kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grupp A i världsmästerskapet i futsal 1989

Matcherna i grupp A i världsmästerskapet i futsal 1989 pågick från 5 till 8 januari 1989.

Poängtabell

Matcher

Nederländerna mot Danmark

Paraguay mot Algeriet

Danmark mot Paraguay

Nederländerna mot Algeriet

Nederländerna mot Paraguay

Danmark mot Algeriet

Referenser 

Grupp A
Hjalmar af Klintberg

August Fredrik Hjalmar af Klintberg, född 8 september 1835 i Fasterna, Stockholms län, död 1 december 
1912 i Stockholm, var en svensk sjömilitär.

Biografi 
Klintberg blev sekundlöjtnant vid flottan 1856, kommendörkapten 1884, kommendör 1889, konteramiral 1894, viceamiral 1901, samt erhöll amirals avsked 1903. Han var 1856–1859 anställd på handelsfartyg och 1863–1865 i engelsk örlogstjänst, varunder han särskilt utmärkte sig i striderna på Nya Zeeland. Klintberg fick guldmedaljen för tapperhet till sjöss som han bar från 1866. 1889–1903 var Klintberg chef för flottans stab och tjänstgjorde 1895, 1896, 1902 och 1903 som högste befälhavare till sjöss. Han var ledamot av ett flertal kommittéer, bland annat av kommittén angående Lant- och Sjöförsvarsdepartementets sammanslagning 1894 och sjökrigsmaterielkommittén 1901.

Klintberg jordfästes i Skeppsholmskyrkan i Stockholm den 6 december 1912 i närvaro av kung Gustaf V, prins Wilhelm, prins Carl och prins Oscar Bernadotte.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser 
   Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden (Serafimerorden), 1 december 1903.
   Guldmedalj för tapperhet till sjöss, 13 november 1865.
   Kommendör med stora korset av Svärdsorden, 1 december 1899.
   Kommendör av första klassen av Svärdsorden, 15 maj 1895.
   Kommendör av Svärdsorden, 1 december 1892.
   Riddare av Svärdsorden, 1 december 1879.

Utländska utmärkelser 
  Riddare av Danska Dannebrogorden, 27 november 1869.
   Riddare av Norska Sankt Olavs orden, 21 januari 1879.
  Fjärde klassen av Osmanska rikets Meschidie-orden, 29 mars 1871.
  Riddare av andra klassen av Preussiska Kronorden, 20 augusti 1888. 
  Kommendör av andra graden av Sachsiska Albreksorden, 25 juli 1888.
  Silvermedalj för deltagande i kriget i Nya Zeeland , 1871.
  Tredje klassen av Thailändska kronorden, 2 januari 1885.
  Riddare av tredje klassen av Österrikiska Järnkroneorden, 22 januari 1870.

Källor

Noter 

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska amiraler
Mottagare av Serafimerorden
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
För tapperhet till sjöss (guldmedalj)
Födda 1835
Avlidna 1912
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Fasterna socken
Hjalmar
Mathias Klintberg

Mathias Klintberg, född 9 oktober 1847 i Närs prästgård på Gotland, död 18 juni 1932 i sitt hem på Smedjegatan i Visby, var en svensk skolman och folkminnesforskare.

Biografi
Klintberg blev filosofie doktor i Uppsala 1886, var lektor i engelska och franska i Visby 1888–1912 och föreståndare för Gotlands fornsal 1889–1907. Klintberg gjorde värdefulla samlingar av olika slag angående gotländskt kulturliv och utgav bland annat Laumålets kvantitet och aksent (1884), Några anteckningar om Gotland (1909) samt Spridda drag ur den gotländska allmogens lif (1914).

Han är begraven på Norra kyrkogården i Visby.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Födda 1847
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska etnologer
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Norra kyrkogården i Visby
Personer från Närs socken
Ryska Bookerpriset

Ryska Bookerpriset () är ett ryskt pris i skönlitteratur, instiftat 1992 med brittiska Bookerpriset som utgångspunkt. Detta var det första från staten självständiga, ryska litteraturpriset sedan oktoberrevolutionen 1917. På 2010-talet har priset haft svårt att finna sponsorer och har hotats av nedläggning. År 2011 sköts priset upp flera månader i brist på pengar. Det återkom dock under vintern i ny form, där man istället för årets bästa bok utsåg årtiondets bästa. Året därpå återupptogs det tidigare upplägget.

Pristagare
 1992: Mark Charitonov för Linija sudby, ili Sundutjok Milasjevitja (Линия судьбы, или Сундучок Милашевича)
 1993: Vladimir Makanin för Stol, pokrytyj suknom s grafinom posieredine (Стол, покрытый сукном с графином посередине)
 1994: Bulat Okudzjava för Uprazdnjonnyj teatr (Упразднённый театр)
 1995: Georgij Vladimov för General i jego armija (Генерал и его армия)
 1996: Andrej Sergejev för Albom dlja marok (Альбом для марок)
 1997: Anatolij Asolskij för Kletka (Клетка)
 1998: Aleksandr Morosov för Tjuzjije pisma (Чужие письма)
 1999: Michail Butov för Svoboda (Свобода)
 2000: Michail Sjisjkin för Vziatije Izmaila (Взятие Измаила)
 2001: Ljudmila Ulitskaja för Kazus Kukotskogo (Казус Кукоцкого)
 2002: Oleg Pavlov för Karagandinskije devjatiny (Карагандинские девятины)
 2003: Ruben Gallego för Vitt på svart (Beloje na tjornom, Белое на чёрном)
 2004: Vasilij Aksionov för Voltierjantsy i voltierjanki (Вольтерьянцы и вольтерьянки)
 2005: Denis Gutsko för Bez puti-sleda (Без пути-следа)
 2006: Olga Slavnikova för 2017
 2007: Aleksandr Ilitjevskij för Matiss (Матисс)
 2008: Michail Jelisarov för Bibliotiekar (Библиотекарь)
 2009: Jelena Tjizjova för Vremja zjensjtjin (Время женщин)
 2010: Jelena Koljadina för Tsvetotjnyj krest (Цветочный крест)
 2011 (årtiondets bok): Aleksandr Tjudakov för Lozjitsija mgla na staryje stupeni (Ложится мгла на старые ступени)
 2012: Andrej Dmitriev för Krestjanin i tinejdzjer
 2013: Andrej Volos för Vozvrasjtjenije v Pandzjrud Vozvrasjtjenie v Pandzjrud (Возвращение в Панджруд Vozvrasjtjenie v Pandzjrud)

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 

Priser och utmärkelser instiftade 1992
Ryska litteraturpriser
Vladimir Makanin

Vladimir Semjonovitj Makanin (Владимир Семёнович Маканин), född 13 mars 1937 i Orsk i Orenburg oblast, Sovjetunionen, död 1 november 2017 i Krasni i Rostov oblast, Ryssland, var en rysk författare. Han var specialiserad på kortromaner och noveller och skrev i en realistisk stil. På svenska finns romanen Manhålet i översättning av Ben Hellman. Makanin har tilldelats ett flertal ryska priser, däribland Ryska Bookerpriset 1993, samt Europeiska litteraturpriset för 2012.

Bibliografi
 Безотцовщина (1971)
 Старые книги (1976)
 Портрет и вокруг (1978)
 Река с быстрым течением (1979)
 Антилидер (1980)
 Голоса (1982)
 Голубое и красное (1982)
 Предтеча (1982)
 Человек свиты (1982)
 Где сходилось небо с холмами (1984)
 Утрата (1987)
 Один и одна (1987)
 Отставший (1987)
 Отдушина (1990)
 Manhålet (Лаз) (1991; på svenska 2000)
 Сюжет усреднения (1992)
 Стол, покрытый сукном и с графином посередине (1993)
 Кавказский пленный (1994)
 Ключарёв-роман
 Светик-роман
 На первом дыхании (1998)
 Андеграунд, или Герой нашего времени (1998)
 Сюр (2004)
 Испуг (2006)
 Асан (2008)

Utmärkelser
 Ryska Bookerpriset för Стол, покрытый сукном и с графином посередине (1993)
 Tepferfondens Pusjkinpris (1998)
 Rysslands statspris (1999)
 Premio Penne (2001)
 Stora boken (2008)
 Europeiska litteraturpriset (2012)

Källor

Födda 1937
Avlidna 2017
Ryska romanförfattare
Ryska novellförfattare
Sovjetiska novellförfattare
Sovjetiska romanförfattare
Ryskspråkiga novellförfattare
Ryskspråkiga romanförfattare
Alumner från Moskvauniversitetet
Män
Personer från Orenburg oblast
Julije Klović

Juraj Julije Klović, på italienska känd som Giorgio Giulio Clovio, född 1498 i Grižane, död 5 januari 1527 i Rom, var en kroatisk illuminatör och miniatyrmålare mestadels verksam i renässansens Italien. Han anses vara den italienska renässansens främste illuminatör och kallas ibland "minityrmålarnas Michelangelo". Till hans kändare verk hör Farneses tidebok. I Kroatiens huvudstad Zagreb finns Klovićpalatset, ett galleri uppkallat efter konstnären.

Biografi 
Klović föddes 1498 i byn Grižane i regionen Vinodol i det medeltida Kroatien. Mycket lite är känt om hans tidiga liv och om var han fick sin utbildning. 

Som artonåring kom Klović till Venedig. Han kom senare till Rom där han bland annat undervisades av Giulio Romano och Girolamo dai Libri. Han dog 1527 och är begravd i San Pietro in Vincoli i Rom.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Miniatyrmålare
Kroatiska konstnärer
Italienska konstnärer
Män
Födda 1498
Avlidna 1527
Gösta Sundin

Lars Johan Gösta Sundin, född 23 september 1914 i Gävle, död 28 november 1992 i Landskrona, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör.

Efter studentexamen i Uppsala 1933 utexaminerades Sundin från Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1938, varefter han avlade officersexamen 1940. Han anställdes vid Vattenbyggnadsbyrån 1938, vid Hallström & Nisses 1943, blev chef för vattenbyggnadstekniska byrån vid Sydsvenska Kraft AB 1944, överingenjör vid kraftförvaltningen på Bergvik och Ala AB 1957 samt kraftverksdirektör för Bergviks kraftstation från 1965. Han var major i Väg- och vattenbyggnadskåren.

Sundin författade bland annat Effektutbyggnad av vattenkraft: ambitioner och begränsningar (Svenska kraftverksföreningen. Årsmöte, 1974), Om vattenkraft (Svensk Tidskrift, 1981) och Mer vattenkraft (Svensk Tidskrift, 1983).

Källor

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Ingenjörer från Gävle
Födda 1914
Avlidna 1992
Män
Anthemios från Tralles

Anthemios från Tralles (grekiska Ἀνθέμιος ὁ Τραλλιανός) var en grekisk arkitekt från Tralles i Lydien. Tillsammans med Isidoros från Miletos byggde han åren 532–537 Hagia Sofia i Konstantinopel, en av den bysantinska arkitekturens främsta verk.

Anthemios var också en utmärkt mekaniker och matematiker.

Källor 

Grekiska arkitekter
Personer i Bysantinska riket under 500-talet
Bysantinsk arkitektur
Födda 400-talet
Avlidna 500-talet
Män
Anthemios

Anthemios eller Anthemius kan syfta på någon av följande:

 Anthemios från Tralles (500-talet), bysantinsk arkitekt
 Anthemios (ärkebiskop) (400-talet), ärkebiskop på Cypern
 Anthemius (~420–472), romersk kejsare 467–472
Brachycephalidae

Brachycephalidae är en familj av stjärtlösa groddjur som förekommer med omkring 50 arter i Brasilien och norra Argentina.

Beskrivning 

Dessa groddjur har en sköld av benvävnad över kotorna som påminner om en sadel. Några arter är mindre än 10 mm lång och tillhör så de minsta groddjuren i världen. De största individerna är cirka 55 mm långa. Kroppsfärgen kan vara anpassad till levnadsområdet (kamouflage) men det finns också arter som är gul eller orange. Antalet tår är reducerade, vid framfoten finns tre tår och vid bakfoten bara en eller två. De flesta arterna är aktiva på dagen och vistas i lövansamlingar i regnskogar. Efter äggläggningen täcker honan äggen med jord för att gömma de. Brachycephalidae genomgår ingen metamorfos, det färdiga groddjuret kläcks direkt ur ägget.

Efter upptäckten antogs att arterna är äkta paddor men det visade sig att de saknar vissa morfologiska egenskaper som är kännetecknande för paddor, främst ett organ som hos paddor sitter bredvid njuren (Bidder's organ).

Enligt en revision av Hedges et al. (2008) delas familjen i två släkten med tillsammans 51 arter. Släktena skiljer sig inte i utseende utan bara i sina genetiska egenskaper.
 Brachycephalus (Fitzinger, 1826), med 19 arter.
 Ischnocnema (Reinhardt & Lütken, 1862), med 32 arter.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Stjärtlösa groddjur
Anura
Gudmar Wallner

Gudmar Abraham Wallner, född 27 maj 1929 i Östersund, död 11 november 2014 i Bollnäs, var en svensk ingenjör och kommunalpolitiker (moderat).

Efter examen från Chalmers tekniska högskola i Göteborg 1955 var Wallner ingenjör vid kraftförvaltningen på Bergvik och Ala AB från 1956 och deltog i byggandet av Bergviks kraftstation. Han var även ledamot av centrala byggnadskommittén i Söderala landskommun och under senare år inom kommunalpolitiken i Söderhamns kommun.

Källor

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Svenska moderater
Personer i Söderhamns historia
Personer från Östersund
Födda 1929
Avlidna 2014
Män
Efter mörkrets inbrott

Efter mörkrets inbrott är en roman av den japanska författaren Haruki Murakami. Den utgavs i original 2004 och utkom i svensk översättning av Vibeke Emond 2012.

Handling
Efter mörkrets inbrott utspelar sig under en natt i Tokyo. Eri och Mari är systrar. Mari kan inte sova men Eri har fallit i en djup onaturlig sömn och färdas mellan olika världar. Mari tillbringar natten på olika kaféer i Tokyo där hon träffar jazztrombonisten Takahasi som hon mött en gång tidigare. Andra karaktärer som finns i boken är en före detta kvinnliga brottare som driver ett hotell med tvivelaktigt rykte samt en kinesisk prostituerad.

Referenser

Romaner av Haruki Murakami
Tokyo i skönlitteratur
Skönlitteratur 2004
WP:Projekt Japan
Beppe Singer

Benjamin ”Beppe” Gideon Singer, född 17 september 1977 i Malmö, är en svensk TV-programledare och lärare.

Beppe Singer blev programledare för Hjärnkontoret efter en kampanj på både SVT:s kanaler och Twitter och Facebook. Han har även producerat och varit programledare för programmen Tiggy Testar och Labba på UR. Beppe var idégivare till bakom julkalender 2016, Det stora experimentet. Julkalendern vann pris för Bästa Barn- och Ungdomsprogram vid Kristallengalan 2017.

Han är utbildad kemist vid Lunds Universitet och har tidigare arbetat som lärare i kemi, fysik och matematik på ett gymnasium i Malmö.

Tillsammans med sin redaktion vann Beppe Singer priset Årets folkbildare 2011.

Han verkar även som föreläsare i skolor runtom i landet då han talar om sin egen skolgång och  hur det känns att känna sig ”dum i huvudet”. 

Beppe Singer är även författare och har skrivit  barnböcker och pysselböcker på Bonnier-Carlsen samt läromedel åt Gothia Fortbildning.

Priser och utmärkelser 
 Årets folkbildare 2011
 Vinnare av kategorin Årets barn- och ungdomsprogram vid Kristallengalan 2017

Referenser

Externa länkar
 Beppe Singers hemsida

Svenska TV-programledare
Personer inom barnkultur
Födda 1977
Män
Levande personer
Lärare från Malmö
Författare från Malmö
Tom Wilson (översättare)

Tom Edgar Wilson, född 5 december 1849 i Jakob och Johannes församling, Stockholm, död 19 juni 1923 i Blidö församling, Stockholms län, var en svensk översättare och författare till populärt hållna böcker om schack och kortspel, med mera.

Som översättare producerade han runt 150 huvudsakligen skönlitterära böcker. Han översatte från engelska, tyska, franska och italienska. Bland författare han översatte märks Frederick Marryat, Arthur Conan Doyle, Émile Zola, Mark Twain, Henry Murger, Rudyard Kipling och 1910 års nobelpristagare Paul Heyse.

Han är förebild till "Den kvarlåtne" i August Strindbergs novellsamling Fagervik och Skamsund (1902). Wilson och Strindberg hade tidigt lärt känna varandra som skolkamrater i Stockholms lyceum. De råkades emellanåt när Strindberg bodde i Furusund som sommargäst. 

Ursprungligen var Wilson banktjänsteman. Jämsides med kontorsarbetet medarbetade han som skribent eller översättare i diverse tidningar. År 1885 lämnade han Stockholm och flyttade till Blidö för gott.

Han var son till språkläraren Georg Wilson, ursprungligen Natanael Salomon, och hans hustru skådespelaren Georgina, född Widerberg, som var dotter till Henriette Widerberg.

Böcker 
 Handledning i biljard (Beijer, 1888)
 Illustrerad spelbok: en handledning i de flesta brukliga spel (Beijer, 1888)
 Handledning i schack (Beijer, 1889)

Översättningar i urval 
 Eugen Hermann von Dedenroth: Aurora Königsmarks page: historisk roman (G. J. Leufstedt, 1878)
 James Fenimore Cooper: Hjortdödaren (The deerslayer or The first warpath) (Leufstedt, 1880)
 Camille Flammarion: Resor i luftballong (Voyages aériens) (Looström, 1890)
 H. Rider Haggard: Nada, den fagra liljan: en Zuluflickas lefnadssaga (Nada the Lily) (A. Granlund, 1894)
 Stendhal: Kartusianerklostret i Parma (La Chartreuse de Parme) (Geber, 1902)
 Edgar Allan Poe: Hemlighetsfulla och fantastiska historier (Björck & Börjesson, 1908)
 Jerome K. Jerome: Tre män i en båt (Three men in a boat) (Nordiska förlaget, 1912)

Källor
 Rotemannen (CD-skiva), Rotemansarkivet i Stockholm; Sveriges släktforskarförbund 2012
 Sveriges dödbok 1901-2009 (CD-skiva); Sveriges släktforskarförbund 2010
 "Tom Wilson, 1849–1923" av Eva M.  Olsson i Svenskt översättarelexikon. Läst 5 maj 2014

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1849
Avlidna 1923
Män
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Författare från Stockholm
Översättare från engelska
Översättare från tyska
Översättare från franska
Översättare från italienska
Översättare från Stockholm
Af Klinteberg

af Klinteberg är en svensk adelsätt, härstammande från hejderidaren i Skåne Sven Paulsson (1688-1743).

Tre av dennes sonsöner, däribland Wilhelm Klinteberg adlades 1807 af Klinteberg. Wilhelm af Klinteberg upphöjdes 1815 till friherrligt stånd. En kusin till dessa bröder Carl Peter Klintberg (1767-1826) adlades 1820 af Klintberg.

Källor 
 

Svenska adelsätter
Svensk uppslagsbok
Medealand och andra pjäser

Medealand och andra pjäser är en bok av Sara Stridsberg utgiven 2012 av Albert Bonniers förlag.

Den innehåller hennes tre teaterpjäser Medealand (2009), Dissekering av ett snöfall (2012) och Valerie Solanas ska bli president i Amerika (2006). Boken nominerades 2012 till Augustpriset.

Mottagande
Skönhet och patos – SvD
En egensinnig dramatiker – Dagens Nyheter

Referenser

Svenska teaterpjäser
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 2012
USA i skönlitteratur
Österbotten 8

Österbotten 8 är en fastighet på Birger Jarlsgatan 25 på Norrmalm i centrala Stockholm.

Byggnaden uppfördes 1902-04 av byggmästaren Johan Richard Edblom åt direktör Herman Asch, vars initialer står ovanför balkongen på första våningen För ritningarna svarade den produktiva arkitektfirman Hagström & Ekman, som under perioden 1898-1918 stod bakom över 140 jugendbyggnader i Stockholm, däribland grannhuset på Birger Jarlsgatan 23. Byggnaden ägdes en tid av nykterhetsrörelsen, men förvärvades av Humlegården Fastigheter AB 1998.

Österbotten var namnet på kvarteret, som sträcker sig över Birger Jarlsgatan 25-27, Brunnsgatan 2-20, David Bagares gata 1-19 samt Regeringsgatan 68-74. Som kvartersnamn hör Österbotten till ett äldre namnskikt på Norrmalm, och är tillkommet under den tid då Österbotten tillhörde Sverige. Namnet finns belagt från 1650-talet.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader ritade av Hagström & Ekman
Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Nils von Goës

Nils Johan Reinhold von Goës, född 16 maj 1906 i Bergviks församling, Gävleborgs län, död 15 september 1993 i Söderhamn, var en svensk kamrer och museiman. Han var son till Axel Gustaf Reinhold von Goës (1871–1949), bokförare vid Bergvik och Ala AB i Söderhamn. 

Efter realexamen vid Söderhamns samrealskola och språkstudier i Storbritannien och Tyskland blev von Goës tjänsteman vid Bergvik och Ala AB 1929 och kamrer där 1951. Han var även ansvarig för skötseln av Söderhamns museum, inrymt i det gamla Borrhuset, vilket ursprungligen tillhörde Söderhamns gevärsfaktori. Han ligger, i likhet med en rad medlemmar av ätten von Goës, begravd på Söderala kyrkogård.

Bibliografi
Söderhamns museum ("Hälsingerunor" , 1962)
Kring Söderhamns museums silverutställning ("Hälsingerunor", 1963)
Den gamla tullmjölkvarnen i Söderhamn ("Hälsingerunor", 1972)
Söderhamns Gevärsfaktori 1620–1813 (red., Föreningen Söderhamns museum 1988, )

Källor

Hälsingerunor – artikelregister

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenskt museifolk
Personer i Söderhamns historia
Svensk obetitlad adel
Personer från Bergviks socken
Födda 1906
Avlidna 1993
Män
Waycross

Waycross kan syfta på:

Waycross, Georgia
Waycross, Indiana
Patrik Martinsson

Patrik Martinsson, född 1967 i Jönköping, är en svensk skådespelare, sångare och musikalartist.
Martinsson har varit engagerad på bland annat Göta Lejon, Oscarsteatern, Chinateatern, Stockholms Stadsteater, Cirkus, MalmöOperan, GöteborgsOperan, Värmlandsoperan, Riksteatern.

Teater

Roller

Referenser

Noter

Externa länkar
 Patrik Martinsson på Östgötateatern

Svenska skådespelare
Svenska musikalartister
Födda 1967
Män
Levande personer
Skådespelare från Jönköping
Musiker från Jönköping
Primera B de Chile 2003

Primera B de Chile 2003 var den näst högsta divisionen för fotboll i Chile under säsongen 2003. Serien spelades mellan sexton lag, som delades upp i fyra grupper om fyra lag där alla lag mötte varandra två gånger (en gång hemma och en gång borta). Lagen tog med sig hälften av sina poäng in i nästa omgång där alla lag spelade i en rak serie och mötte varandra två gånger (en gång hemma och en gång borta). De två främsta flyttades upp. Inget lag flyttades ner den här säsongen.

Första omgången

Grupp Norr

Grupp Central-Norr

Grupp Central-Söder

Grupp Söder

Andra omgången
Alla lag bar med sig hälften av sina poäng från den första omgången (ojämna poäng avrundades uppåt). Utöver det fick Provincial Osorno, Deportes Copiapó, Deportes Talcahuano och Arica tre poängs avdrag för att inte ha betalat sina spelare i tid i september och Fernández Vial och Deportes Ovalle fick sex poängs avdrag fö ratt inte ha betalat sina spelare i tid i augusti och september.

Se även
Primera División de Chile 2003

Källor
RSSSF

2003 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 2003
Giovanni Galbaio

Giovanni Galbaio var den åttonde dogen av Venedig. Han efterträdde sin far Maurizio Galbaio, och var den första dogen som ärvde tronen.

När Giovanni kom till makten började han genast motarbeta kyrkans representanter som förespråkade en avskaffning av slavhandeln. Även frankerrikets kung Karl den Store ville avskaffa slaveriet, och därför försämrades relationerna mellan Venedig och Frankerriket.

Giovanni flydde till Mantua med sin far Maurizio och sin son Christofo 803, där de alla dog.

Referenser 

 Staley, Edgcumbe. (1910). The Dogaressas of Venice (The Wives of the Doges). London: T. W. Laurie.

Födda okänt år
Avlidna 804
Doger av Venedig
Män
Joakim Pettersson

Joakim Pettersson, född 1973, är en svensk nationalekonom och f.d. kristdemokrat. 

Arbetar som seniorkonsult och rådgivare på WSP Analys & Strategi. Har tidigare arbetat som stabschef hos Ebba Busch Thor. Innan dess arbetade han som näringspolitisk strateg på Svensk Handel och dessförinnan som utvecklingschef på Kristdemokraternas parti- och riksdagskansli. 2006 till 2011 var han politiskt sakkunnig hos socialminister Göran Hägglund ochinnan dess politiskt sakkunnig på partiets riksdagskansli. Han är utbildad nationalekonom med tidigare anställningar på Riksförsäkringsverket och Handelns Utredningsinstitut.

Som sakkunnig på Socialdepartementet var Joakim Pettersson politiskt ansvarig för omregleringen av apoteksmarknaden år 2009.

Referenser 

Svenska kristdemokrater
Levande personer
Födda 1973
Män
Svenska nationalekonomer
Primera B de Chile 2004

Primera B de Chile 2004 var den näst högsta divisionen för fotboll i Chile under säsongen 2004. Serien spelades mellan femton lag, som delades upp i tre grupper om fem lag där alla lag mötte varandra fyra gånger (två gånger hemma och två gånger borta). Lagen tog med sig sina poäng in i nästa omgång där lagen delas upp i två grupper (en med sju lag och en med åtta lag) och mötte varandra två gånger (en gång hemma och en gång borta). De tre främsta i båda grupperna gick vidare till en uppflyttningsserie. De två främsta flyttades upp.

Första omgången
Deportes Ovalle fick tre poängs avdrag för att inte ha betalat sina spelare i tid.

Grupp Norr

Grupp Central

Grupp Söder

Andra omgången
Alla lag bar med sig sina resultat från den första omgången och delas upp i två grupper. De tre främsta i varje grupp gick vidare till en uppflyttningsserie. Utöver det fick Deportes Antofagasta tre poängs avdrag och Deportes Ovalle ytterligare tre poängs avdrag (de hade redan tre poängs avdrag från den första omgången) för att inte ha betalat sina spelare i tid i september. San Luis och Lota Schwager fick sex poängs avdrag för att inte ha betalat sina spelare i tid i augusti och september.

Grupp Norra

Grupp Södra

Uppflyttningsserien

Se även
Primera División de Chile 2004

Källor
RSSSF

2004 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 2004
Kalmar FF Supporterunion

Kalmar FF Supporterunion är fotbollsklubben Kalmar FF:s officiella supporterklubb sedan sommaren 2010. KFFSU bildades 2008 och ordförande är Joakim Persson.  KFFSU är politiskt obundna och dess målsättning är att stötta Kalmar FF såväl på hemmaplan som på bortaplan.

Referenser

Externa länkar
Kalmar FF Supporterunion

Supporterklubbar i Sverige
Kalmar FF