kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Östafrikansk rotråtta

Östafrikansk rotråtta  (Tachyoryctes splendens)  är en däggdjursart som först beskrevs av Eduard Rüppell 1835.  Tachyoryctes splendens ingår i släktet afrikanska rotråttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Honor är med en kroppslängd (huvud och bål) av 15,9 till 20,5 cm, en svansläng av 5,1 till 7,7 cm och en minimalvikt av 140 g oftast mindre än hannar. Enskilda honor kan med 315 g vikt vara tyngre. Exemplar av hankön är utan svans 17,0 till 21,5 cm långa, svanslängden är 5,3 till 7,7 cm och vikten varierar mellan 180 och 305 g.

Arten har ett massivt huvud med små ögon och avrundade öron. Dessutom kännetecknas huvudet av ett naket område kring näsborrarna samt av ganska korta morrhår. De långa framtänderna med gul till orange tandemalj på framsidan är delvis synliga när munnen är sluten. Kroppen är täckt av lång, mjuk och tät päls. Håren som bildar pälsen är gråa nära roten och kanelbruna vid spetsen. Ungdjur har däremot en mörk gråblå päls. Östafrikansk rotråtta har påfallande långa klor vid baktassarna i jämförelse till framtassarnas klor.

Några exemplar kan ha vita fläckar på kroppen. Vid framtassen är det tredje fingret längst och tummen förekommer bara rudimentärt. Den andra tån vid bakfoten är längre än alla andra tår.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i bergstrakter eller högland i östra Afrika från Etiopien till norra Tanzania, Rwanda och östra Kongo-Kinshasa. Arten lever i regioner som ligger 1100 till 3800 meter över havet. Ibland godkänns de olika populationerna som självständiga arter. Habitatet varierar mellan regnskogar, andra skogar, savanner, odlade områden, trädgårdar och stadsparker.

Ekologi 
Liksom den andra afrikanska rotråttan gräver arten tunnelsystem och vid utgångarna bildas jordhögar. Individerna äter olika växtdelar. Hannar som hölls i samma bur var aggressiva mot varandra. Förutom gångarna ingår olika rum i boet där djuret sover, lagrar förråd eller lämnar sin avföring. I motsats till mullvadsgnagare går afrikanska rotråttor sällan baklänges i tunnlarna. De har däremot bra förmåga att vända om. Denna gnagare är dagaktiv men de kommer sällan upp till markytan.

Individerna kommunicerar genom att skrapa med tänderna på boets väggar. Allmänt framkallas 3 till 10 skrapljus i kort avstånd och sedan följer en paus. Honor kan vara flera gånger per år brunstiga. Under parningsleken har hannar och honor kvittrande läten och de skrapar framtänderna mot varandra.  Efter dräktigheten som varar i 46 till 49 dagar föds upp till tre eller sällan fyra ungar. Nyfödda ungar är blinda, saknar hår och tänder och de väger 11 till 18 g. Ungarna börjar efter 15 till 20 dagar med fast föda och cirka 15 dagar senare slutar honan med digivning. Ungefär 80 dagar efter födelsen skapar ungarna egna bon.

Källor 

Afrikanska rotråttor
Tachyoryctes
Däggdjur i etiopiska regionen
Storörade möss

Storörade möss (Phyllotis) är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen hamsterartade gnagare.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 7 till 15 cm och en svanslängd av 5 till 17 cm. Vikten varierar mellan 20 och 100 gram. Som namnet antyder har de påfallande stora öron. Öronen kan vara 2 till 3 cm långa. Pälsen har på ryggen och sidorna en gråbrun, gulbrun eller rödbrun färg. Buken och fötterna är vitaktiga.

Dessa gnagare förekommer från Ecuador över Peru, Bolivia och Chile till Argentina. De vistas i savanner, buskskogar, öknar och bergstrakter. I de sistnämnda når storörade möss 5000 meter över havet.

Individerna vilar i bergssprickor, i byggnader, i naturliga håligheter i marken eller i underjordiska bon som byggdes av andra djur. De äter frön, lav och andra växtdelar. Beroende på art är de aktiva på dagen eller på natten. Arter som lever i torra regioner kan tidvis falla i ett stelt tillstånd (torpor). Även fortplantningssättet varierar mellan arterna.

De flesta arterna listas av IUCN som livskraftig (LC), bara Phyllotis definitus listas som starkt hotad (EN).

Taxonomi 
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Wilson & Reeder (2005) samt IUCN listar ytterligare en art i släktet, Phyllotis limatus.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Phyllotis amicus

Phyllotis amicus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1900. Phyllotis amicus ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Peru väster om Anderna. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2100 meter över havet. Phyllotis amicus vistas i torra sandiga eller klippiga landskap med glest fördelad växtlighet. Honor kan para sig hela året. Efter cirka 24 dagar dräktighet föds tre eller fyra ungar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
amicus
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis andium

Phyllotis andium är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1912. Phyllotis andium ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Anderna i Ecuador och Peru. Den lever i regioner som ligger 1500 till 4000 meter över havet. Habitatet utgörs av torra skogar, buskskogar, fuktiga bergsängar och klippiga områden med glest fördelad växtlighet. Parningen sker ofta efter regntider i juli och september. Honor som hölls i fångenskap var cirka 24 dagar dräktiga och de hade en till fyra ungar per kull. Phyllotis andium är allätare och huvudsakligen nattaktiv.

Källor 

Hamsterartade gnagare
andium
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis bonariensis

Phyllotis bonariensis är en däggdjursart som beskrevs av Crespo 1964. Phyllotis bonariensis ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Argentina i sydöstra delen av provinsen Buenos Aires. Den lever i regioner som ligger 500 till 2200 meter över havet. Phyllotis bonariensis vistas i klippiga landskap med glest fördelad växtlighet.

Källor 

Hamsterartade gnagare
bonariensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis caprinus

Phyllotis caprinus är en däggdjursart som beskrevs av Pearson 1958. Phyllotis caprinus ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Bolivia och i angränsande regioner av Argentina. Den lever i Anderna mellan 2100 och 4500 meter över havet. Habitatet utgörs av ekosystemet Puna samt av torra skogar och buskskogar. Phyllotis caprinus besöker ofta jordbruksmark.

Källor 

Hamsterartade gnagare
caprinus
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis darwini

Phyllotis darwini är en däggdjursart som först beskrevs av Waterhouse 1837.  Phyllotis darwini ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Vuxna exemplar är 10,7 till 14,0 cm långa (huvud och bål), har en 10,5 till 14,5 cm lång svans, 2,1 till 3,1 cm långa bakfötter och 2,1 till 3,2cm stora öron. Med en genomsnittlig vikt av 53 g är hanar tyngre än honor som väger cirka 43 g. Vikten varierar beroende på årstid och de tyngsta individerna förekommer under vintern. Pälsen har på ovansidan en brun färg som blir ljusare fram mot kroppssidorna och undersidan är täckt av krämfärgad till vit päls. Några individer har en gulbrun strimma över bröstet. Öronen är hos Phyllotis darwini svartbruna, fötterna är vita och svansen är tydlig uppdelad i en mörk ovansida samt en ljus undersida. I samma utbredningsområde lever även Phyllotis xanthopygus. Denna art är ljusare med mindre brun i ovansidans päls och med fler hår på öronen.

Utbredning 
Arten förekommer i centrala Chile i Andernas låga delar och vid havet. Utbredningsområdets högsta delar ligger 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av mer eller mindre öppna landskap med buskar (matorral). Dessutom besöks halvtorra regioner med taggiga växter, områden med glest fördelad växtlighet invid öknar eller på bergstoppar samt öppna skogar med träd av brödgranssläktet (Araucaria).

Ekologi 
Phyllotis darwini är nattaktiv och den vistas främst på marken. Den äter huvudsakligen frön och blad samt andra gröna växtdelar. I några regioner kompletteras födan med svampar och insekter.

Fortplantningen är begränsad till våren (från september) och sommaren (till januari/februari). Honor väljer allmänt de största hanarna men strider mellan hanar förekommer likaså. Ibland har striderna djupa sår eller döden av en motståndare som följd. Det genomsnittliga antalet ungar per kull är 4,2 till 5,2. Vid varje fortplantningstid har en hona 2 eller 3 kullar. Honor når sin maximala vikt efter ungefär 100 dagar och därför antas att de blir snabbare könsmogna än hanar. Hanar är efter cirka 200 dagar full utvecklade.

Populationen kan öka kraftig efter regnfall. Under en studie ökade antalet exemplar per hektar från 10 till 230 i samband med El Niño.

Status 
För beståndet är inga hot kända och i regionen inrättades flera skyddszoner. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
darwini
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis definitus

Phyllotis definitus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1915. Phyllotis definitus ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i en mindre bergstrakt i västcentrala Peru. Den vistas i regioner som ligger 2600 till 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av buskskogar med flera klippor. Phyllotis definitus hittas ibland i närheten av odlade områden men inte på jordbruksmark.

Källor 

Hamsterartade gnagare
definitus
Däggdjur i neotropiska regionen
Paralomys gerbillus

Paralomys gerbillus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1900. Paralomys gerbillus är ensam i släktet Paralomys som ingår i familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade. Artens taxonomi är omstridd, ibland listas den i släktet storörade möss (Phyllotis).

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 7 till 11 cm och en svanslängd av 7 till 12 cm. Ryggens päls har ockra färg med några svarta eller mörkbruna hår inblandade. Pälsen på undersidan är ljusgrå till vitaktig. Svansen är enfärgad eller ovansidan är något mörkare. Djurets har ganska stora öron. Arten skiljer sig i detaljer av kindtändernas konstruktion från storörade möss.

Denna gnagare förekommer i Sechuraöken i nordvästra Peru. Öknen ligger vid Andernas västra utlöpare och arten når där 3000 meter över havet. Paralomys gerbillus vistas i sandiga områden med några buskar av släktet Prosopis.

Källor 

Hamsterartade gnagare
Cricetidae
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis haggardi

Phyllotis haggardi är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1908. Phyllotis haggardi ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den brittiska diplomaten William Henry Devodon Haggard som hjälpte europeiska zoologer under sina vistelser i Sydamerika.

Denna gnagare förekommer i Anderna i Ecuador. Den lever i regioner som ligger 3400 till 4000 meter över havet. Arten vistas troligen som andra storörade möss i buskskogar, gräsmarker och i klippiga områden med gest fördelad växtlighet.

Källor 

Hamsterartade gnagare
haggardi
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis magister

Phyllotis magister är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1912. Phyllotis magister ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Anderna i Peru och norra Chile. Den lever i regioner som ligger 2000 till 3800 meter över havet. Arten vistas i buskskogar, i gräsmarker, i klippiga områden med gest fördelad växtlighet, i bergsskogar och i odlade områden.

Denna gnagare blir 108 till 145 mm lång (huvud och bål), har i genomsnitt en 158 mm lång svans och väger 50 till 90 g. Bakfötternas längd är cirka 32 mm och öronen är ungefär 29 mm stora. Den ganska styva pälsen på ovansidan har en ockra färg med svarta hårspetsar. Vid huvudet och axlarna är pälsen ofta ljusare och undersidans päls är vitaktig. Även svansen är uppdelad i en svartbrun ovansida och en vit undersida. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 38 kromosomer (2n=38).

Individerna vistas på marken och de är allätare. I Peru föredrar de däremot örter. Honor föder två eller tre ungar per kull.

Källor 

Hamsterartade gnagare
magister
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis osgoodi

Phyllotis osgoodi är en däggdjursart som beskrevs av Mann 1945. Phyllotis osgoodi ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare är bara känd från en mindre region i Anderna i norra Chile. Den vistas där i klippiga landskap.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 84 till 135 mm, en svanslängd av 80 till 110 mm och en vikt av 27 till 57 g. Bakfötterna är 24 till 29 mm långa och öronen är 20 till 28 mm stora. På ovansidan förekommer orangebrun till gulbrun päls och undersidans päls har en ljusgrå färg. Phyllotis osgoodi skiljer sig från andra storörade möss genom avvikande detaljer av kraniets konstruktion. Den har en diploid kromosomuppsättning med 40 kromosomer (2n=40).

Individerna rör sig främst på marken. Annars är inget känt om levnadssättet.

Källor 

Hamsterartade gnagare
osgoodi
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis osilae

Phyllotis osilae är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1901. Phyllotis osilae ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir i genomsnitt 120 mm lång (huvud och bål), har en cirka 123 mm lång svans och väger ungefär 57 g. Bakfötterna är 26 mm långa och öronen är 23 mm stora. Pälsfärgen på ovansidan varierar mellan gulbrun, ockra och mörkbrun med några inblandade svarta hår eller hårspetsar. Kinderna är ljusare gul- till orangebrun. Gränsen mot den mörkgråa undersidan är beroende på exemplar mer eller mindre tydlig. Undersidans hår är vid roten mörk violetta. Flera individer har en fläck eller strimma på bröstet som inte är mörkgrå. Öronen kännetecknas av mörka kanter och av tunna hår på fram- och baksidan. Hos några exemplar är svansen på ovansidan mörkare än på undersidan. Hos andra individer är den bakre halvan eller ett längre avsnitt mörkgrå. Lite längre hår vid svansspetsen bildar en tofs.

Denna gnagare förekommer i Anderna och i angränsande bergstrakter i södra Peru, Bolivia och norra Argentina. Den vistas i regioner som ligger 1500 till 4900 meter över havet. Arten lever vanligen på bergsängar och i klippiga områden med glest fördelad växtlighet. I låglänta områden besöker den även kulturlandskap. Enligt en studie från 2016 tillhör fynd från norra Argentina arten Phyllotis nogalaris.

Phyllotis osilae är aktiv under skymningen och gryningen. Den äter olika växtdelar som frön, svamparnas spor och leddjur. I Peru registrerades upp till fem exemplar per hektar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
osilae
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis wolffsohni

Phyllotis wolffsohni är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1902. Phyllotis wolffsohni ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i centrala Bolivia. Den lever i bergstrakter och på högplatå som ligger 1300 till 3875 meter över havet. Arten vistas främst i buskskogar och den besöker ibland odlingsmark.

Källor 

Hamsterartade gnagare
wolffsohni
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllotis xanthopygus

Phyllotis xanthopygus är en däggdjursart som först beskrevs av Waterhouse 1837.  Phyllotis xanthopygus ingår i släktet storörade möss och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 90 till 143 mm, en svanslängd av 80 till 141 mm och en vikt av 30 till 92 g. Bakfötterna är 25 till 32 mm långa och öronen är 20 till 31 mm stora. Beroende på utbredning är ovansidans päls gråbrun, gulgrå eller orangebrun. Undersidan är täckt av vit, ljusgrå eller ljusbrun päls. Exemplar som lever på bergens toppar har en tätare päls än individer i lägre trakter. Phyllotis xanthopygus har vanligen en tofs av längre hår vid svansens spets.

Denna gnagare förekommer i Anderna och i angränsande områden från centrala Peru till södra Argentina och södra Chile. I norra delen av utbredningsområdet lever den mellan 2000 och 4500 meter över havet och ibland når den 5600 meter över havet. Habitatet varierar mellan buskskogar, gräsmarker, träskmarker, skogar med växter av släktet Polylepis och odlingsmark.

Vid ett tillfälle upptäcktes en individ av arten på toppen av vulkanen Llullaillaco som ligger 6739 meter över havet. Inget annat däggdjur (förutom människan) nådde högre.

Denna gnagare är nattaktiv och den vistas på marken. Födans sammansättning varierar beroende på utbredning. I norra Chile och i nordvästra Patagonien är arten främst bladätare och endast 10 procent av födan utgörs av insekter. I Chiles centrala bergstrakter väljer Phyllotis xanthopygus ofta örter som Cristaria andicola eller Acaena magellanica som föda. Hos en population på högplatån i Bolivia utgörs födan till cirka 50 procent av insekter. Några populationer kompletterar födan med andra ryggradslösa djur och svampar.

Dräktiga honor registrerades i juli, augusti, oktober och december. De flesta honor var dräktiga med fyra ungar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
xanthopygus
Däggdjur i neotropiska regionen
Campbells dvärghamster

Campbells dvärghamster (Phodopus campbelli) är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1905.  Phodopus campbelli ingår i släktet Phodopus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade. Arten är uppkallad efter Charles William Campbell som hittade holotypen.

Utseende 
Arten blir 80 till 103 mm lång (huvud och bål) och har en 4 till 14 mm lång svans. Några individer från vildmarken hade en genomsnittlig vikt av 23,4 g. Campbells dvärghamster har kortare öron än Phodopus sungorus samt en smalare och tydligare längsgående strimma på ryggens mitt. På läpparna och kinderna förekommer krämvit päls. Annars är ovansidan täckt av gråbrun päls. Undersidan, strupen och extremiteterna bär ljusbrun till krämfärgad päls. Liksom andra hamstrar har arten stora kindpåsar. Bakom öronen och på buken finns körtlar och vätskan används för att markera reviret. Tandformeln är I 1/1 C 0/0 P 0/0 M 3/3, alltså 16 tänder.

Utbredning och habitat 
Denna dvärghamster förekommer i stora delar av Mongoliet och i angränsande delar av norra Kina (Heilongjiang, Inre Mongoliet och Xinjiang) och ryska Sibirien. Habitatet utgörs av olika gräsmarker och halvöknar.

Ekologi 
Individerna gräver underjordiska bon med de djupaste delarna cirka en meter under markytan. De använder även lediga bon av ökenråttor av släktet Meriones. Campbells dvärghamster är främst aktiv på natten och äter frön, gröna växtdelar och några insekter. Honor parar sig mellan april och oktober 3 till 4 gångar. Efter cirka 21 dagar dräktighet föds 4 till 8 ungar per kull.

Tunnelsystemet består oftast av 4 till 6 gångar och en kammare. Campbells dvärghamster jagas bland annat av ugglor, falkfåglar och rävar. Under vanliga förhållanden finns fler honor än hannar. De senare är aktivare och faller ofta offer för olyckor. Arten håller ingen vinterdvala men den är mer känslig för låga temperaturer än Phodopus sungorus.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Phodopus
Däggdjur i palearktiska regionen
Phodopus sungorus

Phodopus sungorus, i dagligt tal kallad rysk vintervit dvärghamster, är en däggdjursart som först beskrevs av Peter Simon Pallas 1773.  Phodopus sungorus ingår i släktet Phodopus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade. 

Arten blir 7 till 9 cm lång (huvud och bål), har en 0,5 till 1,5 cm lång svans och väger 22 till 25 g. Bakfötterna samt öronen är cirka 1,1 till 1,5 cm långa. Under sommaren är ovansidan täckt av askgrå till mörkbrun päls. Dessutom förekommer en svart längsgående strimma från området mellan ögonen över huvudet och ryggens topp till stjärten. Huvudet kännetecknas även av öron med vit insida och brunaktig utsida. På undersidan, kinderna, läpparna och svansen förekommer vit päls. Före vintern ändras pälsfärgen till vit.

Denna dvärghamster förekommer i Kazakstan och i ryska regioner norr om Kazakstan och norr om västra Mongoliet. Habitatet utgörs främst av stäpper. 

Individerna gräver underjordiska bon med de djupaste delarna en meter under markytan. Arten använder även tunnlar som skapades av andra djur. Födan utgörs av frön och några insekter. Phodopus sungorus lagrar fett i kroppen före vintern men går inte i ide. Honor kan para sig upp till 6 gånger per år och per kull föds 4 till 11 ungar.

Dräktigheten varar ungefär 18 dagar och cirka fyra månader efter födelsen blir ungarna könsmogna. Ungarna uppfostras av modern och fadern tillsammans. Phodopus sungorus är främst nattaktiv och ibland kan den leta efter föda under 2-3 timmar på morgonen. Honornas revir är avgränsade mot varandra men hannarnas revir kan överlappa med andra hannars och honors territorium.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
sungorus
Däggdjur i palearktiska regionen
Calomyscus bailwardi

Calomyscus bailwardi är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1905. Calomyscus bailwardi ingår i släktet mushamstrar, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten påminner om en mus i utseende men den är närmare släkt med hamstrar. Den når en kroppslängd (huvud och bål) av 61 till 98 mm, en svanslängd av 72 till 102 mm och en vikt av 15 till 30 g. Den långa och mjuka pälsen har på ovansidan en brun till gråbrun färg, ibland med rosa skugga. Undersidan och extremiteterna är däremot vita. De 17 till 20 mm långa öronen är nästan nakna och likaså grå med rosa inslag. På svansen förekommer korta bruna hår och vid spetsen finns en tofs. Fram- och bakfötterna har fem tår och alla är utrustade med små klor med undantag av tummarna. Liksom hos andra mushamstrar har artens molarer rötter vad som skiljer hela släktet från hjortråttorna.

Utbredning och habitat 
Denna gnagare förekommer i centrala Iran. Individer som hittades i sydöstra Turkiet tillhör kanske denna art. Habitatet utgörs av klippiga bergstrakter med lite växtlighet. Honor har vanligen två kullar per år.

Ekologi 
Calomyscus bailwardi är under sommaren nattaktiv. Under kallare årstider kan den även vara aktiv på dagen och den håller ingen vinterdvala. Individerna vilar ibland tillsammans men relationerna är inte lika fast som hos gnagare som lever i grupper. Arten har bra förmåga att springa, hoppa och klättra. Födan utgörs av frön, gräs, blommor och blad. Före den kalla årstiden skapar arten gömmor med föda.

De flesta ungar föds mellan mars och juni men vissa populationer har en längre fortplantningstid. Under tiden kan honor ha en eller två kullar med en till fem ungar per kull. Honor som hölls i fångenskap kan para sig hela året. Ungarna föds nakna och blinda. De diar sin mor cirka fyra veckor och efter 4 till 8 månader är de lika stora som de vuxna djuren. De flesta individer som hölls i fångenskap levde 4 år och den äldsta individen blev 9 år och 3 månader gammal.

I sällsynta fall förekommer kannibalism hos individer i fångenskap. Naturliga fiender är bland annat ugglor, ormar och mårddjur.

Källor

Externa länkar 

Mushamstrar
bailwardi
Däggdjur i palearktiska regionen