kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fanny Klefelt

Fanny Fredrika Charlotta Klefelt, född 2 februari 1994, är en svensk skådespelare. Hon är bland annat känd som en av huvudrollsinnehavarna i SVT:s Kristallen-nominerade TV-serie Portkod 1321 som visades i SVT Play och SVT1, första säsongen 2012.

Klefelt har bland annat medverkat i kortfilmen Århundradets brott, långfilmen Tusen gånger starkare, SVT-serien Portkod 1321, långfilmen Tyskungen, TV-serien Inte värre än andra, TV-serien Sam tar över och kortfilmen Seaweed. Hon ledde eftersnackprogrammen till Grammisgalan 2014 med Happy Jankell och SVT Play-serien Vikingshill med Frans Strandberg.

Klefelt är uppvuxen i Stockholm.

Filmografi 

 (kortfilm)
 (kortfilm)
 (Agnes Modin)

 (Agnes Modin)
 (kortfilm)
 (kortfilm)
 (kortfilm 2015 och långfilm 2016)

Referenser

. Läst 22 juli 2015.

Svenska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1994
Ruth Roman

Ruth Roman, född 22 december 1922 i Lynn, Massachusetts, en förstad till Boston, död 9 september 1999 i Laguna Beach, Kalifornien, var en amerikansk filmskådespelare. Ruth Roman upptäcktes av filmproducenten David O. Selznick och debuterade i Hollywood 1943. Hennes mest kända roll gjorde hon i Alfred Hitchcocks thriller Främlingar på tåg (Strangers on a Train) 1951, mot Robert Walker och Farley Granger.

Roman medverkade under fyra decennier i ett stort antal filmer och TV-serier. Mellan 1949 och 1951 spelade hon i nio filmer för filmbolaget Warner Brothers. Bland filmer i noirgenren märks hennes genombrott i Stanley Kramers Champion 1949 mot Kirk Douglas, Fönstret (The Window) från samma år och Brådstörtad flykt (Tomorrow is Another Day) från 1951. 1950 spelade hon mot Gary Cooper i Dallas, 1954 mot James Stewart i westernfilmen Farornas land (The Far Country) och mot Broderick Crawford i noirfilmen Till polisens förfogande (Down Three Dark Streets).

Den 25 juli 1956 befann sig Ruth Roman ombord på det italienska kryssningsfartyget Andrea Doria då detta utanför New York kolliderade med Svenska Amerika Liniens M/S Stockholm. Hon tillhörde de 760 personer som överlevde olyckan.

Roman har en stjärna på Hollywood Walk of Fame för arbete inom television. Den finns vid adressen 6672 Hollywood Blvd.

Filmografi, urval
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor 
 William H. Honan, New York Times, 11 september 1999. Ruth Roman, 75, Glamorous and Wholesome Star, Dies
 Eddie Muller, DarkCity: The Lost World of Film Noir, 1998.
Fotnoter:

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Massachusetts
Personer från Lynn, Massachusetts
Födda 1922
Avlidna 1999
Kvinnor
Coles Creek-kulturen

Coles Creek kallas en arkeologisk kultur som blomstrade 700-1200 i Mississippiflodens nedre dalgång i nuvarande Arkansas, Louisiana och Mississippi. Coles Creek-kulturen föregick Plaqueminekulturen.

Kulturutveckling
Coles Creek-kulturen är en endemisk utveckling av Troyvillekulturen i den nedre Mississippidalen. Den definierades ursprungligen genom sin användning av pulvriserad bränd lera som tempering vid keramiktillverkning. Kulturen är ett uttryck för en signifikant förändring från det tidigare fångstsamhället. Befolkningen ökade kraftigt och samhället kännetecknades av ökande kulturell och politisk komplexitet. Från år 1000 börjar det finnas fynd som ger uttryck för politisk och social elitism i form av ett ökande antal plattformshögar runt en centralplats. Bärarna av Coles Creek-kulturen livnärde sig på insamling och odling av inhemska väхter, som pumpor, teхasmålla, solrosor med flera samt jakt.

Högbyggande
Troyvillekulturen byggde högar, huvudsakligen som gravar. I Coles Creek-kulturen förändrades högarnas form och funktion. De byggdes nu för att bilda underlag för tempel och andra byggnader. Pyramidhögar med platta toppar byggdes över många år och med många lager. På toppen anlades flätverksbyggnader med religiösa och politiska funktioner. En idealtypiskt Coles Creek-plats består av två eller tre högar kring en öppen centralplats. Detta mönster börjar framträda omkring år 800 och fortsatte under flera hundra år. Under kulturens slutfaser tillkommer ända upp till tre ytterligare högar kring centralplatserna. Många Coles Creek-högar är uppförda på gravhögar tillhöriga Troyvillekulturen.

Rekonstruerade centralplatser

Referenser

Arkeologiska kulturer
Nordamerikanska indianer
Clinton Clauson

Clinton Amos Clauson, född 24 mars 1898 i Mitchell, Iowa, död 30 december 1959 i Maine, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Maines guvernör från januari 1959 fram till sin död.

Clauson deltog i första världskriget och studerade sedan kiropraktik.  Han var borgmästare i Waterville 1956–1957.

Clauson efterträdde 1959 Robert Haskell som guvernör och avled senare samma år i ämbetet. Frimuraren Clauson gravsattes på Pine Grove Cemetery i Waterville.

Referenser

Amerikanska demokrater
Borgmästare i Waterville, Maine
Guvernörer i Maine
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Mitchell County, Iowa
Födda 1898
Avlidna 1959
Män
Rohdi Heintz

Rohdi Heintz, folkbokförd Rodhi Ragnar Richard Heintz, född 4 mars 1943 i Göteborg, död 20 juni 2014 i Västra Frölunda, var en svensk modeskapare.

Heintz studerade på Textilinstitutet i Borås och Konstindustriskolan i Göteborg. I Göteborg år 1963 fick han möjlighet att göra sin första kollektion för ett modehus. Han gjorde karriär som modedesigner inom tekoindustrin J.A. Wettergren & Co i Göteborg och gjorde flera framgångsrika kollektioner, bland annat olika trenchcoat-modeller. Han har kallats "Kungen av beige" och "Göteborgs svar på Yves Saint Laurent". Han blev också invald i Créateurs Industriels där just nämnde Yves Saint Laurent också var medlem.

1982 mottog han den första Guldknappen med motiveringen: "Rohdi Heintz har under en lång serie år visat att fantasirik design inte behöver vara en dagslända. Han har alltid legat steget före och haft förmågan att skapa kläder som förenar nytänkande design med stor användbarhet. I sina plagg för främst Dixi Coat, Dixi Man och B G Matsson demonstrerar han att även ytterplagg går att göra spännande och samtidigt tilltalande för en stor publik. Rohdi Heintz har med en strålande insats medverkat till att svensk design blivit ett begrepp utomlands och har genom sin infallsrikedom visat en väg som bör leda framåt även för svensk tekoindustri."

Rohdi Heintz väckte uppmärksamhet som modeskapare i hela världen under 1960-talet, då han var en av de första som intresserade sig för unisexmodet. Han arbetade för stora varu- och modehus som Macy's, Saks, Barneys och Bloomingdales. men även för Twilfit, Gulins och Jaeger och på 1980-talet för Björn Borg. I Finland arbetade han som modedesigner för Teiniasu och dess varumärke Dixi Coat och Turo Oy. 2012 medverkade han i den svenska versionen av tv-programmet Project Runway Sverige som mentor åt deltagarna.

Rohdi Heintz är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Priser
Allra första Guldknappen 1982.

Referenser

Svenska formgivare
Svenska modeskapare
Guldknappen
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1943
Avlidna 2014
Män
John G. Utterback

John Gregg Utterback, född 12 juli 1872 i Franklin, Indiana, död 11 juli 1955 i Bangor, Maine, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Maines tredje distrikt i USA:s representanthus 1933–1935.

Utterback var borgmästare i Bangor 1914–1915. År 1932 var han delegat till demokraternas konvent inför presidentvalet i USA.

Utterback efterträdde 1933 John E. Nelson som kongressledamot och efterträddes 1935 av Owen Brewster.

Kongregationalisten Utterback avled 1955 och gravsattes på Mount Hope Cemetery i Bangor.

Referenser

Borgmästare i USA
Ledamöter av USA:s representanthus från Maine
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Johnson County, Indiana
Födda 1872
Avlidna 1955
Män
Tvinmark

Tvinmark är mycket lågproduktiv mark. Ordet används i Finland, där man delar in skogsbruksmarken i skogsmark, tvinmark och impediment. Tvinmark definieras som skogsmark där skogens medeltillväxt ligger på 0,1−1,0 m³/ha och år, medan impediment reserveras för de allra magraste markerna. I Sverige kallas allt under 1,0 m³/ha och år för impediment.

Tvinmark på mineraljord indelas i följande klasser:
 Skog på hällmark
 Blockfält
 Skog på höjder
 Fjällnära skog

Även glest trädbeväxta myrar klassificeras som tvinmark.

Referenser

Noter 
 

Skogsbruk i Finland
Markvetenskap
Cyril Stackell

Cyril Lars Fredrik Stackell, född 18 december 1903 i Åbo, död 20 januari 1964 i Söderhamn, var en svensk arkitekt. Han var son till Lenny Stackell

Efter studentexamen i Stockholm 1922 utexaminerades Stackell från Kungliga Tekniska högskolan 1928 och från Kungliga Konsthögskolan 1934. Han företog studieresor i Finland, Tyskland, Storbritannien, Frankrike och Italien. 

Stackell var anställd hos arkitekten Cyrillus Johansson 1928–29, arkitekten Jakob Hebert 1929–31, arkitekten Carl-Otto Hallström 1931–32, byggnadsrådet David Dahl 1934–36, Byggnadsstyrelsens kulturhistoriska avdelning 1937 och assistent vid länsarkitektkontoret i Gävleborgs län 1937–42. Han blev stadsarkitekt i Söderhamn och Bollnäs 1942, tillika i Hudiksvall och Ljusdal 1943–47. Han var också byggnadskonsulent i Ovanåkers landskommun från 1947.

Stackell bedrev egen arkitektverksamhet från 1932, bedrev omfattande arkitekturhistorisk uppmätning (i bland annat Uppsala, Visby och Tyresö), och ritade ett laboratorium för Nitroglycerin AB i Gyttorp, bilverkstäder i Söderhamn och Ljusdal, kommunalhus för Bollnäs landskommun i Säversta (1954), ett flertal pensionärshem i Hälsingland och Ångermanland, hyreshus i Stockholm, Gävle, Söderhamn, Hudiksvall och Ljusdal samt bland annat skolor och villor.

Efter Stackells bortgång övertogs hans arkitektkontor av Heino Krabu.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 349.
Cyril Lars Fredrik Stackell på gravar.se

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Söderhamns stadsarkitekter
Bollnäs stadsarkitekter
Hudiksvalls stadsarkitekter
Födda 1903
Avlidna 1964
Män
Personer från Åbo
Edward Kent

Edward Kent, född 8 januari 1802 i Concord, New Hampshire, död 19 maj 1877 i Bangor, Maine, var en amerikansk jurist och politiker (whig). Han var Maines guvernör 1838–1839 och 1841–1842.

Kent studerade juridik och inledde 1825 sin karriär som advokat i Bangor. Åren 1836–1837 tjänstgjorde han som stadens borgmästare.

Kent efterträdde 1838 Robert P. Dunlap som guvernör och efterträddes 1839 av John Fairfield. År 1841 tillträdde han på nytt som guvernör och efterträddes 1842 igen av Fairfield. Kent tjänstgjorde som domare i Maines högsta domstol 1859–1873.

Referenser

Födda 1802
Avlidna 1877
Amerikanska whigs
Borgmästare i USA
Guvernörer i Maine
Män
Personer från Concord, New Hampshire
Sawney Bean

Alexander "Sawney" Bean(e) uppges vara ledaren för en klan i 1400- eller 1500-talets Skottland som avrättades för massmord och kannibalism på över 1000 personer. Historien uppträder i The Newgate Calendar, en brottskatalog från den ökända fängelset Newgatefängelset i London. Den ledande teorin bland historiker är att Sawney Bean aldrig har existerat, men historien har blivit legend och använts flitigt i bland annat turismindustrin. Legenden har också använts flitigt som inspiration inom fiktion och konst.

Legenden
Enligt legenden var Alexander Bean född i East Lothian som son till en dikesgrävare. Han ville inte arbeta utan lämnade hemmet tillsammans med en kvinna och bosatte sig i en grotta i Bannane Head mellan Girvan och Ballantrae, där de levde i 25 år. Ingången till grottan var blockerad under högvatten. Paret fick åtta söner, sex döttrar, arton son/dottersöner och fjorton son/dotterdöttrar. Många av barnbarnen var produkter av incest. Klanen ville inte arbeta utan livnärde sig på att överfalla resande på landsvägen, som de sedan rånade, dödade och åt upp. För att undgå upptäckt levde de gömda i grottan under dagen och lämnade den bara under nätterna, då överfallen ägde rum. Lokalbefolkningen lade märke till försvinnanden och likdelar som kom iland med tidvattnet, men de kände inte till grottan, och flera oskyldiga lynchades misstänkte för att vara ansvariga.

Under ett överfall på ett gift par överraskades Beans av ett större sällskap av resande som kom till de överfallnas räddning. Beans lyckades fly, men deras existens var nu avslöjad. Kung Jakob VI av Skottland gav då order om en sökning med 400 man och blodhundar. De lyckades hitta grottan, som var full med mänskliga kvarlevor, och tillfångatog familjen Bean. Familjen Bean belades med kedjor och fördes först till Tolbooth Jail i Edinburgh och därefter till antingen Leith eller Glasgow, där de avrättades utan någon föregående rättegång eller dom. Männen fick sina könsdelar, händer och fötter amputerade och lämnades att förblöda. Kvinnorna och barnen fick se på då männen dog och avrättades sedan genom att brännas levande.

I staden Girvan, nära familjens grotta, finns en lokal legend om klanen. Enligt denna lämnade en av familjens döttrar grottan före dess upptäckt och bosatte sig i Girvan. Efter hennes familjs avrättning avslöjades hennes ursprung och hon hängdes av stadsborna.

Historisk äkthet
Den historiska äktheten har debatterats. Berättelsen om Sawney Bean påminner om berättelsen om kannibalen Christie-Cleek från 1400-talet, som också ledde ett band av kannibalistiska landsvägsrövare. Den har föreslagits vara antiskotsk propaganda från 1700-talet. Sean Thomas påpekade 2005 den skiftande och obestämda tidsangivelsen och det faktum att det inte finns några dokument om brottet från 1500-talet, då det ska ha skett, men bedömer att legenden ändå kan ha baserat på en sann berättelse, som dock har överdrivits och broderats ut med åren.

Källor 

Legender
Personer i Skottland under 1500-talet
Kannibaler
Män
Personer som blivit avrättade av Skottland
Theodor Koch-Grünberg

Theodor Koch-Grünberg, född 9 april 1872 i Grünberg i storhertigdömet Hessen, död 8 oktober 1924 i Caracaraí, Brasilien, var en tysk etnograf och forskningsresande.

Koch-Grünberg blev professor i Freiburg 1913 och chef för Linden-Museum i Stuttgart 1915. Koch-Grünberg företog flera märkliga och resultatrika forskningsfärder i Sydamerika, bland annat till nordvästra Brasilien, Guayana och Venezuela. År 1924 deltog han i Alexander H. Rice den yngres expedition till Orinocos källområde men avled under resan i malaria. Bland hans arbeten märks samlingar av indianska sagor, skrifter om hällristningar, kannibalism och annat samt de stora verken Zwei Jahre unter den Indianern (2 band, 1909–1910) och Vom Roroima zum Orinoco (5 band, 1916–1928). Den prisbelönta filmen El abrazo de la serpiente bygger delvis på hans uppteckningar.

Källor 
 

Tyska upptäcktsresande
Tyska etnografer
Tyskt museifolk
Tyska professorer
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Hessen
Födda 1872
Avlidna 1924
Män
Svensk uppslagsbok
Bjørn Kjos

Bjørn Kjos, född 18 juli 1946 i Sokna i Ringerike i Buskerud, är en norsk företagsledare och entreprenör.

Bjørn Kjos far Ola Kjos grundade 1953 flygbolaget Norsk Skogbruksfly med en Piper Cub. Själv utbildade han sig till stridspilot i norska flygvapnet i Norge och USA och var jaktplanspilot på F-104 Starfighter på 334:e skvadronen i Bodø 1969-75. Han studerade därefter juridik vid Oslo universitet och arbetade som domstolsjurist och affärsjurist 1983-2002, bland annat som affärsjurist i sjöfartsfrågor under tio år i Vogt & Wiig advokatfirma. 

År 1986 grundade Bjørn Kjos och hans bror Tore Kjos det seismologiska företaget Read-gruppen, som verkade i oljeindustrin på Nordsjön. Han blev sedan en av grundarna av Norwegian Air Shuttle 1993  tillsammans med anställda i det då konkursade norska regionalflygbolaget Busy Bee. Han var ordförande i Norwegian 1993-96 och har varit verkställande direktör mellan 2002 och 2019. Han är med 27 % av ägarkapitalet också den största aktieägaren i företaget.

Bjørn Kjos är gift med Gerd Kjos och har tre vuxna barn.

Bibliografi
Bjørn Kjos: Murmanskaffæren, Tiden Norsk Forlag 2006
Jacob Trumpy: Høyt spill

Källor
Svenska Dagbladet 20 november 2012, Näringsliv sidan 20
Store Norske Leksikon

Externa länkar

ljudfil från 2004 på www.boarding.no, 16 sekunder

Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Norges näringsliv under 2000-talet
Personer från Ringerike kommun
Födda 1946
Levande personer
Män
Norwegian Air Shuttle
Alumner från universitetet i Oslo
Mänskliga rättigheter i USA

Mänskliga rättigheter i USA är fastställda i landets konstitution.

Sveriges utrikesdepartementet har publicerat en rapport om mänskliga rättigheter I USA 2017.

Historik 

De första mänskliga rättighetsorganisationerna (MR-organisationerna) i de tretton kolonierna i Brittiska Amerika, vilka hade som uttalat mål att avskaffa slaveriet grundades av Anthony Benezet 1775.

MR och juridik

Kön 

Det nittonde tillägget till USA:s konstitution förbjuder såväl delstaterna som den federala regeringen att neka någon medborgare rösträtt baserat på personens kön.

Referenser 

USA
Politik i USA
Business Recorder

Business Recorder är Pakistans största finanstidning, och den första sådana att publiceras i de delar av världen där islam är som störst. Den ägs av Business Recorder Group som är en av södra Asiens framstående mediakonglomerat. Tidningen grundades 17 februari 1965 av journalisten M.A. Zuberi.

Se även 
 Pakistanska tidningar
 Karachi Stock Exchange

Källor

Externa länkar
 www.brecorder.com - Officiell webbplats

Engelskspråkiga dagstidningar
Pakistanska tidningar
Affärstidningar
Dagstidningar startade 1965
Cyperns kyrka

Cyperns kyrka är ett kristet samfund. De håller till på Cypern. Makarios III, som från 1960 och fram till sin död 1977 var Republikens Cyperns första president, var samfundets ärkebiskop åren 1950-1977.

Referenser

Externa länkar 
 Cyperns kyrka, officiell webbplats

Ortodoxa kyrkor
Kristendom i Cypern
Organisationer på Cypern
Nicosia
Disko (ö)

Disko, grönländska: Qeqertarsuaq, är en ö vid västra Grönland, i kommunen Qaasuitsup. Med en yta på 8 612 km² är den en av de 100 största öarna i världen. Ön har en längd på ca 160 km, dess medelhöjd är 975 meter och högsta punkten når 1 919 meter över havet. Delar av ön är ständigt istäckta. 

Qeqertarsuaq (danskt namn: Godhavn) är den största orten på ön. Utöver denna finns bosättningen Kangerluk.

Etymologi 
Qeqertarsuaq betyder den stora ön, vilket är ett logiskt namn för den största av alla öar längs Grönlands kust.  Emellertid finns det ytterligare ett tjugotal öar som heter Qeqertarsuaq.

Historia 
Disko låg under vikingatiden och tidig medeltid i den norra utkanten av nordmännens nordligaste bosättning på Grönland – Nordsetur. Under 1600- och 1700-talen besökte bland annat nederländska och baskiska valfångare området. Ön koloniserades 1773, och dess bestyrer Svend Sandgreen (född i Sverige 1734) var också valfångare.

Disko i kulturen
Disko är spelplats för delar av handlingen i Jules Vernes roman Guldmeteoren (1908, La Chasse au météore; utgiven på svenska 1974).

Källor 

Öar i Qaasuitsup
Scania BR112

Scania BR112 är ett busschassi med tvärställd motor bak och ett högt golv från Scania tillverkat mellan 1977 och 1984. Det ersatte Scania BR111-chassit 1977 och vidareutvecklades till Scania N112-chassit 1984.

Det har liksom det föregående och det efterföljande chassit Scanias 11-litersmotor, vilket återspeglas i modellbeteckningen, där 11 står för motorns slagvolym. Instegen är högre än hos BR111-chassit men golvet inne i bussarna som bygger på BR112 är istället betydligt mera plant, vilket underlättar för passagerare som ska förflytta sig inne i bussarna. Scania BR112-baserade bussar har två trappsteg vid samtliga ingångar. Vid de två främre in-/utgångarna är instegen på stadsbussar något lägre än vid den bakersta in-/utgången om sådan finns och på bussar mera byggda för långväga trafik är insteget i mitten av samma höjd samma som längst bak för att ge plats åt bagageutrymmen under golvet. För att möjliggöra en in-/utgång bakom bakaxeln har kylaren förflyttats till framför det vänstra bakhjulet på chassina anpassade för högertrafik. Det har liksom det föregående chassit eldriven kylfläkt.

I Sverige blev detta chassi vanligtvis karosserat av Scania själva, ett så kallat helbygge, och blev då den kompletta bussen Scania CR112. Karossen monterades vid karosserifabriken i Katrineholm. I andra länder kunde olika lokala tillverkare bygga bussar på chassit, till exempel Aabenraa i Danmark. Ett antal bussar med denna kaross såldes till Malmö Lokaltrafik. Chassit kunde även fås i 18-meters ledbussutförande (BR112A) i endast vänsterstyrt utförande för högertrafik samt som dubbeldäckare (BR112DH) i högerstyrt utförande för vänstertrafik. Inget av dessa två utföranden gick att få med Scanias egna kaross. Ledversionen fanns men var mycket ovanlig i Sverige men i bland annat Uppsala köptes det in 15 stycken Jonckheere TransCity-ledbussar i början av 1980-talet i serien 600–614. Det har även förekommit enstaka exemplar i Södermanland och i Kalmar län. Dubbeldäckarchassit såldes aldrig i Norden.

Det normallånga och det dubbeldäckade chassit har två axlar medan ledbusschassit har tre. Ledbusschassit var, jämte Mercedes-Benz O305G, det första i världen att ha motorn längst bak med drivning på det bakersta hjulparet och med ett hydrauliskt dämpningssystem i ledkonstruktionen för att förhindra att bussen viker sig. Scanias och Mercedes koncept med bakmotorbaserade ledbusschassin visade sig framgångsrikt då flera andra tillverkare i Europa tog sig an det och idag har de allra flesta moderna ledbussar denna konstruktion.

Referenser

BR112
Busschassin
Bakhjulsdrivna fordon
Paul de Kock

Charles Paul de Kock, född 21 maj 1793, död 27 augusti 1871, var en fransk författare. Han var far till Paul Henri de Kock. 

Kock var av holländsk härkomst, och framträdde 1813 med romanen L'enfant de ma femme, där han anslog den ton, som sedan kom att bli han signum. Efter några år då han enbart arbetade som dramatiker och författade melodramer, vådeviller och lokalfarser för förstadscenerna återgick Kock 1820 till romanen. Totalt skrev han ett 100-tal pjäser, av vilka ett antal även spelats i Sverige. Efter sin återkomst som romanförfattare blev Kock snabbt berömd runt om i Europa och fick en stor betydelse för uppfattningen om franska seder och levnadsförhållanden i andra länder. Kocks glanstid var restaurationstiden och den tidiga julimonarkin under 1820- och 1830-talen. Han kan sägas i småborgerlig miljö med enklare konstmedel fullfölja traditionen från de franska 1700-talsförfattarna. Hans Oeuvres illustrées utgavs 1902-05. De flesta av Kocks romaner finns översatta till svenska.

Källor 
 

Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Franska författare under 1800-talet
Födda 1793
Avlidna 1871
Män
Svensk uppslagsbok
Barneys

Barneys är en varuhuskedja i USA. Man har varuhus i New York, Beverly Hills, Boston, Chicago, San Francisco, Dallas, Las Vegas och Scottsdale. Barneys har expanderat till Japan där man finns i Gotemba, Karuizawa, Kobe, Sapporo och Shiga.

Referenser

Externa länkar

Varuhus i USA
Företag bildade 1923