kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Micropisthodon ochraceus

Micropisthodon ochraceus är en ormart som beskrevs av Mocquard 1894. Micropisthodon ochraceus ingår är ensam i släktet Micropisthodon. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Släktet Micropisthodon ingår enligt Catalogue of Life i familjen snokar och enligt The Reptile Database i familjen Pseudoxyrhophiidae.

Arten är med en längd mellan 75 och 150 cm en medelstor och smal orm. Den förekommer på östra Madagaskar i låglandet och i kulliga områden upp till 950 meter över havet. Micropisthodon ochraceus lever i fuktiga skogar och den klättrar i träd. Födan utgörs antagligen av grodor och ödlor. Individerna är antagligen dagaktiva. Honor lägger ägg.

Beståndet hotas av intensivt skogsbruk, av gruvdrift och av skogarnas omvandling till odlingsmark. Micropisthodon ochraceus kan i viss mån anpassa sig till förändrade skogar. Ormen har fortfarande en ganska vidsträckt utbredning. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
ochraceus
Kräldjur i etiopiska regionen
Pseudoleptodeira

Pseudoleptodeira är ett släkte av ormar. Pseudoleptodeira ingår i familjen snokar. 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Pseudoleptodeira latifasciata
 Pseudoleptodeira uribei

Enligt The Reptile Database ingår endast Pseudoleptodeira latifasciata (beskrivning i motsvarande artikel) i släktet och den andra arten flyttas till släktet Leptodeira.

Källor

Externa länkar 

Snokar
Pseudoleptodeira latifasciata

Pseudoleptodeira latifasciata är en ormart som beskrevs av Günther 1894. Pseudoleptodeira latifasciata är ensam i släktet Pseudoleptodeira som ingår i familjen snokar. Arten tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd mindre än 75 cm en liten orm. Den förekommer i västra Mexiko från delstaten Nayarit till delstaten Guerrero. Individerna lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Denna orm vistas i torra tropiska skogar, i delvis lövfällande skogar och i ekskogar. Pseudoleptodeira latifasciata vistas på marken. Arten jagar troligtvis ödlor och groddjur. Honor lägger ägg.

I några områden kan skogsavverkningar vara ett lokalt hot mot beståndet. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
latifasciata
Kräldjur i nearktiska regionen
Leptodeira uribei

Leptodeira uribei är en ormart som beskrevs av Ramírez-Bautista och Smith 1992. Leptodeira uribei ingår i släktet Leptodeira och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i västra Mexiko med två från varandra skilda populationer, en i delstaten Jalisco och en i Guerrero. Den lever i ganska torra skogar som oftast är lövfällande. Honor lägger ägg.

Beståndet hotas regionalt av skogsröjningar. I utbredningsområdet ingår flera skyddszoner. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
uribei
Kräldjur i neotropiska regionen
Leioheterodon

Leioheterodon är ett släkte av ormar. Leioheterodon ingår enligt Catalogue of Life i familjen snokar och enligt The Reptile Database i familjen Pseudoxyrhophiidae.

Arterna är med en längd över 150 cm stora och robusta ormar. De förekommer på Madagaskar och vistas i torra skogar. Släktets medlemmar äter främst groddjur som ibland grävs fram med hjälp av den upphöjda nosen. Honor lägger ägg.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Leioheterodon geayi
 Leioheterodon madagascariensis
 Leioheterodon modestus

Källor

Externa länkar 

Snokar
Leioheterodon geayi

Leioheterodon geayi är en ormart som beskrevs av Mocquard 1905. Leioheterodon geayi ingår i släktet Leioheterodon och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artens utbredningsområde är Madagaskar. Den förekommer i öns sydvästra och södra delar. Habitatet utgörs av torra skogar, savanner och kulturlandskap. Individerna är aktiva på dagen och vistas främst på marken.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Snokar
geayi
Kräldjur i etiopiska regionen
Leioheterodon madagascariensis

Leioheterodon madagascariensis är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Leioheterodon madagascariensis ingår i släktet Leioheterodon och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på nästan hela Madagaskar. Habitatet varierar mellan torra och fuktiga skogar, buskskogar, gräsmarker och kulturlandskap. Individerna är aktiva på dagen och vistas främst på marken. De jagar gnagare samt småfåglar och äter ägg av fåglar eller ödlor.

Källor

Externa länkar 

Snokar
madagascariensis
Kräldjur i etiopiska regionen
Leioheterodon modestus

Leioheterodon modestus är en ormart som beskrevs av Günther 1863. Leioheterodon modestus ingår i släktet Leioheterodon och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artens utbredningsområde är Madagaskar. Den förekommer med flera från varandra skilda populationer över hela ön. Habitatet utgörs av torra eller ibland fuktiga skogar.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Referenser 

Snokar
modestus
Kräldjur i etiopiska regionen
Iguanognathus werneri

Iguanognathus werneri är en ormart som beskrevs av Boulenger 1898. Iguanognathus werneri är ensam i släktet Iguanognathus som ingår i familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från några exemplar som hittades 1898 på Sumatra. Individerna var, med en längd mindre än 75 cm, små ormar.

Referenser 

Snokar
werneri
Kräldjur i orientaliska regionen
Helophis schoutedeni

Helophis schoutedeni är en ormart som beskrevs av de Witte 1922. Helophis schoutedeni är ensam i släktet Helophis som ingår i familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Två exemplar var 44 respektive 54 cm långa. Denna orm förekommer i södra Kongo-Brazzaville och fram till centrala Kongo-Kinshasa. Det är nästan inget känt om levnadssättet.

Källor 

Snokar
schoutedeni
Kräldjur i etiopiska regionen
Aspidura ceylonensis

Haplocercus ceylonensis är en ormart som beskrevs av Günther 1858. Haplocercus ceylonensis ingår i släktet Haplocercus och familjen snokar. 

Artens utbredningsområde är Sri Lanka. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
ceylonensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Tetralepis fruhstorferi

Tetralepis fruhstorferi är en ormart som beskrevs av Boettger 1892. Tetralepis fruhstorferi är ensam i släktet Tetralepis som ingår i familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är endast känd från bergstrakten Pegunungan Tengger på östra Java (Indonesien). Den är med en längd upp till 75 cm en liten orm. Individer hittades vid cirka 1000 meter över havet. De lever i skogar och gräver i lövskiktet eller i det översta jordlagret. Ett exemplar fångades under början av natten. Därför antas att Tetralepis fruhstorferi är aktiv under skymningen eller under natten. Fortplantningssättet är okänt.

Denna orm lever intill aktiva vulkaner. Ett större utbrott kan döda hela beståndet. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor 

Snokar
fruhstorferi
Kräldjur i orientaliska regionen
Etheridgeum pulchrum

Etheridgeum pulchrum är en ormart som beskrevs av Werner 1924. Etheridgeum pulchrum är ensam i släktet Etheridgeum som ingår i familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm är bara känd från en enda individ som hittades 1924 på södra Sumatra. Antagligen gräver arten i marken i skogar. Ormen är med en längd mindre än 75 cm liten. Under 1980-talet upptäcktes att det ursprungliga släktnamnet Padangia var upptagen. Det gavs redan 1900 för ett släkte blötdjur.

Källor

Externa länkar 

Snokar
pulchrum
Kräldjur i orientaliska regionen
Hypsiglena slevini

Hypsiglena slevini är en ormart som beskrevs av Tanner 1943. Hypsiglena slevini ingår i släktet Hypsiglena och familjen snokar.

Arten förekommer på centrala och södra Baja California i Mexiko. Den hittas även på mindre öar i närheten. Individerna vistas i klippiga habitat med glest fördelad växtlighet. I bergstrakter når Hypsiglena slevini fram till blandskogar. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända och hela populationen antas vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 H. s. marcosensis
 H. s. slevini

Källor

Externa länkar 

Snokar
slevini
Kräldjur i neotropiska regionen
Enuliophis sclateri

Enuliophis sclateri är en ormart som beskrevs av Boulenger 1894. Enuliophis sclateri är ensam i släktet Enuliophis som ingår i familjen snokar. Enuliophis sclateri infogades en längre tid i släktet Enulius. Arten tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd mindre än 75 cm en liten orm. Den har liksom flera ödlor men i motsatsen till de flesta ormar förmåga att tappa svansen för att undkomma en fiende. Utbredningsområdet sträcker sig från Honduras över Centralamerika till norra Sydamerika (Colombia). Individerna vistas på marken i skogen. Som föda antas groddjur, ödlor och ryggradslösa djur men uppgiften behöver bekräftelse. Honor lägger ägg.

Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1640 meter över havet. Enligt IUCN är ödlornas ägg den huvudsakliga födan. Därför har Enuliophis sclateri stora tänder längre bak i käken. Individerna kan vara natt- och dagaktiva.

I några regioner hotas beståndet av skogsavverkningar. Enuliophis sclateri kan i Colombia anpassa sig till måttliga landskapsförändringar. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
sclateri
Kräldjur i neotropiska regionen
Emmochliophis

Emmochliophis är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Arterna är med en längd mindre än 75 cm små ormar. De förekommer i Ecuador och lever i bergsskogar i Anderna. Fram till 2015 var endast ett exemplar i varje art känt.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Emmochliophis fugleri
 Emmochliophis miops

Källor

Externa länkar 

Snokar
Emmochliophis fugleri

Emmochliophis fugleri är en ormart som beskrevs av Fritts och Smith 1969. Emmochliophis fugleri ingår i släktet Emmochliophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Ecuador. Det första exemplaret hittades vid 600 meter över havet. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
fugleri
Kräldjur i neotropiska regionen
Emmochliophis miops

Emmochliophis miops är en ormart som beskrevs av Boulenger 1898. Emmochliophis miops ingår i släktet Emmochliophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Ecuador. Honor lägger ägg.

Källor 

Snokar
miops
Kräldjur i neotropiska regionen
Elachistodon westermanni

Elachistodon westermanni är en ormart som beskrevs av Johannes Theodor Reinhardt 1863. Elachistodon westermanni är ensam i släktet Elachistodon som ingår i familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd upp till 75 cm en liten orm. Den lever i Indien och har antagligen samma levnadssätt som arter från släktet Dasypeltis som lever i Afrika. Födan är troligen ägg från ödlor och fåglar. Honor lägger antagligen själv ägg.

Källor

Externa länkar 

Snokar
westermanni
Dromophis

Dromophis var ett släkte av ormar. Dromophis ingick enligt Catalogue of Life i familjen snokar och enligt The Reptile Database i familjen Psammophiidae.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Dromophis lineatus
 Dromophis praeornatus

Båda arter flyttades enligt The Reptile Database till släktet Psammophis.

Källor

Externa länkar 

Snokar
Dromophis
Psammophis lineatus

Psammophis lineatus är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Psammophis lineatus ingår i släktet Psammophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i stora delar av Afrika söder om Sahara. Honor lägger ägg.

Referenser 

Snokar
lineatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Monodelphis reigi

Monodelphis reigi är ett pungdjur i släktet pungnäbbmöss som förekommer i norra Sydamerika.

En individ hittades 1971 i östra Venezuela i Canaima nationalparken men godkändes inte som självständig art. Under tidig 2000-talet upptäcktes djuret i samma område och i västra Guyana och beskrevs 2004 av Lew & Pérez-Hernández. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den argentinska biologen Osvaldo Reig (1929–1992).

Arten vistas i bergstrakter, vanligen i höjder mellan 1 100 och 2 000 meter över havet. Området är täckt av städsegrön skog eller annan vegetation.

Monodelphis reigi hotas av skogsavverkningar och gruvdrift i levnadsområdet. I nationalparken är den jämförelsevis bra skyddad. IUCN listar arten som sårbar (VU).

Noter 

Pungråttor
Monodelphis
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis reigi
Psammophis praeornatus

Psammophis praeornatus är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Psammophis praeornatus ingår i släktet Psammophis och familjen snokar. 

Arten förekommer i västra Afrika söder om Sahara och österut till Kamerun och Centralafrikanska republiken. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. p. gribinguiensis
 P. p. praeornatus

Källor 

Snokar
praeornatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Drepanoides anomalus

Drepanoides anomalus är en ormart som beskrevs av Jan 1863. Drepanoides anomalus är ensam i släktet Drepanoides som ingår i familjen snokar. Arten tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd mindre än 75 cm en liten orm. Djuret har en påfallande färgteckning och det kan misstolkas som en korallorm. Den förekommer i Amazonområdet i norra Brasilien samt i angränsande landskap i regionen Guyana, i Venezuela, Colombia, Ecuador, Peru och Bolivia. Drepanoides anomalus hittas i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Individerna hittas främst i regnskogar men de besöker angränsande habitat. Denna orm är marklevande och antagligen nattaktiv. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända men arten kan vara sällsynt i några regioner. IUCN listar Drepanoides anomalus som livskraftig (LC).

Källor 

Snokar
anomalus
Kräldjur i neotropiska regionen
Ditaxodon taeniatus

Ditaxodon taeniatus är en ormart som beskrevs av Peters 1868. Ditaxodon taeniatus är ensam i släktet Ditaxodon som ingår i familjen snokar. Arten tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Ett exemplar var med svans 55 cm lång och svanslängden var 12 cm.

Arten förekommer i Brasilien i delstaterna Rio Grande do Sul, Paraná, Mato Grosso do Sul och São Paulo. För ett fynd från Peru är oklart om det tillhör arten. Antagligen lägger honor ägg.

Källor 

Snokar
taeniatus
Kräldjur i neotropiska regionen
Ditypophis vivax

Ditypophis vivax är en ormart som beskrevs av Günther 1881 och som är ensam i släktet Ditypophis Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Ditypophis vivax tillhör enligt Catalogue of Life familjen snokar och enligt The Reptile Database familjen Pseudoxyrhophiidae.

Denna orm förekommer endemisk på ön Sokotra som tillhör Jemen och som ligger söder om Arabiska halvön samt öster om Afrikas horn. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 870 meter över havet. Habitatet utgörs av buskskogar som domineras av växter från släktena Croton och Jatropha. Ormen besöker även trädodlingar med dadelpalmer. Den är nattaktiv. Antagligen lägger honor ägg.

Det är oklart om några exemplar faller offer för introducerade rovlevande djur som viverrider eller råttor. Allmänt är Ditypophis vivax vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
vivax
Kräldjur i etiopiska regionen
Cyclocorus

Cyclocorus är ett släkte av ormar som ingår i familjen snokar.

Arterna är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer i Filippinerna. Habitatet kan variera och individerna hittas ofta under förmultnande träd. Dessa ormar jagar troligen andra ormar som är mindre. Fortplantningssättet är okänd.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Cyclocorus lineatus
 Cyclocorus nuchalis

The Reptile Database listar släktet i den omstridda familjen Cyclocoridae.

Källor

Externa länkar 

Snokar
Cyclocorus lineatus

Cyclocorus lineatus är en ormart som beskrevs av Reinhardt 1843. Cyclocorus lineatus ingår i släktet Cyclocorus och familjen snokar.

Arten förekommer i norra och centrala Filippinerna. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1400 meter över havet. Cyclocorus lineatus kan leva i olika habitat men den behöver vattendrag med stenig grund i levnadsområdet. Den besöker även mindre samhällen. Denna orm jagar främst små fiskar. Honor lägger ägg.

Vattenföroreningar som minskar antalet bytesdjur är ett hot mot beståndet. Hela populationen anses fortfarande vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. l. lineatus
 C. l. alcalai

Källor

Externa länkar 

Snokar
lineatus
Kräldjur i orientaliska regionen
Cyclocorus nuchalis

Cyclocorus nuchalis är en ormart som beskrevs av Taylor 1923. Cyclocorus nuchalis ingår i släktet Cyclocorus och familjen snokar.

Arten förekommer i östra och södra Filippinerna. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1400 meter över havet. Cyclocorus nuchalis vistas i fuktiga skogar och den besöker trädodlingar. Individerna gräver i lövskiktet och i det översta jordlagret. Honor lägger ägg.

Beståndet hotas av intensivt skogsbruk och av skogens omvandling till jordbruksmark. Populationen minskar men Cyclocorus nuchalis är fortfarande vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 C. n. nuchalis
 C. n. taylori

Källor 

Snokar
nuchalis
Kräldjur i orientaliska regionen
Dolichophis

Dolichophis är ett släkte av ormar. Dolichophis ingår i familjen snokar. Släktets medlemmar ingick tidigare i släktet Coluber.

Arterna är med en längd av 150 cm eller lite mer medelstora till stora ormar.

Utbredningsområdet ligger i södra Europa och i Mellanöstern. Habitatet utgörs av torra bergssluttningar med glest fördelad växtlighet och dessutom besöks jordbruksmark. Arterna jagar små däggdjur och ödlor. Honor lägger ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Dolichophis caspius
 Dolichophis cypriensis
 Dolichophis gyarosensis
 Dolichophis jugularis
 Dolichophis schmidti

Källor

Externa länkar 

Snokar
Bjälksnok

Bjälksnok (Dolichophis caspius) är en ormart som beskrevs av Gmelin 1789. Dolichophis caspius ingår i släktet Dolichophis, och familjen snokar.

Beskrivning 
En slank och mycket lång orm som med sin längd på mellan 100 och 250 cm anses vara en av Europas längsta. Vanligtvis blir den dock mindre; bland öarna i den grekiska övärlden blir den oftast inte mer än en meter lång. Varje fjäll har ett mörkare yttre och ett ljusare mittparti, vilket ger ormen ett svagt längsrandat utseende. I övrigt är färgen på ovansidan hos de vuxna djuren från ljusgrå till blågrå eller rödaktig till mörkbrun, med rödaktigt till orange huvud. Buken varierar mellan att vara klargul, orange, brunaktig eller svart Huvudet är ganska litet och har stora ögon med runda pupiller. Ungdjuren har en ljus rygg med glesa, mörka tvärränder.

Ekologi 
Bjälksnoken förekommer från låglänta områden upp till högländer på 1 600 meters höjd, gärna på solbelysta, steniga områden med riklig buskvegetation. Den kan även förekomma i andra områden med taggiga buskage och i lövskog. Arten är en dagaktiv, snabb och livlig orm som framför allt håller sig på marken, men även klättrar bra i lägre vegetation. Om den hotas, kan den kasta sig upp till halva sin höjd och utdela kraftiga (om än ofarliga) bett. Arten går i vinterdvala under oktober till april.

Föda 
Födan består främst av reptiler som ödlor och andra ormar, men den kan även ta fågelungar, smådäggdjur och stora insekter.

Fortplantning 
Parningen infaller i maj. Under sommaren lägger honan 6 till 12 ägg som kläcks i september. De nykläckta ungarna livnär sig framför allt på små ödlor.

Utbredning 
Bjälksnoken finns från sydöstra Balkan (inklusive många öar i den grekiska övärlden) längs svarta havskusten till Kaukasus. Ett isolat finns i Ungern nära Budapest.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 D. c. caspius
 D. c. eiselti

Källor

Externa länkar 

Snokar
Dolichophis
Kräldjur i palearktiska regionen
Hierophis cypriensis

Hierophis cypriensis är en ormart som beskrevs av Schätti 1985. Hierophis cypriensis ingår i släktet Hierophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på västra Cypern. Den lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 500 och 1400 meter över havet. Individer hittas ofta vid vattenansamlingar i områden med buskar som ligger bredvid skogar. Denna orm har groddjur som föda. Honor lägger ägg.

Många exemplar dödas av lokalbefolkningen och av besökare som inte vill ha ormar i sin närhet. Ett annat hot är skogsavverkningar och andra landskapsförändringar. Hierophis cypriensis är allmänt sällsynt och populationen minskar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Snokar
cypriensis
Kräldjur i palearktiska regionen
Dolichophis gyarosensis

Dolichophis gyarosensis är en ormart som beskrevs av Mertens 1968. Dolichophis gyarosensis ingår i släktet Dolichophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Enligt Reptile Database är Dolichophis gyarosensis ett synonym till gulgrön pisksnok (Hierophis viridiflavus).

Källor 

Snokar
gyarosensis
Dolichophis jugularis

Dolichophis jugularis är en ormart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Dolichophis jugularis ingår i släktet Dolichophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Turkiet, på Cypern, i nordvästra Iran, Syrien, Libanon, norra Israel och västra Jordanien. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Habitatet varierar mellan öppna skogar, ängar, klippiga områden med glest fördelad växtlighet, vinodlingar, träskmarker, stränder och jordbruksmark. Individerna gömmer sig ibland i ruiner. Honor lägger 7 till 11 ägg per tillfälle.

Intensivt bruk av betesmarker och fält påverkar beståndet negativt. Flera exemplar fångas och hölls som sällskapsdjur, bland annat av ormtjusare. Vanligen betraktas ormen som nyttig när den fångar möss och andra skadedjur. Hela populationen antas vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
jugularis
Kräldjur i palearktiska regionen
Dolichophis schmidti

Dolichophis schmidti är en ormart som beskrevs av Nikolskij 1909. Dolichophis schmidti ingår i släktet Dolichophis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer främst från Turkiet över norra Syrien, norra Irak och södra Kaukasus till norra Iran. Avskilda populationer hittas i västra Syrien och norra Jordanien. Dolichophis schmidti lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av halvöknar och stäpper. Individerna vistas ofta nära vattendrag där strandlinjen kännetecknas av stenar och buskar. De besöker även trädgårdar, vinodlingar och ibland jordbruksmark.

Dolichophis schmidti håller sig vanligen nära kolonier med gnagare där den hittar sina byten. Den jagar även ödlor, fåglar och andra ormar. Per tillfälle läggs 5 till 11 ägg.

Några exemplar fångas och hölls som sällskapsdjur. Förändringar av vattendragens läge kan påverka det lokala beståndet negativt. Större hot mot hela populationen är inte kända. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
schmidti
Kräldjur i palearktiska regionen