kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maria Gonzaga

Maria Gonzaga, född 1609, död 1660, var monark av Monferrato från 1612 till 1660, och regent i hertigdömet Mantua som förmyndare för sin son från 1637 till 1647. 

Hon var dotter till Francesco IV Gonzaga, regent av Mantua och Monferrato, och Margareta av Savoyen. 

Vid sin fars död 1612 ärvde hon den ena av sin fars två troner: tronen i Monferrato. Mantua däremot hade enbart manlig tronföljd, och den övertogs därför av hennes fars två bröder i succession efter varandra. 

Maria gifte sig 1627 med sin kusin Karl Gonzaga, hertig av Nevers of Mayenne. När hennes farbröder dog barnlösa 1627 utbröt Mantuanska tronföljdskriget (1628-1631). 

År 1631 avled hennes make. Hennes före detta svärfar Karl I av Mantua övertog då tronen. Vid hennes före detta svärfars död 1637 efterträddes han av Marias son, Karl II av Mantua. Maria var då regent fram till sonens myndighetsförklaring 1647.

Referenser

Noter

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1609
Avlidna 1660
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Mantuas regenter
Personer i Italien under 1600-talet
Manfred Flyckt

Oskar Manfred Flyckt, född den 2 augusti 1893 i Seglora, Västergötland, död den 29 oktober 1956 i Borås, var en svensk konstnär och tecknare.

Biografi
Han var son till soldaten och lantbrukaren Johan Andreas Flyckt och Anna Johanna Eliasson och från 1921 gift med Josefina Nilsson. Han var far till Stig, Sten och Kersti Flyckt. Han började sin yrkeskarriär som skogsarbetare och lantbrukare men tecknade och målde tavlor på egen hand från 1912. Han studerade konst för John Hedæus i Borås 1913 och fortsatte därefter vid Althins målarskola i Stockholm fram till 1915. Han studerade för Oscar Björk och Alfred Bergström vid Konsthögskolan 1916-1918 och under en studieresa till Paris 1939. Han debuterade i en utställning i Borås 1916 och har därefter medverkat i ett stort antal separat och samlingsutställningar, bland annat på Nordisk konst i Göteborg, Nordisk kunst i Århus och med konstnärssammanslutningen Klicken.

I teckningar, målningar och plaschverk skildrade han framför allt sin hemtrakt Sjuhäradsbygden och dess befolkning. Han målade bland annat landskap med gamla byggnader samt skogsmotiv. Tillsammans med författaren Ada Damm gav han ut boken Sjuhäradsbygden 1927 och tillsammans med Sven T. Kjellberg boken Göteborgsbilder 1934. 

Han var en målare med viss bredd och massivitet i komposition och uppfattning. Hans bilder av gamla västgötagårdar vittnade om äkta inlevelse och en egen personlig syn. Färgen kunde kanske ibland te sig något rå och onyanserad, men detta intryck neutraliserades av den otvetydiga ambition, som lyste igenom i hans konst, särskilt efter en tids fruktbärande parisvistelse. 

Flyckt är representerad med sina verk i Moderna museet i Stockholm, Göteborgs konstmuseum, Länsmuseet i Vänersborg, Skara museum, och Gustav VI Adolfs samling samt i Borås och Sjuhäradsbygdens konstföreningar.

Utställningar
Flyckt visade offentligt sin konst vid utställning hos
 Borås Hantverksförening (1933),
 Göteborgs konsthall (1938),
 Färg och Form i Stockholm (1941 – 1948),
 Nordisk Konst i Århus, Danmark (1946),
 Borås konstmuseum.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Bra Böckers lexikon, 1975
 http://www.lexikonettamanda.se/show.php?aid=18907
 http://runeberg.org/ordochbild/1939/0682.html
Svenskt konstnärslexikon del II sid 209, Allhems Förlag, Malmö.

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Födda 1893
Avlidna 1956
Män
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Seglora socken
Seleka

Seleka är en rebellallians i Centralafrikanska republiken, bestående av UFDR och flera mindre rebellgrupper.

Källor 
Rebeller nobbar Bozizé Svenska Dagbladet, 30 december 2012

Gerillagrupper
Elizabeth av England

Elizabeth Stuart av England, född 28 december 1635, död 8 september 1650, var en engelsk prinsessa, dotter till kung Karl I av England och Henrietta Maria av Frankrike. Hon var engelsk statsfånge hos parlamentet under det engelska inbördeskriget. Hennes nedskrivna redogörelse för sitt sista möte med sin far inför hans avrättning 1649 har skildrats många gånger inom litteratur och kultur.

Biografi 

Elizabeth och hennes bror Henry Stuart, hertig av Gloucester, hamnade i parlamentets vårdnad då engelska inbördeskriget bröt ut 1642. Parlamentet utnämnde olika personer ur adeln som deras fosterföräldrar. Hon undervisades 1642–1644 av Bathsua Makin och fick en avancerad utbildning där hon lärde sig tala och skriva flera språk. 1642 fick de besök av sin bror, den framtida Jakob II av England, och Elizabeth ska ha hjälpt honom att fly. År 1647 fick de tillstånd att besöka sin far. De fick dock inte tillstånd att förena sig med hovet i Oxford. Även vid detta tillfälle ska Elizabeth ha hjälpt sin äldre bror Jakob att fly, denna gång utklädd till kvinna. År 1648 protesterade hon framgångsrikt mot planerna på att upplösa hennes personliga hov.

När hennes far år 1649 dömdes till döden ansökte hon om att få lämna England och bosätta sig i Nederländerna hos sin syster Maria. Hennes begäran avslogs. Hon fick besöka sin far före hans avrättning, och skrev en berömd skildring av mötet. När hennes bror, den framtida Karl II av England, år 1650 landsteg i Skottland, flyttades hon till Isle of Wight för att fungera som gisslan. Hon var då förkyld och protesterade utan framgång mot flytten, av hälsoskäl. Förkylningen utvecklades då till en dödlig lunginflammation.

Elizabeth beskrivs som vänlig, välbalanserad och känslig och med ett värdigt och graciöst uppträdande: hon hade dock dålig hälsa, och led bland annat av rakitis och var kobent.

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1635
Avlidna 1650
Personer i England under 1600-talet
Engelska prinsessor
Rasialism

Rasialism är tron på existensen och betydelse av rasliga kategorier inom mänskligheten. Skillnaderna mellan raser ses som sociala, kulturella och biologiska, som utifrån dessa ärftliga särdrag kan indelas i distinkta rasgrupper, utan att nödvändigtvis innebära en absolut hierarkisk ordning mellan raserna. Rasialister brukar vanligtvis avfärda påståenden om raslig överhöghet. Somliga, främst i Storbritannien, drar ett likhetstecken mellan rasisalism och rasism, men enligt historikern George M. Fredricksson är det en skillnad på rasism och rasialism och anför att "[r]asialister blir inte rasister förrän de låter sådana åsikter ligga till grund för att dels kräva speciella rättigheter för medlemmar av det som de betraktar som sin egen ras, dels nedvärdera och skada dem som anses vara de rasmässigt andra". Tänkandet har dock historiskt, direkt eller indirekt, inneburit en syn på somliga raser som moraliskt överlägsna eller underlägsna andra. Enligt Oxford English Dictionary innebär rasialism "tron på en specifik ras' överhöghet".

Rasialister hänvisar ofta till forskning såsom Race, Evolution and Behaviour av J. Philippe Rushton, IQ and the Wealth of Nations av Richard Lynn, och The Bell Curve av Richard J. Herrnstein och Charles Murray. Flera av nämna personer har direkta band till den rasbiologiska forskningsstiftelsen Pioneer Fund.

De som motsätter sig rasialism menar att det är frågan om vetenskaplig rasism.

Referenser 

Rasism
Eugenik
Etiska frågor
Wikipedia:Projekt neutralitet
Mogens Fog

Mogens Ludolf Fog, född den 9 juni 1904 i Frederiksberg, död den 16 juli 1990, var en dansk läkare, politiker (Danmarks Kommunistiske Parti och Socialistisk Folkeparti) samt rektor vid Köpenhamns universitet 1966–1972.

Biografi
Fog var son till en bibliotekarien Ludolf Emil Fog och hans hustru Emilie. Fadern var fil.dr. i litteratur och redakstionssekreterare på Politiken. Han började sin utbildning 1922 på Metropolitanskolan i samma årsklass som Arne Munch-Petersen och Otto Melchior. Alla tre blev ett halvannat år efter studentexamen medlemmar i Danmarks Kommunistiske Parti. Fog fortsatte sin utbildning till läkare och var från 1938 till 1974 professor i neurologi vid Köpenhamns universitet, och rektor där åren 1966–1972. Under dessa år förekom studentupplopp och ungdomsrevolter, och Fog kunde i samverkan med studenterna införa demokratiska reformer vid universitetet.

Under 1930-talet var Fog ledande inom socialmedicinsk forskning och mycket aktiv inom den kulturella kampen mot fascismen och nazismen. Efter den tyska ockupationen av Danmark 1940 var han en av initiativtagarna till motståndrörelsen och en av grundarna av Danmarks frihetsråd 1943. Han arresterades av Gestapo 1944, men kunde fly vid bombningarna av Shellhuset i Köpenhamn den 21 mars 1945.

Efter befrielsen i maj 1945 tog han plats i den danska regeringen under från maj till november 1945 som minister för särskilda angelägenheter och hade ansvaret för det s. k. ”retsopgöret” efter kriget. Året därpå invaldes han i Folketinget för Danmarks kommunistiska parti. Han innehade sitt parlamentariska mandat fram till 1950. År 1958 bröt han med kommunisterna och medverkade till att grunda Socialistisk Folkeparti under Aksel Larsen.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1975
 Morten Møller: Mogens Fog: en biografi, Gyldendal A/S, 2009.

Födda 1904
Avlidna 1990
Män
Danska neurologer
Danska professorer
Folketingsledamöter från Danmarks Kommunistiske Parti
Personer från Frederiksberg
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Politiker från Socialistisk Folkeparti
Danska politiker under 1900-talet
Personer i Danmark under andra världskriget
Motståndsrörelsen i Danmark under andra världskriget
John Forbes

John Forbes kan syfta på bland andra:

John Forbes (1568?–1634), skotsk predikant, verksam i bland annat Sverige
John Forbes (1593–1648), skotsk teolog
John Forbes (1799–1823), engelsk botaniker
John Forbes (1950–1998), australisk poet
Ängskorn

Ängskorn (Hordeum secalinum) är en växtart i familjen gräs.

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran 

 

Gräs
Än Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Strandkorn

Strandkorn (Hordeum marinum) är en växtart i familjen gräs.

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran 

 

Gräs
St Växtindex
Barbara Strozzi

Barbara Strozzi, även kallad Barbara Valle, född 1619, död 11 november 1677, var en italiensk barockkompositör och sångerska.

Verk
Il primo libro di madrigali, per 2–5 voci e basso continuo, op. 1 (1644)
Cantate, ariette e duetti, per 2 voci e basso continuo, op. 2 (1651)
Cantate e ariette, per 1–3 voci e basso continuo, op. 3 (1654)
Sacri musicali affetti, libro I, op. 5 (1655)
Quis dabit mihi, mottetto per 3 voci (1656)
Ariette a voce sola, op. 6 (1657)
Diporti di Euterpe ovvero Cantate e ariette a voce sola, op. 7 (1659)
Arie a voce sola, op. 8 (1664)

Externa länkar

Källor

Tryckta källor
 
 
 , s. 31-42.

Kvinnor
Födda 1619
Avlidna 1677
Italienska sångare under 1600-talet
Italienska barockkompositörer
Italienska musiker under 1600-talet
Personer i republiken Venedig
Isla del Caño

Isla del Caño är en liten ö i Bahia de Coronado i Costa Rica. Den ligger på Costa Ricas Stillahavssida, 9 sjömil (16,5 km) väster om Punta Llorona på Osahalvön. Den stiger kraftigt upp till en plan topp på 123 meters höjd.

Ön är idag nationalpark, med en permanent vaktstation. Den är ett populärt turistmål för sina stränder, korallrev och marina djurliv. Forskare använder för närvarande korallreven för att studera faktorerna kring koralldöd och återkolonisering. Det marina djurlivet omfattar mantor, delfiner, havssköldpaddor, valar och en stor variation av fiskarter. Den begränsade mångfalden av terrest fauna är dock anmärkningsvärd, då ön har mindre än en procent av insektsarterna som finns på fastlandshalvön och en avsaknad av ett antal djur inhemska på det närliggande fastlandet. Bevisen för förkolonial mänsklig aktivitet på ön är betydande, där en del av de mest intressanta artefakterna är några av Costa Ricas stensfärer som bevisligen skapats av tidiga civilisationer.

Sedan 30 januari 2003 är nationalparken tillsammans med Corcovado nationalpark uppsatt på Costa Ricas tentativa världsarvslista.

Referenser

Noter 

Costa Ricas öar
Tentativa världsarv i Costa Rica
Christen Thomesen Sehested

Christen Thomesen (Sehested), född den 13 februari 1590, död den 5 augusti 1657, var en dansk statsman, 
brorson till Steen Maltesen Sehested.

Christen Thomesen, som lika litet som farbrodern kallade sig Sehested, var 1617-27 hovmästare hos prins Kristian. Han avgick 1625 i beskickning till Gustav II Adolf och blev samma år riksråd, 1630 rikets och 1640 kungens kansler. Han hade viktig andel i Kristian IV:s lagsamling, recessen 1643, och i fredsslutet 1645, höll sig tillbaka under Kristian IV:s kamp mot adeln, men gillade 1651 Hannibal Sehesteds och Corfitz Ulfelds fall, utan att dock medverka därtill.

Källor 

  

Födda 1590
Avlidna 1657

Dansk adel
Danska politiker
Rikskanslerer
Personer i Danmark under 1600-talet
Män
Mottagare av Elefantorden
Steen Maltesen Sehested

Steen Maltesen Sehested, född den 11 januari 1553, död natten mellan den 22 och 23 augusti 1611 på Kalmar slott, var en dansk militär. Han var farbror till Christen Thomesen och Hannibal Sehested.

Steen Maltesen, som själv aldrig kallade sig Sehested, var 1568–1582 i nederländsk krigstjänst och till 1586 i spansk fångenskap. Han blev 1607 riksråd och 1610 riksmarsk. Som riksmarsk deltog han i Kalmarkriget, först som chef för den västra hären, vilken under våren samlats i Halland. Han ryckte med 7 000 man mot Älvsborgs fästning, men kommenderades innan han kom dit av kung Kristian IV att hjälpa till att inta staden Kalmar och Kalmar slott. När han kom dit, hade den danska armén redan intagit staden och börjat belägringen av slottet. Efter det att slottet kapitulerat den 3 augusti deltog han i erövringen av Öland de följande dagarna, men blev efter återkomsten till Kalmar sjuk och dog.

Källor 

 

Dansk adel
Personer i Kalmarkriget
Danska militärer under 1600-talet
Födda 1553
Avlidna 1611 
Män
Ugglan
Thora Kulle

Thora Kulle, född Nilsson 20 oktober 1849 i Norrvidinge socken, Malmöhus län, död 12 oktober 1939 i Lund, var en svensk konstvävare.

Biografi
Kulle, som var dotter till lantbrukare Nils Nilsson och Hanna Åkesdotter, deltog tillsammans med sin svåger Jakob Kulle i det svenska handarbetets förnyelse, som tog sig uttryck i samlandet och kopierandet samt utlärandet av gamla svenska allmogemönster, ett arbetssätt snarlikt det hos Handarbetets vänner. Thora Kulle grundade 1880 tillsammans med Jakob Kulle en vävskola i Lund, vilken 1889 utvidgades till en konstvävnads- och broderiaffär. Hon tilldelades Handarbetets vänners hederspris 1887 och Idunpriset 1910.

Thora Kulle är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Källor 
 Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 179.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1849
Avlidna 1939
Kvinnor
Svensk uppslagsbok
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Bambutortyr

Bambutortyr är en form av tortyr som sägs ha brukats i Syd- och Östasien, t.ex. av japanska soldater under andra världskriget. Metoden går ut på att låta bambuskott växa genom offrets kropp. Mythbusters testade metoden i ett avsnitt 2008 och kom fram till att bambuskott kunde tränga igenom huden cirka 5 cm på tre dagar.

Externa länkar
Mythbusters test av bambutortyr

Tortyr
Thyra Kullgren

Thyra Hedera Martina Kullgren, född 12 juli 1870 i Varberg, död 16 oktober 1946 i Göteborg, var en svensk pedagog. 

Hon var dotter till disponent Allvar Kullgren och Amalia Kullman samt kusin till Carl Kullgren.

Efter examen vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm 1892 blev hon lärare vid Kjellbergska flickskolan där hon arbetade 1892–1909. Därefter blev hon föreståndare för det härmed förenade högre lärarinneseminariet 1909–1931 och för både skola och seminarium 1912–1931. Kullgren skötte framgångsrikt en mängd sociala, pedagogiska och skolorganisatoriska uppdrag som stadsfullmäktige i Göteborg, var ledamot av Lärarelönenämnden 1916–1918 samt sakkunnig i Ecklesiastikdepartementet i fråga om skolväsendets organisation med mera.

Källor

Noter 

Svenska skolledare under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1946
Kvinnor
Svenska kvinnorättskämpar
Personer från Varberg
Brita Bager

Sigrid Brita Sophie Bager, född 16 oktober 1917 i Kalmar, död 22 december 1998 i Stockholm, var en svensk medarbetare i den tyska radions svenska propagandasändningar under andra världskriget.

Dessa svenskspråkiga program sändes en tid via den starka sändaren i Königsberg (nuvarande Kaliningrad) och omtalades därför vanligen som Radio Königsberg. Hennes konversation med Dagmar Cronstedt om vardagslivet i Berlin uppskattades av många svenska lyssnare.

Brita Bager gifte sig två gånger, först med godsägare Curt Isoz och sedan efter skilsmässa med generalmajor Per-Hjalmar Bauer.

Referenser

Tryckta källor
  Svenska släktkalendern 1989, Almqvist & Wiksell, Stockholm 1989.
  Sveriges dödbok 1901–2009, Sveriges släktforskarförbund, Stockholm 2010.

Födda 1917
Avlidna 1998
Kvinnor
Svenska radioprogramledare
Personer i Tyskland under andra världskriget
Personer från Kalmar
Elizabeth Craven

Elizabeth Craven, född Berkeley den 17 december 1750 i Westminster i London, död 13 januari 1828 i Neapel, var en brittisk författare, pjäsförfattare och resenär, kanske mest känd för sina reseskildringar.

Biografi
Hon var dotter till Augustus Berkeley, 4:earl av Berkeley. Genom sitt första äktenskap 30 maj 1767 med William Craven, 6:e baron Craven var hon känd som Lady Craven. De levde samman på herrgården Benham Park i grevskapet Berkshire, men separerade 1780. De fick tre söner och fyra döttrar tillsammans. Efter separationen levde hon under en tid på kontinenten och inledde ett utomäktenskapligt förhållande med markgreve Karl Alexander av Brandenburg-Ansbach och Brandenburg-Bayreuth. Han lät uppföra en villa åt henne vid sitt privata residens i Triesdorf och hon satte upp amatörteaterpjäser vid det markgrevliga hovet.

Efter att Karl Alexanders första hustru avlidit gifte hon om sig morganatiskt med markgreven 30 oktober 1791, samma år som den barnlöse Karl Alexander formellt abdikerade och lämnade sitt furstendöme till sin kusin kung Fredrik Vilhelm II av Preussen, i utbyte mot en årlig livränta. Genom äktenskapet titulerades Elizabeth informellt men dock ej formellt "markgrevinna av Brandenburg-Ansbach och Brandenburg-Bayreuth". Hennes formella titel som hon efter vigseln erhöll från den siste tysk-romerske kejsaren Frans II var emellertid furstinnan Berkeley.

Paret levde efter Karl Alexanders abdikation först på Brandenburgh House i Hammersmith utanför London och därefter på Benham Park. Karl Alexander avled där 1806. Efter hans död flyttade Elizabeth till Neapel. Hon avled 1828 i sin bostad Villa Craven i Posillipo (idag känd som Villa Galotti) och begravdes på den engelska kyrkogården i Neapel. 

Gatorna Margravine Gardens och Margravine Road i Hammersmith är uppkallade till hennes minne. I St. Mary's Church i Scarborough finns ett väggmonument över henne utfört av Roubiliac.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1750
Avlidna 1828
Kvinnor
Morganatiska gemåler
Brittiska reseskildrare
Engelsk adel
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Brittiska manusförfattare
Personer från Westminster
Sophia av Sachsen-Weissenfels

Sophia av Sachsen-Weissenfels, född augusti 1684, död maj 1752, var markgrevinna av Brandenburg-Bayreuth genom sitt äktenskap med markgreve Georg Vilhelm av Brandenburg-Bayreuth. Hon spelade en betydande roll i utvecklingen av det senare berömda kulturlivet i Bayreuth. 

Hon var dotter till hertig Johan Adolf I av Sachsen-Weissenfels (1649–1697) och Johanna Magdalena av Sachsen-Altenburg (1656–1686). Hon gifte sig med markgreve Georg Vilhelm av Brandenburg-Bayreuth 16 oktober 1699: år 1712 besteg maken tronen i Brandenburg-Bayreuth. Sophia utvecklade kulturlivet i Bayreuth betydligt genom sitt intresse för tysk opera och sångspel. Hon stod värd för ett påkostat hovliv som ökade furstendömets skuldbörda. Relationen till den allvarligt lagde och svartsjuke Georg Vilhelm var dålig och hans svartsjuka ledde till en skandalös incident då hon vid ett tillfälle flirtade med en svensk friherre. Efter makens död 1726 levde hon på sitt änkesäte Erlangen fram till år 1734, då hon konverterade till katolicismen och vid 50 års ålder gifte sig med den 28 år gamla katolske riksgreven Albert Joseph von Hoditz und Wolframitz (1706–1778).

Källor 
 

Tyska markgrevinnor
Personer i Tyskland under 1700-talet
Födda 1684
Avlidna 1752
Kvinnor
Upplandsdräkten

Upplandsdräkten är en folkdräkt för landskapet Uppland. 

Upplandsdräktens historia startades under en sommarfest i Unsta, Hacksta, anordnad av Hacksta ungdomsförening, en kyrklig ungdomsförening i Hacksta socken, grundad 1877. Man enades inför festen att klä sig i kläder av den typ som tidigare bars i trakten. Av fotografier från festen att döma bar de flesta vida rutiga bomullsklänningar av 1850-talssnitt, bindmössa och vita spetsförkläden., även om andra äldre plagg förekom. 1 december 1915 anordnades Stora hemslöjdsutställningen i Hantverksföreningens hus på Nedre slottsgatan i Uppsala. Ett trettiotal kvinnor ingick i funktionärsgruppen, och en av ledamöterna i styrelsen, Ellen Marén, som deltagit vid sommarfesten i Unsta 1906, ivrade för att funktionärerna skulle vara enhetligt klädda och då helst med folkliga dräkter av uppländskt ursprung. 

Förslaget kom att anammas. Av de tjugoåtta kvinnorna på en gruppbild bär 12 rutiga eller randiga bomullsklänningar av snitt från mitten av 1800-talet (varav en är original) och 14 bär livkjolar, av en typ som brukades i början av 1800-talet. Övriga tolv bär livstyckskjolar av snitt från början av 1800-talet med kulörta sidensjalar.

Troligen tillkom begreppet Upplandsdräkt under utställningen eller kort därpå. Vid en hemslöjdsutställning i Enköping 1918 bar de kvinnliga medhjälparna Upplandsdräkt. I en artikel i Upsala Nya Tidning beskrevs och hyllades dräkten, något som ytterligare bidrog till dess spridning. Livkjolarna kom ganska snart att trängas ut av klänningarna. De randiga eller rutiga tygerna, blå, röda och gröna, oftast med blå huvudton kom aldrig att entydigt regleras och varianterna har varit många. Vad gäller tyllförklädet och tyllsjalen kom dock ganska snart direktiv för deras utseende. Även om majoriteten av klänningarna varit i bomull har även ylle förekommit.

På 1960-talet förlorade Upplandsdräkten i popularitet, i stället ökade populariteten för lokala bygdedräkter som Häverödräkten.

Släktskap med husmodersdräkten 
Åren närmast efter Sveriges husmodersföreningar kom föreningen att få ett starkt fäste i Uppland. Under slutet av 1920-talet väcktes intresset för en gemensam dräkt att bäras av rörelsens medlemmar på träffar och sammankomster. De första husmodersdräkterna förefaller ha skapats i Uppland i slutet av 1920-talet, och haft Upplandsdräkten som förebild, men den spred sig snabbt utanför landskapet.

I grunden såg direktiven för dräkterna närmast likadana ut, men skillnaden att husmodersdräktens förkläde och sjal skulle göras i vit tuskaftad bomull.

Tyllförkläden och sjalar förekom trots detta, och på 1940-talet framfördes därför ett direktiv att man skulle använda randiga bomullsförkläden i husmodersdräkten. De vita förklädena kom dock att leva vidare även efter detta.

Referenser 

Folkdräkter från Uppland
Palazzo Falconieri

Palazzo Falconieri är ett palats beläget vid Via Giulia i Rom. Det påbörjades under 1500-talet och tillbyggdes av Francesco Borromini på 1640-talet. På ömse sidor om palatsets fasad designade Borromini karyatider med kvinnobröst och falkhuvuden.

Palazzo Falconieri hyser den ungerska akademin.

Källor
Guida d'Italia: Roma. Touring Club Italiano 1999, sidan 376.

Externa länkar

Palats i Rom
Byggnader ritade av Francesco Borromini
Rione Regola
Henrik Ramel

Henrik Ramel kan syfta på:

Henrik Ramel (död 1610), danskt riksråd
Henrik Ramel (1601–1653), danskt riksråd
Henrik Ramel (1915–1989), svensk diplomat
Rákoscsaba

Rákoscsaba utgör en del av Budapests XVII:e distrikt, men var fram till år 1950 en egen stad. Rákoscsaba har drygt 13 400 invånare.

Externa länkar 

Budapest