kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peromyscus boylii

Peromyscus boylii är en däggdjursart som först beskrevs av Baird 1855.  Peromyscus boylii ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten blir med svans 175 till 210 mm lång, svanslängden är 89 till 115 mm och vikten varierar mellan 22 och 36 g. Djuret har 19 till 22 mm långa bakfötter och 18 till 21 mm stora öron. Den mellanbruna pälsen på ryggen blir fram till kroppssidorna ljusare. En bred orange linje skiljer den mörka ovansidan från den vitaktiga undersidan. Bakbenen är vid knäna grå och fötterna är vita. Peromyscus boylii skiljer sig främst i storleksförhållanden av olika kroppsdelar från andra hjortråttor. Andra avvikelser finns i de genetiska egenskaperna.

Utbredning 
Denna hjortråtta förekommer i stora delar av Mexiko och sydvästra USA. Den vistas främst i bergstrakter i regioner över 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar och buskskogar. Individerna vilar vanligen i naturliga håligheter. Dessa hålrum kan vara grottor, bergssprickor, trädens håligheter eller övergivna gruvor. Där placerar arten ett näste av torrt gräs.

Ekologi 
 
Individerna är nattaktiva och de håller ingen vinterdvala. Under ogynnsamma förhållanden kan de tidvis inta ett stelt tillstånd (torpor). Honornas revir är med cirka 0,25 hektar mindre än hanarnas territorier som är ungefär 0,47 hektar stora. Revir av olika honor överlappar endast lite. Överlappningen mellan en hanes territorium och en annan hanes eller honans revir är större. Peromyscus boylii är allätare. Beroende på årstid och tillgänglighet ingår bland annat ekollon, frön från barrträd, bär av busken Arctostaphylos patula, svampar, enbär eller frukter av fikonkaktus i födan.

Honor kan para sig hela året men de flesta ungar föds under våren och sommaren. Efter cirka 23 dagar dräktighet föds två till fem ungar. Honor kan ha flera kullar per år. Ungarna diar sin mor i tre till fyra veckor. Under en studie blev honor i genomsnitt 51 dagar efter födelsen könsmogna. De flesta exemplar lever upp till ett år. Enskilda individer blev 26 månader gamla. Denna gnagare har många olika naturliga fiender som rovdjur, rovlevande fåglar och skallerormar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
boylii
Däggdjur i nearktiska regionen
Kalifornisk hjortråtta

Kalifornisk hjortråtta (Peromyscus californicus) är en däggdjursart som först beskrevs av William Gambel 1848. Den ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. Internationella naturvårdsunionen (IUCN) kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Gnagaren är med en absolut längd av 220 till 285 mm, inklusive en 117 till 156 mm lång svans och med en vikt av 33 till 54,4 g den största arten i släktet. Den har 24 till 31 mm långa bakfötter och 21 till nästan 26 mm långa öron. Pälsens färg på ovansidan kan variera mellan brunaktig, liksom hos ett rådjur, till svartaktig. Undersidan är täckt av olivgrå till ljusbrun päls. Peromyscus californicus har ett robust huvud och kraftiga kindtänder.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i södra Kalifornien (USA) och på halvön Baja California (Mexiko). Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2440 meter över havet. Habitatet utgörs av busklandskapet Chaparral, av andra buskskogar och av blandskogar.

Ekologi 
Kalifornisk hjortråtta använder naturliga håligheter och underjordiska bon som skapades av andra djur som gömställe. Arten använder till exempel bon som en skogsråtta byggde av kvistar. För ungarnas födelse skapas ett näste av gräs som göms i växtligheten eller bakom annan bråte.

Informationer om artens beteende kommer främst från exemplar som hölls i fångenskap. De var aktiva på dagen och på natten med varierande vilotider. Hannar som hölls i samma bur var aggressiva mot varandra. I naturen har den kaliforniska hjortråttan ett revir som är cirka 0,15 hektar stort. Födan utgörs av olika växtdelar som frön, frukter, blommor och örter som kompletteras med svampar och några ryggradslösa djur.

Djuret jagas av medelstora rovdjur och av ugglor.

Antagligen sker fortplantningen under årets varma tider och en hona kan ha upp till fyra kullar per år. I fångenskap varierade det genomsnittliga antalet av ungar per kull mellan 1,9 och 2,5. Kullar med fyra ungar är sällsynt och begränsad till södra populationer. Nyfödda ungar är nakna, blinda och döva. I motsats till ungar av andra hjortråttor är huden på ovansidan inte köttfärgad utan brunaktig. Vissa ungar diar sin mor fem veckor, vad som är ganska lång för en gnagare.

Källor

Noter

Externa länkar 

Hjortråttor
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus crinitus

Peromyscus crinitus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1891.  Peromyscus crinitus ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 7,3 till 8,5 cm långa (huvud och bål), har en 8,2 till 11,8 cm lång svans och väger 17 till 24 g. Bakfötterna är 1,8 till 2,3 cm långa och öronen är 1,5 till 2,2 cm stora. De största exemplaren lever i norra delen av utbredningsområdet. Dessutom är honor större än hanar. Håren som bildar pälsen på ovansidan är violetta nära roten och sedan ockra, bruna, rödaktiga eller svarta vad som ger ett överlagt ljusbrunt spräckligt utseende. Undersidan är täckt av ljusare till vitaktig päls. Även svansen är uppdelad i en mörk ovansida samt en ljus undersida. Allmänt är fötterna vita men en population har svarta fötter.

Arten förekommer i västra USA och nordvästra Mexiko. Den lever i torra landskap med flera stenar eller klippor med buskar eller gräs som växtlighet. Utbredningsområdet är uppdelat i flera från varandra skilda populationer.

Peromyscus crinitus äter frön, frukter och gröna växtdelar samt insekter och ibland andra smådjur. Fortplantningen sker under varma årstider. Honan har i genomsnitt 2,5 kullar per år och per kull föds upp till fem ungar. Individerna är främst nattaktiva.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
crinitus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus difficilis

Peromyscus difficilis är en däggdjursart som först beskrevs av J. A. Allen 1891.  Peromyscus difficilis ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Andra avhandlingar skiljer upp till 5 underarter.

Denna hjortråtta blir med svans 180 till 260 mm lång, svanslängden är 91 till 145 mm, bakfötterna är 22 till 28 mm långa och öronen 17 till 28 mm långa. Ovansidan är täckt av ockra till svartaktig päls med flera ljusare streck och på undersidan förekommer svarta hår med silverfärgade spetsar eller vita hår. Kännetecknande är en svart ring kring ögonen. Med en vikt av 28 till 43 g är Peromyscus difficilis en medelstor hjortråtta. Svansen har en mörk ovansida och en ljusare undersida.

Peromyscus difficilis har mörkare päls än Peromyscus nasutus och inte lika gulaktig päls som Peromyscus melanophrys. Jämförd med andra hjortråttor som delvis lever i samma region (Peromyscus nasutus, Peromyscus bullatus, Peromyscus gratus, Peromyscus maniculatus, Peromyscus melanotis) är Peromyscus difficilis i genomsnitt större. Enda undantaget är Peromyscus melanophrys.

Arten förekommer i Mexikos centrala delar med undantag av en region i landets norra del. Den lever i bergstrakter och på högplatå som ligger 1200 till 3700 meter över havet. Habitatet utgörs av torra skogar med barrväxter och ekar, av buskskogar och av gräsmarker. Denna gnagare är känslig för landskapsförändringar.

Djuret har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, ingen premolar och tre molarer, alltså 16 tänder. Individerna går på marken och klättrar i växtligheten. De äter frön, kaktusfrukter (bland annat av opuntiasläktet) och insekter. Honor har upp till tre kullar mellan juni och december. Ibland är fortplantningstiden längre.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
difficilis
Däggdjur i neotropiska regionen
Peromyscus eremicus

Peromyscus eremicus är en däggdjursart som först beskrevs av Baird 1858.  Peromyscus eremicus ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av 72 till 100 mm, en svanslängd av 84 till 120 mm och en vikt mellan 18 och 40 g. De flesta individer väger omkring 20 g. Honor är allmänt större och tyngre än hannar. Peromyscus eremicus har ofta en ljusbrun längsgående strimma på ryggens topp vad som skiljer den från kalifornisk hjortråtta. Svansen är bara täckt av några glest fördelade hår och det finns ingen tofs. Pälsen är brun- till gråaktig och vanligen anpassad till markens färg. I områden med stel lava är pälsen mörkgrå.

Arten förekommer i sydvästra USA samt i norra och centrala Mexiko. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2100 meter över havet. Gnagaren föredrar ökenliknande områden med buskar, klippiga regioner i låga bergstrakter och landskap med glest fördelade växter. Den besöker även andra habitat.

Peromyscus eremicus äter främst växtdelar som frukter, frön och blommor som kompletteras med insekter. Individer i fångenskap byggde ett näste av bomull när de fick byggmaterialet. Arten skapar ett förråd av föda vid boet. Enligt en studie är den främst aktiv under ljusa nätter. Antagligen kan honor para sig hela året och per kull föds upp till 6 ungar. Ungarna väger vid födelsen cirka 2,5 g, är nakna och blinda. De får tänder efter ungefär 3 dagar, öppnar ögonen efter 15 till 17 dagar och diar sin mor 20 till 22 dagar. Under en annan studie fick ungen 44 dagar di. Exemplar i laboratorium blev efter cirka 39 dagar könsmogna.

Denna gnagare jagas av ugglor och ormar.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
eremicus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus melanotis

Peromyscus melanotis är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1897. Peromyscus melanotis ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i kulliga områden och i bergstrakter i centrala och norra Mexiko. En liten avskild population finns dessutom i södra Arizona (USA). Peromyscus melanotis lever främst i klippiga områden som är täckta av lövfällande skogar, barrskogar eller ängar.

Individerna är allätare och aktiva på natten. Dräktiga honor dokumenterades under olika månader och en kull har cirka 4 ungar, ibland upp till 5 ungar. Vid minst ett tillfälle förekom fertila hybrider med vanlig hjortråtta (Peromyscus maniculatus) efter att de sattes i samma bur. Det var troligen ett undantag.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
melanotis
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus merriami

Peromyscus merriami är en däggdjursart som beskrevs av Edgar Alexander Mearns 1896. Peromyscus merriami ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 8,9 till 9,7 cm långa (huvud och bål), har en 9,4 till 12,6 cm lång svans och väger 15 till 20 g. Bakfötterna är 2,0 till 2,4 cm långa och öronen är 1,7 till 2,3 cm stora. Pälsen på ovansidan är ockra till kanelbrun eller ljusbrun med inslag av grått på flera ställen. På undersidan förekommer vitaktig päls. Även svansen är uppdelad i en mörk ovansida samt en ljus undersida. Peromyscus merriami har en liten tofs vid svansens spets.

Denna gnagare förekommer i nordvästra Mexiko och i angränsande områden av Arizona (USA). Den når i bergstrakter 1160 meter över havet. Arten vistas i områden med buskar blandat med annan växtlighet som gräs eller träd. Ofta finns ett tjockare skikt mull på marken.

Individerna är aktiva på natten och äter frön, frukter och några insekter. Hona kan vara brunstiga under alla årstider men sällan under de varmaste månaderna. Per kull föds 2 till 4 ungar. Arten vistas främst i områden med ärtväxter av släktet Prosopis (de som i regionen kallas mesquite).

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
merriami
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus pectoralis

Peromyscus pectoralis är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1904. Peromyscus pectoralis ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en absolut längd av cirka 20 cm och svansen är lika lång eller lite längre än huvud och bål tillsammans. Liksom hos andra hjortråttor byts pälsen tre gånger under livet. Den är hos ungdjur gråaktig och hos vuxna exemplar brun på ovansidan och vit på undersidan. Kännetecknande är vita hår på fötternas baksida. Peromyscus pectoralis avviker från andra hjortråttor genom olikartad konstruktion av skallen och tänderna. Öronen är alltid kortare än bakfötterna. Gnagaren väger 24 till 39 g.

Denna gnagare förekommer i norra och centrala delar av Mexiko samt i Texas (USA). Habitatet varierar mellan öknar, gräsmarker, buskskogar, blandskogar och klippiga områden med glest fördelad växtlighet.

Individerna går främst på marken och klättrar ibland i växtligheten. De vilar under stenhögar eller i ansamlingar av bråte. Födan utgörs av frön, bär, mandel och av några insekter. Honor kan para sig hela året. Efter cirka 23 dagar dräktighet föds 2 till 5 ungar, oftast 3.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
pectoralis
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus polionotus

Peromyscus polionotus är en däggdjursart som först beskrevs av Wagner 1843.  Peromyscus polionotus ingår i släktet hjortråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Utseende 
Individerna blir 11 till 15 cm långa, inklusive en 4 till 6 cm lång svans. De väger 10 till 15 g och honor är lite större än hanar. Kännetecknande för arten är den tvåfärgade svansen med en brun ovansida och en vit undersida. På bålen är pälsen gråbrun till sandfärgad och den kan variera mycket mellan olika populationer, undersidan är nästan helt vit. Individer som lever vid strandlinjer har allmänt blekare päls. Peromyscus polionotus är en av de minsta hjortråttorna.

Utbredning och habitat 
Denna gnagare förekommer i sydöstra USA från södra Tennessee och södra North Carolina till Florida. Habitatet utgörs av sandiga landskap som är delvis täckta av gräs och buskar.

Ekologi 
Arten gräver underjordiska bon. Den är främst aktiv på natten eller under tider med ett tät molntäcke. Födan utgörs huvudsakligen av frön och av andra växtdelar som bär, vilda ärtor, stjälkar av Uniola paniculata eller gröna delar av marvioler (Cakile). I mindre mått ingår insekter och andra ryggradslösa djur i födan.

Honor kan para sig hela året men de flesta ungar föds mellan november och januari. Per år förekommer två eller fler kullar. Enligt olika observationer bildas monogama par. Honan är 23 till 29 dagar dräktig och sedan föds 3 eller 4 ungar. Ungarna diar sin mor cirka 18 dagar. De blir könsmogna efter 30 till 35 dagar. I naturen blir individerna endast i sällsynta fall äldre än 18 månader. Med människans vård kan djuret leva 5,5 år.

Peromyscus polionotus jagas av många olika predatorer som rovfåglar, ormar, mårddjur, tamkatter och gråräv.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. p. polionotus
 P. p. ammobates
 P. p. phasma
 P. p. allophrys
 P. p. trissyllepsis
 P. p. niveiventris
 P. p. albifrons
 P. p. colemani
 P. p. decoloratus
 P. p. leucocephalus
 P. p. lucubrans
 P. p. peninsularis
 P. p. rhoadsi
 P. p. subgriseus

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
polionotus
Däggdjur i nearktiska regionen
Piñonhjortråtta

Piñonhjortråtta (Peromyscus truei) är en däggdjursart som först beskrevs av Shufeldt 1885. Den ingår i släktet hjortråttor, och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en absolut längd (med svans) av cirka 19 eller 20 cm och i genomsnitt 2,2 cm långa bakfötter. Beroende på utbredning är svansen längre eller kortare än huvud och bål tillsammans. Kännetecknande är stora öron. I motsats till Peromyscus difficilis är den långa och mjuka pälsen på ovansidan inte gråaktig utan gulbrun till brunsvart. På svansens ovansida förekommer en mörk längsgående strimma.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i västra USA från Kansas och Oklahoma till Stilla havet samt på norra Baja California (Mexiko). Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2300 meter över havet. Habitatet är oftast torr eller halvtorr. Piñonhjortråttan hittas i buskskogar, i skogar och i klippiga halvöknar med några buskar.

Ekologi 
Individerna vilar i bergssprickor eller i trädens håligheter. De äter frön, nötter, bär, svampar och insekter. Arten är främst aktiv på natten men kan även vara dagaktiv. Fortplantningen sker i varma regioner över hela året och i kallare områden bara under våren och sommaren. I Kalifornien kan en hona ha 3 eller 4 kullar per år. Dräktigheten varar 25 till 27 dagar och sedan föds 3 eller 4 ungar. De flesta individerna dör innan de är ett år gamla.

Ungdjur föds nakna, blinda och döva. De får päls efter 14 dagar och öppnar ögonen samt öronen efter 16 till 21 dagar. De flesta honor slutar efter ungefär 4 veckor med digivning. Efter cirka 7 veckor får individerna de vuxna djurens päls.

Bevarandestatus 
För beståndet är inga hot kända och hela populationen antas vara stabil. Internationella naturvårdsunionen (IUCN) kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
Peromyscus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus gratus

Peromyscus gratus är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1898. Peromyscus gratus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna hjortråtta når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,5 till 10,8 cm, en svanslängd av 7,6 till 12,3 cm och en vikt av 20 till 33 g. Den har 2,0 till 2,7 cm långa bakfötter och 1,8 till 2,5 cm stora öron. På ovansidan förekommer gulgrå päls eller ockra päls med inslag av grått. Gränsen mot den vitaktiga undersidan utgörs av en gulbrun linje. Svansen har en brun ovansida och en vitaktig undersida. Liksom andra släktmedlemmar har Peromyscus gratus stora öron.

Arten förekommer i Mexiko samt i sydvästra New Mexico (USA). Den lever i bergstrakter mellan 1830 och 3110 meter över havet. Peromyscus gratus vistas vanligen i klippiga områden med några buskar. Den har även barrskogar och jordbruksmark som habitat.

Peromyscus gratus äter främst gröna växtdelar, frön och svampar. Några populationer har ofta frukter av ensläktet som föda. De kompletteras med insekter och andra ryggradslösa djur. Arten går på grunden och den klättrar i växtligheten. Denna hjortråtta är nattaktiv och den bygger bon som göms i bergssprickor, bland trädens rötter eller under träbitar som ligger på marken.

Fortplantningen sker mellan maj och december och de flesta ungar föds under regntiden mellan juli och oktober. Efter dräktigheten som varar i 25 till 27 dagar föds ungefär tre ungar. Ungarna diar sin mor 21 till 28 dagar och de blir könsmogna efter cirka 50 dagar.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
gratus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus nasutus

Peromyscus nasutus är en däggdjursart som först beskrevs av J. A. Allen 1891.  Peromyscus nasutus ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,9 till 10,7 cm, en svanslängd av 12,1 till 13,4 cm och en vikt av 25 till 35 g. Bakfötterna är 2,2 till 2,6 cm långa och öronen är 2,1 till 2,6 cm stora. Pälsen på ovansidan består av en grå underull och gråbruna täckhår. Fram mot sidorna blir pälsen lite gulaktig eller den har inslag av ockra. På undersidan förekommer vit päls, ibland med inslag av grått. Några exemplar har en orange fläck på bröstet. Svansens ovansida är hos Peromyscus nasutus mörkare än undersidan. Jämförd med Peromyscus difficilis är ryggens topp ljusare och Peromyscus nasutus är allmänt lite mindre.

Denna gnagare förekommer i centrala USA och norra Mexiko. Arten vistas i klippiga områden med öppna blandskogar. I utbredningsområdet finns flera från varandra skilda populationer. Peromyscus nasutus besöker även gräsmarker och områden med glest fördelad växtlighet av buskar. Regionen ligger 2000 till 3120 meter över havet.

Födan utgörs främst av ekollon, rötter och örternas stjälkar. Fortplantningstiden sträcker sig från juli till december och de flesta ungar föds vid slutet av hösten eller under början av vintern. Honor föder 3 till 4 ungar per kull. Boet av växtdelar göms i bergssprickor, under trädstubbar eller i trädens håligheter.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
nasutus
Däggdjur i nearktiska regionen
Peromyscus keeni

Peromyscus keeni är en däggdjursart som beskrevs av Rhoades 1894. Peromyscus keeni ingår i släktet hjortråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten blir med svans 14 till 26,3 cm lång, svanslängden är 7 till 12,6 cm och vikten varierar mellan 15 och 52,4 g. Peromyscus keeni har 19 till 32 mm långa bakfötter och 12 till 26 mm långa öron. De största individerna lever på öar. Pälsens färg på ovansidan varierar mycket mellan olika individer. Den kan vara brun, rödbrun, mörkbrun eller gråbrun. Ofta finns en bredare mörkare linje på ryggens topp. Undersidan är vanligen täckt av ljusgrå till vit päls, ibland med en ljusbrun eller rödbrun skugga. Hos några individer förekommer en fläck med helt vita hår under hakan. Artens svans är uppdelat i en mörkbrun ovansida och en vit undersida. Den har en liten tofs av styva hår vid slutet. Pälsen byts under sensommaren och hos ungar två gånger innan de blir vuxna. Peromyscus keeni har stora ögon, långa morrhår och stora öron som är täckta av korta hår. Tandformeln är I 1/1 C 0/0 P 0/0 M 3/3, alltså 16 tänder. Honor har tre par spenar.

Utbredning och habitat 
Denna gnagare förekommer i västra Kanada och nordvästra USA (även södra Alaska) vid Stilla havet. Peromyscus keeni hittas dessutom på flera av regionens öar. Den vistas i låglandet och i bergstrakter i olika slags skogar som dock inte bör vara för tät. Ofta hittas arten vid gläntor eller intill väger som går genom skogen. Denna hjortråtta besöker odlade områden.

Ekologi 
Individerna äter främst frön, frukter och ryggradslösa djur. Honan har under årets varma månader flera kullar. Dräktigheten varar cirka 24 dagar och sedan föds 3 till 5 ungar. Några nyfödda honor kan ha en egen kull efter 5 till 6 veckor.

Peromyscus keeni är nattaktiv. Hannar är vanligen aggressiva mot artfränder av samma kön och honor bara när de är dräktiga. Hierarkin inom arten är inte lika bra utvecklad som hos andra hjortråttor. Denna gnagare har flera olika fiender som mårddjur, rävar, ugglor, andra rovlevande fåglar och ormar.

Vid kusten äter Peromyscus keeni ägg av fåglar, till exempel av marmoralka och hornalka, vad som påverkar deras bestånd.

Källor

Externa länkar 

Hjortråttor
keeni
Däggdjur i nearktiska regionen