kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marmosops cracens

Marmosops cracens är en pungdjursart som först beskrevs av Charles O. Handley och George Gordon 1979. Marmosops cracens ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret är bara känt från en liten region i norra Venezuela. Området ligger cirka 150 meter över havet och är täckt av städsegrön skog.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
cracens
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops dorothea

Marmosops dorothea är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1911. Marmosops dorothea ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. Inga underarter finns listade.

I genomsnitt når arten en kroppslängd (huvud och bål) av 15,0 cm och en svanslängd av 15,8 cm. Bakfötterna är cirka 1,8 cm lång och öronen är ungefär 2,0 cm stora. Marmosops dorothea har brun päls på ovansidan och undersidans päls bildas av hår som är gråa nära roten och krämfärgade vid spetsen. Fram till 1989 var endast två honor kända.

Pungdjuret förekommer i nordöstra Bolivia och listas inte av IUCN. Marmosops dorothea listas där som synonym till Marmosops noctivagus.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
dorothea
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops fuscatus

Marmosops fuscatus är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1896. Marmosops fuscatus ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Pungdjuret förekommer i norra Venezuela och centrala Colombia. Arten vistas där i kulliga områden och upp till 2 400 meter höga bergstrakter. Habitatet utgörs av olika slags skogar. Individerna är aktiva på natten. De äter insekter och kanske även några växtdelar.

Underarter

Arten delas in i följande underarter:

 M. f. carri
 M. f. fuscatus
 M. f. perfuscus

Källor

Externa länkar

Pungråttor
fuscatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops handleyi

Marmosops handleyi är en pungdjursart som först beskrevs av Leo Pine 1981. Marmosops handleyi ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret är bara känd från ett litet område i nordcentrala Colombia. Arten vistas där i 1 400 meter höga bergstrakter som är täckta av tropisk regnskog. Individerna är aktiva på natten och äter insekter samt frukter.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
handleyi
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops impavidus

Marmosops impavidus är en pungdjursart som först beskrevs av Johann Jakob von Tschudi 1845. Marmosops impavidus ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 12,5 till 15,0 cm, en svanslängd av 15,5 till 18,7 cm och en vikt av 36 till 45 g. Bakfötterna är 1,9 till 2,2 cm långa och öronen är 2,1 till 2,3 cm stora. På ryggens topp är pälsen mörkbrun och den blir ljusare gråbrun fram till kroppens sidor. Ett band av hår som är gråa nära roten och ljusbruna vid spetsen skiljer de gråbruna sidorna från den krämfärgade buken. Påfallande är svartaktiga ringar kring ögonen. Hos Marmosops impavidus är svansens undersida tydlig ljusare än ovansidan.

Pungdjuret förekommer i nordvästra Sydamerika från västra Venezuela över Colombia, Ecuador och Peru till nordvästra Bolivia och möjligen även i angränsande regioner av Brasilien. Arten vistas där i bergstrakter som är minst 1 500 meter höga. Habitatet utgörs av fuktiga skogar. Individerna är aktiva på natten och äter insekter samt frukter.

Arten klättrar vanligen i träd men den besöker ibland marken.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
impavidus
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops incanus

Marmosops incanus är en pungdjursart som först beskrevs av Peter Wilhelm Lund 1840. Marmosops incanus ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Honor är med en kroppslängd (inklusive svans) av 24 till 36 cm och en vikt av 20 till 70 g mindre än hannar som blir 27 till 43 cm långa och 25 till 140 g tunga. Svansen är tydlig längre än huvudet och bålen tillsammans. Pälsen som hos unga individer är längre och mjukare har på ovansidan en gråbrun färg och undersidan är täckt av krämfärgad päls. Huvudet kännetecknas av mörka ringar kring ögonen och av cirka 2,5 cm långa öron.

Pungdjuret förekommer i östra Brasilien. Arten vistas i skogar och främst aktiv på natten. Den äter frukter och insekter.

Marmosops incanus går på marken och klättrar i växtligheten. Parningen sker oftast mellan september och december och sedan dör alla vuxna hannar. Hos en population dokumenterades en parningstid mellan mars och maj. Liksom hos andra pungdjur är de nyfödda ungarna underutvecklade. När ungarna är självständiga (oftast i maj) dör även de vuxna honorna och fram till nästa parningstid finns inga könsmogna individer.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
incanus
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops invictus

Marmosops invictus är en pungdjursart som först beskrevs av Edward Alphonso Goldman 1912. Marmosops invictus ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 106 till 115 mm och en svanslängd av 124 till 147 mm. Viktuppgifter saknas. Bakfötterna är 17 till 19 mm långa och öronen är 21 till 22 mm stora. Den korta och täta pälsen har på ovansidan en mörkgrå färg och undersidan är täckt av silvergrå päls. På svansen saknas hår. Andra medlemmar av släktet Marmosops i Panama är större och har en ljusare päls. Jämförd med arter av släktet pungnäbbmöss (Monodelphis) saknar Marmosops invictus bruna nyanser.

Pungdjuret förekommer i Panama och vistas där i låglandet samt i 1 500 meter höga bergstrakter. Habitatet utgörs av städsegröna skogar. Arten äter insekter och olika växtdelar.

Arten går främst på marken men den kan klättra på omkullkastade träd. En hona med aktiva spenar hittades i mars.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
invictus
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops noctivagus

Marmosops noctivagus är en pungdjursart som först beskrevs av Johann Jakob von Tschudi 1844. Marmosops noctivagus ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten blir med svans 26,5 till 28 cm lång, svanslängden är 15 till 17 cm och vikten ligger mellan 35 och 40 g. Marmosops noctivagus har ungefär 1,7 cm långa bakfötter och cirka 2,2 cm stora öron. Den gråbruna päls som täcker ovansidan blir mer ljusbrun på huvudet och på bålens sidor. På hakan, bröstet och buken förekommer krämfärgad päls. Kring ögonen finns svarta fläckar som liknar en ansiktsmask. Det saknas hår på svansen.

Pungdjuret förekommer i nordvästra Brasilien, norra Bolivia, Ecuador och Peru. Arten vistas där i regnskogar. Ibland uppsöker den jordbruksmark. Den är aktiv på natten och livnär sig av frukter och insekter.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
noctivagus
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops parvidens

Marmosops parvidens är en pungdjursart som först beskrevs av George Henry Hamilton Tate 1931. Marmosops parvidens ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten blir med svans 22,5 till 24,8 cm lång och svanslängden är 12,9 till 14,5 cm. bakfötterna är 1,5 till 1,8 cm lång och öronen är 1,5 till 2,0 cm stora. Den rufsiga pälsen har på ovansidan en ljusbrun till chokladbrun färg och undersidan är täckt av ljusgrå till vit päls. Honor har sju spenar.

Pungdjuret förekommer i norra Brasilien, regionen Guyana och Venezuela. Arten vistas där i regnskogar eller andra fuktiga habitat. I bergstrakter hittas Marmosops parvidens vanligen upp till 1000 meter över havet och sällan upp till 2000 meter. Den är aktiv på natten och livnär sig av frukter och insekter.

Marmosops parvidens klättrar i träd och går på marken. Upphittade honor var dräktiga med sex eller sju ungar.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
parvidens
Däggdjur i neotropiska regionen
Hiroyuki Sakaki

Hiroyuki Sakaki, född 1944 i Nagoya, Japan, är en japansk forskare. Han är professor emeritus på Tokyos universitet och VD och professor på Toyotas tekniska institution.
Sakaki är en världskänd nanoforskare.

Biografi
Sakaki studerade elektroteknik på Tokyos Universitet och tog examen 1970. Han har sedan dess jobbat från och till på universitetet och blev år 1987 professor där. Mellan år 1976 och 1977 arbetade han som gästforskade i Leo Esakis grupp på IBM T. J. Watson Research Center, USA.

År 2010 blev han VD och professor på Toyotas tekniska institution.

Utmärkelser och pågående forskning
Sakaki har fått många priser och utmärkelser, bland andra:
1989 IBM Science Award som ett erkännande av forskare i Japan som ännu inte fyllt 45 år.
2001 Japanska hedersmedaljen, delas ut av den japanska regeringen till personer som bidragit till akademisk utveckling, förbättring och fullbordan
2005 Japanska akademins pris för "studier av elektroners kvantmekaniska beteende med hjälp av halvledare i nanostorlek och ferromagneter. "  Priset delas ut till personer för erkännande av akademiska prestationer.
2005 Sven Berggrenpriset, delas ut av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund till "någon framstående person som verkat i samhället eller vetenskapen för ändamål som ligger i Sällskapets intresse".

Sakaki är som ovan nämnt forskare inom nanotekniken, med inriktning mot kvanteffekter i halvledare i fast tillstånd.

Fotnoter

Japanska fysiker
Alumner från Tokyos universitet
Japanska professorer
Personer inom nanoteknik
Fysiker under 1900-talet
Fysiker under 2000-talet
Japanska forskare under 1900-talet
Japanska forskare under 2000-talet
Personer från Nagoya
Födda 1944
Levande personer
Män
WP:Projekt Japan
Marmosops bishopi

Marmosops bishopi är en pungdjursart som först beskrevs av Leo Pine 1981. Marmosops bishopi ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar zoologen Ian R. Bishop som var aktiv vid Natural History Museum.

Pungdjuret förekommer i sydöstra Peru, norra Bolivia och centrala Brasilien vid Andernas östra sluttningar och i låglandet framför. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
bishopi
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops juninensis

Marmosops juninensis är en pungdjursart som först beskrevs av George Henry Hamilton Tate 1931. Marmosops juninensis ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i Perus centrala bergstrakter mellan 1 400 och 2 200 meter över havet. Arten vistas i skogar.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
juninensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops neblina

Marmosops neblina är en pungdjursart som beskrevs av Alfred L. Gardner 1990. Marmosops neblina ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når i genomsnitt en absolut längd av 27 cm (med svans) och svansen är cirka 15 cm lång. Bakfötterna är cirka 1,8 cm långa och öronen är ungefär 2,1 cm stora. Den första individen som hittades (holotyp) var med en absolut längd av 29 cm och med en 16 cm lång svans lite större. Ovansidan är täckt av mörkbrun päls och undersidans päls är lite ljusare. Svansen är bara nära bålen täckt av hår. Djuret har en vit fläck på hakan som kan sträcka sig fram till bröstet. Kring ögonen finns en svart ring. Marmosops neblina har vita hårtofsar mellan fingrarna.

Pungdjuret förekommer i nordvästra Brasilien och angränsande delar av Venezuela, Colombia, Ecuador och Peru. Arten vistas där i städsegröna skogar.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
neblina
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops paulensis

Marmosops paulensis är en pungdjursart som först beskrevs av George Henry Hamilton Tate 1931. Marmosops paulensis ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i sydöstra Brasilien i delstaterna Minas Gerais, Rio de Janeiro, Sao Paulo och Paraná. Arten vistas där i bergstrakter i skogar.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
paulensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Marmosops pinheiroi

Marmosops pinheiroi är en pungdjursart som först beskrevs av Leo Pine 1981. Marmosops pinheiroi ingår i släktet Marmosops och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i östra Venezuela, regionen Guyana och i nordöstra Brasilien. Arten vistas där i regnskogar och andra fuktiga skogar. Den är aktiv på natten och livnär sig av frukter och insekter.

Källor

Externa länkar

Pungråttor
pinheiroi
Däggdjur i neotropiska regionen
Monodelphis americana

Monodelphis americana är en pungdjursart som först beskrevs av Cornelius Herman Muller 1776. Monodelphis americana ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Tre exemplar var 10,0 till 11,1 cm långa (huvud och bål) och därtill kommer en 4,2 till 4,8 cm lång svans. Ovansidan har en brun till rödbrun grundfärg. Från huvudets topp över ryggen till svansens ansats sträcker sig en svart strimma. På varje sida förekommer ytterligare en svartaktig men kortare parallell strimma. Den ljusa pälsen på undersidan har inslag av orange. Bakfötterna är med klor cirka 1,5 cm långa.

Pungdjuret förekommer längs Brasiliens östra kustlinje, ungefär från Amazonflodens mynning till delstaten Santa Catarina. Arten är aktiv på dagen och vistas i skogar. Födan utgörs främst av insekter och kanske även av små ryggradsdjur.

Individerna bygger bon av växtdelar som placeras vid trädens förgreningar eller i buskar. Nästen kan ligga 5 meter över marken. Antagligen dör alla hannar efter den första parningen. Monodelphis americana intar inget stelt tillstånd (torpor) under kalla nätter och exemplar som fångades i bur är ofta döda när buren undersöks. Arten undviker skogar som liknar träskmarker. En individ åt ett ungdjur av en vattenrisråtta.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
americana
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis americana
Monodelphis brevicaudata

Monodelphis brevicaudata är en pungdjursart som först beskrevs av Johann Christian Polycarp Erxleben 1777. Monodelphis brevicaudata ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Individerna är cirka 16 cm långa (huvud och bål), har en upp till 9 cm lång svans och väger 67 till 95 g. Pälsen har på ovansidan en grå till svartaktig färg som ändras till rödaktig fram till buken. Fötterna och svansen är åter svarta. Arten har i överkäken per sida 5 framtänder, en hörntand, 3 premolarer och 4 molarer. Underkäkens tanduppsättning är nästan likadan, med endast 4 framtänder per sida.

Pungdjuret förekommer i Venezuela, regionen Guyana och i norra Brasilien. Arten vistas främst i regnskogar men hittas även i andra skogar och människans odlingar. Den vandrar oftast på marken och livnär sig huvudsakligen av insekter. Honan föder upp till sju ungar per kull.

När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Ibland kompletteras födan med frukter och frön. Allmänt antas att levnadssättet är som hos andra pungnäbbmöss.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
brevicaudata
Däggdjur i neotropiska regionen
Monodelphis dimidiata

Monodelphis dimidiata är en pungdjursart som först beskrevs av Johann Andreas Wagner 1847. Monodelphis dimidiata ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når i genomsnitt en kroppslängd (huvud och bål) av 128 mm, en svanslängd av 58 mm, 16 mm långa bakfötter, 10 till 13 mm stora öron och en vikt av 58 g. Pälsen på ovansidan har en gråbrun färg och undersidan är täckt av gulröd päls.

Pungdjuret förekommer i södra Brasilien, södra Paraguay, Uruguay och norra Argentina. Arten vistas i fuktiga gräsmarker och i tropisk regnskog. Den besöker ofta vattendrag och den kan hittas nära människans samhällen.

En könsdimorfism där hannar är större med större huvud och större hörntänder är påfallande. Arten borde vara nattaktiv liksom de flesta pungråttor men under den kalla årstiden kan den i tempererade områden vara dagaktiv. Födan utgörs av insekter, spindeldjur, mindre däggdjur och växtdelar. Hos stora exemplar är andelen animalisk föda större. Arten går på marken och klättrar i växtligheten. Honor kan vara brunstiga under alla årstider och en kull har 8 till 14 ungar.

Exemplar som ursprungligen beskrevs som Monodelphis fosteri antas vara ungar av Monodelphis dimidiata.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
dimidiata
Däggdjur i neotropiska regionen
Monodelphis domestica

Monodelphis domestica är en pungdjursart som först beskrevs av Johann Andreas Wagner 1842. Monodelphis domestica ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 10 till 15 cm och en svanslängd av 5 till 8 cm. Honor är med en vikt av 80 till 100 g lättare än hanar som väger 90 till 155 g. Pälsfärgen på ovansidan är hos de flesta ljusgrå, men exemplar med röda eller vita nyanser förekommer likaså. Monodelphis domestica saknar hår på svansen som i viss mån kan användas som gripverktyg.

Pungdjuret förekommer i centrala Brasilien, norra Paraguay, östra Bolivia och norra Argentina. Arten vistas i fuktiga gräs- och buskmarker samt i människans odlingar. Födan utgörs av ryggradslösa djur. Honor har vanligen fyra kullar per år och ibland upp till sex kullar. Per kull föds 3 till 14 ungar.

Arten är ett vanligt försöksdjur i laboratorium och förekommer även som sällskapsdjur.

Individerna är aggressiva mot varandra och hanar markerar sina revir med körtelvätska. För kommunikationen har arten olika kvittrande och barkande läten. Utöver ryggradslösa djur har arten frukter och små gnagare som föda. Monodelphis domestica är även aggressiv under parningsleken vad som kan orsaka sår. Ungarna föds efter 14 till 15 dagar dräktighet och de suger sig sedan fast vid en spene på moderns undersida. Honan saknar pung (marsupium). Ungarna diar sin mor i tre till fyra veckor och de blir efter ungefär tre månader självständiga.

Monodelphis domestica lever ungefär två i naturen och upp till sex år i fångenskap.

Källor

Externa länkar

Bildgalleri

Pungnäbbmöss
domestica
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis domestica
Monodelphis emiliae

Monodelphis emiliae är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1912. Monodelphis emiliae ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den tyska ornitologen Maria Emilie Snethlage som var aktiv i Brasilien.

Pungdjuret förekommer vid Amazonfloden i Brasilien och angränsande delar av Bolivia och Peru. Arten vistas främst i regnskogar på marken.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
emiliae
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis emiliae
Monodelphis iheringi

Monodelphis iheringi är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1888. Monodelphis iheringi ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den tyska zoologen Hermann von Ihering.

Pungdjuret förekommer i sydöstra Brasilien (delstaterna Rio Grande do Sul, São Paulo, Santa Catarina och Espírito Santo). Arten vistas främst i regnskogar på marken.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
iheringi
Däggdjur i neotropiska regionen
Kaj Andersson (journalist)

Kaj Andersson, egentligen Karin Matilda Andersson, född 2 augusti 1897 Stockholm, död ogift 3 juli 1991 i S:t Görans församling i Stockholm, var en svensk politisk journalist.

Andersson var 1916–1929 anställd vid Social-Demokraten. Därefter kom hon att ingå vid redaktionen för den nygrundade tidskriften Fönstret. Andersson verkade för journalistisk och typografisk förnyelse, och hennes engagemang för kvinnor och sociala frågor fick henne att överta redaktörskapet för tidskriften Morgonbris 1932–1936. Under 1940-talet var Kaj Andersson medansvarig för upplysningsbyrån Aktiv hushållning och redaktör för Hertha 1947–1957. Hon hade ett mångårigt förhållande med journalisten och riksdagsledamoten Harald Åkerberg som då var gift.

Kaj Andersson var dotter till teaterarbetaren Viktor Andersson och Matilda Larsdotter (Storm). De är alla begravda på Bromma kyrkogård.

Källor
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1897
Avlidna 1991
Kvinnor
Monodelphis kunsi

Monodelphis kunsi är en pungdjursart som beskrevs av Leo Pine 1975. Monodelphis kunsi ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i Bolivia, i norra Paraguay, i norra Argentina och i en avskild region i Brasilien. Arten vistas i olika habitat som skogar och gräsmarker.

En individ som blev uppmätt vid artens upptäckt var med svans 113 mm lång, hade en 42 mm lång svans och bakfötterna samt öronen var 12 mm långa. Så är arten mindre än alla andra släktmedlemmar. Den korta pälsen har på ovansidan en brun färg och undersidan är täckt av ljusare päls med några vita fläckar. Även svansen har en mörk ovansida och en ljusbrun undersida. På svansen förekommer fina hår med undantag av svansspetsen. Fram till 1980-talet var inga honor kända och det antas att de liksom andra honor från släktet Monodelphis saknar pung (marsupium).

På grund av tanduppsättningen antas att arten har ett liknande levnadssätt som näbbmöss och att den äter smådjur. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar Dr. Merle L. Kuns som hittade holotypen.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
kunsi
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis kunsi
Monodelphis maraxina

Monodelphis maraxina är en pungdjursart som beskrevs av Oldfield Thomas 1923. Monodelphis maraxina ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer på ön Marajó vid Amazonflodens mynning (Brasilien). Arten vistas på marken i olika habitat som skogar och gräsmarker.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
maraxina
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis maraxina
Monodelphis osgoodi

Monodelphis osgoodi är en pungdjursart som beskrevs av Doutt 1938. Monodelphis osgoodi ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i 1 900 till 3 200 meter höga bergstrakter i södra Peru och norra Bolivia. Arten vistas där på marken i skogar. Den är aktiv på natten och livnär sig av insekter, små gnagare, frukter och frön.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
osgoodi
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis osgoodi
Monodelphis rubida

Monodelphis rubida är en pungdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1899. Monodelphis rubida ingår i släktet pungnäbbmöss och familjen pungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Pungdjuret förekommer i centrala Brasilien i delstaterna Goiás, Minas Gerais och São Paulo. Arten vistas på marken.

Källor

Externa länkar

Pungnäbbmöss
rubida
Däggdjur i neotropiska regionen

es:Monodelphis#Monodelphis rubida