet (något han också hyllar i andras verk, såsom Copi). Detta gör att hans fiktion kan hoppa snabbt och radikalt mellan olika genrer, och att narrativa strategier från populärkulturen och olika sublitterära genrer (som såpoperor) används. Han vägrar dessutom avsluta sina romaner konventionellt, vilket gör att många av hans verk slutar tämligen öppet.

Hans ämnen täcker en stor bredd, från surrealistiskt eller dadaistiskt halvnonsens till fantasiberättelser som utspelar sig i Buenos Aires. I många av sina verk återvänder han dock till Argentinas 1800-tal. Flera verk behandlar också stereotyper av ett exotiskt österland (som i romanerna Una novela china, El volante och El pequeño monje budista. I flera verk gör han narr av sig själv och sin barndomsstad, Coronel Pringles. 

Bibliografi (utgivet på svenska)
2012 – 3 x Aira – en introduktion, översättning av Manni Kössler, 
2015 – Fri flykt framåt'', översättning av Manni Kössler,

Källor

Noter

Webbkällor 

Argentinska författare
Spanskspråkiga författare
Födda 1949
Män
Levande personer
Personer från Buenos Aires (provins)
Spanskspråkiga översättare
Personer i Argentina under 1900-talet
Personer i Argentina under 2000-talet
Lyngåsbanen

Lyngåsbanen är en rallycrossbana i Lier i Norge. Banan är en av de mest kända i landet och drivs av NMK Drammen. Den första tävlingen hölls den 29 oktober 1972. Banan godkändes som EM-bana 1979 och den första EM-tävlingen kördes året därpå, det 25:e och sista EM-loppet på Lyngåsbanen kördes 2004. Under början av 2000-talet hotades banan av nedläggning på grund av att man inte kunde enas om ekonomin.

Referenser

Noter

Racerbanor i Norge
Liers kommun
Rudskogen

Rudskogen är ett motorsportcenter i Rakkestads kommun i Norge, det har utsetts till nationellt motorsportcenter av norska Kulturdepartementet.

Centret består 2012 av en motorcykel- bilbana på 3 254 meter, Norges längsta gokartbana på 1 210 meter och ett område för enduro.

Formel 1-föraren Thierry Boutsen klippte snöret då den då 1 910 meter långa banan, invigdes 20 maj 1990. Rudskogen ägdes till att börja med av NMK Sarpsborg, trafikskolorna i Østfold, Rakkestads kommun och Norges Automobilforbund. Sedan tog bland andra den tidigare racerföraren Harald Huysman över och en gokartbana byggdes där det tidigare låg en speedwaybana. Banan byggdes sedan om och fick sin nuvarande utformning 2012. Vid nyinvigningen den 24–26 augusti 2012 var det första gången en officiell Formel 1-bil kördes på norsk asfalt.

Referenser

Noter

Externa länkar

Officiell webbplats

Racerbanor i Norge
Rakkestads kommun
Racerbanor designade av Hermann Tilke
Paula Lizell

Paula Maria Lindberg-Lizell, född Frödin 25 januari 1873 i Stockholm, död 12 januari 1962 i S:t Görans församling i Stockholm, var en svensk operasångerska (sopran).

Lizell, som kom från en välbeställd familj, gick i Franska skolan i Stockholm. Hon var elev i sång till Carolina Östberg och Louise Pyk, och i plastik och scenisk framställning till Signe Hebbe och Charlotta Strandberg. Hon debuterade 1893 på Operan i Stockholm som Matilda i Vilhelm Tell och var sedan en av de ledande sopranerna där 1893–1911. Efter att inom koloraturfacket ha lyckats med så fordrande uppgifter som Guilmette i Advokaten Pathelin och Margot i Hugenotterna fick hon sedan mest på sin lott de stora dramatiska sopranpartierna, uppgifter som hon enligt Eugène Fahlstedt i Nordisk Familjebok klarade av ”tack vare ett för unga hjältinneroller särdeles lämpligt yttre, stämningsfull aktion och intelligent sångfördrag, ehuru väl röstens höjdtoner blefvo blottade på den mjukhet och charm, som dess lägre register ega.” Bland hennes roller märks Margareta i Faust, Margareta-Helena i Mefistofeles, Valentine i Hugenotterna, Senta i Flygande holländaren, Sieglinde i Valkyrian, Eva i Mästersångarna, Gudrun i Ragnarök, Santuzza i På Sicilien, Marta i Tiefland, Anna i Vita frun, Katarina i Kronjuvelerna, Pamela i Fra Diavolo, Tatjana i Eugen Onegin, Ingeborg i Den bergtagna, Teresia i Häxfällan, Gullväg i Tirfing och Signe i Gillet på Solhaug.

Efter karriären på Operan gav hon privat och vid Richard Anderssons musikskola undervisning i plastik och lyrisk-dramatisk rollinstudering. 1922–1931 var hon föreståndare för Kungliga Teaterns operaskola.

Hon var 1897–1905 gift med läkaren H. Lindberg, och gifte 1907 om sig med musikläraren Sven Lizell. Hon tilldelades medaljen Litteris et Artibus 1934. Paula Lizell är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 http://runeberg.org/spg/21/0042.html

Externa länkar 

Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska sopraner
Mottagare av Litteris et Artibus
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1873
Avlidna 1962
Kvinnor
Ugglan
Sankta Katarinas kyrka, Zagreb

Sankta Katarinas kyrka (kroatiska: Crkva svete Katarine) är en kyrka i Zagreb, Kroatien. Kyrkan som ligger i Zagrebs historiska kärna, Övre staden, uppfördes 1620-1632 och bär stildrag från barocken. Den anses vara en av de vackrare kyrkorna i Zagreb och en av stadens sevärdheter.

Historia 
Sankta Katarinas kyrka uppfördes 1620-1632 av jesuiterna. De uppförde kyrkan på platsen för en tidigare kyrka som hade uppförts av dominikanerna på 1300-talet. Ett kloster uppfördes i anslutning till kyrkan. Det tidigare klostret rymmer idag Galleriet Klovićpalatset (Galerija Klovićevi dvori). 

Kyrkan har eldhärjats vid två tillfällen, 1645 och 1674. Vid dessa tillfällen skadades dess interiör. Lokala adelsmän som bidrog till restaurationen belönades med att deras släktvapen fick exponeras i kyrkan och hade äran att bli begravda i kyrkan.

Arkitektur 
Både kyrkans exteriör och interiör bär stildrag från barocken som vid kyrkans uppförande var den dominerande stilen i Europa. Flera skulptörer och konstnärer har lämnat sina avtryck i kyrkan, däribland Antonio Quadrio, Franc Jelovšek, Francesco Robba och Hermann Bollé.

Exteriör 
Sankta Katarinas kyrka är en enskeppig kyrka med vit fasad. Den har en portal, fyra nischer med skulpturer samt sex tydligt markerade pilastrar.

Interiör 
Kyrkans interiör omfattar bland annat stuckrelieferna Scener ur S:ta Katarinas liv i takets medaljong av den slovenske konstnären Franc Jelovšek (1700-1764) och Ignatiusaltaret av den venetianske konstnären Francesco Robba (1729-1776).

Se även 
 Zagrebs katedral
 Sankt Markus kyrka

Externa länkar

Referenser

Fotnoter 

Katarinas kyrka, Sankta
Gornji grad-Medveščak
Cypern i Eurovision Song Contest 2013

Cypern kommer att delta i Eurovision Song Contest 2013 i Malmö i Sverige. De kommer att representeras av Despina Olympiou med låten "An me thimase".

Uttagning

Inför 

Den 29 oktober 2012 bekräftade CyBC sitt deltagande i tävlingen år 2013. Den 30 oktober, nästa dag, rapporterades det att CyBC hade bjudit in Yiorgos Papadopoulos, en sångare född i Nicosia, till att representera landet i nästa års tävling. Artisten skulle överväga förslaget men det kom inte att bli något av det. Den 28 november rapporterades det om att Cypern kanske skulle komma att dra sig ur tävlingen på grund av ekonomiska problem. Den 5 december bekräftade CyBC sitt deltagande på nytt efter att man vid ett möte dagen innan beslutat att delta trots allt.

Internt val 

Det dröjde dock till den 1 februari 2012 då CyBC meddelade att man internt hade valt ut sångerskan Despina Olympiou till att representera landet. Samtidigt meddelade man att låten som skulle framföras på grekiska, komponerad av Andreas Giorgallis och skriven av Xenon Zindili, skulle presenteras i mitten av februari. Den 7 februari meddelade CyBC att bidraget skulle presenteras live den 14 februari under TV-programmet Maz at RIK. Där avslöjades det som låten "An me thimase".

Vid Eurovision 

Cypern har lottats till att framföra sitt bidrag i den andra halvan av den första semifinalen den 14 maj 2013 i Malmö Arena.

Se även
 Cyperns bidrag i Eurovision Song Contest
 Eurovision Song Contest 2013

Referenser 

Länder i Eurovision Song Contest 2013
2013 på Cypern
Musik på Cypern
Władysław Konopczyński

Władysław Konopczyński, född 26 november 1880, död 12 juli 1952, var en polsk historiker och politiker.

Konopczyński vistades under första världskriget ett par år i Skandinavien och utnämndes, om än född i ryska Polen 1917 till professor i historia vid universitetet i Kraków. Från 1922 var han ledamot av polska riksdagen, där han tillhörde högern. Bland Konopczyńskis arbeten märks Polen under sjuårskriget (2 band, 1909-11), Liberum veto (1918), Polen och Sverige från freden i Oliva till republikens undergång (1924), alla på polska. Dessutom offentliggjorde Konopczyński uppsatser på svenska i Historisk tidskrift och Karolinska förbundets årsbok.

Källor 
 

Polska historiker
Polska politiker
Födda 1880
Avlidna 1952
Män
Personer från Warszawa
Svensk uppslagsbok
Mottagare av Hederslegionen
Ștefan Radu

Ștefan Daniel Radu, född 22 oktober 1986 i Bukarest, Rumänien, är en rumänsk före detta fotbollsspelare (vänsterback) som större delen av sin karriär spelade för SS Lazio.

Referenser 

Stefan Radu på transfermarkt.co.uk

Noter

Rumänska fotbollsspelare
Rumänska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Dinamo Bucureşti
Fotbollsspelare i SS Lazio
Spelare i Liga I
Spelare i Serie A
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Födda 1986
Levande personer
Män
Idrottare från Bukarest
Walter von Konow

Walter Emil Berndt von Konow, född 29 mars 1866 i Idensalmi, död 24 juli 1943, var en finländsk museiman.

von Konow verkade från 1896 som intendent för Åbo stads historiska museum. Han bearbetade flera delar i det stora verket Åbo stads historiska museum.

Källor

Noter 

Finländskt museifolk
Födda 1866
Avlidna 1943
Män
Svensk uppslagsbok
Walter
Jakobsbergsskolan

Jakobsbergsskolan Kristinehamn, (tidigare Flickskolan Kristinehamn), är en skola belägen på Prästgatan 38 i centrala Kristinehamn. Skolan är Kristinehamns äldsta fortsatt verksamma grundskola.

Byggnaden donerades till staden år 1904 av brukspatron A.J. Juhlin på Niklasdamm med syfte att bli flickskola. Skolan invigdes efter ombyggnad år 1905, då som Flickskolan Kristinehamn.

Vid dess invigning var skolan försedd med vackra snickerier, som snickarglädjeentréer, spiror på takets nockar, parkträdgård med ekar, kastanjeträd och allé mot gatan och järnvägen. I skolans västerläge flyter floden Varnan fram skyddad av naturskog vid dess strandbrinkar. Arkitekturen i skolans byggnader går igen i omkringliggande kvarter med detaljer såsom takkupor, specialdesignade vindskivor, som i staden endast finns i detta område.

Källor 
Gå och se Kristinehamn, Stadsvandringsguide, utarbetad av Föreningen för Byggnadskultur (text) och Kjell Sundberg (teckningar)
Kristinehamns Bildarkiv
Kristinehamns Kommun
Kristinehamns flickskola 1922-1942 - en studie av kommunaliseringsprocessen
Annelie Olsson, B uppsats Historia, Karlstad Universitet

Kristinehamn
Utbildning i Kristinehamns kommun
Konrad av Montferrat

Konrad av Montferrat, född på 1140-talet, död 28 april 1192, var markgreve av Montferrat i Monferrato och kung av Jerusalem 1190-1192.

Konrad var son till markis Vilhelm av Montferrat. Han gjorde sit sig tidigt ett namn i äventyrliga företag och ingick giftermål med den av honom understödde kejsar Isaac II Angelos syster Teodor och utnämndes av Isak till cæsar. Efter Saladins seger i slaget vid Tiberas 1187 begav sig Konrad till Palestina, bekämpade Saladin och blev markis av Tyros. Efter att i ett andra giftermål ha gift sig med arvtagarinnan till Jerusalem Isabella gjorde han anspråk på detta kungarike.

Källor 
 

Kungadömet Jerusalems regenter
Födda 1140-talet
Avlidna 1192
Män
Svensk uppslagsbok
Lerch

Lerch är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Ernst Lerch (1914–1997), österrikisk SS-Sturmbannführer
 Louis Lerch (1902–1985), österrikisk-tysk skådespelare
 Nicolaus Lerch (omkring 1430–1473), nederländsk skulptör

Se även 
 Lerche 

Tyska efternamn
Konrad von Megenberg

Konrad von Megenberg, född 1309, död 14 april 1374, var en medelhögtysk författare.

Konrad undervisade i filosofi vid universitetet i Paris, flyttade sedan till Wien och Regensburg. Konrad skrev polemiska skrifter på latin och var den förste naturvetenskaplige forskare som skrev på tyska. Bland hans verk märks Spæra, en handbok i fysik samt Buch der Natur (1349-50, utgiven av Pfeiffer 1861), en självständig bearbetning av Thomas von Cantimprés De naturis rerum.

Källor

Referenser 

Tyska författare
Alumner från Paris universitet
Födda 1309
Avlidna 1374
Män
Theodor Lobe

Theodor Lobe, född den 8 mars 1833, död den 21 mars 1905, var en tysk skådespelare, regissör och teaterchef.

Han var först anställd vid Krolls teater i Berlin, Leipzigs stadsteater och hovscenen i Sankt Petersburg, blev sedan direktör i Breslau och Wien (1874–1887) samt överregissör i Dresden. Lobe var högt skattad som regissör och framställare av stora karaktärsroller som Shylock, Cromwell och Kung Lear.

Källor

Noter 

Tyska skådespelare under 1800-talet
Tyska teaterregissörer
Tyska teaterchefer
Teaterchefer under 1800-talet
Personer från Racibórz
Födda 1833
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Prout

Prout är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Dalton Prout (född 1990), kanadensisk ishockeyspelare
 Ebenezer Prout (1835–1909), engelsk Kompositör, musikteoretiker, författare and lärare
 Kirsten Prout (född 1990), kanadensisk skådespelare
 Louis Beethoven Prout (1864–1943), engelsk entomolog och musikvetare, Ebenezer Prouts son
 William Prout  (1785–1850), engelsk kemist och läkare

Engelska efternamn
John Laurie

John Paton Laurie, född 25 mars 1897 i Dumfries i Skottland, död 23 juni 1980 i Chalfont St Peter i England, var en brittisk (skotsk) skådespelare.

Han är mest ihågkommen för sin roll som menige James Frazer i komediserien Krutgubbar, men hade uppträtt i en mängd filmer regisserade av bland andra Alfred Hitchcock, Michael Powell och Laurence Olivier. Han var även teaterskådespelare, framför allt i Shakespeareuppsättningar.

Filmografi i urval 

 (80 avsnitt)

Källor

Externa länkar 

Födda 1897
Avlidna 1980
Skotska skådespelare
Män
Personer från Dumfries
Hylletofta

Hylletofta är kyrkby i Hylletofta socken i Sävsjö kommun i Jönköpings län belägen väster om Sävsjö. Fram till och med 2005 klassades Hylletofta som en småort. Från 2015 avgränsas här åter en småort.

I byn ligger Hylletofta kyrka.

Källor

Orter i Sävsjö kommun
Småorter i Sverige
Forssätra prestgård

Forssätra prestgård är en ofullbordad och outgiven roman av den svenska författaren Anne Charlotte Leffler, skriven mellan åren 1867 och 1869.

Manuskriptet till romanen finns i tre olika versioner i Kungliga biblioteket i Stockholm. Två av dessa är från 1868, medan den tredje är en förkortad version från 1869. Ett av manuskripten bär pseudonymen Synd.

Tillkomst 
I ett brev till sin bästa vän Thecla Sköldberg delgav Leffler de första konturerna av sin roman sommaren 1867. I november samma år avslöjade hon att hon skrivit sju kapitel. I augusti 1868 hade hon renskrivit en första version av romanen tillsammans med sin moder Gustava Leffler. Sköldberg tilläts läsa romanen och gav den omfattande kritik. Under 1869 avbröts skrivandet av att Anne Charlotte Lefflers fader, Olof Leffler, bestämde sig för att bekosta och låta förlägga tre av dotterns noveller, vilka utgavs som samlingen Händelsevis (1869). Efter denna återupptogs arbetet med Forssätra prestgård än en gång. Mot slutet av 1869 skickades ännu en reviderad version till Sköldberg för bedömning. Efter detta rann arbetet återigen ut i sanden, denna gången för att aldrig återupptas.

Monica Lauritzen har beskrivit boken som "ett hopkok på kända svenska romaner från Fredrika Bremers Familjen H*** till Emilie Flygare-Carléns En natt vid Bullarsjön och Ett köpmanshus i skärgården, med en lite extra krydda från Ibsens Brand."

Handling 
I Forssätra prestgård är protagonisten en nygift prästfru som successivt skolas in i sin nya roll som hustru. Parallellt med detta genomgår maken en känslomässig uppmjukning där han alltmer måste öppna sig för sin hustru.

Teman

Kärlekens irrvägar 
Forssätra prestgård behandlar "det goda äktenskapets utformning och frågan om hur en "riktig qvinna" ska vara beskaffad." För att förstärka kvinnornas utsatthet använde sig Leffler av inslag som förlupna döttrar, utomäktenskapliga barn, trolösa män med mera.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 

 

Skönlitteratur 1867
Svenskspråkig litteratur
Anne Charlotte Leffler
En sammansvärjning

En sammansvärjning är ett drama av Anne Charlotte Leffler från 1871. Manuskriptet till dramat finns bevarat i Kungliga biblioteket i Stockholm.

Om pjäsen 
I april 1871 skrev Leffler i ett brev till bästa vännen Thecla Sköldberg att hon påbörjat en "liten dramatisk enaktsskizz", där hon troligen avsåg En sammansvärjning. Vidare meddelade Leffler att pjäsen var tänkt att uppföras privat.

Handling 
Pjäsen kretsar kring den unga Edith, som har ett opassande häftigt humör. Den inleds med att Edith får ett utbrott på sin mor, som svarar att det är opassande för en kvinna att bete sig på det sättet. Därefter ger Leffler en psykologisk lösning på problemet där hon låter läsaren förstå att anledningen till Ediths utbrott är att hon har fått för lite kärlek då modern ägnar all uppmärksamhet åt de tre bröderna. Hennes förmyndare uppmanar bröderna att visa henne respekt. Därefter friar han till henne.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

1871 i Sverige
Teateråret 1871
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Verk 1871
Anne Charlotte Leffler
Födelsedagsgåfvan

Födelsedagsgåfvan är ett drama av Anne Charlotte Leffler från 1872. Manuskriptet finns bevarat i Kungliga biblioteket i Stockholm.

Om pjäsen 
Leffler såg Födelsedagsgåfvan som ett tillfällighetsverk som hon skrivit ihop på några timmar. Pjäsen har aldrig uppförts offentligt, men i augusti 1872 uppfördes den privat på Herrhamra herrgård utanför Nynäshamn, där familjen Leffler tillbringade några veckor samma år. Under detta uppförande spelade Anne Charlotte Leffler en lärd student (Agnes) och brodern Gösta Mittag-Leffler en ung matematikprofessor. I ett brev till vännen Thecla Sköldberg skrev Anne Charlotte Leffler efter uppförandet att pjäsen gjort stor effekt på publiken.

Handling 
Handlingen kretsar kring en ung professor i matematik som försummar sin hustrus födelsedag genom att vara alltför disträ.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

1872 i Sverige
Teateråret 1872
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Verk 1872
Anne Charlotte Leffler
Junee Post Office

Junee Post Office är ett posthus beläget i orten Junee i New South Wales i Australien. Posthuset invigdes juli 1888. Junee Post Office är med på Australiens kulturskyddsregister Commonwealth National Heritage List.

Referenser 

Byggnader invigda under 1800-talet
Byggnader och anläggningar i New South Wales