kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aleksandra Potanina

Aleksandra Viktorovna Potanina (ryska: Александра Викторовна Потанина), född 1843 i Gorbatov, Ryssland, död 1893 i Kina, var en rysk upptäcktsresande. Hon gjorde tillsammans med sin make Grigorij Potanin expeditioner till nordvästra Mongoliet (1876-1877 och 1879-1880) och till norra Kina, östra Tibet och inre Mongoliet (1884-1886 och 1892-1893). Hon dog under expeditionen 1892-1893. 

Potanina gjorde värdefulla etnografiska observationer och skrev verk om folken i Sibirien och Centralasien, däribland "Burjaterna" (1891). 1895 publicerades hennes verk "Från resor i Östra Sibirien, Mongoliet, Tibet och Kina".

En av kratrarna på Venus är uppkallad efter Potanina.

Källor 
 http://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Potanina,+Aleksandra+Viktorovna

Födda 1843
Kvinnor
Avlidna 1893
Personer i Ryssland under 1800-talet
Ryska upptäcktsresande
Caterina Scarpellini

Caterina Scarpellini, född den 29 oktober 1808 i Foligno, död den 28 november 1873 i Rom, var en italiensk astronom. En av kratrarna på Venus är uppkallad efter henne.

Källor 

 "Caterina Scarpellini: Astronomy and Meteorology in Risorgimento Rome"

Födda 1808
Kvinnor
Avlidna 1873
Personer från Foligno
Italienska astronomer under 1800-talet
Stadskamrerare

Stadskamrerare, i några städer drätselkamrerare, var förr i de svenska stadskommunerna titeln på drätselkammarens (i Stockholm drätselnämndens) viktigaste tjänsteman och chefen för dess (drätsel-)kammarkontor. 

Stadskamreraren hade att fullgöra ett stort antal olikartade uppgifter inom stadens administration, främst inom dess finansförvaltning. I de mindre städerna var han vanligen också drätselkammarens sekreterare, på något håll även stadsfullmäktiges. 

I Stockholm utvecklade sig stadskamrerartjänsten ur den gamla "stadsens bokhållares", i det att innehavaren av denna syssla den 3 maj 1673 av överståthållaren tillerkändes rätt att kalla sig stadskamrerare, dock utan att åtnjuta några ytterligare förmåner. Först genom kungliga reglementet angående Stockholms stads medel och inkomster av den 20 december 1693 och den därpå följande instruktionen för stadskamreraren av den 2 februari 1694 blev ämbetet ordentligt reglerat och dess innehavare försedd med kunglig fullmakt. 

Ny instruktion utfärdades av Kungl. Maj:t av den 7 december 1813 i samband med bildandet av drätselkommissionen, varvid utnämningsrätten förbehölls denna jämte överståthållaren. Senare utsågs stadskamreraren av drätselnämnden, som den 3 november 1880 i sin instruktion för kammarkontoret uppräknade hans åligganden. 

I det av bankdirektören Pehr Rabe 1914 på stadsfullmäktiges uppdrag avgivna förslag om Stockholms kommunalförvaltnings omorganisation indrogs stadskamrerartjänsten och det viktigaste av dennes åligganden, finansförvaltningen, överflyttades på en i ett flertal fall självständigt beslutande stadsdirektör med yttranderätt inför stadsfullmäktige.

Källor

Sveriges kommunalhistoria
Titlar i kommunalförvaltning
Tullinge (pendeltågsstation)

Tullinge är en station på  Stockholms pendeltågsnät, Södertäljegrenen, mellan stationerna Flemingsberg och Tumba. Den är belägen i kommundelen Tullinge inom Botkyrka kommun 19,3 km från Stockholm C. Stationen har en mittplattform med biljetthall på plattformen och entré från en gångtunnel. Den togs i bruk den 1 juni 1969 och har cirka 4 400 påstigande/dygn (2015). Det finns ca 310 st infartsparkeringar i närheten av Tullinge station.

Bussar
Vid stationen finns två busshållplatser, Tullinge station och Tullinge station södra.

Historik

Den ursprungliga lokaltågshållplatsen öppnades i samband med att sträckan blivit dubbelspårig den 21 januari 1903 och var belägen cirka 1,3 km längre söderut, mellan två tunnlar, vid infarten till dagens Hamra grustag och längst ner vid den södra änden av Tullingesjön. Stationen flyttades till sin nuvarande plats den 1 juni 1969. Än idag finns det rester från stationen bland annat genom staket som är synliga från Huddingevägen och även en gångtunnel med trappa upp mellan spåren. Stationens gamla magasinsbyggnad flyttades 1966 till hembygdsgården Trädgårdstorp.

Bebyggelsen kom allt mer att koncentreras till en plats som kallades Banslätt. Redan tidigt i den process, som ledde fram till att ansvaret för lokal persontrafik på järnväg inom Stockholms län överfördes till SL diskuterades en flyttning av stationen. Det var även tänkt att den nya stationen skulle få namnet Banslätt. Detta genomfördes dock inte utan den nya stationen övertog den gamlas namn.'

I början av 2015 renoverades  tunnlarna intill stationen. Kommunen monterade upp vita paneler, LED-belysning samt vanlig belysning. Landskapsbilder med visor av Alice Tegnér målades på de nya panel-väggarna.

Framtid

Ny uppgång till Tullinge station
Det finns en politisk enighet för att bygga en ny uppgång till Tullinge station. Kommunen har haft samtal med SL, som ansvarar för alla pendeltågsstationer i Stockholm, om att bygga en uppgång till och renovera den gamla uppgången. Uppgången är tänkt att ligga i andra änden av stationens perrong.

Galleri

Referenser

Tryckta källor

Se även
Tullinge
Tullinge Torg

Byggnader och anläggningar i Botkyrka kommun
Järnvägsstationer i Stockholms län
Järnvägsstationer invigda 1969
1969 i Sverige
Oberschütze

SS-Oberschütze var en grad inom Waffen-SS 1940–1945.

Referenser

Tryckta källor 
 

 

SS
Paramilitära grader i Nazityskland
Helge Wiklund

John Heiliger (Helge) Wiklund, född 28 november 1884 i Hudiksvall, död 26 oktober 1965 i Söderhamn, var en svensk stadskamrer. Han var bror till Ali Wiklund.

Wiklund bedrev studier vid allmänt läroverk och vid handelsskola samt studerade och praktiserade i trävarubranschen. Han blev kassör vid Hudiksvalls Trävaru AB i Bergsjö 1903, i Färila 1906, i Sveg 1907, vid Bergvik och Ala Nya AB i Ljusdal 1908, kontorschef 1913, i Söderhamn som skogschefsassistent 1917 och var stadskamrer i Söderhamn från 1919.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 410.
Helge Wiklund i gravar.se

Noter

Svenska kommunaltjänstemän
Personer i Söderhamns historia
Personer från Hudiksvall
Födda 1884
Avlidna 1965
Män
Demy

Dimitra Papadea (grekiska: Δήμητρα Παπαδέα), född 21 augusti 1991 i Aten, mer känd som Demy, är en grekisk sångerska. Hon representerade Grekland i Eurovision Song Contest 2017 i Kiev.

Karriär 

Hon slog igenom år 2011 med hitlåten "Mia Zografia" som framförs med Midenistis. Samma år kom hennes andra singel "Mono Mprosta" med rapparen OGE vars musikvideo hade fler än 2 miljoner visningar på Youtube i januari 2013. Sommaren 2012 gavs en EP-skiva ut med samma titel medan hennes debutalbum fortfarande var under produktion. Tre nya singlar släpptes också under 2012, bland annat "Fallin" tillsammans med Playmen. Hennes första solosingel var "Poses Xiliades Kalokairia". Vid MAD Video Music Awards år 2012 vann hon priset för "bästa nya artist" och var dessutom nominerad till priset för "bästa kvinnliga artist". Vid samma prisceremoni vann även hennes debutsingel två priser och den tillhörande videon var även nominerad till "årets musikvideo". Debutalbumet med titeln #1 gavs till slut ut den 19 december 2012 och innehåller tio låtar, däribland alla hennes fem singlar.

Diskografi

Album 
2012 - #1

EP-skivor 
2012 - Mono Mprosta

Singlar

Referenser 

Födda 1991
Kvinnor
Levande personer
Grekiska sångare
Musiker från Aten
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Artister som representerat Grekland i Eurovision Song Contest
Mononymt kända personer
Hedemora kallbadhus

Hedemora kallbadhus är ett kallbadhus vid sjön Hönsans östra strand i Hedemora, Dalarnas län. Kallbadhuset invigdes 1931 och ersatte ett tidigare kallbadhus som låg på andra sidan sjön. I nuläget (2013) är badhuset främst öppet sommartid. Badhuset ägs och drivs av Hedemora kommun.

Se även 
Hedemora varmbadhus

Byggnader och anläggningar i Hedemora
Kallbadhus i Sverige
Lindesbergs tingshus

Lindesbergs tingshus är ett tingshus i Lindesbergs kommun i Örebro län. Byggnaden invigdes 1895 och ritades av arkitekten Theodor Dahl. Ursprungligen inhyste den stadens rådhusrätt, landskommunen och sparbanken.

Byggnaden är sedan 2017 byggnadsminne.

Källor

Noter

Historiska domstolsbyggnader i Sverige
Lindesberg
Svenska produktionsskolan (Sveps)

Svenska produktionsskolan (Sveps) är en ungdomsverkstad i Helsingfors. Sveps grundades 1996, och erbjuder arbetsträning åt 16-28 -åriga svenskspråkiga ungdomar från Helsingfors, Esbo, Vanda, Grankulla och Kyrkslätt. Sveps ingår i ULA-nätverket för svensk- och tvåspråkiga verkstäder i Finland.

Referenser 
Sandelin R. Sveps i nya lokaler i G18. Svenskbygden 3/2012.

Externa länkar 
Sveps' webbplats

Skolor i Finland
Suifenhe

Suifenhe, ibland kallad Podgranitjnaja på ryska, är en gränsstad på häradsnivå i Heilongjiang-provinsen i nordöstra Kina som är belägen där den tidigare Östra kinesiska järnvägen korsar gränsen till den ryska provinsen Primorskij kraj. Suifenhe lyder under Mudanjiang stad på prefekturnivå, ligger omkring 390 kilometer sydost om provinshuvudstaden Harbin och hade 132 315 invånare (2010).

Namn
Staden har fått sitt namn efter gränsfloden Razdolnaja som på kinesiska heter Suifenhe, ett namn som i sin tur går tillbaka på det manchuiska namnet på floden, Suifun.

Historia

Orten öppnade för utrikeshandel 1908 enligt ett fördrag mellan Kina och Ryssland. 1931 införlivades Suifenhe med den japanska lydstaten Manchukuo.

Suifenhe var skådeplats för våldsamma strider under Operation Augustistorm 1945, då Sovjetunionen invaderade och erövrade den japanska lydstaten Manchukuo.

Referenser

Gränsorter i Kina
WP:Projekt Kina
Gränsorter i Asien
Mudanjiang

Mudanjiang, tidigare stavat Mutankiang, är en stad på prefekturnivå i Heilongjiang-provinsen i nordöstra Kina. Den ligger  omkring 290 kilometer sydost om provinshuvudstaden Harbin.

Historia

Staden har fått sitt namn från floden Mudanjiang, vilket betyder "pion-floden" på kinesiska. 1903 förlade Ryska Imperiet en station på orten som förband den med Östra kinesiska järnvägen.

Under 1940- och 1950-talet var Mudanjiang huvudstad i den numera avskaffade Sungkiang-provinsen.

Administrativ indelning 
Staden är indelad i fyra stadsdistrikt, två härad och fyra städer på häradsnivå:
 Stadsdistriktet Aimin (爱民区 Àimín Qū), 359 km², 230 000 invånare, stadscentrum, säte för stadsfullmäktige;
 Stadsdistriktet Dongan (东安区 Dōngān Qū), 566 km², 180 000 invånare;
 Stadsdistriktet Yangming (阳明区 Yángmíng Qū), 358 km², 160 000 invånare;
 Stadsdistriktet Xi'an (西安区 Xī'ān Qū), 325 km², 210 000 invånare;
 Staden Muling (穆棱市 Mùléng Shì), 6 094 km², 330 000 invånare;
 Staden Suifenhe (绥芬河市 Suífēnhé Shi), 427 km², 60 000 invånare;
 Staden Hailin (海林市 Hǎilín Shì), 9 877 km², 440 000 invånare;
 Staden Ning'an (宁安市 Níng'ān Shì), 7 870 km², 440 000 invånare;
 Häradet Dongning (东宁县 Dōngníng Xiàn), 7 368 km², 210 000 invånare;
 Häradet Linkou (林口县 Línkǒu Xiàn), 7 191 km², 450 000 invånare.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Källor

WP:Projekt Kina
Genco Gulan

Genco Gulan, född 13 januari 1969, är en turkisk konstnär inom film, videoinstallationer, skulptur, fotografi och teckning. 

Genco Gulan studerade statsvetenskap och konst i Bosporen Universitet sedan behärskar i media i New York, New School University. Gulan har separatutställningar i många städer som Istanbul, Ankara, Berlin, Seoul, Zagreb. Han har fått utmärkelser från BP, Lions och EMAF. Hans arbete har visats på många viktiga museer, till exempel Centre Pompidou, Pera, ZKM, MAM Rio de Janeiro och The Triennale di Milano. Han har deltagit i många festivaler som Steirishes Herbst, Ars Electronica, Mediaterra, prog:me, Biennale Bonn, Balkan Art, Accente, Wunderbar och Istanbul Festival. Gulan var rådgivande styrelse Cosmopolis Thessaloniki Balkan Biennalen, internationella program utskott ISEA Singapore, redaktionen för Melbourne Second Nature tidskrift. Genco Gulan är fortfarande grundare av Web Biennial och lärare i många institutioner, däribland Mimar Sinans universitet och Bosporens universitet.

Bibliografi 

 Graf, Marcus. Concepual Colors of Genco Gulan, Revolver, 2012. 

 Gulan, Genco. De-constructing the Digital Revolution: Analysis of the Usage of the Term 'Digital Revolution' in Relation with the New Technology , LAP, 2009. 

 Graf, Marcus. Genco Gulan: Kavramsal Renkler, Galata Perform, 2008.

Källor

Noter

Externa länkar 
 The Sunday Times Malta. 
 Banff Centre, Banff, Canada
 Rhizome, au New Museum, NY
 Java Museum, Cologne

Födda 1969
Turkiska videokonstnärer
Konceptkonstnärer
Turkiska målare
Turkiska skulptörer
Män
Levande personer
Personer från Istanbul
Sibbarps kallbadhus

Sibbarps kallbadhus är ett kallbadhus på Sibbarp i sydvästra delen av Malmö. Badet kallas även Sibbarps saltsjöbad.

Se även
 Ribersborgs kallbadhus

Externa länkar
 Sibbarps Saltsjöbad

Byggnader och anläggningar i Malmö
Kallbadhus i Sverige
Borgholms kallbadhus

Borgholms kallbadhus är ett kallbadhus i Borgholm på Öland.

Historik
Det allra första badhuset i Borgholms hamn uppfördes 1865 i den östra delen av hamnen och var ett kombinerat varm- och kallbadhus.

Ett kallbadhus i den västra delen av hamnen stod först klart år 1882, på samma plats där det nuvarande kallbadhuset står. Byggnaden uppfördes efter ritningar av ingenjör John Löfmark, Kalmar. Det ödelades av en storm i februari 1934, men byggdes upp på nytt samma år, i en mindre storlek, klart att öppnas till midsommar.

Det år 1934 återuppförda badhuset drabbades av samma öde som badet byggt 1882. En kraftig storm spolade upp badhuset på land i början av januari 1954. Det var tveksamt om man skulle ha råd att bygga ett nytt badhus, men genom att på förslag av stadsingenjör Bertil Smedberg återanvända det ilandflutna virket kunde kostnaden halveras. Ett nytt, men betydligt enklare kallbadhus stod på plats lagom till badsäsongens början samma år.

Cirka femtio år senare, i början av 2000-talet, var badhuset i så dåligt skick, att Borgholms kommun som idag äger och driver anläggningen, stod inför valet att antingen stänga det eller bygga nytt. De bärande balkarna var kraftigt angripna av rost, och virket i soldäcken var murket. Man beslöt att bygga ett nytt badhus och lyckades också att erhålla EU-bidrag till projektet. Det nuvarande badhuset togs i bruks i midsommarveckan 2003. Byggnaden är ritad av stadsarkitekt Leo Eriksson, Borgholm.

Bildgalleri

Källor
Informationstavla vid Borgholms kallbadhus, läst i juni 2017

Noter

Externa länkar
 Borgholms kallbadhus på Borgholms kommuns webbplats

Byggnader och anläggningar i Borgholm
Kallbadhus i Sverige
Landskrona kallbadhus

Landskrona kallbadhus var ett kallbadhus i Landskrona i västra Skåne. Badhuset uppfördes 1877 och var därmed ett av de äldsta i sitt slag i Sverige. Badhuset drevs i nästan 90 år i privat regi. Det övertogs 1966 av badföreningen Doppingarna, som ägde och drev badet. Badet försvann i stormen Sven i december 2013.

En brygga med ett nytt kallbadhus skall byggas vid stranden utanför vattentornet. Det  beräknas vara klart för invigning år 2024.

Externa länkar 
kallbadhuset.org

Referenser 

Byggnader och anläggningar i Landskrona
Kultur i Landskrona
Kallbadhus i Sverige
Suzanne Cronstam

Suzanne Hanan Nadine Cronstam, även känd som "Suuz", född Naffah 30 augusti 1985 i Trelleborg, är en svensk programledare, DJ och vloggare.

Karriär  
Suzanne Cronstam började 2005 på Sveriges Radio på radiostationen P3 Din Gata med ett eget program. Hennes röst används som jingeln för kanalen. 2008 började hon på Sveriges Television och var programledare för ungdomsprogrammen Allt eller inget och Bobster. Sommaren 2009 medverkade hon i Morgonpasset Sommar i P3.

2011 var Cronstam konferencier på Malmö Arab Film Festival. Under 2012 var hon en av de ansvariga bakom uppstarten av musiktävlingen I Am Music, som under sex år anordnades på Stora scenen på Malmöfestivalen). 2017 bildades I Am Style och I Am Dance hade premiär på We Are Sthlm-festivalen i Stockholm.

Mellan 2013 och 2016 var hon programledare för radioprogrammet Vi i Femman i P4 Malmöhus. 2016 blev hon projektkoordinator för vattenfestivalen Summer Splash och Urban Beach. 2016 var hon producent och programledare för Yrkeskampen som arrangerades av Malmö stad och Worldskills Sweden. Under sommaren 2018 var hon programledare för den årliga Kompromisskampen på Almedalen och hösten samma år programledare i Skånetrafikens webserie "Skjuts med Suuz" samt "TODO", och är skaparen bakom RnB-allsången RnB Out Loud.

Referenser 
Om Suzanne Naffah på Sveriges Radios webbplats.
 Programledare för Skjuts med Suuz.
 Artikel från Sydsvenskan om RnB Out Loud

Externa länkar 
iAMMUSIC.se
Malmo Arab Film Festival

Svenska radioprogramledare
Personer från Trelleborg
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Eric Ericsson i Ruda

Eric Ericsson född 18 juli 1787, död 27 maj 1863 var en bonde i Skedevi socken i norra Östergötland. Han föddes som torparpojke på Lörtorp under Kindstorp men lyckades så småningom bli en av bygdens rikaste män och ägare till flera betydande gårdar i trakten runt sjön Tisnaren. Sin förmögenhet skaffade han sig genom framsynt hantering av krediter från de nyligen inrättade hypoteksföreningarna i kombination med entreprenörsanda inom såväl gruvbrytning som bryggeriverksamhet och jordbruk i hembygden. 

Ericsson kom att kallas "Rudakungen" efter gården Ruda i Skedevi som från slutet av 1830-talet var hans hem och centralgård i hans gårdsimperium. I sin samtid gick han under benämningen "Kyrkorådet Eric Ericsson i Ruda" eftersom han var en central person i socknens kyrkoråd bland annat efter att ha skänkt den pampiga altartavlan "Nattvarden" målad av konstnären Gustaf Adolf Engman till kyrkan 1844. Under den period då Engman på Ericssons uppdrag målade denna altartavla avporträtterade han även Ericsson själv. 

Från Ericsson härstammar den så kallade ”Rudasläkten”  och inte mindre än tre olika grenar av denna släkt har tagit sitt släktnamn från just gårdsnamnet Ruda – släkterna Rudner, Rudblad och Rudberg. Några kända personer från den sistnämnda släktgrenen är marinöverläkaren Karl Rudberg, fysikprofessorn Erik Rudberg, prosten Erik Rudberg och konstnären Gustav Rudberg. Bland ättlingar till Ericsson finns även överste Ernst Ericsson och konsul Hjalmar Wicander vilka båda var centrala personer i Skedevi församling under 1900-talet. Andra ättlingar till Rudakungen är kontraktsprosten och riksdagsmannen Lorents Petersson och hans syster Hilma Ingeborg Petersson som var gift med ärkebiskop Johan August Ekman. Nutida kända ättlingar i rakt nedstigande led är Ann Helena Rudberg journalist och författare och hennes far journalist Ingvar Rudberg.

Referenser

Litteratur 
 "Eric Ericsson i Ruda - Studie över en framgångsrik släkt från Skedevi under en omvälvande period av Sveriges historia" av Lennart Kjellén och Helena Walfridsson, Skedevi Hembygdsförening, 2013

Födda 1787
Avlidna 1863
Män
Personer från Skedevi socken
Lysekils kallbadhus

Lysekils kallbadhus är ett kallbadhus i Lysekil i Bohuslän. De äldsta delarna av kallbadhuset är från 1864 och byggnaden är därmed, vid sidan av badanläggningarna i Gustafsberg  en av de äldsta badanläggningarna i Sverige. 

Det nuvarande badhuset är huvudsakligen från 1916 och ritat av Karl Güettler. Det var ursprungligen endast avsett för herrar, men sedan dambadhuset revs på  används det av både herrar och damer. De har separata ingångar och ett plank skiljer avdelningarna.

I början av 1990-talet fördes en diskussion om att riva kallbadhuset. Vänföreningen "Kallbadhusets vänner" bildades då för att rädda anläggningen och den driver sedan dess badet i samarbete med Lysekils kommun.

Se även
Lysekils badinrättning

Källor

Externa länkar

Kallbadhusets vänner: http://www.lysekilkallbadhus.se
Lysekils kommun: https://web.archive.org/web/20100820002633/http://www.lysekil.se/invanare/kulturochfritid/badplatser/kallbadhusetilysekil.4.2601f6c411ff9b44aca800019508.html

Byggnader och anläggningar i Lysekils kommun
Kallbadhus i Sverige
Östhammars kallbadhus

Östhammars kallbadhus var ett kallbadhus i Östhammar i Roslagen i Uppland. Det första enkla kallbadhuset uppfördes 1882 och låg vid stranden i Badparkens nordöstra hörn bredvid det senare 1885 uppförda Societetshuset. Ett andra kallbadhus intill östra stranden av Källarsgrundet byggdes 1894 och ersatte det första. Det ritades av trafikchefen vid Dannemora-Hargs Järnväg J.O. Åberg. Det hade en stor och två mindre bassänger, duschar och avklädningsrum. Det fanns ett hopptorn med trampoliner mot havet. I ett par torn på landsidan fanns gymnastikapparater.

Från Källargrundet ledde två spänger till Societetshuset i Badhusparken, respektive till Södra Tullportsgatan i stadens centrum.

Kallbadhuset revs 1963.

Se även 
Societetshuset i Östhammar

Källor
Sverker Larsson: Vårdutredning av Källorsskolan, f.d. Societetshuset vid Östhammars Badanstalt – inklusive badhusparken och Källörsgrundet, Upplandsmuseets rapporter 2013:12, sidorna 11–12
Historia på Bygdeföreningen Källörs webbplats
''Badortsliv i Östhammar , läst den 7 mars 2020
Torbjörn Forsman: Östhammars Havsbadanstalt – Societetshuset, 2013

Östhammar
Kallbadhus i Sverige
EPC

EPC kan vara:

Europeiska politiska gemenskapen, på engelska förkortat EPC
Energy performance contracting
Utslagsspelet i världsmästerskapet i fotboll 1982

Matcherna i utslagsspelet i världsmästerskapet i fotboll 1982 pågick från 8 juli till 11 juli.

Slutspelsträd

Semifinaler

Polen mot Italien

Västtyskland mot Frankrike
Matchen mellan Västtyskland och Frankrike var den första matchen i världsmästerskapets historia som fick avgöras med straffsparksläggning. Den spelades torsdag den 8 juli på Estadio Ramón Sánchez Pizjuán i Sevilla, inför 70 000 åskådare. Matchen kom senare att kallas för Natten i Sevilla (Nacht von Sevilla på tyska). Matchen jämförs ibland med mötet mellan Italien mot Västtyskland vid VM-1970, som kallas för Århundradets match.

Match om tredjepris

Final 

Utslagsspel
Samuel Halldorf

Einar Samuel Halldorf, född 19 mars 1930 i Södertälje, död 20 mars 2009 i Linköping, var en svensk pastor och författare. Han var under fem decennier en av de mest tongivande personerna inom Pingströrelsen i Sverige.

Samuel Halldorf var son till pingstpredikanten Einar Halldorf och Agnes, ogift Håkansson, och familjen kom till Göteborg 1932, Alingsås 1942 och Karlskrona 1946. Samuel Halldorf tillhörde en släkt av missionärer och pastorer som var den svenska pingströrelens pionjärer. Halldorf var också kusin till journalisten och revymakaren Lennart Halldorf.

Han började som evangelist i Tranås i 20-årsåldern och verkade sedan i pingstförsamlingar i Karlskrona, Örebro, Norrköping, Sundsvall och Göteborg. Sedan kom han till Sionförsamlingen i Linköping, en av landets största pingstförsamlingar, där han var föreståndare 1977–1990. Det var genom honom som församlingen kunde överta och rusta upp Bjärka-Säby slott utanför Linköping och där skapa ett andligt centrum med ekumenisk profil. Han belönades 2001 med Manfred Björkquist-medaljen för sitt arbete med detta.

Halldorf var med vid bildandet av Kristen demokratisk samling, (Kds), senare Kristdemokraterna, han drog igång stora konferenser och var engagerad i uppbyggnaden av det kristna äldreboendet Duvan i Linköping. Han gick i bräschen för införande av närradion i landet och i Linköping startades den ekumeniska radiokanalen, Radio Linköping. Han gav också ut böcker.

År 1956 gifte han sig med Irene Halldorf (1933–2008) och fick barnen Peter Halldorf (född 1958) och Lena Halldorf (född 1962). Samuel Halldorf är farfar till Joel Halldorf. Makarna Halldorf är begravda på Landeryds kyrkogård i Linköping.

Efter Halldorfs död bildades 2010 "Stiftelsen för förkovran i Bibelns böcker till pastor Samuel Halldorfs minne på Bjärka-Säby" som delade ut sitt första stipendium i april 2010. Det gick till Eleonore Gustafsson.

Bibliografi i urval

Referenser

Externa länkar
Samuel Halldorf på Libris

Personligheter inom svensk pingströrelse
Svenska pastorer
Svenska författare inom kristen litteratur
Svenska kristdemokrater
Personer från Södertälje
Födda 1930
Avlidna 2009
Män
Författare från Södertälje