kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lophocebus albigena

Lophocebus albigena är en däggdjursart som först beskrevs av Gray 1850.  Lophocebus albigena ingår i släktet Lophocebus och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Det svenska trivialnamnet gråkindad mangab förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Utseende 

Hanar är med en kroppslängd (huvud och bål) av 54 till 73 cm och en vikt av 6 till 11 kg större än honor. De senare blir 43 till 61 cm lång (huvud och bål) och når en vikt av 4 till 7 kg. Svanslängden för båda kön är 73 till 100 cm. Lophocebus albigena har en svartgrå till svartbrun päls. Kännetecknande är långa hår på axlarna, liksom en man, som ofta har ljusare färg. Dessutom är kinderna täckta med grå hår.

Utbredning och habitat 

Denna primat förekommer i centrala Afrika från centrala Kamerun och Gabons kust till Uganda och Rwanda. En isolerat population finns i gränsområdet mellan Nigeria och Kamerun. I bergstrakter når arten 1600 meter över havet men den är även vanlig i låglandet. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Ekologi 

Lophocebus albigena äter frukter och frön och kanske några andra växtdelar som kompletteras med ryggradslösa djur. Hannar och honor bildar flockar som har ett 2 till 4 km² stort revir. Gruppernas territorier överlappar varandra.

Honor kan troligen para sig under alla årstider. När de är parningsberedda blir regionen kring deras könsorgan och anus tjockare och rosa. Efter dräktigheten som varar cirka 6 månader föds allmänt en unge. Med människans vård kan Lophocebus albigena leva 32 år.

Källor

Externa länkar 

Markattartade apor
albigena
Däggdjur i etiopiska regionen
Miopithecus talapoin

Miopithecus talapoin är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Christian Daniel von Schreber 1774.  Miopithecus talapoin ingår i släktet dvärgmarkattor och familjen markattartade apor. Inga underarter finns listade.

Utseende 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 32 till 45 cm och en svanslängd av 36 till 53 cm. Vikten varierar mellan 0,8 och 1,9 kg. Pälsen på ovansidan har en grågrön till gröngul färg och buken är gråvit. Svansen är mörkare med en svartgul till svartbrun ovansida och en gulgrå undersida. I motsats till den andra arten i samma släkte har ansiktets hud en svart färg.

Utbredning och habitat 

Denna dvärgmarkatta förekommer söder om Kongofloden i västra Kongo-Kinshasa och norra Angola. Habitatet utgörs av städsegröna skogar längs floder. Arten vistas även i människans trädgårdar och odlingsområden.

Ekologi 

Miopithecus talapoin äter främst frukter som kompletteras med frön, unga blad och några ryggradslösa djur. Den har kindpåsar för att bära födan en sträcka.

Några dominanta hanar, många honor och deras ungar bildar stora flockar som vanligen har 70 till 100 medlemmar. För kommunikationen har de bland annat olika läten och ansiktsuttryck. Vid födosöket delar sig flocken i mindre grupper. Individerna är aktiva på dagen men de vilar under dagens hetaste timmar. Vid dessa tillfällen vilar honor och ungar i mitten medan hanarna håller vakt vid kanten. Under natten vilar hanar och honor däremot skilda från varandra.

När honor är parningsberedda blir regionen kring deras könsorgan och anus tjockare. Parningen sker mellan maj och september och efter 158 till 166 dagar dräktighet föds vanligen en unge. Ungen diar sin mor cirka sex veckor och efter tre månader är den självständig. Ungefär 4,5 år efter födelsen blir honor könsmogna. För hanar infaller könsmognaden ett till två år senare. Med människans vår kan Miopithecus talapoin leva 28 år.

Artens naturliga fiender utgörs av rovdjur som kan klättra i träd, av Nilvaranen (Varanus niloticus) och av större ormar.

Hot 
Flera individer jagas som viltkött. Ett annat hot är skogsröjningar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Dvärgmarkattor
talapoin
Däggdjur i etiopiska regionen
Colobus angolensis

Colobus angolensis är en däggdjursart som beskrevs av P. Sclater 1860. Colobus angolensis ingår i släktet Colobus och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Det svenska trivialnamnet Angolaguereza förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 6 underarter.

Utseende 
Denna primat når en kroppslängd (huvud och bål) av 49 till 68 cm och en vikt av 6 till 11,7 kg. Hanar är något större än honor. Till exempel blir svansen hos honor cirka 70 cm lång och hos hanar ungefär 83 cm. Pälsen är huvudsakligen svart som står i kontrast till vita hår kring ansiktet (inklusive halsen), på axeln och vid svansens spets. Ungar föds med vit päls. En rudimentär tumme och en delad magsäck finns liksom hos andra arter av samma släkte.

Utbredning och habitat 
Denna primat förekommer i sydcentrala och östra Afrika. De två största populationerna finns från norra Kongo-Kinshasa till centrala Angola, respektive i sydöstra Tanzania. Mellan dessa två områden finns flera mindre isolerade populationer. I bergstrakter når arten 2400 meter över havet men den är lika vanlig i låglandet. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Ekologi 
Individerna bildar små familjegrupper som ibland förenas till stora grupper med cirka 300 medlemmar. De äter främst blad och andra växtdelar.

Individerna är aktiva på dagen och vistas främst i trädens kronor. Ibland kommer de ner till marken. Familjegrupperna består av en hane, två till sex vuxna honor och deras ungar. Hanen vrålar ofta på morgonen för att visa sin position som alfadjur. Parningsberedda honor visar sin bakdel för hanen. Efter 147 till 178 dagar dräktighet föds vanligen en unge, ibland tvillingar. Ungen diar sin mor cirka 15 månader. Vid uppfostringen hjälper alla vuxna medlemmar av familjegruppen. Honor blir könsmogna efter två år och hanar två år senare.

Colobus angolensis blir i naturen upp till 20 år gammal och med människans vård kan den leva 30 år.

Primaten har stora hökartade rovfåglar (Accipitridae) och leoparden som naturliga fiender.

Källor

Externa länkar 

Markattartade apor
angolensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Colobus polykomos

Colobus polykomos är en däggdjursart som först beskrevs av Zimmermann 1780.  Colobus polykomos ingår i släktet Colobus och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade. Det svenska trivialnamnet västlig svartvit guereza förekommer för arten.

Utseende 

Liksom andra arter av samma släkte har Colobus polykomos en smal kropp. Den når en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 72 cm och en svanslängd av 52 till 100 cm. Hanar är med en genomsnittlig vikt av 9,9 kg tyngre än honor som blir cirka 8,3 kg tunga. Tunga hanar kan väga 14 kg. Pälsen har huvudsakligen en svart färg, bara buken, svansen och skägget på kinderna är vita. Ibland är en hel krans kring ansiktet och några hår på axeln vita. Svansen saknar tofs vid spetsen. Artens magsäck är uppdelad i flera segment. Påfallande är tjocka svullnader på stjärten.

Ungar föds med vit päls som börjar bli svart efter en månad. Artens tumme är bara en liten stubbe.

Utbredning och habitat 

Denna primat förekommer i västra Afrika från södra Senegal till västra Elfenbenskusten. Arten vistas främst i ursprungliga regnskogar och galleriskogar.

Ekologi 

En vanlig flock bildas av en till tre vuxna hanar, tre eller fyra vuxna honor och deras ungar. En tydlig hierarki finns hos hanarna. Varje flock har ett revir som är cirka 22 hektar stort men reviren överlappar varandra. När två flockar möts skriker hanarna aggressivt.

Arten är aktiv på dagen och klättrar vanligen i växtligheten. Colobus polykomos kommer ibland ner till marken. Den äter främst blad samt blommor och frukter.

Fortplantningen sker antingen hela året eller bara under den torra perioden. Honor kan para sig vartannat år och de är dräktiga cirka 175 dagar. Sedan föds vanligen ett enda ungdjur. Ungen bäras den första tiden omkring av modern. Cirka två år efter födelsen blir ungen könsmogen. Med människans vård kan Colobus polykomos leva 23 år eller lite längre.

Källor

Externa länkar 

Markattartade apor
polykomos
Däggdjur i etiopiska regionen
Håbo tingslag

Håbo tingslag var ett tingslag i Uppsala län och i Uppsala läns södra domsaga. 

Tingslaget bildades 1680 och upphörde 1 januari 1904 då den uppgick i Uppsala läns södra domsagas tingslag.

Ingående områden
Tingslaget omfattade Håbo härad.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Enköpings tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Uppsala län
Presbytis comata

Presbytis comata är en däggdjursart som först beskrevs av Anselme Gaëtan Desmarest 1822.  Presbytis comata ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna primat är endemisk för ön Java där den förekommer i en större och tre isolerade mindre populationer. I bergstrakter når arten 2560 meter över havet men den är lika vanlig i låglandet. Presbytis comata vistas där i olika slags skogar. Födan utgörs främst av blad och dessutom äts frukter, frön och blommor.

Presbytis comata blir ungefär lika stor som andra bladapor. Den genomsnittliga vikten är för hannar och honor 6,7 kg. Pälsen har på ovansidan en gråaktig päls som beroende på utbredning är mer eller mindre mörk. Undersidan är allmänt ljusare och huvudet nästan svart. Kring ögonen och näsan saknas hår och huden där är likaså grå.

Individerna är aktiva på dagen. De bildar flockar av en könsmogen hanne, en eller flera honor och deras ungdjur. Större grupper kan ha 23 medlemmar. Det finns även blandade flockar med andra primater som Trachypithecus auratus.

Arten hotas främst av skogsavverkningar och i viss mån av jakt. Vissa delar av utbredningsområdet är nationalparker. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Bladapor
comata
Däggdjur i orientaliska regionen
Presbytis femoralis

Presbytis femoralis (bandad bladapa ) är en däggdjursart som först beskrevs av Martin 1838.  Presbytis femoralis ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad på grund av utbredningsområdets omvandling till palmodlingar. Det svenska trivialnamnet bandad bladapa förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 46 till 59 cm och en vikt av cirka 6 kg. Pälsens grundfärg är mörkbrun till svartaktig på ryggen och ljusare på buken. Några populationer har en tydlig längsgående vit strimma på buken och hos andra populationer förekommer vitaktiga eller blåa ringar kring ögonen. Ibland klassificeras de olika färgvarianterna som underarter. Några individer har en eller två tofsar på huvudet (se bild).

Utbredning och habitat 
Denna primat förekommer på Malackahalvön och på nordcentrala Sumatra. Habitatet utgörs av mangroveskogar och av områden med buskar och gräs längs vattendrag. Arten äter huvudsakligen frukter samt några blad.

Ekologi 

Presbytis femoralis klättrar vanligen i växtligheten men den kommer ibland ner till marken. Födan utgörs främst av frukter och unga blad samt av frön och blommor. Individerna bildar flockar som har beroende på utbredningsområde 2 till 15 medlemmar. En vanlig flock består av en hane, några honor och deras ungar. Dessutom finns ungkarlsflockar. Arten är aktiv på dagen men den vilar vanligen under dagens hetaste timmar.

Hos arten finns ingen särskild parningstid. Honor är ungefär varje månad för en vecka parningsberedda men mellan två födslar ligger två år. Dräktigheten varar i genomsnitt 168 dagar och sedan föds vanligen en unge, sällan tvillingar. Ungarna diar sin mor 10 till 12 månader. Äldre ungar uppfostras av hela flocken.

Källor

Externa länkar 

Bladapor
femoralis
Däggdjur i orientaliska regionen
Presbytis frontata

Presbytis frontata är en däggdjursart som först beskrevs av Müller 1838.  Presbytis frontata ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade. Det svenska trivialnamnet vitpannad bladapa förekommer för arten.

Utseende 

Arten har en gråbrun päls på ryggen och en gulbrun päls på buken. Svansen är täckt med ljusgråa hår. Liksom andra bladapor har Presbytis frontata en tofs på huvudet som är svart. Kännetecknande är en vit fläck vid tofsens framsida. Även händer, fötter och skägget vid kinderna är svarta. Hanar och honor väger i genomsnitt 5,6 kg och ibland upp till 6,5 kg. Apans magsäck är liksom hos idisslare delad i flera segment för en bättre omsättning av växtfödan. Tummen finns bara rudimentärt.

Hanar är med en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 60 cm och en svanslängd av cirka 74 cm lite större än honor. Honor blir ungefär 54,5 cm långa och har en cirka 72,5 cm lång svans.

Utbredning och habitat 
Denna primat förekommer på Borneo. Habitatet utgörs av regnskogar i låglandet och i låga bergstrakter upp till 300 meter över havet. Arten uppsöker även odlade områden.

Ekologi 

Denna bladapa är aktiv på dagen och klättrar främst i växtligheten. Vuxna hanar och honor samt deras ungar bildar flockar med 10 till 15 medlemmar. Dessutom finns ensamlevande hanar. Presbytis frontata äter främst blad samt några frukter och frön. Honan föder vanligen en unge per kull.

Källor

Externa länkar 

Bladapor
frontata
Däggdjur i orientaliska regionen
Presbytis melalophos

Presbytis melalophos är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas Stamford Raffles 1821.  Presbytis melalophos ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor. Det svenska trivialnamnet röd bandad bladapa förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Utseende 

Vuxna individer har en päls som varierar i färgsättningen mellan rödbrun, orange, mörkgrå och vitaktig. Buken och extremiteternas insida är vanligen ljusare. Ungar föds med vit päls. Den för bladapor typiska tofsen på huvudet är mörk. Liksom andra bladapor har arten en smal kropp och långa kraftiga fingrar, förutom tummen som är bara en liten stubbe. Ansiktet är nästan naket med mörk hud. Som kontrast finns ljusa ringar kring ögonen.

Kroppslängden (huvud och bål) är 42 till 59 cm, svanslängden 53 till 81 cm och vikten varierar mellan 5,8 och 7,4 kg.

Utbredning och habitat 
Denna bladapa förekommer på Sumatra och på mindre öar i samma region. Habitatet utgörs av regnskogar, fuktiga buskskogar och jordbruksmark.

Ekologi 

Arten är aktiv på dagen och klättrar vanligen i växtligheten. Den rör sig allmänt 500 till 800 meter per dag. Det finns haremsflockar med en vuxen hane, blandade flockar med flera vuxna hanar och honor samt deras ungar, ungkarlsflockar och ensam levande hanar. Flocken har 12 till 18 medlemmar.

Individerna äter främst blad samt några frukter, blommor och frön.

Honor kan para sig hela året och de flesta ungar föds när tillgången till föda är störst. Per kull föds oftast en enda unge och sällan tvillingar. Hanar måste lämna flocken efter fem till tio månader när de blir självständiga. Könsmognaden infaller för honor efter cirka fyra år och för hanar ett år senare.

Hot och status 
Presbytis melalophos hotas främst av habitatförlust när skogen omvandlas till monotona trädodlingar. Trots förbud fångas ungdjur för att hålla de som sällskapsdjur och ibland dödas individer för köttets skull. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Bladapor
melalophos
Däggdjur i orientaliska regionen
Presbytis potenziani

Presbytis potenziani är en däggdjursart som först beskrevs av Bonaparte 1856.  Presbytis potenziani ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor. Det svenska trivialnamnet Mentawaibladapa förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna bladapa förekommer på Mentawaiöarna söder om Sumatra. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och dessutom uppsöker arten jordbruksmark. Den når en kroppslängd (huvud och bål) av 44 till 58 cm och en svanslängd av 50 till 64 cm. Vikten är 5,4 till 7,3 kg. Pälsen har på ryggen, svansen, extremiteternas ovansida och på en kam tvärs över hjässan en mörkgrå till svart färg. På bröstet, vid flera ställen i ansiktet och ibland vid svansens spets är pälsen vitaktig. Andra delar av kroppen har en mörkorange till ljusorange färg.

Individerna äter främst blad som kompletteras med frukter, blommor, bark, frön och trädens vätskor.

Arten jagas för köttets skull och den dödas av bönder som betraktar den som skadedjur på odlade växter. Några individer faller offer för trafikolyckor och ibland fångas ungdjur för att hålla de som sällskapsdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Bladapor
potenziani
Däggdjur i orientaliska regionen
Presbytis rubicunda

Presbytis rubicunda är en däggdjursart som först beskrevs av Müller 1838.  Presbytis rubicunda ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Det svenska trivialnamnet kastanjebrun bladapa förekommer för arten.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fem underarter.

Presbytis rubicunda når en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 55 cm och en svanslängd av 64 till 78 cm. Vikten är 5,2 till 7,8 kg. Pälsen har allmänt en rödorange till mörkröd färg och svansens spets är den nästan brun eller svart. Över ansiktet bildar håren en tydlig kant. Ofta finns tofsar på huvudet. Ansiktet är nästan naket med svartgrå hud.

Denna primat förekommer på nästan hela Borneo. Den saknas bara i öns västra delar. Arten vistas i låglandet och i låga bergstrakter. Habitatet utgörs främst av städsegröna skogar och träskmarker. Presbytis rubicunda uppsöker även trädgårdar.

Arten äter främst blad och frukter som kompletteras med andra gröna växtdelar beroende av vad årstiden erbjuder. En vuxen hanne, några honor och deras ungar bildar en flock som liknar ett harem. Dessutom förekommer ungkarlsflockar. För att visa sitt anspråk har alfahannen ett läte som återges med ke-ha-ha-ha-ha-ha. Ibland äter Presbytis rubicunda jord för att få mineraler.

Källor

Externa länkar 

 Foto, Mammals of Borneo, S. Smith

Bladapor
rubicunda
Däggdjur i orientaliska regionen
Presbytis thomasi

Presbytis thomasi är en däggdjursart som först beskrevs av Robert Collett 1893.  Presbytis thomasi ingår i släktet bladapor och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Utseende 

Arten har på ryggen, kroppssidan och extremiteternas utsida en mörkgrå till svart päls. Buken, extremiteternas insida och halsen är vita. Kännetecknande är huvudets färgsättning. Kring det nästan nakna ansiktet med främst mörk lila till svart hud finns en smal krans av vit päls. Kring ögonen och vid munnen är huden mörk rosa. På hjässan bildar den vita pälsen ett V. Övriga delar av huvudet är täckta med svart päls som bildar vid kinderna ett tjockt skägg.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 42 till 62 cm, en svanslängd av 50 till 85 cm och en vikt mellan 5 och 8,1 kg (genomsnitt 6,7 kg).

Utbredning och habitat 
Denna primat förekommer på norra Sumatra. Den vistas där i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och arten uppsöker även odlade regioner.

Ekologi 
Individerna är aktiva på dagen och de klättrar främst i växtligheten. Ibland kommer de ner till marken.

Presbytis thomasi äter huvudsakligen blad och frukter som kompletteras med blommor, andra växtdelar och några ryggradslösa djur. Honor blir efter cirka fem år könsmogna men de får vanligen ett år senare sin första unge.

En vanlig flock bildas av en hane, fem honor och deras ungar. Bland honorna etableras en hierarki. Dessutom finns ungkarlsflockar och ensamlevande hanar. När en främmande hane vill överta alfahanens position dödar den ofta flockens ungar. Honor försvarar ibland sin unge eller de flyttar till en annan flock. Honor lämnar sin ursprungliga flock även när den blivit för stor eller för att undvika inavel.

För arten finns ingen särskild parningstid. Det är omstritt om bara den dominanta honan får para sig. Allmänt parar sig ingen annan hona när en hona är dräktig eller när den ger di åt sin unge. Mellan två kullar ligger 1,5 till 2 år. Efter 5 till 6 månaders dräktighet föds en unge eller i sällsynta fall tvillingar. Ungen diar sin mor 12 till 15 månader och den uppfostras även av flockens andra honor.

Presbytis thomasi lever i naturen cirka 20 år och med människans vård kan den bli 29 år gammal.

Källor

Externa länkar 

Bladapor
thomasi
Däggdjur i orientaliska regionen
Piliocolobus badius

Piliocolobus badius (tidigare Procolobus badius) är en däggdjursart som först beskrevs av Kerr 1792.  Det svenska trivialnamnet röd guereza förekommer för arten. Piliocolobus badius ingår i släktet röda guerezor och familjen markattartade apor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna primat förekommer med två från varandra skilda populationer i västra Afrika. Den första populationen finns i sydvästra Senegal, Gambia, Guinea-Bissau och nordvästra Guinea. Utbredningsområdet för den andra populationen sträcker sig från sydöstra Guinea till Elfenbenskusten eller möjligen till Ghana. Habitatet utgörs av olika slags skogar. På grund av skogsavverkningar vistas arten ibland i savanner och träskmarker.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 47 till 63 cm och en svanslängd av 52 till 75 cm. Vikten är 5,5 till 10 kg. Pälsen har på huvudets topp, på ryggen, på svansen och på lårens övre del en mörkgrå till svart färg. Annars är pälsen orange eller ljusorange med undantag av den vita buken.

Hannar och honor bildar flockar med upp till 90 medlemmar. Arten vilar ungefär en halv dag och resten av tiden är uppdelad i sök efter föda, vandringar, spel och pälsvård. Oftast är det honor som står lägre i hierarkin som ger pälsvård åt dominanta honor och åt hanar. För kommunikationen har Piliocolobus badius många olika läten.

Honor föredrar parningen med flockens alfahane men de kan även para sig med mindre dominanta hanar och även med hanar från andra flockar. En hona kan bli brunstig under alla årstider men de flesta ungar föds under den varma fuktiga tiden när tillgången till frukter är störst. I flera fall dokumenterades att en hane dödade en unge som hade en annan far för att sedan para sig med honan. Honor föder sin första unge efter ungefär 50 månader och de kan sedan föda ungar med cirka 30 månader mellanrum.

Piliocolobus badius jagas bland annat av leopard, schimpans, nilkrokodil, stora ormar och av rovfåglar. De flesta individer dödas däremot av människor. Denna guereza jagas främst av bönder som betraktar den som skadedjur på fruktodlingar.

Källor

Externa länkar 

Markattartade apor
badius
Däggdjur i etiopiska regionen