kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Knytlingasagan

Knytlingasagan är en isländsk saga av okänd författare från tiden efter 1200-talets mitt, vilken behandlar Danmarks historia från Harald Gormsson fram till 1187.

För äldre tider bygger Knytlingasagan främst på andra redan kända sagor, men för tiden efter 1000-talets mitt finns flera exempel på att annars okända skaldedikter utnyttjats och delvis återgetts av författaren. Skildringen av Knut den heliges regering är ingående, och man har trott sig bakom den kunna urskilja en särskild "Knutssaga". I skildringen av denne bereds plats för en utförlig teckning av den sentida vikingen och våldsmannen Blod-Egil. Från och med 1130-talet bygger Knytlingasagan på ett historiskt verk, som även utnyttjats av Saxo Grammaticus i Gesta Danorum men som av allt att döma Knytlingasagan återger mer troget än denna.

Källor 
Knytlingasagan på danska av C. C. Rafn

 

Isländsk litteratur
Danmark under medeltiden
Argentina (olika betydelser)

Argentina kan avse:

Argentina – en stat i Sydamerika
Argentinska konfederationen – statsbildning i Sydamerika åren 1831-1861
Argentina (djur) – ett släkte av fiskar
Don't Cry for Me Argentina – en sång
Argjentina Ramosaj – albansk-nederländsk sångerska
Argentina Menis– rumänsk friidrottare
M/S Argentina (1935) – svenskt fartyg
469 Argentina – en asteroid i huvudbältet

Geografi

Länder, och platser utanför alla länder 

 Argentina, självständig stat,

Antarktis 

 Islas Argentina, annat namn för Argentine Islands,

Italien 

 Torrente Argentina (vattendrag i Italien, Ligurien),

Mexiko 

 Argentina, Bochil, 
 Argentina, El Bosque, 
 Argentina, Chilón,
Franco Piavoli

Franco Piavoli, född 21 juni 1933 i Pozzolengo, Brescia, Lombardiet, är en italiensk filmskapare. Han är känd för sina känslomässigt drivna filmer med fokus på natur där han själv sköter de flesta A-funktionerna, som manus, produktion, regi och foto. Många av filmerna är inspelade i bergen kring Gardasjön. Hans första långfilm Il pianeta azzurro från 1981 skildrar årstidernas rytm, Nostos: Il ritorno från 1990 är en omtolkning av Odysseusmyten, Voci nel tempo från 1996 handlar om hur tidens lopp orsakar sår och Al primo soffio di vento från 2002 skildrar en sommardag hos en familj i Brescia.

Filmografi
 Uccellanda (1953) - kortfilm
 Ambulatorio (1954) - kortfilm
 Incidente (1955) - kortfilm
 Le stagioni (1961) - kortfilm
 Domenica sera (1962) - kortfilm
 Emigrati (1963) - kortfilm
 Evasi (1964) - kortfilm
 Il pianeta azzurro (1981)
 Lucidi inganni (1986) - kortfilm
 Il parco del Mincio (1987) - kortfilm
 Nostos: Il ritorno (1990)
 Voci nel tempo (1996)
 Al primo soffio di vento (2002)
 Affettuosa presenza (2004)

Källor

Externa länkar
 

Födda 1933
Italienska filmproducenter
Italienska manusförfattare
Italienska filmregissörer
Levande personer
Personer från Brescia
Män
Lucile Hadžihalilović

Lucile Hadžihalilović, född  7 maj 1961 i Lyon i Rhône, är en fransk filmregissör och manusförfattare av bosnisk härkomst.

Hadžihalilović har studerat vid filmskolan La Fémis i Paris. Hon är främst känd för sin film Innocence (2004) som bland annat vann pris vid Sundance Film Festival och utsågs till bästa film vid Stockholms filmfestival. Hon blev därmed den första kvinnliga regissör att vinna Bronshästen.

Hadžihalilović har ett förhållande med regissören Gaspar Noé och de har bland annat arbetat tillsammans med manuset till hans film Enter the void (2009).

Källor

Externa länkar

Levande personer
Kvinnor
Födda 1961
Personer från Lyon
Franska filmregissörer
Franska manusförfattare
Delfimetoden

Delfi-metoden utvecklades under 1950-talet vid forskningsinstitutet Rand Corporation i USA och har fått sitt namn från oraklet i Delfi. Institutet hade det amerikanska försvarets uppdrag att utarbeta olika prognoser och arbetade då fram denna metod.

Metoden går ut på att en panel av experter var för sig får ett antal frågor för bedömning. Svaren sammanställs och sänds ut till panelen igen, eventuellt med kompletterade frågor. Experterna har då möjlighet att ändra sina bedömningar efter vad som framkommit av de övrigas synpunkter. Avsikten är att komma fram till en gemensam ståndpunkt.

Man kan beteckna processen som en anonym form av intervju. Metoden har använts vid problemlösningar och är dessutom särskilt använd vid prognosverksamhet och framtidsstudier. Den har kritiserats för att ge ”överraskningsfria” lösningar.

I Sverige har metoden kommit till användning såväl inom försvarsmakten och statliga myndigheter som i enskilda företag.

Delfi-metoden online
Ett antal Delfi-prognoser genomförs internationellt med hjälp av webbplatser som tillåter att processen kan genomföras i realtid. Till exempel använder TechCast-projektet en panel av 100 experter i hela världen att förutse genombrott inom olika områden av vetenskap och teknik. Ytterligare exempel finns i flera studier som utförts av Institutet för Framtidsstudier och kunskapshantering som använder den online-baserad Delfi-metoden.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1974

Externa länkar
 Need of Forecasting in Online Business
 The Delphi Method: Techniques and Applications, edited by Harold A. Linstone and Murray Turoff — a comprehensive book on Delphi method (free download, 11Mb PDF, 618 pages)
 RAND publications on the Delphi Method Downloadable documents from RAND concerning applications of the Delphi Technique.

Sannolikhetsteori
Framtidsstudier
Problemlösning
Franz Misteli

Franz Misteli, född den 11 mars 1841 i Solothurn, död den 6 oktober 1903 i Brunnen, Schwyz, var en schweizisk klassisk filolog och språkforskare.

Misteli studerade klassisk filologi vid universitetet i Zürich och var därefter verksam som lätare i latin och grekiska vid kantonsskolorna i Sankt Gallen och Solothurn. Från 1874 var han extra ordinarie professor i jämförande språkvetenskap vid universitetet i Basel, från 1877 ordinarie professor. Efter ett allvarligt slaganfall 1896 lämnade han 1898 sin professur. Han författade språkfilosofiska och språkpsykologiska verk.

Källor 
 

Schweiziska filologer
Klassiska filologer
Schweiziska professorer
Personer verksamma vid Basels universitet
Personer i Schweiz under 1800-talet
Födda 1841
Avlidna 1903
Män
Personer från Solothurn
Letlhakeng

Letlhakeng är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Khudumelapye

Khudumelapye är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Sesung

Sesung är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Botlhapatlou

Botlhapatlou är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Moshaweng

Moshaweng är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Malwelwe

Malwelwe är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Dutlwe

Dutlwe är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Tswaane

Tswaane är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Kotolaname

Kotolaname är en ort (village) i distriktet Kweneng i södra Botswana.

Källor

Orter i Kweneng
Kaos (film, 1984)

Kaos är en italiensk dramafilm från 1984 i regi av Paolo och Vittorio Taviani. Den bygger på fyra noveller av Luigi Pirandello, och utspelar sig kring Pirandellos födelseort på Sicilien på 1800-talet. Delarna sammanlänkas av en korp som för tittaren från en berättelse till nästa. Filmen hade svensk premiär 27 april 1985.

Mottagande
Jurgen Schildt recenserade filmen i Aftonbladet: "Den är, med sina rötter i gårdagarnas och folklighetens Sicilien, en tretimmarserfarenhet som gör utropstecknen motiverade. Vilken rullande kraft!" Schildt fortsatte: "Hos [regissörerna] lever bildytan sitt eget och organiska liv; med sitt stränga linjespel, sin meningsfulla geometri, sin magi och humor, sin melankoli och våldsamhet. Dessutom innehåller Nicola Piovanis ljudband den mest expressiva filmmusik som skrivits sen Fellinis huskompositör Nino Rota mantalsskrevs i de saligas boningar."

Källor

1800-talet på film
Filmer 1984
Italienska dramafilmer
Italienska filmer baserade på böcker
Italienskspråkiga filmer
Luigi Pirandello-filmatiseringar
Sicilien på film
Maraton (musikalbum av Alina Devecerski)

Maraton är debutalbumet av den svenska electropop-sångerskan Alina Devecerski, utgivet den 19 november 2012 på EMI. Albumet innehåller bland annat Devecerskis genombrottssingel "Flytta på dej", som toppade listorna i Sverige, Norge och Danmark. Låtarna skrev Devercerski ihop med producenten Christoffer Wikberg samt med Joakim Berg från Kent på de två sista spåren, "Ärligt talat" och "Krigar precis som du".

Bakgrund 
Albumtiteln syftar på den långa vägen som lett Devecerski fram till sitt debutalbum. I en intervju med PSL kommenterade hon, "Jag tänker att det här albumet och själva titeln, Maraton, är hela vägen fram till att göra det här albumet. Alla olika faser jag gått igenom och det har ju varit tufft. Så det hörs säkert.".

Mottagande

Kritisk respons 

Maraton fick ett varmt mottagande av den svenska pressen med komplimanger över Devercerskis raka kaxighet. Markus Larsson på Aftonbladet belönade albumet med 4 plus och beskrev musiken som "glimrande och knallhård elektronisk pop som skallar lyssnaren som en huligan", och om singeln "Flytta på dej" kommenterade han "Alla som letar efter den svenska popmusikens centrum 2012 hamnar mitt bland de pulserande syntharna i Devecerskis genombrottslåt". Anders Nunstedt på Expressen gav även han albumet 4 av 5 getingar med motiveringen "Maraton kan få alla andra album du hört i år att framstå som kraftlösa sterotyper," samt "Alina Devecerski skriver underhållande texter. Med ett direkt tilltal som möjligen bottnar i hiphop men låter punk. Hon fyller låtarna med attityd och kraft, med sorg, glädje och ilska. Utan att framstå som tillgjort effektsökande."

Mattias Dahlström på Dagens Nyheter gav albumet 3 av 5 och menade att "Greppet ger ett homogent och väl sammanhållet album, en röd tråd av kaxig energi". Peter Lindholm på Metro kommenterade "Det är pop som det inte går att värja sig emot".

Kommersiell prestation 
Albumet låg på Sverigetopplistan i två veckor totalt. Den gick in på plats 47 den 23 november 2012 och noterades på plats 36 veckan därefter.

Låtlista

Medverkande 
 Niklas Berglöf – mixning (2, 5, 6, 7, 9, 10), producent (5, 9, 10)
 Joakim Budde – bakgrundssång (7)
 Joy Deb – mixning (3, 8)
 Björn Engelmann – mastering (alla spår)
 Mattias Glavå – mixning (1, 4)
 Miika Hakomäki – trummor (8)
 Anders Pettersson – pedal steel guitar (3)
 Martin Sköld – bas (9)
 Christoffer Wikberg – gitarr (3, 6), programmering (2-10), producent (alla spår)
 Liliana Zavala – slagverk (5)

Information från Discogs

Listplaceringar

Referenser 

Album utgivna på EMI Music Sweden
Musikalbum 2012
Svenska debutalbum
Svenska synthpopalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Prostaglandinanaloger

Prostaglandinanaloger är en grupp hormonliknande ämnen som används i flera ögonläkemedel, hårprodukter och andra kosmetiska produkter. Ämnet kan orsaka rodnad, klåda och ögonirritation, samt förändringar av ögonfärgen.

Prostaglandinanaloger används i flera ögonläkemedel för att sänka ögontrycket vid grön starr, och vanliga biverkningar för dessa ögonläkemedel är ögonirritation, klåda, rodnad av ögonvitan, ögonsmärta och förändring av ögonfärgen med ökad pigmentering i regnbågshinnan. 

Kosmetiska produkter som säger sig ge tillväxt av ögonfransar och ögonbryn finns att köpa på den svenska marknaden som ögonfransnäring eller ögonfransserum, men Läkemedelsverket avråder konsumenter från att använda produkter innehållande prostaglandinanaloger, såsom isopropyl cloprostenate och dechloro-dihydroxy-difluoro-ethylcloprostenolamide, på grund av biverkningarna.

Noter 

Hormoner
Inditex

Inditex, Industria de Diseño Textil, S.A., är en spansk textil- och konfektionskoncern med säte i Arteixo, strax väster om A Coruña i Galicien.

Inditex har sina rötter i en syateljé för städrockar för kvinnor som grundades i en källare i A Coruña 1963 av  Amancio Ortega och Rosalía Mera tillsammans med familjemedlemmar. Amancio Ortega och Rosalía Mera, då ett gift par, öppnade 1975 sin första klädesbutik vid Calle de Juan Flórez i A Coruña, vilket blev ursprunget till detaljhandelskedjan Zara. År 1977 tillkom Zaras första fabrik i Poligono Industrial de Sabón i närbelägna Arteixo på den plats där numera Inditex har sitt huvudkontor. Året därpå öppnade Zara sin första butik i Madrid.

År 1985 bildades Industria de Diseno Textil S.A., eller Inditex, som ett holdingbolag för Zara och dess tillverkande företag. År 1988, började Inditex internationella affärsnät med en Zara-butik i Oporto i Portugal. 

Inditex introducerades på Madrid-börsen 2001.

Varumärken

Källor 
Svenska Dagbladet Näringsliv sidan 20 den 19 november 2012

Noter

Att läsa vidare
Xabier Blanco och Jesús Salgado: Amancio Ortega, de cero a Zara: El primer libro de investigación sobre el imperio Inditex, Esfera de los Libros, 2004,

Externa länkar

Inditex webbplats

Spanska företag
Företag bildade 1985
Flavio Sciolè

Flavio Sciolè, född 6 september 1970 i Atri i Italien, är en italiensk  skådespelaredramatiker  filmregissör, poet och performancekonstnär

Filmografi 
Ossessione (1996)
Claustrofobia (1997)
Giuda (2000)
Cognizioni di santità (2001)
Dormitorio-Fausto Delle Chiaie (2001), solo regia
Fugatea (2001)
Beataction 1 (2001)
Beataction 2 (2002)
Delirium (2002)
Dan Fante An American Writer (2002)
Kristo 33 (2002)
Beataction 3 (2002)
Pilateo (2003)
Narciso (2003)
Itagliano (2004)
Distruzione di una video camera (2004)
Caligola (2004)
Atto (2004)
Papa vero (2004)
Ipotesi per un delirio (2005)
Sublimesubliminale (2006)
Aman4aman (2007)
Art 4 nothing (2007)
Matermare (2008)
Sublime Rain, Sublime Pain (2010)
Mondo Delirium (2011)
Requiem 70 (2011)
Video Art Is Dead (2014)

Teater 
 1999: Psicosi Atea
 1999: Lo storpio
 2000: Il Re è Pazzo
 2002: Calvario Room
 2003: Bambole
 2005: Macchinateassassina
 2006: sANTI NO iconoclasta1970
 2008: ICARO CARO d’oro cosparso

Performances 
 2003: Poesia Evocativa 001
 2004: Performance #1
 2009: Roserosse
 2010: Sanguinarte per l'Arte
 2012: Sacrificio d'Arte
 2013: Milk 1970
 2014: Makeup1970

Se även 
body art
performance
Wienaktionism
Mondofilm

Referenser

Externa länkar 
 , Mondo Delirium  

  Recension Mondo-Digital 

Födda 1970
Italienska skådespelare under 2000-talet
Levande personer
Män
Italienska dramatiker
Italienska poeter
Italienska filmregissörer
Performancekonstnärer
Italienska konstnärer under 2000-talet
Personer från Adria
Franz von Kobell

Franz Wolfgang von Kobell, född 19 juni 1803, död 11 november 1882, var en tysk mineralog och folkskald.

Kobell blev 1826 extra ordinarie och 1834 ordinarie professor vid universitetet i München samt 1856 konservator för de mineralogiska statssamlingarna. Kobell verkade framgångsrikt som lärare, och hans läroböcker var mycket använda. Bland dessa märks Lehrbuch der Mineralogie (1838), Tafeln zur Bestimmung der Mineralien durch chemische Versuche (1833, 17:e upplagan 1921) och Geschichte der Mineralogie 1650-1860 (1864). Som skönlitterär författare begagnade han företrädesvis folkmål, både pfalziskt och gammalbayerskt, och skrev såvål episka dikter som dramatiska arbeten och folkliga prosastycken.

Källor

Noter

Externa länkar 

Tyska mineraloger
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens universitet
Tyska författare under 1800-talet
Tyskspråkiga författare
Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska dramatiker under 1800-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Personer från München
Män
Födda 1803
Avlidna 1882
Svensk uppslagsbok
Viksjöleden

Viksjöleden, trafikled inom Järfälla kommun, Stockholms län. Leden byggdes ut etappvis på 1970- och 80-talen och går genom Jakobsberg, Viksjö och Veddesta, där den ansluter till E18.

Transport i Järfälla kommun
Paul Davidsson

Paul Davidsson, född 8 september 1964, är professor i datavetenskap vid Malmö högskola. 

Davidsson disputerade i datavetenskap 1996 vid Lunds universitet och arbetade därefter en tid vid Blekinge tekniska högskola och var där grundare av forskargruppen Distributed and Intelligent Systems Laboratory (DISL). År 2012 är Davidsson vice dekan med särskilt ansvar för forskningen vid Fakulteten för teknik och samhälle vid Malmö högskola. Hans forskningsintressen omfattar både teoretiska och praktiska aspekter av agentteknologi, informationssystem och datautvinning. Huvudsakliga tillämpningsområden för forskningen är transport- och energisystem. Resultatet av Davidssons arbete har rapporterats i mer än 150 expertgranskade vetenskapliga artiklar publicerade i internationella tidskrifter, konferensrapporter och böcker. Davidsson är medlem av redaktionen för tre internationella tidskrifter och har varit medlem i programkommittéer för mer än 100 vetenskapliga konferenser och arbetsseminarium. Han är för närvarande även med i styrgruppen för EU:s COST-program för så kallade Agreement Technologies (IC0801) och Autonomous Road Transport Systems Support (TU1102).

Referenser

Externa länkar 
Paul Davidsson CV

Svenska professorer i datavetenskap
Födda 1964
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Blekinge tekniska högskola
Personer verksamma vid Malmö universitet
Djurgårdsstationen

Djurgårdsstationen var ursprungligen en omformarstation för Stockholms elektricitetsverk. Den före detta Stationen ligger på Singelbacken 15, Södra Djurgården i Stockholm och togs i drift 1906. Arkitekt för Djurgårdsstationen var Ferdinand Boberg. Byggnaden finns fortfarande bevarad och ägs av Skansen som nyttjar det för kontor och lager. Enligt en byggnadsinventering som Stadsmuseet i Stockholm utförde 1979 är Djurgårdsstationen "industri- och arkitekturhistoriskt intressant". Byggnaden är blåklassat av Stadsmuseet, vilket innebär att bebyggelsens kulturhistoriska värde av stadsmuseet anses motsvara fordringarna för byggnadsminnen i Kulturmiljölagen.

Bakgrund

När Värtaelverket invigdes 1903 blev Djurgårdsstationen på Djurgården en av flera understationer där den i Värtaverket producerade växelströmmen omvandlades till likström, som var den vanliga distributionsformen vid denna tid. Djurgårdsstationen skulle försörja Södra Djurgården med elkraft. Liknande stationer fanns på Norrmalm (Tulestationen), på Södermalm (Katarinastationen) och på Kungsholmen (Kronobergsstationen). För att minimera ledningsförluster låg understationerna alltid nära förbrukarna.

Djurgårdsstationen
Djurgårdsstationen var den minsta stationen och togs i drift den 6 november 1906. Byggnaden är fristående och uppfört i rött tegel. Boberg gav den en borgliknande karaktär med kraftig granitsockel. Östra delen av huset består av maskinhallen i ett plan och västra delen är i tre våningar, ursprungligen innehållande kontor och verkstäder. Fasaderna är mera utsmyckade och påkostade än exempelvis Katarinastationen och Kronobergsstationen. Här finns listverk i sandsten och pilaster i tegel som avslutas med skulpterade urnor och kronor ovanför taket. Många sandstensdetaljer återger elektriska kablar och glödlampor. Maskinhallen belystes med dagsljus genom höga välvda fönster. 

Maskinhallen är väl bevarad, väggar och tak är klädda med vitt och grönt mönstersatt kakel, bröstningen består av rött och brunt kakel. Till och med traversen finns alltjämt kvar (2012). Maskinhallen nyttjas numera som förråd av intilliggande Skansen. Mot Singelbacken är fastigheten inhägnad av ett smidesstaket med rik dekorerade grindar och stolpar, även de är ritade av Boberg och innehåller motiv som anknyter till elektricitet.

Bilder

Källor
  Stockholms stadsmuseum: Djurgårdens industrimiljöer, inventering 1979.
 , s. 176
 Informationstavla på platsen

Externa länkar

Elektricitet
Tekniska försörjningssystem i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Djurgården
Byggnader ritade av Ferdinand Boberg
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Hiroshi Abe (skådespelare)

Hiroshi Abe (阿部 寛 Abe Hiroshi), född 22 juni 1964, är en japansk fotomodell och skådespelare. Han började sin karriär som modell, men lyckades framgångsrikt övergå till skådespeleri, då blev han en av de mest regelbundet synliga personerna i japanska medier. Han tog examen vid Chuo-universitet 1988.

Karriär 
1988, under hans sista år på college, gjorde han sin första provspelning som skådespelare i filmen Haikara-san Ga Touru. Under 2009 vann han priset för bästa skådespelare i den 63:e Mainichi Film Award för sina framträdanden i Still Walking och Aoitori.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Japanska skådespelare under 2000-talet
Japanska fotomodeller
Personer från Kanagawa prefektur
Män
Födda 1964
Levande personer
WP:Projekt Japan
Projektillös ammunition

Projektillös ammunition har tändsats och drivladdning, men saknar projektil. De två huvudsakliga användningsområdena är som drivpatron och eldmarkering. 

Artilleri över 120 mm använder inte patroner eftersom de skulle bli ohanterliga, de laddas med projektilen och en separat laddningshylsa.

Drivpatron
Drivpatron är en patron för handeldvapen, utan egen projektil. Drivpatroner används exempelvis för att skjuta iväg gevärsgranater, men används även civilt i bultpistoler

Ett svenskt exempel är drivpatron 10 till AK 4 som används till att skjuta iväg rökgranater.

Lös ammunition
Patroner avsedda för att skjutas i konventionella vapen utan att skicka iväg en projektil kallas lösa. Vid till exempel salutering med kanon och vid högtider använder man en hylsa som förseglats med en plastfilm, medan ollonpistoler brukar stjärnstrypta hylsor.
Inom det militära används istället en trä- eller plastplugg som går sönder i pipan. På det viset förblir handhavandet detsamma men utan riskerna skarp ammunition medför vid övning. En lösskjutningsmekanism man monterar på vapnet säkerställer att ev. större bitar av pluggen slås sönder innan de lämnar vapnet, men ett minsta avstånd om 5 meter mellan skytt och mål rekommenderas för att skydda ögonen.
Lös ammunition ska skiljas från blind ammunition, som inte innehåller några explosiva ämnen.

Externa länkar 

 http://dutchman.rebooty.com/ammo.html
 http://www.amkat.se/index.php?Env=Text&Menu_A=20&Menu_B=20&Menu_C=0&Menu_Value_A=Projectile&Menu_Value_B=

Ammunition

nl:Patroon (munitie)#Losse flodders
Stallo (roman)

Stallo är en spänningsroman från 2012 av den svenske författaren Stefan Spjut. Den utspelar sig i svenska Lappland på två tidsplan, 1978 och 2004, och följer en historia där barn rövats bort av trollväsen med samma namn från samisk mytologi. I november 2012 hade boken sålts till 15 länder. Den är förberedd för en filmatisering av regissören Mikael Marciman.

Mottagande
Ingemar Nilsson skrev i Tidningen Kulturen: "Spjut är modig, för hans tegelsten är byggt av materiel som lätt skulle kunna viftas bort som 'svammel' eller bara skrattas rått åt. ... Jag säger läs, och du får en roman berättad med beståndsdelar av magisk realism, fantasy, saga och en dos hårdkokthet à la Hemingway."

Se även
 Stalo

Källor

Externa länkar
 Stallo på förlagets hemsida

1978 i skönlitteratur
2004 i skönlitteratur
Nordisk folktro i skönlitteratur
Skönlitteratur 2012
Svenska romaner
Svenska Lappland i skönlitteratur
Royal British Legion

Royal British Legion (RBL) är en brittisk välgörenhets- och intresseorganisation som stöder personer som tjänstgör eller har tjänstgjort i Storbritanniens väpnade styrkor och deras anhöriga.  Royal British Legion grundades 1921 genom att fyra organisationer gick samman. Bland grundarna fanns Douglas Haig som var brittisk överbefälhavare i första världskriget. Organisation är känd för sitt årligt återkommande Poppy appeal och arrangerar även The Festival of Remembrance.

Externa länkar

 Officiell webbplats

Organisationer bildade 1921
Organisationer i Storbritannien
Spindler

Spindler är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Franz Stanislaus Spindler (1763–1819), tysk tonsättare
 Fritz Spindler (1817–1905), tysk tonsättare
 Jader Volnei Spindler (född 1982), brasiliansk fotbollsspelare
 Johanne Spindler (1781–1861), dansk skådespelerska
 Karl Spindler, flera personer
 Karl Spindler (författare) (1796–1855), tysk romanförfattare
 Karl Spindler (militär) (1887–1951), tysk sjöofficer
 Michael Spindler (1942–2017), tysk-amerikansk företagsledare

Tyska efternamn