kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Miniopterus fraterculus

Miniopterus fraterculus är en fladdermusart som beskrevs av Thomas och Harold Schwann 1906. Miniopterus fraterculus ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når med svans en genomsnittlig längd av 100 mm, svanslängden är 50 mm och vikten ligger vid 8 g. Underarmarna är cirka 45 mm långa och djurets vingspann är ungefär 300 mm. Miniopterus fraterculus är så lite mindre än Miniopterus natalensis. På ovansidan förekommer brun till svartbrun päls och undersidans päls är ljusare gråbrun. De svartbruna vingarna har spetsiga utskott vid fingrarna. Det finns inga hudflikar (bladet) på näsan. Hannar och honor har vid sin anus gulbruna hår. Hos denna fladdermus är tandformeln I 2/3, C 1/1, P 2/3, M 3/3, vad som ger 36 tänder i hela uppsättningen.

Denna fladdermus förekommer i östra och sydöstra Afrika från Tanzania och södra Kongo-Kinshasa till Sydafrika. Individer som hittades i Kenya och ordöstra Kongo-Kinshasa tillhör troligen Miniopterus fraterculus. Populationen på Madagaskar godkänns sedan 2007 som självständig art, Miniopterus sororculus. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2200 meter över havet. Den vistas i olika habitat med träd eller buskar men behöver grottor, tunnlar eller överhängande klippor som viloplats.

Lätet som används för ekolokaliseringen är i genomsnitt 3,7 millisekunder lång och det är intensivast vid 62 kHz. Byten utgörs av olika flygande insekter. Efter parningen i maj eller juni vilar det befruktade ägget till mitten av augusti. Den enda ungen föds i november eller december.

För beståndet är inga hot kända och Miniopterus fraterculus är inte sällsynt. Denna fladdermus obeserverades i Manga Forest Reserve i Tanzania och i andra skyddszoner. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
fraterculus
Däggdjur i etiopiska regionen
Miniopterus fuscus

Miniopterus fuscus är en fladdermusart som beskrevs av Bonhote 1902. Miniopterus fuscus ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på Ryukyuöarna som tillhör Japan. Individerna vilar i grottor eller gruvor och bildar där utanför fortplantningstiden kolonier med några hundra medlemmar.

Arten når en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 53 mm och en svanslängd av 52,5 till 55 mm. I genomsnitt är öronen 10,9 mm stora och bakfötterna 9,4 mm långa. Underarmarnas längd är 42 till 46 mm och viktuppgifter saknas. Beroende på exemplar har pälsen en rödbrun, mörk gråbrun eller svartbrun färg. Den bildas av hår som är enhetlig färgade.

Miniopterus fuscus är nattaktiv och den håller ingen vinterdvala. Den fångar sina byten under flyget som och de utgörs främst av fjärilar, steklar och tvåvingar. Före ungarnas födelse bildar honor mellan juni och augusti egna kolonier som är skilda från hanarna och som kan ha flera tusen medlemmar. Några honor kan fortplanta sig efter ett år men de flesta får sina första ungar efter två år.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
fuscus
Däggdjur i palearktiska regionen
Miniopterus inflatus

Miniopterus inflatus är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1903. Miniopterus inflatus ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter. Tidigare infogades Miniopterus africanus i denna art.

Utseende 
Vuxna exemplar når en kroppslängd (huvud och bål) av 57 till 63 mm, en svanslängd av 48 till 57 mm och en vikt av 10 till 16 g. De har 45,5 till 49 mm långa underarmar, bakfötter som är 7 till 11 mm långa och 9 till 13,5 mm stora öron. Färgen hos den långa och mjuka pälsen på ovansidan kan vara svartbrun, rödbrun eller gråbrun. På undersidan förekommer lite ljusare päls. Varje hår har en ljusare spets. Flyghuden är hos Miniopterus inflatus svartbrun. På svansflyghudens ovansida förekommer hår. Örats tragus är jämförd med örat lång.

Utbredning 
Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Afrika söder om Sahara från Guinea i väst till Etiopien i öst och söderut till Namibia och Zimbabwe. Den största populationen finns i Kongo-Kinshasa. Miniopterus inflatus föredrar regnskogar och andra fuktiga landskap med träd. Den kan anpassa sig till torra savanner med akacior. Individerna lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2200 meter över havet.

Ekologi 
Kolonier med cirka 50 medlemmar vilar i grottor eller i liknande gömställen. Före ungarnas födelse bildar honor egna kolonier som kan ha  medlemmar. Exemplaren blir aktiva cirka 15 minuter innan de lämnar gömstället. De startar födosöket i mörkret. Miniopterus inflatus kommer beroende på kolonins storlek mellan klockan 2:30 och 4 tillbaka. Luftfuktigheten i grottorna ligger oberoende av omgivningen mellan 75 och 100 procent.

Antagligen jagar arten insekter med mjukt skal. Lätet för ekolokaliseringen är 2 till 3 millisekunder lång och den största intensiteten nås vid cirka 44,7 kHz. Honor har en kull per år med en unge. Dräktigheten varar i ungefär 6 månader.

Hot 
Besökare i grottorna kan störa individerna. Miniopterus inflatus är i lämpliga habitat talrik. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
inflatus
Däggdjur i etiopiska regionen
Miniopterus magnater

Miniopterus magnater är en fladdermusart som beskrevs av Sanborn 1931. Miniopterus magnater ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Sydostasien och i den australiska regionen från Myanmar och södra Kina över Malackahalvön, Borneo och Timor till Nya Guinea. Utbredningsområdets avgränsning mot förekomsten av andra arter från samma släkte är inte helt klarlagd. De listades ursprungligen som populationer eller underarter av Schreibers fladdermus (Miniopterus schreibersii). Miniopterus magnater lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2100 meter över havet. Denna fladdermus vistas i olika skogar och den besöker även människans samhällen när den jagar flygande insekter. På dagen vilar individerna i grottor. Antagligen bildar de där stora kolonier tillsammans med andra fladdermusarter. I skogar jagas insekter ovanpå trädkronorna.

Denna fladdermus når en kroppslängd (huvud och bål) av 58 till 75 mm, en svanslängd av 52 till 64 mm och en underarmlängd av 47 till 54 mm. Den långa pälsen på ovansidan har en svartbrun färg och undersidan är täckt av mörkbruna hår med ljusare spetsar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
magnater
Däggdjur i orientaliska regionen
Däggdjur i australiska regionen
Miniopterus minor

Miniopterus minor är en fladdermusart som beskrevs av Peters 1867. Miniopterus minor ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Arten förekommer med två populationer i Afrika, en i västra Kongo-Kinshasa (samt angränsande regioner) och en i gränsområdet mellan Kenya och Tanzania vid Indiska oceanen. Inget är känt om levnadssättet.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
minor
Däggdjur i etiopiska regionen
Miniopterus pusillus

Miniopterus pusillus är en fladdermusart som beskrevs av George Edward Dobson 1876. Miniopterus pusillus ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra och sydöstra Asien från Indien och Nepal till Timor och Seram. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Habitatet varierar mellan skogar och jordbruksmark.

Flera hanar och honor bildar medelstora till stora kolonier som enligt en studie har upp till 700 medlemmar. De använder grottor, bergssprickor, vägtrummor och trädens håligheter som viloplats.

Denna fladdermus blir 45 till 48 mm lång (huvud och bål), har en 40 till 48 mm lång svans och 39 till 42 mm långa underarmar. Den mörkbruna pälsen är något ljusare än hos Schreibers fladdermus (Miniopterus schreibersii). Pälsen täcker delvis den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. Artens nos är ganska långsträckt.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
pusillus
Däggdjur i orientaliska regionen
Miniopterus robustior

Miniopterus robustior är en fladdermusart som beskrevs av Pierre Revilliod 1914. Miniopterus robustior ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Populationen listades tidvis som underart till Miniopterus australis.

Utseende 
Arten är utan svans 43 till 49 mm lång, svanslängden är 37 till 46 mm och viktuppgifter saknas. Underarmarna är 39 till 42 mm långa, bakfötternas längd är 8 till 9 mm och öronen är 11 till 13 mm stora. Den bruna pälsen som täcker hela kroppen är på undersidan lite ljusare. Miniopterus robustior bär hår på svansflyghudens ovansida. Typisk är en tragus i örat som inte blir smalare fram till spetsen. Arten har längre öron och underarmar än sina närmaste släktingar.

Utbredning och ekologi 
Arten är bara känd från två öar (ingår i Loyautéöarna) som tillhör Nya Kaledonien. Öarna är upp till 100 meter höga. Exemplaren vilar i grottor tillsammans med andra fladdermöss från samma släkte. Kolonierna kan ha 1000 till 1500 medlemmar. Som föda antas insekter som saknar hårt skal. Skriket som används för ekolokaliseringen har sin starkaste intensitet vid 42 till 45 kHz. Dräktiga honor upptäcktes under oktober.

Hot 
Beståndet hotas av landskapsförändringar och av sabotage vid artens viloplatser. Öarnas utseende förändras även av olika introducerade djur. Befolkningen sätter skogen i brand för att skapa gräsmarker för det införda hjortdjuret Rusa timorensis. Utbredningsområdet är mycket begränsat. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
robustior
Däggdjur i oceaniska regionen
Miniopterus tristis

Miniopterus tristis är en fladdermusart som först beskrevs av Waterhouse 1845.  Miniopterus tristis ingår i släktet Miniopterus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 5 underarter.

Denna fladdermus når en absolut kroppslängd av 115 till 134 mm, inklusive en 50 till 61 mm lång svans samt en vikt av 16 till 22 g. Den har 10 till 12 mm långa bakfötter och 15 till 17 mm stora öron. Kroppen är täckt av mörkbrun päls. De längsta håren förekommer på axlarna och på huvudet (förut nosen som nästan är naken). Den broskiga fliken i örat (tragus) är bred. Andra släktmedlemmar i Filippinerna är mindre eller har en päls med röd eller orange skugga.

Arten förekommer på flera öar i Sydostasien, i den australiska regionen och i Oceanien. Utbredningsområdet sträcker sig från Filippinerna över Bismarckarkipelagen till Vanuatu. Miniopterus tristis lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Habitatet varierar mellan skogar och jordbruksmark.

Individerna vilar i grottor och de jagar insekter över trädens kronor eller tätt över marken. Vid sovplatsen bildas ibland större kolonier.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
tristis
Däggdjur i australiska regionen
Däggdjur i oceaniska regionen
Däggdjur i orientaliska regionen
Murina

Murina är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen läderlappar.

Utseende 
Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 33 till 60 mm och en svanslängd av 30 till 42 mm. Underarmarna är 28 till 45 mm långa. Större arter som Murina cyclotis väger 9 eller 10 g och mindre arter som Murina suilla är bara 3 eller 4 g tunga. Hos de flesta arterna har pälsen en brun- eller gråaktig färg. Några arter är mera röd- eller gulaktig. Påfallande är arternas näsborrar som liknar korta rör. Liknande näsborrar finns hos fladdermöss bara i släktena Nyctimene och Paranyctimene som tillhör underordningen flyghundar.

Ekologi 
Dessa fladdermöss vistas vanligen i kulliga regioner. De vilar i grottor eller gömda i den täta växtligheten. Vid viloplatsen bildas vanligen flockar. Individerna flyger tätt över marken när de jagar insekter. Honor föder allmänt två ungar per kull.

Arter 
Arter enligt Wilson & Reeder (2005) samt IUCN inklusive tre nya arter som beskrevs 2011:

 undersläkte Murina
 Murina aenea, Malackahalvön, Borneo.
 Murina aurata, södra Asien (fastland).
 Murina beelzebub, Vietnam.
 Murina cineracea, södra Asien (fastland).
 Murina cyclotis, södra Asien (fastland och öar)
 Murina florium, från Sumbawa och Sulawesi till norra Australien och Bismarckarkipelagen.
 Murina fusca, östra Kina.
 Murina harrisoni, Kambodja.
 Murina hilgendorfi, ryska Sibirien till Japan.
 Murina huttoni, Himalaya och mindre populationer i södra Asien.
 Murina leucogaster, södra Asien (fastland).
 Murina puta, Taiwan.
 Murina rozendaali, Malackahalvön, Borneo.
 Murina ryukyuana, södra Japan.
 Murina silvatica, Japan (enligt IUCN identisk med Murina ussuriensis)
 Murina suilla, Malackahalvön, Borneo, Sumatra, Java.
 Murina tenebrosa, på ögruppen Tsushima, Japan.
 Murina tubinaris, södra Asien (fastland).
 Murina ussuriensis, Japan samt Ryssland och Kina vid Stilla havet.
 Murina walstoni, Kambodja och Vietnam.
 undersläkte Harpiola (godkänns av IUCN som släkte)
 Murina grisea, norra Indien.

Året 2009 beskrev två nya arter i släktet Murina, båda från Taiwan.
 Murina bicolor
 Murina gracilis

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Murina aenea

Murina aenea är en fladdermusart som beskrevs av Hill 1964. Murina aenea ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna fladdermus har 34 till 38 mm långa underarmar, en 35 till 45 mm lång svans och 13,5 till 15,5 mm långa öron. Vikten är 6 till 8,5 g. Pälsen på ovansidan bildas av två sorters hår. Den första varianten är kort med mörkbruna och ljusbruna avsnitt och den andra varianten är lång och mörkbrun nära roten medan spetsen är gulaktig till bronsfärgad. På undersidan är pälsen ljusbrun. Liksom hos andra släktmedlemmar finns rörformiga näsborrar.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i Sydostasien, en på Malackahalvön och en på norra Borneo. Habitatet utgörs av skogar. Individerna vilar gömda i växtligheten. De bildar där små grupper. Lätet som används för ekolokaliseringen är 2 till 3 millisekunder lång och det börjar med en frekvens av 136 till 148 kHz. Skriket slutar vid 35 till 46 kHz. Den högsta intensiteten uppnås vid 72 till 88 kHz. Andra släktmedlemmar har insekter som föda. I juni hittades en dräktig hona och en annan hona hade i mars aktiva spenar.

Hot 
Beståndet hotas av landskapets omvandling till odlingsmark och av bränder. Enligt uppskattningar minskade hela populationen under 15 år före 2018 med 31 till 35 procent. Samma värde befaras för de följande 15 åren.  IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor 

Läderlappar
aenea
Däggdjur i orientaliska regionen
Murina aurata

Murina aurata är en fladdermusart som beskrevs av Milne-Edwards 1872. Murina aurata ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus når en kroppslängd (huvud och bål) av 33 till 35 mm, en svanslängd av 29 till 31 mm och den har 28 till 32 mm långa underarmar. Bakfötterna är 7 till 8 mm långa och öronen är 10 till 12 mm stora. Liksom andra släktmedlemmar har arten rörformiga näsborrar som är lite utåt riktade. Dessutom kännetecknas huvudet av korta avrundade öron. Håren som bildar ovansidans päls är svartgråa nära roten och guldfärgad vid spetsen. Undersidans hår är likaså svartgråa med vitaktiga spetsar. Den första premolaren i överkäken är betydlig mindre än den andra premolaren.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Asien, från Nepal österut och från centrala Kina söderut. Den lever i bergstrakter mellan 2000 och 4150 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar samt av landskap som är en mosaik av trädgrupper och odlingsmark. Individerna vilar gömda i växtligheten. De flyger nära marken under jakten.

Källor 

Läderlappar
aurata
Däggdjur i orientaliska regionen
Däggdjur i palearktiska regionen
Murina cyclotis

Murina cyclotis är en fladdermusart som beskrevs av George Edward Dobson 1872. Murina cyclotis ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Utseende 
Denna fladdermus är med en absolut längd (inklusive svans) av 8 till 9 cm och en vikt av 9 till 12 g en av de större arterna i släktet Murina. Den har en vingspann av cirka 23 cm. Huvudet kännetecknas av små ögon, avrundade öron och rörformiga näsborrar. Pälsens färg varierar beroende på population. Hos en population är ovansidan rödbrun och undersidan ljusgrå med en brun skugga. Den andra populationen är mer gråaktig på ryggen med en röd skugga och likaså ljusgrå vid buken men den saknar den bruna skuggan. Flygmembranen är något genomskinlig.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra och sydöstra Asien från Indien och Nepal till sydöstra Kina, Filippinerna, Borneo och Bali. Den lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 250 och 1500 meter över havet. Habitatet utgörs främst av skogar och trädodlingar.

Ekologi 
Individerna vilar gömda bland större blad eller i grottor. De bildar där flockar med 2 till 5 medlemmar. Fladdermusen jagar flygande insekter som nattfjärilar. Liksom andra medlemmar av samma släkte förvarar den sina byten i den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. Murina cyclotis använder ekolokalisering under jakten. En upphittad hona var dräktig med två ungar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
cyclotis
Däggdjur i orientaliska regionen
Murina florium

Murina florium är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1908. Murina florium ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna fladdermus blir 38 till 57 mm lång (huvud och bål), har en 31 till 39 mm lång svans och väger 4,5 till 11 g. Den har 32 till 37 mm långa underarmar och 10 till 14 mm stora öron. Pälsen på ovansidan har en gråbrun, orangebrun eller rödbrun färg och undersidans päls är ljusare. Lite päls finns även på vingarna nära bålen, på svansflyghuden, på tummarna och på fötterna. Ansiktet kännetecknas av rörformiga nakna näsborrar och några glest fördelade hår på andra delar av ansiktet. Vid de avrundade öronen förekommer en smal och spetsig tragus. Murina florium har ett robust kranium.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer på sydostasiatiska öar och i den australiska regionen. I Australien hittas den på Kap Yorkhalvön. Murina florium lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2800 meter över havet. Habitatet varierar mellan regnskogar och andra landskap med flera träd. Individerna vilar gömda i växtligheten, i grottor eller i byggnader. Där sover de ensam eller i små flockar.

Murina florium jagar sin föda som främst består av skalbaggar och spindeldjur vid trädkronorna i skogar. Den äter även nattfjärilar och flugor. I Australien sker parningen i oktober och november.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
florium
Däggdjur i orientaliska regionen
Däggdjur i australiska regionen
Murina fusca

Murina fusca är en fladdermusart som beskrevs av Sowerby 1922. Murina fusca ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från en mindre region i nordöstra Kina. Landskapet där är kullig.

Denna fladdermus blir ungefär 58 mm lång (huvud och bål), har en cirka 34 mm lång svans, cirka 40 mm långa underarmar och ungefär 40 mm långa öron. I den bruna pälsen är flera glest fördelade vita hår inblandade. På ryggens mitt finns fler vita hår och den ser därför grå ut. Undersidan är täckt av ljusare päls. Dessutom är flygmembranen mellan bakbenen och själva bakbenen täckta med hår.

Holotypen hittades i ett hus och det antas att den vid tillfället påbörjade sin vinterdvala.

Källor 

Läderlappar
fusca
Däggdjur i palearktiska regionen
Murina grisea

Murina grisea är en däggdjursart som beskrevs av Peters 1872. Murina grisea ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten tillhör undersläktet Harpiola som ibland godkänns som släkte.

Arten är med 32,4 till 32,8 mm långa underarmar och med en cirka 27,5 mm lång svans medelstor i familjen läderlappar. Huvudet kännetecknas av korta och breda öron som har en trekantig spets. Den broskiga fliken i örat (tragus) är lång och smal samt böjd mot utsidan. Liksom andra arter av släktet Murina har Murina grisea rörformiga näsborrar. Hos arten förekommer två par övre framtänder och tre par nedre framtänder. Antalet premolarer i varje käkhalva är två. Djurets vingar är fästa vid stortån nära tåns basis. På svansflyghudens ovansida förekommer många långa hår men undersidan är nästan naken. Bara en liten del av svansspetsen är inte inbäddad i svansflyghuden.

Denna fladdermus är bara känd från en mindre bergstrakt i nordvästra Indien. Den hittades där vid cirka 1700 meter över havet. Området var täckt av tät skog.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
grisea
Däggdjur i orientaliska regionen
Murina huttoni

Murina huttoni är en däggdjursart som först beskrevs av Peters 1872.  Murina huttoni ingår i släktet Murina och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten har 35 till 37 mm långa underarmar, en 37 till 39 mm lång svans, 16 till 17 mm stora öron och en vikt av 7 till 11 g. Pälsens hår är mörk gråbruna nära roten. På ovansidan är de ljusare i mitten och åter mörka vid spetsen vad som ger en gråbrun till rödbrun pälsfärg. Undersidans hår är ljusbruna till vita på spetsen och pälsen där är ljusare. Den långa broskiga fliken i örat (tragus) har en vit färg. Murina huttoni skiljer sig även i avvikande detaljer av tändernas konstruktion från andra släktmedlemmar.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Asien. Den västligaste populationen hittas i regionen Kashmir, den östligaste i östra Kina och i syd når arten södra Malackahalvön. Murina huttoni lever i bergstrakter mellan 1450 och 2500 meter över havet. Habitatet utgörs främst av skogar och av trädodlingar. Individernas vilar under stora blad eller under lösa barkskivor.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
huttoni
Däggdjur i orientaliska regionen