kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zhanjiang

Zhanjiang, tidigare känt som Kwangchowwan eller Tsamkong, är en stad på prefekturnivå i Guangdong-provinsen i Folkrepubliken Kina. Den ligger omkring 410 kilometer sydväst om provinshuvudstaden Guangzhou på Leizhouhalvöns östra kust strax norr om ön Hainan. Orten var en fransk koloni mellan 1898 och 1946 och är idag bas för den kinesiska flottans södra flottstyrka.

Historia

Orten var en liten fiskerihamn när Frankrike ockuperade den 1898 och följande år lyckades Frankrike förmå Qing-regeringen att arrendera området på 99 år, som fick namnet Kouang-Tchéou-Wan (Guangzhouwan,  廣州灣). Fransmännen ville utveckla hamnen, som de kallade Fort-Bayard, till en knutpunkt för kommunikationerna i södra Kina och tilltvingade sig därför rättigheterna att bygga järnväg i området. På grund av områdets fattigdom och instabila politiska läget förverkligades dock ej de ambitiösa planerna, men Frankrike behöll kontrollen över Guangzhouwan fram till 1943 och överlämnade området formellt till Kina 1946.

Administrativ indelning 
Zhanjiang indelas i fyra stadsdistrikt, fyra städer på häradsnivå och två härad.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är augusti, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är februari, med  mm nederbörd.

Källor

Tidigare franska besittningar
WP:Projekt Kina
Kinesiska örlogsbaser
Tony växer upp

Tony växer upp är en roman av Agnes von Krusenstjerna som utkom 1922. Det var genom denna roman som von Krusenstjerna fick sitt riktiga genombrott. Romanen är den första av tre i den så kallade Tony-trilogin och den efterföljs av Tonys läroår (1924) och Tonys sista läroår (1926). 

I en recension var Anders Österling kritisk mot skildringen av det sexuella uppvaknandet men berömde berättarstilen och författarens öppenhjärtiga och osentimentala ton.

Personer 
  
 Tony Hastfehr
 Georg Hastfehr – Tonys far
 Lova – Tonys barnjungfru
 Eleonora – Släkt med Tonys far, sjuksköterska. Bor hos familjen Hastfern för att ta hand om Tonys sinnessjuka mor
 Amelie von Yhlen – Tonys moster
 John von Yhlen – gift med Amelie
 Fabian Ruthven – Tonys morbror
 Suzanne Ruthven – Fabians fru
 Eddi Ruthven – Tonys kusin
 Bo Ruthven – Tonys kusin
 Adam Ruthven – Tonys kusin
 Ebba Marmén – Tonys barndomsvän
 Sten – Tonys barndomsvän
 Maud Borck – Tonys skolkamrat och bästa vän
 Lena Jäderin – Klasskamrat till Tony
 Hildur – Klasskamrat till Tony
 Gurli – Klasskamrat till Tony
 Sigrid – Klasskamrat till Tony
 Elsa – Klasskamrat till Tony
 Anni Linden – Georg Hastfehrs älskarinna
 Christian Sooth – Syssling till Tonys mor
 Antonie Sooth – Christians fru
 Ingegerd Sooth – barn till Christian och Antonie 
 Didrik Sooth – barn till Christian och Antonie 
 Henriette Sooth – barn till Christian och Antonie 
 Claes Rosencrantz – Släkting till Tony

Referenser 

Skönlitteratur 1922
Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Georg Totschnig

Georg Totschnig, född 25 maj 1971 i Kaltenbach, Schwaz, Tyrolen, är en österrikisk före detta professionell tävlingscyklist. Han var professionell åren 1993–2006 och cyklade för stallen Polti, Telekom och Gerolsteiner.

Totschnig är tvåfaldig österrikisk mästare på landsväg, 1997 och 2003, samt femfaldig österrikisk mästare i tempoloppsdisciplinen – 1996, 1997, 2001, 2002 och 2004. Han har även topp-10 placeringar i sammandraget på alla tre Grand Tours – en 9:e, 7:e och 5:e plats i Giro d'Italia, en 6:e plats i Vuelta a España samt en 7:e plats i Tour de France.

Totschnigs finaste seger i karriären kom under 2005 års Tour de France då han vann den 220.5 kilometer långa bergsetappen upptill Ax 3 Domaines i Ax-les-Thermes, 56 sekunder före Lance Armstrong. För den bedriften utsågs han till Årets idrottsman i Österrike 2005. Etappsegern var den första av en österrikare i Tour de France sedan 1931 då Max Bulla vann tre etapper.

Meriter
Tour de France, 1 etapp
 Nationsmästerskapens linjelopp – 1997, 2003
 Nationsmästerskapens tempolopp – 1996, 1997, 2001, 2002, 2004

Stall
 Lampre-Polti 1993
 Polti 1994–1996
 Telekom 1997–2000
 Gerolsteiner 2001–2006

Externa länkar

Georg Totschnig Biography and Olympic Results sports-reference.com

Referenser

Födda 1971
Österrikiska tävlingscyklister
Män
Levande personer
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2004
Carl Legien

Carl Rudolf Legien, född 1 december 1861 i Marienburg (Västpreussen), död 26 december 1920 i Berlin, var en tysk fackföreningsledare och riksdagsledamot.

Legien växte upp på ett barnhus i Thorn från sex års ålder sedan föräldrarna avlidit. Han gick sedan i lära för att bli svarvare och gjorde 1881-1884 militärtjänst. Han arbetade sedan som svarvargesäll i Berlin, Frankfurt am Main och i Deutz utanför Köln innan han slog sig ner i Hamburg. Han gick med i SPD och senare i Hamburgs svarvarfackförbund.

1886 blev han fackföreningsfunktionär och snart en av den socialistiska fackföreningsrörelsens centralfigurer. Legien tog efter socialistlagens upphävande initiativ till skapandet de tyska fackföreningarnas generalkommission (Generalkommission der Gewerkschaften Deutschlands) 1890, och var även dess ordförande, även sedan den 1919 ombildats till Allgemeiner Deutscher Gewerkschaftsbund. Legien, som tillhörde riksdagen 1893-1898 och 1903-1920 företrädde en moderat socialdemokratisk politik. Hans energiska ledning under generalstrejken 1920 möjliggjorde ett snabbt slut på Kappkuppen.

Legien var även ordförande det för det internationella fackföreningsförbundet. Legien var också ledare för förhandlingarna som ledde fram till Stinnes-Legien-avtalet. Avtalet gjorde att fackföreningarna för första gången erkändes som representanter av arbetsgivarna och att åtta timmars arbetsdag infördes.

Wohnstadt Carl Legien i Prenzlauer Berg har fått sitt namn efter honom liksom flera gator runt om i Tyskland.

Källor

Noter 

Tyska riksdagsledamöter
Tyska socialdemokrater
Preussare
Födda 1861
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Personer inom tysk fackföreningsrörelse
Taizhou

Taizhou eller Taichow kan syfta på:

Taizhou, Jiangsu ( ) – stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen i östra Kina
Taizhou, Zhejiang ()–  stad på prefekturnivå i Zhejiang-provinsen i östra Kina 

hp=
WP:Projekt Kina
Globalization and World Cities Research Network

Globalization and World Cities Research Network, vanligen förkortat GaWC, är en tankesmedja stationerad vid Loughborough University i England som studerar världsstäder i relation till globalisering. GaWC grundades av Peter J. Taylor år 1998 och är mest känt för sin kategorisering av världsstäder baserat på deras interaktion med omvärlden.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Brittiska forskningsinstitut
På farlig mark (1952)

På farlig mark, amerikansk film från 1952 baserad på Vereen Bells roman Swamp Water.

Handling
Jägaren Ben Tyler letar efter sin hund i Okefenokees träskmarker i Georgia. Han träffar Jim Harper, som flera år tidigare anklagades för mord och sedan dess gömmer sig i träskmarkerna tillsammans med sin dotter Laurie. Ben och Laurie förälskar sig i varandra och Ben försöker övertala Jim att återvända från vildmarken och rentvå sitt namn.

Om filmen
Filmen är inspelad i Okefenokee och hade världspremiär i Waycross, Georgia den 16 juli 1952.

Rollista
Jean Peters – Laurie Harper
Jeffrey Hunter – Ben Tyler
Constance Smith – Noreen McGowan
Walter Brennan – Jim Harper
Tom Tully – Zack Taylor
Harry Shannon – Pat McGowan
Will Wright – sheriff Brink
Jack Elam – Dave Longden
Harry Carter – Ned Tyler

Ej krediterade
Robert Adler – Will Stone
Heinie Conklin – stadsbo på logdansen 
Norman Field – vicesheriff 
Pat Hogan – Harry Longden 
Ted Jordan – ung man 
Robert Karnes – Jack Doran 
Ann Kunde – gäst vid squaredansen 
Mary Parker – änkan Sutton 
Dale Robertson –	berättare (röst)
Sherman Sanders – caller vid squaredansen
George Spaulding – Sloan 
Dub Taylor – sheriff Jepson 
Al Thompson – Shep Rigby 
Charles Wagenheim – stadsbo

Musik i filmen
Old Starry Hill, framförd av Walter Brennan
Turkey in the Straw
Coming thro' the Rye
Oh, Dem Golden Slippers

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska filmer 1952
Georgia på film
Amerikanska filmer baserade på romaner
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Jean Negulesco
Ystad–Gärsnäs Järnväg

Ystad–Gärsnäs Järnväg var en normalspårig 1435 mm järnväg från Köpingebro vid Ystad-Eslövs Järnväg över Österlen till Gärsnäs vid Simrishamn–Tomelilla Järnväg. Järnvägen är nedlagd och uppriven.

Historia
Efter öppnandet av Ystad-Eslövs Järnväg 1865 diskuterades en järnväg mellan Svenstorp över Hammenhög till Simrishamn men det fanns inte tillräckligt med investerare. I början av 1890-talet tillsattes en kommitté i Ystad som den 27 maj 1892 fick koncession för en järnväg från en nybyggd station vid Köpingebro på Ystad-Eslövs Järnväg till Gärsnäs på Simrishamn-Tomelilla Järnväg. Bolaget bildades den 12 april 1893 och aktier tecknades för 404 300 kronor varav sju landskommuner i Kristianstads län tecknade för 135 000 kronor. 

Järnvägsbygget startade 1893 och banan öppnade för allmän trafik den 5 oktober 1894. Byggkostnaden var 800 000 kronor. Det skedde inga större förändringar förutom att det byggdes nya rundspår och stickspår vid en del stationer.

Utfarten från Köpingebro flyttades 1921 från linjen omkring en kilometer från stationen till en växel inom stationen. Kraftigare räls ersatte originalrälsen 1922 och hastigheten höjdes till 60 kilometer i timmen som för rälsbussar senare höjdes till 90 kilometer i timmen.

Ystad–Gärsnäs Järnväg köpte Gärsnäs-S:t Olofs Järnväg den 1 september 1905 för 300 000 kronor. Gärsnäs-S:t Olofs Järnväg öppnad 1902 var en förlängning av Ystad–Gärsnäs Järnväg till S:t Olof vid Ystad-Brösarps Järnväg. De sammanslagna järnvägarna fick namnet Ystad-Gärsnäs-S:t Olofs Järnväg men bolagsnamnet fortsatte att vara Ystad–Gärsnäs Järnvägsaktiebolag. Ystads stad som ägde en stor del av bolaget blev från den 1 februari 1929 ensam ägare samtidigt som bolagsnamnet ändrades till Ystad-S:t Olofs Järnvägsaktiebolag. Ystad stad sålde järnvägen till Svenska staten, i likhet med de övriga Ystadbanornaa, den 1 juli 1941 och Statens Järnvägar tog över driften. 

a Förvaltningssamarbete mellan Ystad-Eslövs Järnväg, Malmö-Ystads Järnväg, Börringe-Östratorps Järnväg, Ystad–Gärsnäs–S:t Olofs Järnväg, Ystad-Brösarps Järnväg och Ystad-Skivarps Järnväg.

Fordon
Bolaget köpte 35 godsvagnar men lok och personvagnar kom från Ystad-Eslövs Järnväg som hanterade trafiken. Ytterligare 10 godsvagnar anskaffades 1898.

Nedläggning
All trafik mellan Köpingebro och Hammenhög upphörde 1970 samtidigt som persontrafiken också upphörde mellan Hammenhög och Gärsnäs. Rälsen mellan Köpingebro och Hammenhög revs 1970-1971. Godstrafiken Hammenhög–Gärsnäs upphörde 1984 och rälsen revs 1985.

Nutid
Det mesta av järnvägen har återgått till åkermark men från Hammenhög till Borrby finns banvallen kvar.

Källhänvisningar 
Ystad - Gärsnäs - S:t Olofs Järnväg Historiskt om Svenska Järnvägar

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Järnvägslinjer öppnade 1894
Järnvägslinjer stängda 1984
Exam

Exam är en brittisk thrillerfilm från 2009 av Simon Garrity och Stuart Hazeldine. Filmen prisades 2010 på Dinard British Film Festival och Santa Barbara International Film Festival. 

I rollerna syns Luke Mably, Jimi Mistry, Colin Salmon, Chukwudi Iwuji, John Lloyd Fillingham, Gemma Chan, Adar Beck, Nathalie Cox och Pollyanna McIntosh.

Handling 
Åtta personer, fyra män och fyra kvinnor, återstår i sökandet av ett jobberbjudande hos ett mäktigt företag. De ska genomgå ett sista kvalifikationstest för att avgöra vem som är mest lämpad. De åtta stiger in i ett rum med en bänk, ett papper och en penna åt var och en. En man, som presenterar sig som Skrivvakten, dyker upp. Han förklarar att testet varar i 80 minuter och består av en enda fråga, till vilken efterfrågas ett enda svar. Endast tre regler gäller, om man inte följer dessa diskvalificeras man:

 Man får inte kommunicera med skrivvakten  eller med den beväpnade vakten
 Man fårbinte förstöra eller skada sitt papper
 Man får inte lämna rummet 

Efter att testet har börjat visar det sig att allas papper är till synes tomma sånär som på informationen om vilket papper som tillhör vem. Kandidaterna inser så småningom att det är fritt fram att kommunicera med varandra och samarbeta för att förstå vad frågan är. Testets tävlingsinriktade natur leder dock naturligtvis till att diskvalificering av de andra kandidaterna är gynnsamt för den enskilde, så det blir ett spel med omväxlande samarbete och psykisk samt fysisk kamp.

Referenser

Externa länkar
International Movie Data Base

Brittiska filmer 2009
Brittiska thrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
Sannadalsparken

Sannadalsparken är en park och en lekplats vid Gröndalsvägen 43 i stadsdelen Gröndal i södra Stockholm inom Stockholms kommun.

Beskrivning

Sannadalsparken sträcker sig längs med Gröndalsvägens södra sida mittemot stadsdelens välkända Terrasshus. I väster ansluter byggnaden för Gröndals kyrka. Officiellt hör även Sannadalsbergets sluttning ända upp till bebyggelsen i kvarteret Ljuskronan och Ljussaxen till Sannadalsparken likaså partstråket som sträcker sig mellan bebyggelsen bort till Charlottendal. Parkområdet vid Gröndalsvägen anlades ursprungligen i början av 1940-talet med parklek, bollplan och plaskdamm. En mur hindrade barnen ifrån att rusa ut på den hård trafikerade Gröndalsvägen.

På 1990-talet upprustades och utvidgades parkens lekytor. Mellan åren 2011 och 2012 genomgick parken en total omgestaltning, med bland annat en ny plaskdamm, ny lekutrustning samt en skateboardbana. Det finns även en sandplan för till exempel boulespel. Under invigningen av den nya parken den 28 september 2012 uppträdde gruppen Cool Pans med spel på oljefat.

Namnet
Parken har fått sitt namn från den nu försvunna gården Sannadal, byggd omkring 1885 och uppkallad efter Susanna "Sanna" Dahl (1850-1921), maka till gårdens förste ägare, krigsarkivarie Carl Johan Lovén. Sannadal låg direkt väster om egendomen Charlottendal, ungefär vid dagens Sannadalsvägen. Gården revs i slutet av 1930-talet när området bebyggdes av Stockholmshem med några barnrikehus. Här ligger även Sannadalsparkens äldsta del som anlades i slutet av 1930-talet.

Bilder

Referenser

Källor 

 Stockholms stad: Sannadalsparken

Parker i Stockholms kommun
Gröndal
Love Isn't Easy (But It Sure Is Hard Enough)

"Love Isn't Easy (But It Sure Is Hard Enough)" är en sång inspelad med Abba. Den var fjärde och sista singel ut från albumet Ring Ring, men singeln utkom inte i Sverige, däremot i övriga delar av Skandinavien. B-sida var "I Am Just a Girl". Låten var en av de sista att spelas in på albumet  Ring Ring. Den var också första och sista singel på Polar Music att utges under gruppnamnet 'Björn & Benny, Agnetha & Frida'. 

Sångtexten beskriver ett grälande par.

Listplaceringar
Singeln blev en mindre hitlåt i vissa länder. I Sverige nådde den tredjeplatsen på Tio i topp.

Låtlista
 "Love Isn't Easy (But It Sure Is Hard Enough)"
 "I Am Just a Girl"

Källor

Fotnoter

Engelskspråkiga sånger
Låtar framförda av Abba
Låtar av Benny Andersson
Låtar av Björn Ulvaeus
Musiksinglar 1973
Singlar utgivna på Polar Music
Asminderøds sogn

Asminderøds sogn (danska: Asminderød Sogn) är en församling i  Fredensborgs kontrakt (provsti) i Helsingörs stift i Danmark. Församlingen ligger i Fredensborgs kommun i Region Hovedstaden. Den hörde före kommunreformen 2007 till Fredensborg-Humlebæks kommun i Frederiksborg amt, och före kommunreformen 1970 till Lynge-Kronborgs härad i Frederiksborg amt.

Den 1 januari 2012 hade församlingen 9 509 invånare, varav 7 879 (82,86 procent) var medlemmar i Danska folkkyrkan.

Kyrkobyggnader 
 Asminderøds kyrka
 Fredensborgs slottskyrka

Referenser 

Församlingar i Helsingörs stift
Forum de Montréal

Forum de Montréal (engelska: Montréal Forum) var en inomhushall vid Cabot Square i Montréal i Québec (Kanada). Den kallades av Sporting News för "ishockeyns mest mytomspunna byggnad" och användes som hemmaplan NHL-laget av Montreal Maroons från 1924 till 1938 och Montreal Canadiens från 1926 till 1996.

Arnenan byggdes av Canadian Arena Company på 159 dagar.

1996 ersattes Forum de Montréal av Centre Molson (numera benämnd Centre Bell). Forum K-märktes 1997 och gjordes 2001 om till en nöjesanläggning (Forum Pepsi, senare namngiven Forum de Montréal/Montreal Forum) inklusive multibiograf och restauranger.

Referenser

Noter

Externa länkar
Farewell to the Montreal Forum The Canadian Encyclopedia

Ishallar i Kanada
Sport i Montréal
Sportanläggningar invigda 1924
Montreal Maroons
Montreal Canadiens
Franz Hillinger

Franz Hillinger, född 1895 i Nagyvárad (idag Oradea), död 1971 i New York var en arkitekt verksam främst i Berlin och Turkiet. Han arbetade tillsammans med Bruno Taut i flera projekt, bland annat Wohnstadt Carl Legien, idag del av världskulturarvet Berlins modernistiska bostadsområden.

Biografi
Hillinger föddes i det dåvarande Ungern och var soldat i första världskriget. Efter kriget förvägrades han som jude att studera vid universitetet i Budapest. Han studerade arkitektur vid Technische Hochschule i Berlin-Charlottenburg 1919-1922. 1924 blev han chef för GEHAG:s arkitektbyrå och arbetade där tillsammans med Bruno Taut och Martin Wagner. Hillinger och Taut skapade bland annat världsarvet Wohnstadt Carl Legien - Hillingers mest betydelsefulla arkitektoniska bidrag. 

Han verkade sedan som docent på Technische Universität Berlin men tvingades sedan bort av nazisterna, först från GEHAG och fick senare yrkesförbund. Hillinger emigrerade till Turkiet och senare anslöt sig hans fru och barn. Hans bror blev mördad i Auschwitz. Hillinger arbetade som lärare och arkitekt, 1940-1943 ledde han arkitekturskolan i Ankara. Han arbetade åter med Taut. Senare emigrerade Hillinger till USA.

Referenser

Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1895
Avlidna 1971
Män
Personer från Oradea
Avedøre sogn

Avedøre sogn (danska: Avedøre Sogn) är en församling i  Rødovre-Hvidovre kontrakt (provsti) i Helsingörs stift i Danmark. Församlingen ligger i Hvidovre kommun i Region Hovedstaden. Den hörde före kommunreformen 1970 till Smørums härad i Köpenhamns amt.

Den 1 januari 2012 hade församlingen 15 167 invånare, varav 9 624 (63,45 procent) var medlemmar i Danska folkkyrkan.

Kyrkobyggnader 
 Avedøre kyrka

Referenser 

Församlingar i Helsingörs stift
Borgmästare Skyttes park

Borgmästare Skyttes park är en park i Sätra i Söderort inom Stockholms kommun.

Historik
Parken har fått sitt namn efter Lars Bengtsson Skytte, borgmästare i Nyköping och tidigare ägare av närbelägna Sätra gård. Namnet tillkom på förslag av fru Wendela Skytte-Sjöberg (1883-1967), vars förslag innefattade en uppkallning medelst en gata men då namnet Skytte redan ingick som gatunamn föreslogs så istället en park inom området. Namnet beslöts av namnberedningen 1963 och fastställdes i gällande stadsplan från 1964.

I parkens östra del finns en spegeldamm som ursprungligen var kvarndammen för den intill liggande Sätra gårds kvarn, en vattenkvarn som brann ner i slutet av 1960-talet. Parken sträcker sig därifrån västerut och följer Sätraån.

Källor
 Delstadsplan 7 för Sätra av den 4 januari 1964 - utlåtande 63

Externa länkar
 
 

Parker i Stockholms kommun
Sätra
Bagsværds församling

Bagsværds församling (danska: Bagsværd Sogn) är en församling i  Gladsaxe-Herlevs kontrakt (provsti) i Helsingörs stift i Danmark. Församlingen ligger i Gladsaxe kommun i Region Hovedstaden. Den hörde före kommunreformen 2007 till Gladsaxe kommun i Köpenhamns amt, och före kommunreformen 1970 till Sokkelunds härad i Köpenhamns amt.

Den 1 januari 2012 hade församlingen 9 846 invånare, varav 6 368 (64,68 procent) var medlemmar i Danska folkkyrkan.

Kyrkobyggnader 
 Bagsværds kyrka

Referenser 

Församlingar i Helsingörs stift
Bredängsparken

Bredängsparken ligger i stadsdelen Bredäng, Söderort inom Stockholms kommun. I parken har det införts alkoholförbud, eftersom det tidigare varit stökigt där.

Referenser 
 Södra Sidan, s. 6, nr 11. 4-17 juni 2011.

Parker i Stockholms kommun
Bredäng
De röda bågskyttarna

De röda bågskyttarna, originaltitel The Charge at Feather River, är en amerikansk westernfilm från 1953 regisserad av Gordon Douglas.

Handling
Två vita kvinnor som tillfångatagits av cheyenneindianderna ska räddas, den ena har blivit renegat och är inte lika villig att bli räddad som hon är villig att gifta sig med stamhövdingen. En av kvinnorna dör och kavalleriet kommer i grevens tid till undsättning vid Feather River, där knivar, pilar, spjut och tomahawker flyger mot biopubliken.

Om filmen
Filmen är inspelad i 3D-format i Santa Clarita, Valencia, Norco (Santa Ana River) och Vasquez Rocks Natural Area Park, samtliga i Kalifornien, USA. Den hade världspremiär i Vernon, Texas den 30 juni 1953.

Rollista
Guy Madison – Miles Archer
Frank Lovejoy – sergeant Charlie Baker
Helen Westcott – Anne McKeever
Vera Miles – Jennie McKeever
Dub Taylor – Danowicz

Referenser

Webbkällor

Amerikanska westernfilmer
Filmer 1953
Ballerups sogn

Ballerups sogn (danska: Ballerup Sogn) är en församling i  Ballerup-Furesø kontrakt (provsti) i Helsingörs stift i Danmark. Församlingen ligger i Ballerups kommun i Region Hovedstaden. Den hörde före kommunreformen 2007 till Ballerups kommun i Köpenhamns amt, och före kommunreformen 1970 till Smørums härad i Köpenhamns amt.

Den 1 januari 2012 hade församlingen 14 095 invånare, varav 10 247 (72,70 procent) var medlemmar i Danska folkkyrkan.

Kyrkobyggnader 
 Skovvejskirken
 Ballerups kyrka

Referenser 

Församlingar i Helsingörs stift
John Creasey

John Creasey, född 17 september 1908 i Southfields i Wandsworth i London, död 9 juni 1973 i Salisbury i Wiltshire, var en brittisk författare av detektivromaner och thrillers, som publicerades under olika pseudonymer.

Biografi
Creasey föddes i en arbetarfamilj och fick sin utbildning vid Sloane School i London. Från 1923 till 1935 hade han olika arbeten som kontorist, fabriksarbetare och försäljare samtidigt som han försökte etablera sig som författare. Hans första bok publicerades 1930 och hans första kriminalroman kom 1932.

År 1935 blev han författare på heltid och enbart under 1937 publicerade han 29 böcker. Han var sedan genom åren en utomordentligt produktiv författare som sammanlagt skrev mer än 560 böcker. Dessa publicerades ofta under olika pseudonymer som t.ex. Gordon Ashe, Norman Deane, Anthony Morton och Jeremy York. De populäraste detektivromanerna, som har kommissarie Gideon vid Scotland Yard som huvudperson, gav han ut under pseudonymen J.J. Marric.

Crime Writers' Association (CWA)
År 1953 grundade Creasey Crime Writers' Association (CWA) i Storbritannien. CWA ger till hans minne ut priset New Blood Dagger som riktas till opublicerade författares debutbok. Priset som är på 1 000 pund sponsras av BBC Ljudböcker. Utmärkelsen var tidigare känd som John Creasey Memorial Dagger.

Politisk karriär
Förutom att vara författare var Creasey en engagerad medlem i det liberala partiet, men blev senare självständig. Vid 1945 års parlamentsval var han ordförande i den lokala liberala föreningen i Bournemouth där hans publicetet och skrivförmåga hjälpte liberalerna till en andraplats i valet. Han kandiderade till en parlamentsplats, som han dock inte vann.

Under 1950-talet blev han missnöjd med partiets politik avseende Suezkrisen och lämnade sitt medlemskap i partiet. I januari 1966 grundade han All Pary Alliance, en påtryckningsgrupp som syftade till att samla ”de bästa” människorna från alla partier. Inte heller denna väg gav honom någon plats i parlamentet.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1974

Externa länkar
 John Creasey presentation by the holder of his copyright, Owatonna Media
H2G2 profile of John Creasey
John Creasey fan website

Engelska författare
Personer från Surrey
Födda 1908
Avlidna 1973
Män