kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Östlihn

Lars (Pehrsson) Östlihn, född 19 februari 1855 i Östra Ämterviks socken, Värmlands län, död 21 november 1924 i Bromma församling, Stockholm, var en svensk byggmästare verksam i Stockholm.

Biografi
Östlihn var elev vid Slöjdskolan 1876–1877. Han blev medlem av Stockholms Byggnadsförening 1889 och godkändes av byggnadsnämnden 1891. Under 1880-talet samarbetade han med direktör Robert Alderin i byggmästarfirman Östlihn & Alderin. Han har bland annat uppfört byggnaderna för Immanuelskyrkan och LM Ericssons fabrik, Tulegatan och Rosenbad samt en mängd hyreshus på spekulation, bland dem Landbyska verket 10 (Birger Jarlsgatan 22) som han sålde omedelbart efter färdigställandet år 1900 till godsägaren greve Eric von Rosen.

Lars Östlihn var farfar till konstnären Barbro Östlihn. De är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bilder (byggnader i urval)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Byggmästare i Stockholm
Svenska byggmästare under 1800-talet
Svenska byggmästare under 1900-talet
Personer från Östra Ämterviks socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1855
Avlidna 1924
Män
Bydgoszcz spårvägar

Bydgoszcz spårvägar omfattar ett 40,8 km långt spårvägsnät i den polska staden Bydgoszcz som trafikeras av tio linjer.

Trafik

Linjer

Vagntyper

Konstal 805Na

Pesa 122

Externa länkar 
MZK Bydgoszcz - Lokaltrafiken i Bydgoszcz

 
Spårvägar i Polen
Spårvägar
Bydgoszcz
I'm in the Band (TV-serie)

I'm in the Band är en amerikansk spelfilms-komedi som sändes på Disney XD från den 27 november 2009 till den 9 december 2011.

Handling 
15-årige Tripp Campbell (Logan Miller) som bor i Los Angeles med sin ensamstående mamma, vinner en dag en tävling om bli rockbandet Iron Weasels gitarrist. Men han visste inte hur roliga och galna Derek (Steve Valentine), Burger (Greg Baker) och Ash (Stephen Full) var. Tillsammans med killarna, så upplever han många äventyr som innehåller kärleksbekymmer, konserter och problem med mamma.

Huvudroller
Logan Miller - Tripp Campbell
Stephen Full - Ash Rambos
Greg Baker - Burger Pitt
Steve Valentine - Derek Jupiter
Caitlyn Taylor Love - Izzy Fuentes

Återkommande roller
Beth Littleford - Beth Campbell
Reginald VelJohnson - Principal Strickland
Aaron Albert - Jared
Hollywood Yates - Ernesto the Besto
Zayne Emory - Charles "Chucky" Albertson
Alan Thicke - Simon Craig
Mark Teich - Principal Maurice Jenkins
Raini Rodriguez - Arlene Roca
Carlos Alazraqui - Barry Roca
Katelyn Pacitto - Lana
Grayson Russell - Martin
Camilla Banus - Bianca Ortega
Spencer Boldman - Bryce Johnson
James Patrick Stuart - Jack Campbell

Externa länkar

Engelskspråkiga TV-serier
Los Angeles i fiktion
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2011
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Operation VS

Den Andra Oostende-räden (officiellt kallad Operation VS) var den senare av två misslyckade försök som gjordes under våren 1918 av Storbritanniens Royal Navy att blockera de kanaler som leder till den belgiska hamnstaden Oostende. Detta skedde som en del av konflikten med Kejsardömet Tyskland under första världskriget. Den tyska marinen hade använt hamnen sedan 1915 som bas för deras ubåtsaktiviteter under Slaget om Atlanten och de strategiska fördelarna som de belgiska hamnarna och konflikten var mycket viktiga.

En framgångsrik blockad av de baserna skulle tvinga de tyska ubåtarna att operera från mer avlägsna hamnar, såsom Wilhelmshaven, belägen vid den tyska kusten. Detta skulle leda till att de allierade kunde sätta in motåtgärder under en längre period och minska den tid de tyska ubåtarna kunde ägna sig åt räder. Hamnarna i Oostende och Zeebrugge (som delvis hade blockerats vid Zeebrugge-räden tre veckor tidigare) gjorde det möjligt för de stora inlandshamnarna vid Brygge att nå havet via kanaler. Brygge användes som en bas för små krigsfartyg och ubåtar. Eftersom hamnarna var 9,7 kilometer inåt land skyddades de från artillerield från krigsskepp och från kustnära räder. Hamnen var därför lämplig för utbildning samt reparation av skadade fartyg.

Den Andra Oostende-räden var i stort sett ett misslyckande på grund av ett omfattande tyskt motstånd och ett misslyckande från britternas sida att navigera rätt på grund av det dåliga vädret. Då tyskarna förutsåg räden hade de tagit bort navigeringsbojarna och utan dem, i det dåliga vädret, hade britterna svårt att hitta den smala kanalen som ledde till hamnen. När britterna väl fann igen infarten stoppades de dock av det omfattande tyska motståndet och de misslyckades med att genomföra uppdraget som planerat: den föråldrade kryssaren HMS Vindictive sänktes, men blockerade endast delvis kanalen.

Trots misslyckandet beskrevs räden som både modig och som en djärv chansning som varit mycket nära att lyckas. Tre Viktoriakors och flera förtjänstmedaljer tilldelades de sjömän deltog i uppdraget. De brittiska styrkorna hade måttliga förluster i räden, medan tyskarna hade minimala förluster.

Externa länkar 

Krigsåret 1918
Tyska sjöslag
Slag under första världskriget
Talmeter

Talmetern är ett måttband som är indragbart och anpassat för måttagningar av både in- och utvändiga mått samt rördiameter och ritsning av uppmätta lägen. Talmeter är ett varumärkesord som sedan 2005 ägs av handverktygstillverkaren Hultafors Group och de har lanserat ordet märkmätare som generiskt ersättningsord.

Till skillnad från andra måttband är talmeterns mätband styvare och enklare att låsa i ett önskat läge. Den används främst i mekanisk industri men även inom byggnation och snickeri. Namnet härrör från uppfinnaren Ture Anders Ljungbergs initialer.

Historik
Ingenjör Ture Anders Ljungberg blev vid bygget av det egna huset 1947 missnöjd med de befintliga mätdon, som tumstockar, som fanns tillgängliga, och utvecklade därför den första talmetern som presenterades 1954 i två-meterslängd. Till en början skedde tillverkningen helt i det egna garaget, med en ensam motor som fick flyttas runt mellan maskinerna. Efterhand utökades maskinparken och talmetern tillverkades sedan under 50 år av T A Ljungberg AB innan Hultafors AB köpte bolaget 2005. För att undvika att varumärket degenererade ytterligare lanserade Hultafors beteckningen "märkmätare" som ersättningsord enligt samma princip som till exempel rollerblades/inlines. Den sista versionen av TA Ljungberg var det långa fem-metersbandet som tillkom 1997. Fram till 2003 hade ungefär 6,7 miljoner tillverkats.

Funktion
Bandet med måttskalan är gjort i stål och förstyvat genom att vara välvt tvärs längsriktningen vilket gör det lätt att böja inåt men kräver betydligt större kraft för att böja utåt. Bandets styvhet är beroende av välvningen, vilken begränsas av bredden på bandet. Detta medför också att andra upprullningsbara måttband som inte är beroende av förstyvningen kan göras längre. Bandet är inrullat i handtaget, fjäderbelastat och normalt låst från att åka in i grundläget, vilket betyder att när bandet är utdraget håller det positionen om inte spärrknappen trycks in. I änden på bandet och vid utgången från handtaget finns mättungor som även kan användas som ritseggar. Dessa kan häktas fast över kanterna på de objekt som ska mätas, så att det är enkelt att ta mått och överföra dem utan att behöva göra mellanliggande avläsningar. En bit in på bandet finns ett litet hål där t.ex. en spik kan användas som fästpunkt för att rista cirklar. Eftersom allt kommer i en enhet kan, även om avläsning är omöjlig, rätt avstånd ritsas på arbetsstycket. Det är därför möjligt att i ett mörkt rum mäta upp och såga en regel med exakt mått, även om det är opraktiskt. 

Bandet med måttskalan har tre millimeterskalor. På insidan finns en skala med svart text som används för att mäta mellan måttungorna i ändkanten och vid handtagets öppning. Den andra, med röd text istället för svart, används för att mäta från änden på en tunga som kan fällas ut från baksidan. Den är i första hand avsedd för att mäta invändiga mått. På den konvexa baksidan finns en tredje skala där avståndet mellan skalstrecken är faktor π (pi) längre än en millimeter. Det innebär att det går att läsa av diametern direkt på den måttskalan om bandet läggs runt en cylindrisk kropp.

Källor
 Hultafors
 Dagens Nyheter

Mätinstrument
Rovena Stefa

Rovena Stefa, född 27 april 1979 i Fier, är en albansk sångerska.

Biografi 

Stefa släppte sitt debutalbum Bie dëborë år 2002 som snabbt blev en stor framgång. Sedan dess har hon släppt ytterligare fyra album, det senaste år 2008 med titeln Lum e lum. År 2011 släppte hon singeln "Kanagjegji" som skrivits av Avni Qahili och komponerats av Stefa själv.

2006 ställde hon upp i Festivali i Këngës 45 med etnolåten "Ti më do". Hon lyckades inte ta sig vidare till finalen av tävlingen.

Stefa har en syster, Irva Stefa, som även hon är sångerska. Tillsammans deltog de år 2010 i Top Fest med låten "E gjej". 

2013 var Stefas låt "Cka me ka syni" med som soundtrack i Hollywoodfilmen "Dead Man Down" av regissören Niels Arden Oplev.

Diskografi

Album 
2002 – Bie dëborë
2003 – Paraja
2004 – Dasma
2005 – Llokum
2008 – Lum e lum

Singlar 
2005 – Mos thuaj (feat. Blero)
2007 – Për një kafe (feat. Altin Shira)
2007 – Xhelosia (feat. Duli)
2008 – Potpuri popullore (feat. Shpat Kasapi)
2009 – Rrofte Shqipja dhe Vata
2009 – Malli
2011 – Tundi vallet
2011 – Kanagjegji
2011 – Mallkuar
2012 – Amaneti (feat. Sala Jashari)
2013 – Hajde ti (feat. Eltoni)

Externa länkar 
Rovena Stefa på Youtube.

Födda 1979
Personer från Fier
Albanska sångare
Albanska skådespelare
Levande personer
Kvinnor
King Animal

King Animal är Soundgardens sjätte studioalbum, släppt den 13 november 2012. Det är gruppens första album sedan Down on the Upside från 1996.
"Been Away Too Long" var den första singeln att släppas från "King Animal"-plattan den 27 september 2012. Den 31 oktober släpptes "Non-State Actor" genom Soundgardens officiella Youtubekanal. Videon för låten visade den amerikanska flaggan med "King Animal"-loggan istället för stjärnorna. Veckan innan releasen kunde man streama hela albumet gratis på Itunes.

Låtlista

Medverkande
 Chris Cornell - sång, kompgitarr
 Kim Thayil - sologitarr
 Ben Shepherd - bas
 Matt Cameron - trummor

Gäst medverkande
Adam Kasper - piano (6), tanpura (4)
Jeff McGrath - trumpet (4 och 9)
Greg Powers - tenor och bas trombon (4 och 9)
Brad Stevens - tenor och baryton saxofon (9)
Bubba Dupree - stun gitarr (8)
Bullet - medverkande sång (9)
Mike McCready – medverkande gitarr (12)

Teknisk medverkande
Adam Kasper – producent
Soundgarden – producent
Joe Barresi – mixing, medverkande vid produktionen
Nate Yaccino – engineer
Sam Hofstedt – engineer
Josh Evans – engineer, studioassistent
Jay Follette – studioassistent
Neil Hundt – studioassistent
Gregg Keplinger – studioassistent
Jun Murakawa – mixing assistent
Chris Cornell – medverkande vid inspelning
Ted Jensen – mastering
Josh Graham – albumomslag skulptur (The Last Equinox), albumomslag fotografi och design
Don Vancleave – band fotografi

Album av Soundgarden
Musikalbum 2012
Nokia Lumia 820

Nokia Lumia 820 är en telefon designad, utvecklad och saluförd av Nokia. Den efterträder Nokia Lumia 800, och är en av de första Nokia-telefonerna som implementerar Windows Phone 8, tillsammans med Nokia Lumia 920. 

Telefonen har en 4.3 tum stor OLED-skärm, 1.5 GHz dubbelkärnig processor och en 8-megapixelskamera. Telefonen är förberedd för LTE-nät och kan laddas via trådlös laddstation. Tillsammans med Nokia Lumia 920 delar telefonen vissa tillbehör, till exempel en rad högtalare gjorda av JBL som telefonen går att ladda via. Lumia 820 är den första Nokia Lumia-telefonen som har en microSD-kortplats.

Utbytbara telefonskal 
Det kommer att finnas ett flertal telefonskal, i olika färger, till Lumia 820. Vissa skal kommer syfta till att skräddarsy rätt färgkombination för ägaren, medan andra kommer syfta till att kunna ladda telefonen trådlöst och möjliggöra Närfältskommunikation, NFC. Dessutom finns, till skillnad från flera andra ledande smartphone-modeller, möjlighet att byta ut batteriet manuellt i och med att baksidan av telefonen är löstagbar.

Referenser

Externa länkar

 

Microsoft Lumia
Lundholmen

Lundholmen säteri är en herrgård i Vrigstads socken, Jönköpings län, i Sävsjö kommun. Genom sammanslagning av tre gårdar Vettansby bildades under 1500-talet egendomen Lundholmen.

Till en början ägdes gården av släkten Gyllenstierna och gav namn åt grenen Gyllenstierna af Lundholm. Släkten förlorade gården genom Karl XI:s reduktion på 1600-talet, men kom efter två år i enskild ägo genom byte av friherre Harald Strömfelt. Godset har nu varit i samma släkts ägo sedan 1910 då den inköptes av grosshandlare J.P. Carlsson i Sävsjö, morfars far till nuvarande ägare Peter Nordstrand.

Ägare i urval
Nils Gyllenstierna (1526–1601), friherre
J Gyllenstierna, friherre och amiral
Harald Strömfelt, friherre, landshövding
Hans Georg Strömfelt (död 1727), friherre, hovrättsråd
Ehrencrantz (död 1773)
Fredrik Ehrenpreus
J.A. Stedt (1756–1805), landshövding
C.H. Rydbeck, brukspatron
N.S. Fredriksson, professor
Hugo Wessberg (1843–1925)
J.P. Carlsson (1858–1935)
C-G Lundberg (1884–1951)
Birgitta Nordstrand (1922–2011), gift med advokaten Gunnar Nordstrand
Peter Nordstrand (född 1949)

Referenser

Externa länkar
 Lundholmen i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Lundholmen i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
 Landsbygdsdag på Lundholmen utanför Vrigstad Vision Höglandet sommar 2012. Åtkomst 7 november 2012.

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Sävsjö kommun
Eva Gredal

Eva Wilhelmsson Gredal, född 19 februari 1927 i Hvorup sogn, död 2 augusti 1995 i Stege, var en dansk socionom och socialdemokratisk politiker. Hon var socialminister 1971-1973 och 1975-1978 och europaparlamentariker 1979-1989.

Biografi 

Eva Gredal var dotter till konditorgesällen Albert Wilhelmsson Tuure (1903-1976) och Mary Larsen (1903-1992). Fadern var sjuklig, vilket tvingade modern att sy för folk för att dryga ut socialbidraget. Gredal tog realexamen 1943 och studentexamen vid en aftonskola 1947. Hon tog socionomexamen från Köpenhamns universitet 1954 och blev sedan ordförande av Dansk Socialrådgiverforening (1959-1967). Hon var även vice ordförande av Landsforeningen for Mentalhygiejne (1967-1971), vice ordförande av Mentalhygiejnisk forskningsinstitut (1968-1971) och redaktör av tidskriften Mentalhygiejne (1968-1970). Hon engagerade sig även i kvinnofrågor som medlem av Dansk Kvindesamfund, där hon var vice ordförande (1957-1958).

Hon blev invald i Folketinget för Socialdemokratiet 1971 och utnämndes genast till socialminister, trots sina begränsade erfarenheter av politiskt arbete. Hon stod bland annat bakom a-kassareformen från 1972 och ett nytt bidragssystem (Bistandsloven), som ersatte alla tidigare lagar på området och samlade dem i en under kommunal regi. Det innebar en decentralisering: kommunerna fick ansvar för socialtjänst, barn- och ungdomsomsorg, handikappomsorg och mödravård. Reformen innebar även att möjligheten till bidrag inte längre beräknades efter orsakerna till hur behovet för bidrag hade uppstått, att klienternas livsvillkor inte skulle förringas samt de anpassades efter klientens behov. Hennes mandatperiod innebar dock också nedskärningar på grund av den finansiella krisen som uppstod under 1970-talet. Hon verkade även för att det upprättades ett jämställdhetsråd och hon var ledare för den danska delegationen i FN:s kvinnokonferens i Mexiko 1975. Hon väckte uppståndelse bland Rødstrømperne efter att ha infört regler som gjorde det möjligt att kontrollera att utbetalning av bidrag till ensamstående mödrar inte gick till kvinnor som levde i någon form av förhållande.

Gredal var folketingsledamot 1971-1975 och 1977-1979. Hon var sedan ledamot i Europaparlamentet (1979-1989) och kom att ingå i styrelsen för den socialistiska gruppen. Hon var EG-anhängare och ansåg att dess direktiv för lika lön och jämställdhet var en stor framgång. Hon var ordförande av den danska Europabevægelsen (1990-1992) och direktör för Mentalhygiejnisk Forening från 1990.

Referenser 

Alumner från Köpenhamns universitet
Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Danska ministrar från Socialdemokraterne
Danmarks socialministrar
Socialdemokratiska ledamöter av Europaparlamentet från Danmark
Ledamöter av Europaparlamentet 1979–1984
Ledamöter av Europaparlamentet 1984–1989
Personer inom dansk fackföreningsrörelse
Födda 1927
Avlidna 1995
Kvinnor
Nydala herrgård

Nydala säteri är en herrgård i Nydala socken i Jönköpings län i Småland. Säteriet tillhör sedan 1971 Värnamo kommun. 

Nydala herrgård bildades av den gamla klosteregendomen Nydala. 

Grosshandlare J.P. Carlsson, Sävsjö, köpte 1914 gården av hovrättsnotarie B.G. von Geijer. Godset har sedan gått i samma släkt i närmare hundra år, först till sonen Arvid Carlsson, senare dennes båda barn, först Ingemar Carlsson, därefter Kerstin Tullberg följt av hennes söner Jan och Ulf Tullberg.   Ägaren tiii Nydala säteri var fram t.o.m. 1921 patronus till komministertjänsten i Nydala församling och kallade och tillsatte därmed ensam prästtjänsten där.

Ägare i kronologisk ordning
1527–1528: Peder Skrivare
1529: Gottfrid Sure
1530–: Gudmund Persson Slatte (Halvmåne)
1500-talet: Truls Skrivare Rosenstråle
1500-talet: Johan Turesson Tre Rosor
1549–: Sten Eriksson Leijonhufvud
1500-talet: Claes Gera
1568: Gisle Nilsson Strutz
1569–1571: Erik Gustavsson Stenbock
1577: Carl Gustafsson Stenbock (död 1609)
1603–1616: Olof Stråle af Ekna
1624–1655: Peder Gudmundsson Strömberg
1655–1669: Israel Isaksson Ridderhielm
1669–1703:  Hans Isak Ridderhielm
1703–1718: Alexander Stromberg
1718–1740: Ulrik Alexander Stromberg
1740–1753:  Johan Gustaf Linroth
1753–1759: Juliana Simzon
1759–1768: Carl Gustaf Löwenhielm
1768–1773: Anna Maria Linroth
1773–1786: Clas Hindrich Stedt
1786–1807:  Claes Stedt
1807–1849: Carl Silfversparre (1776–1849)
1849–1862: August Raab (1807–1888)
1862–1873: Carl F A B von Blixen-Finecke 
1873–1878: En son till von Blixen-Finecke
1878–1879: Ett bolag ägt av Anders Vilhelm Carsten, Fritz Bogislaus Schwerin och eventuellt fler
1879–1888: Casimir Tisell (född 1842)
1888–1904: Gottschalk von Geijer (1821–1904)
1904–1908: Palaemona Treschow (1837–1908), änka efter föregående
1908–1914: Gustav von Geijer (1868–1922), häradshövding, son till de två föregående, flyttade 1914 till Skanör
1914–1918: J.P. Carlsson (1858–1935), grosshandlare i Sävsjö
1918–: Arvid Carlsson (1897–1963)
1900-talet: Ingemar Carlsson (1931–1961)
1900-talet: Kerstin Tullberg (1929–2013)
1900-talet: Jan Tullberg (född 1959) och Ulf Tullberg (född 1964)

Se även
 Nydala kloster

Referenser

Externa länkar
 Nydala i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Nydala i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Värnamo kommun
Florian Lukas

Florian Lukas, född 16 mars 1973 i Berlin, är en tysk skådespelare, känd från bland annat Good Bye, Lenin! och Weissensee.

Lukas växte upp i Prenzlauer Berg i dåvarande Östberlin. 17 år gammal började han spela teater i fria teatergrupper. Han har medverkat i en rad filmer och TV-serier. År 1992 var han med i sin första film, Banale Tage. Lukas blev känd för en större publik när han var med i filmen Der Eisbär och var sedan med i St. Pauli Nacht och Absolute Giganten.

Filmografi (urval) 

 säsong 1

 säsong 2

 Säsong 3
 Säsong 4

Tyska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Berlin
Män
Födda 1973
Levande personer
Furuborg

Ej att förväxla med Furuberg, en annan småort i samma kommun och distrikt.
Furuborg är en småort i Härryda kommun, Västra Götalands län. Den räknas som ny småort från 2010.

Småorten ligger vid Öresjön i sydvästra hörnet av Björketorps socken, fem kilometers väg väster om Hällingsjö. Ett kanske vanligare namn på området är Egypten, som även används som postadress för flera av fastigheterna.

Se även
Björketorps socken

Noter

Orter i Härryda kommun
Småorter i Sverige
Hannah Herzsprung

Hannah-Rebecca Herzsprung, född 7 september 1981 i Hamburg i Tyskland, är en tysk skådespelare.

Hannah Herzsprung  debuterade som skådespelare 1997 i Bayerischer Rundfunks serie Aus heiterem Himmel. Hon studerade i England och senare i Wien samtidigt som hon medverkade i TV-serier. Hennes roller har efterhand blivit mer anspråksfulla och hennes skådespelartalang kommit fram och prisats. 2007 spelade hon rollen som Susanne Albrecht i Der Baader Meinhof Komplex. 2010 fick hon en Bambi som bästa tyska skådespelare för rollen som Julia Hausmann i Weissensee. Hon är även med i Babylon Berlin.

Referenser 

Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Skådespelare från Hamburg
Uwe Kockisch

Uwe Kockisch, född 31 januari 1944 i Cottbus, är en tysk skådespelare, känd från bland annat Weissensee.

Uwe Kockisch utbildade sig till skådespelare vid Hochschule für Schauspielkunst Ernst Busch i Berlin och arbetade senare i Cottbus och Chemnitz. Han spelade sedan i över 20 år på Maxim-Gorki-Theater och sedan två år på Schaubühne i Berlin. Kockisch har sedan 1974 även medverkat i filmer och TV-serier, bland annat i Tatort och Polizeiruf 110. Sedan 2003 spelar han Commissario Guido Brunetti i TV-serien Donna Leon.

Källor

Externa länkar 
 
 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1944
Levande personer
Män
Personer från Cottbus
Tyska skådespelare under 2000-talet
Upplands runinskrifter 375

Runinskrift U 375 är en av två runstenar som nu står vid Vidbo kyrka, Vidbo socken och Sigtuna kommun i Uppland. Den andra runstenen är U 376.'Stenen
Stenen påträffades liggande i tre delar norr om kyrkogården av Johan Peringskiöld under sent 1600-tal. Efter det noterades runstenen några gånger, bland annat uppges att den i tre delarna låg nedsjunken i ett dike väster om kyrkan. Någon gång i slutet av 1800-talet flyttades stenen till sin nuvarande plats, men lagades och restes först på 1940-talet.
 
 Ornamentiken 
Runslingan tillhör Anne-Sofie Gräslunds typologiska indelning Pr2, vilket ger stenen en relativ datering till åren 1020-1050. Förutom rundjuret finns ornamentik i form av en ryttare på en häst samt en fågel som flyger ovanför ryttarens huvud. Inskriften är osignerad men sannolikt ristad av Åsmund Kåresson 

 Inskriften 

 Inskriftens namn 
Inskriften innehåller flera ovanliga namn. Namnet Ginnlaug är en mycket ovanlig variant av Gunnlaug och återfinns endast i fem andra runinskrifter. Namnet Vinaman är helt unikt bland runinskrifterna och kan möjligtvis vara ett inlån från Engelska Wineman''. Det är oklart vilket område ortnamnet Buhi syftar till.

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Andra runstenar i Vidbo socken: U 376, U 377, U 378

Källor

Externa länkar

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Norrtälje kommun