kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svandammshallarna

Svandammshallarna är en konsertlokal i Uppsala belägen bredvid Flustret, Stadsträdgården, Fyrisån och Svandammen. Lokalerna är annex till huvudlokalerna Svettis och användes tidigare som tennishall, då ofta kallad "Bollhuset". Lokalerna ägs av SH-bygg och hyrs ut till Welcome Uppsala som genomförde projektet från tennishall till konsertlokal.

Anläggningen invigdes 1937 under namnet "Kårens tennishall" också kallat "Studenternas tennishall" och ägdes av Uppsala Studentkår. Det var i den senare som det så kallade "Bollhusmötet" ägde rum 17 februari 1939.

Källor

Se även
Bollhus
Bollhusmötet

Externa länkar 
 Officiell webbsida

Konserthus i Sverige
Musik i Uppsala
Arenor i Sverige
Byggnader och anläggningar i Uppsala
Carcharhinus macrops

Carcharhinus macrops är en hajart som beskrevs av Liu 1983. Carcharhinus macrops ingår i släktet Carcharhinus och familjen revhajar. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
macrops
Carcharhinus cautus

Carcharhinus cautus är en hajart som först beskrevs av Gilbert Percy Whitley 1945.  Carcharhinus cautus ingår i släktet Carcharhinus och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
cautus
Större svartfenad revhaj

Större svartfenad revhaj (Carcharhinus limbatus) är en gråhajart som lätt förväxlas med mindre svartfenad revhaj (Carcharhinus melanopterus). Då de båda arterna uppvisar svarta spetsar och marginaler över fenorna kan det vara svårt att skilja de båda arterna åt. Större svartfenad revhaj är en vanlig hajart vid korallrev.

Beskrivning 
Den större svartfenade revhajen har svarta spetsar och över samtliga fenors yttre kanter finns en svart marginal. Den större svartfenade revhajen är som art större än den mindre svartfenade revhajen. Trots detta förväxlas arterna. Hos vuxna individer försvinner de svarta spetsarna utmed fenspetsarna och det kan därför också vara svårt att skilja arten från andra revhajar. Större svartfenad revhaj har även mer spetsig nos i förhållande till den mindre svartfenade revhajen. Ögonen är även mindre hos större svartfenad revhaj än hos den mindre svartfenad revhajen (i förhållande till kroppsstorleken).

Utbredning 
Den större svartfenade revhajen är en av de mest vanliga revhajarna vid korallrev i både tropiska och varmt tempererade områden. Det förekommer varianter som lever oceaniskt eller kustnära. Den föredrar dessutom flodmynningar vilket särskiljer den mot övriga arter inom familjen revhajar tillsammans med tjurhajen. Större svartfenad revhaj kan även påträffas vid mangroveskogar, laguner och är extremt vanlig vid korallrev. Dykare observerar i regel nästan alltid större svartfenad revhaj vid dyk på korallrev.

Källor

Externa länkar 

Gråhajar
Revhajar
Negaprion

Negaprion är ett släkte av hajar. Negaprion ingår i familjen revhajar.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Negaprion acutidens
 Citronhaj (Negaprion brevirostris)

I släktet blev även en utdöd art beskriven som fick det vetenskapliga namnet Negaprion eurybathrodon.

Utseende 
Dessa hajar når ofta en längd av 150 till 300cm och en vikt av upp till 180kg. Kroppsfärgen är vanligen gulgrå vad som utgör ett kamouflage över sandiga havsbottnar. Hos några exemplar förekommer olivgröna, gråa eller gulbruna nyanser i kroppsfären. Tydliga fläckar eller andra mönster saknas. Det breda huvudet kännetecknas av en stor mun.

Utbredning 
Den vassfenade citronhaj (Negaprion acutidens) lever i Indiska oceanen och i tillhörande bihav från Röda havet och Afrikas östra kustlinje till den sydostasiatiska övärlden och till Australien. Arten når även Nya Guinea och några öar i västra Stilla havet. Citronhajen (Negaprion brevirostris) förekommer i tropiska delar av Atlanten samt vid Nord- och Sydamerika även i tempererade delar av oceanen från norra USA till Brasilien. En avskild population hittas i östra Stilla havet, främst vid Centralamerika.

Ekologi 
Individerna når vanligen ett djup av 50 meter och ibland dyker de till ett djup av 200 meter. Ofta är ryggfenan synlig när de simmar tät under havsytan. Släktets medlemmar dokumenteras ofta i vikar, mangrove och atoller. Vanligen föds ungarna i dessa områden. Den första tiden efter födelsen stannar ungarna i en region kring födelseplatsen som har en diameter av ungefär 20 km. Vuxna exemplar kan vandra långa sträckor av flera tusen kilometer.

Släktets medlemmar blir könsmogna när de är cirka 13 år gamla och 225 cm (hanar) respektive 235 cm (honor långa). Under varje parningstid kan en hona para sig med flera hanar. Efter dräktigheten som varar i 10 till 12 månader föder honan 4 till 17 ungar per kull. De är vid födelsen 55 till 60 cm långa. Enligt uppskattningar kan individerna leva 27 till 30 år.

Dessa hajar bildar vanligen grupper med cirka 20 medlemmar. Ungdjur har främst benfiskar, kräftdjur och bläckfiskar som föda. Äldre exemplar äter dessutom andra broskfiskar (inklusive andra hajar) och ibland fåglar som vilar på havsytan.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
Lamiopsis temminckii

Lamiopsis temminckii är en hajart som först beskrevs av Müller och Henle 1839.  Lamiopsis temminckii ingår i släktet Lamiopsis och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
temminckii
Korallhaj

Korallhaj (Triaenodon obesus) är en hajart som först beskrevs av Rüppell 1837.  Korallhaj är ensam i släktet Triaenodon som ingår i familjen revhajar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten kallas också vitfenad revhaj.

Denna haj förekommer i havet nära kustlinjerna i Indiska oceanen och Stilla havet samt i tillhörande bihav. Korallhajen hittas bland annat öster om Afrika, kring Madagaskar, i Röda havet, vid Indien och Sri Lanka, vid de sydostasiatiska öarna, vid norra Australien, kring Nya Guinea, norrut till Japans Ryukyuöar, kring Oceaniens öar och väster om Centralamerika. Den kan dyka till 550 meters djup. Arten är vanligast i tropiska vatten med korallrev.

De flesta exemplar blir upp till 160 cm långa och de största individerna når en längd upp till 200 cm. Hanar och honor blir könsmogna när de är åtta till nio år gamla och cirka 105 cm långa. Honor lägger inga ägg utan föder upp till fem levande ungar med gulesäck. Ungarna är vid födelsen 52 till 60 cm långa. Honor har en kull per år.

Korallhajen fiskas för köttets och för olika kroppsdelars skull. Dessutom påverkas beståndet negativt när korallrev försvinner. Enligt uppskattningar minskade hela populationen under de senaste 37 åren (tre generationer, räknad från 2020) med 30 till 49 procent. Begränsade populationer som den vid Stora barriärrevet minskade med upp till 80 procent. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
Isogomphodon oxyrhynchus

Isogomphodon oxyrhynchus är en hajart som först beskrevs av Müller och Henle 1839.  Isogomphodon oxyrhynchus ingår i släktet Isogomphodon och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
oxyrhynchus
Nasolamia velox

Nasolamia velox är en hajart som först beskrevs av Gilbert 1898.  Nasolamia velox är ensam i släktet Nasolamia som ingår i familjen revhajar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna haj liknar i utseende arterna i släktet Carcharhinus. Den blir upp till 150 cm lång (sällan 165 cm) och den kännetecknas av en långsträckt konformig nos med stora näsborrar. Dessutom förekommer en svart fläck med vitaktig kant på nosens topp. På ovansidan har kroppen en ljusgrå till gråbrun färg utan mönster och undersidan är lite ljusare.

Nasolamia velox lever i Stilla havet nära Amerikas kustlinje från norra Mexiko till södra Peru. Den hittas även i Californiaviken. Denna haj vistas vanligen i regioner som ligger 15 till 195 meter under havsytan. Arten besöker ibland områden kring flodernas mynningar med bräckt vatten.

Arten jagar mindre fiskar och kräftdjur. I norra delen av utbredningsområdet sker fortplantningen troligen mellan maj och juli. Honor lägger inga ägg utan föder fem eller sex levande ungar per tillfälle (vivipari). Vid födelsen är ungarna i genomsnitt 53 cm långa.

Attacker på människor är inte dokumenterade.

Nasolamia velox är allmänt sällsynt. Fiske på arten förekommer men det sker inte intensivt. Hajen kan också vara en bifångst vid fiske på andra havsdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
velox
Scoliodon laticaudus

Scoliodon laticaudus är en hajart som beskrevs av Müller och Henle 1838. Scoliodon laticaudus ingår i släktet Scoliodon och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
laticaudus
Loxodon macrorhinus

Loxodon macrorhinus är en hajart som beskrevs av Müller och Henle 1839. Loxodon macrorhinus ingår i släktet Loxodon och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
macrorhinus
Rhizoprionodon

Rhizoprionodon är ett släkte av hajar. Rhizoprionodon ingår i familjen revhajar.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Revhajar
Rhizoprionodon
Rhizoprionodon acutus

Rhizoprionodon acutus är en hajart som först beskrevs av Ruppell 1837.  Rhizoprionodon acutus ingår i släktet Rhizoprionodon och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
acutus
Rhizoprionodon lalandii

Rhizoprionodon lalandii är en hajart som först beskrevs av Müller och Henle 1839.  Rhizoprionodon lalandii ingår i släktet Rhizoprionodon och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
lalandii
Stillahavs-spetsnoshaj

Stillahavs-spetsnoshaj (Rhizoprionodon longurio) är en hajart som först beskrevs av Jordan och Gilbert 1882.  Stillahavs-spetsnoshaj ingår i släktet Rhizoprionodon och familjen revhajar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Stilla havet väster om Nord-, Central- och Sydamerika. Den dyker till ett djup av 100 meter. Utbredningsområdet sträcker sig från södra Kalifornien till Peru. De största exemplaren är 154 cm långa. Honor blir könsmogna vid en längd av cirka 103 cm och hannar vid 58 till 69 cm. Honor lägger inga ägg utan föder 2 till 5 levande ungar. De är vid födelsen cirka 35 cm långa.

Flera exemplar hamnar som bifångst i fiskenät. Populationen minskar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Revhajar
Hemigaleidae

Hemigaleidae är en familj av hajar. Hemigaleidae ingår i ordningen gråhajartade hajar och klassen hajar och rockor. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Hemigaleidae 8 arter.

Deras föda består av benfiskar, ryggradslösa djur och, i Paragaleus pectoralis och Hemigaleus microstomas fall, bläckfiskar. Det finns inga rapporterade fall av attacker mot människor.

Utbredningsområdet sträcker sig från östra Atlanten över Indiska oceanen till västra Stilla havet. Individerna vistas nära kusterna och de når ett djup av 100 meter. Huvudet kännetecknas av ovala ögon som ligger horisontala. Arterna i Hemigaleidae har två ryggfenor. Vid stjärtfenan förekommer en stor flik på undersidans främre del.

Släkten enligt Catalogue of Life:

 Chaenogaleus
 Hemigaleus
 Hemipristis
 Paragaleus

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Hemigaleidae
Paragaleus

Paragaleus är ett släkte av hajar. Paragaleus ingår i familjen Hemigaleidae.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Paragaleus

en:Hemigaleidae#Paragaleus
Paragaleus randalli

Paragaleus randalli är en hajart som beskrevs av Compagno, Krupp och Carpenter 1996. Paragaleus randalli ingår i släktet Paragaleus och familjen Hemigaleidae. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
randalli
Paragaleus pectoralis

Paragaleus pectoralis är en hajart som först beskrevs av Garman 1906.  Paragaleus pectoralis ingår i släktet Paragaleus och familjen Hemigaleidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
pectoralis
Paragaleus tengi

Paragaleus tengi är en hajart som först beskrevs av Chen 1963.  Paragaleus tengi ingår i släktet Paragaleus och familjen Hemigaleidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
tengi
Paragaleus leucolomatus

Paragaleus leucolomatus är en hajart som beskrevs av Compagno och Smale 1985. Paragaleus leucolomatus ingår i släktet Paragaleus och familjen Hemigaleidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
leucolomatus
Hemigaleus

Hemigaleus är ett släkte av hajar som ingår i familjen Hemigaleidae. Släktet har även gått under namnet Neogaleus Whitley. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Hemigaleus

en:Hemigaleidae#Hemigaleus
Hemigaleus australiensis

Hemigaleus australiensis är en hajart som beskrevs av White, Last och Compagno 2005. Hemigaleus australiensis ingår i släktet Hemigaleus och familjen Hemigaleidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
australiensis
Hemipristis elongata

Hemipristis elongata är en hajart som först beskrevs av Carl Benjamin Klunzinger 1871.  Hemipristis elongata ingår i släktet Hemipristis och familjen Hemigaleidae. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
elongata
Leptocharias smithii

Leptocharias smithii är en hajart som först beskrevs av Müller och Henle 1839.  Leptocharias smithii är ensam i släktet Leptocharias och i familjen Leptochariidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Exemplaren har en brun till ljusgrå färg och ovala ögon. Vid nosen finns smala skäggtöm. Arten har två ryggfenor som är ungefär lika stora och som saknar taggstrålar. Den första ryggfenan ligger i mitten mellan bröstfenorna och bukfenan. Den maximala längden är 89 cm.

Arten förekommer i östra Atlanten vid Västafrikas och Centralafrikas kustlinje. Den lever i regioner som ligger 10 till 75 meter under havsytan. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Honans livmoder är klotrund vad som skiljer arten från alla andra hajar. Födan utgörs främst av kräftdjur som kompletteras med fiskar, svampdjur, bläckfiskar och andra smådjur. Leptocharias smithii dyker till ett djup av 90 meter. Exemplaren blir könsmogna när de är 52 till 60 cm långa. Per kull föds ungefär 7 ungar som vid födelsen är cirka 20 cm långa. Liknande hajar som Chaenogaleus macrostoma kan leva 11 år.

Det vetenskapliga släktnamnet är bildat av de gammalgrekiska orden leptos (smal) och charis (snygg).

Arten fiskas som matfisk och den hamnar som bifångst i fiskenät. Enligt uppskattningar minskade hela populationen under de gångna 24 åren (räknad från 2020) med 30 till 49 procent. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
smithii
Proscylliidae

Proscylliidae är en familj av hajar. Proscylliidae ingår i ordningen gråhajartade hajar, klassen hajar och rockor, fylumet ryggsträngsdjur och riket djur. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Proscylliidae 7 arter.

Arterna är med en längd upp till 120 cm ganska små hajar. De har en långsträckt kropp och ögon som liknar katternas ögon. På ryggen förekommer två ryggfenor utan taggstrålar och även i analfenan saknas taggstrålar. Framkanten av den första ryggfenan är ungefär vid bakkanten av bröstfenorna. Honor lägger ägg som kläcks inuti honans kropp. Exemplaren äter små fiskar och ryggradslösa djur. Tänderna är ordnade i flera rader. Stjärtfenans nedre del saknar en utbuktning.

Familjens medlemmar förekommer i tropiska och varma hav i västra Atlanten samt i Indiska oceanen och Stilla havet. Exemplaren vistas i regioner som ligger 70 till 750 meter under havsytan.

Det vetenskapliga namnet för typsläktet Proscyllium är sammansatt av de gammalgrekiska orden pro (före/framför) och skylla (haj).

Släkten enligt Catalogue of Life:

 Ctenacis
 Eridacnis
 Proscyllium

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Proscylliidae
Proscyllium

Proscyllium är ett släkte av hajar. Proscyllium ingår i familjen Proscylliidae.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Proscyllium
Proscyllium venustum

Proscyllium venustum är en hajart som först beskrevs av Tanaka 1912.  Proscyllium venustum ingår i släktet Proscyllium och familjen Proscylliidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gråhajartade hajar
venustum
Proscyllium magnificum

Proscyllium magnificum är en hajart som beskrevs av Last och Vongpanich 2004. Proscyllium magnificum ingår i släktet Proscyllium och familjen Proscylliidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Gråhajartade hajar
magnificum
Proscyllium habereri

Proscyllium habereri är en hajart som beskrevs av Franz Martin Hilgendorf 1904. Proscyllium habereri ingår i släktet Proscyllium och familjen Proscylliidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
habereri
Eridacnis

Eridacnis är ett släkte av hajar. Eridacnis ingår i familjen Proscylliidae.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Eridacnis
Eridacnis barbouri

Eridacnis barbouri är en hajart som först beskrevs av Bigelow och Schroeder 1944.  Eridacnis barbouri ingår i släktet Eridacnis och familjen Proscylliidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i havet mellan Kuba, södra Florida och Bahamas. Den registrerades i regioner som ligger 430 till 615 meter under havsytan.

Ungarna utvecklas med hjälp av en gulesäck i honans fortplantningstrakt och de är vid födelsen lite längre än 10 cm. Kullen består av tvillingar. Individerna blir könsmogna vid en längd av 27 cm och full utvecklade exemplar är i genomsnitt 34 cm långa.

Fiske på Eridacnis barbouri är inte dokumenterad. Kanske förekommer några individer som bifångst under kräftfiske men data saknas. Även beståndets storlek är okänd. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
barbouri
Eridacnis sinuans

Eridacnis sinuans är en hajart som först beskrevs av Smith 1957.  Eridacnis sinuans ingår i släktet Eridacnis och familjen Proscylliidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
sinuans
Eridacnis radcliffei

Eridacnis radcliffei är en hajart som beskrevs av Smith 1913. Eridacnis radcliffei ingår i släktet Eridacnis och familjen Proscylliidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
radcliffei
Ctenacis fehlmanni

Ctenacis fehlmanni är en hajart som först beskrevs av Springer 1968.  Ctenacis fehlmanni är ensam i släktet Ctenacis som ingår i familjen Proscylliidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten har en ganska kompakt kropp. På ovansidan finns två ryggfenor och den första börjar ungefär vid bakkanten av bröstfenorna. Analfenans framkant ligger lita bakom den andra ryggfenans framkant. Hela kroppen är täckt med rödbruna fläckar, punkter och band. Denna haj blir upp till 52 cm lång.

Utbredningsområdet ligger vid Oman och vid Afrikas horn. Ctenacis fehlmanni vistas i regioner som ligger 70 till 300 meter under havsytan. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar som har en gulesäck för utvecklingen. Könsmognaden infaller vid en längd av 37 cm för hannar och 44 cm för honor. De minsta observerade ungarna i vattnet var 17 cm långa.

För beståndet är inga hot kända. Fram till 2013 var endast 6 exemplar kända. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
fehlmanni
Pseudotriakidae

Pseudotriakidae är en familj av hajar. Pseudotriakidae ingår i ordningen gråhajartade hajar, klassen hajar och rockor, fylumet ryggsträngsdjur och riket djur. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Pseudotriakidae 2 arter.

Familjens medlemmar förekommer i alla tropiska och tempererade hav. De dyker vanligen till ett djup av 200 till 1500 meter.

Arterna har vanligen en brun färg. Deras ögon är långsträckta som hos katterna. Ett annat kännetecken är den breda munnen. I varje käke finns 200 eller fler rader med tänder. Äggen kläcks inuti honans kropp så att två till fyra levande ungar föds. Arterna har troligtvis fiskar och olika ryggradslösa djur som föda.

Släkten enligt Catalogue of Life:

 Gollum
 Pseudotriakis

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Pseudotriakidae
Gollum attenuatus

Gollum attenuatus är en hajart som först beskrevs av Jack Garrick 1954. Gollum attenuatus placeras som ensam art i släktet Gollum, i familjen Pseudotriakidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
attenuatus
Katthaj

Katthaj (Pseudotriakis microdon) är en hajart som beskrevs av de Brito Capello 1868. Katthaj ingår i släktet Pseudotriakis och familjen Pseudotriakidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten registrerades i flera olika havsområden fördelad över hela världen. Observationer från södra halvklotet är däremot sällsynta. Katthajen vistas nära kusten vid ett djup av cirka 100 meter samt i upp till 1890 meter djupa regioner.

Vid födelsen är ungarna cirka 115 cm långa och de blir könsmogna vid en längd av ungefär 260 cm. Den bekräftade maximala längden är 295 cm.

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Rödhajar

Rödhajar (Scyliorhinidae) är en familj av hajar. Familjen rödhajar ingår i ordningen gråhajartade hajar, klassen hajar och rockor, fylumet ryggsträngsdjur och riket djur. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Scyliorhinidae 147 arter.

Det vetenskapliga namnet för typsläktet är Scyliorhinus bildat av de gammalgrekiska orden skylla (haj) och rhinos (nos).

Arterna förekommer i alla hav i tempererade och tropiska vatten. Den dyker till ett djup av 2200 meter.

Exemplaren har vanligen en långsträckt kropp och ögonen påminner om katternas ögon. Rödhajar har fem gälöppningar och den femte ligger ungefär vid början av bröstfenorna. På ryggen förekommer två ryggfenor. De största arterna blir 162 cm långa.

Honor lägger stora ägg i ett hölje med håriga utskott. Hos några arter kläcks äggen inuti honans kropp. Födan utgörs av fiskar och ryggradslösa djur.

Släkten enligt Catalogue of Life och Dyntaxa:

 Apristurus
 Asymbolus
 Atelomycterus
 Aulohalaelurus
 Bythaelurus
 Cephaloscyllium
 Cephalurus
 Figaro
 Galeus
 Halaelurus
 Haploblepharus
 Holohalaelurus
 Parmaturus
 Pentanchus
 Poroderma
 Schroederichthys
 Scyliorhinus

Källor

Externa länkar 

Gråhajartade hajar
Parmaturus

Parmaturus är ett släkte av hajar. Parmaturus ingår i familjen rödhajar.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Rödhajar
Parmaturus
Parmaturus melanobranchus

Parmaturus melanobranchus är en hajart som först beskrevs av Chan 1966.  Parmaturus melanobranchus ingår i släktet Parmaturus och familjen rödhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Rödhajar
melanobranchus