kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Primera División de Venezuela 2012/2013

Primera División de Venezuela 2012/2013 var den högsta divisionen i fotboll i Venezuela för säsongen 2012/2013 och bestod av två serier, Torneo Apertura och Torneo Clausura, som korade en mästare vardera - det korades med andra ord två mästare under säsongen. Den högsta divisionen kvalificeraDe även lag till Copa Sudamericana 2013 och Copa Libertadores 2014. Det spelades en seriefinal i slutet av säsongen mellan vinnaren av Torneo Apertura och Torneo Clausura för att kora en säsongsmästare, som till slut blev Zamora, som vann mot Deportivo Anzoátegui i finalen.

Kvalificering för internationella turneringar 
Primera División kvalificerade tre lag till Copa Sudamericana 2013 och tre lag till Copa Libertadores 2013. Till Copa Sudamericana 2013 kvalificerade sig det bästa valbara laget i den sammanlagda tabellen. För att vara valbar krävdes att laget inte vunnit Copa Venezuela 2012 (cupseger gav automatisk kvalifikation till Copa Sudamericana 2013) och att laget inte heller kvalificerat sig för Copa Libertadores. Utöver detta spelades ett Copa Sudamericana-playoff mellan de åtta främsta icke-kvalificerade lagen där två lag till slut tog sig till Copa Sudamericana. Till Copa Libertadores kvalificerade sig vinnaren av Apertura respektive Clausura samt det bästa icke-kvalificerade laget i den sammanlagda tabellen.

 Copa Sudamericana 2013
 Vinnare av Copa Venezuela 2012: Deportivo Anzoátegui
 Bästa valbara lag i den sammanlagda tabellen: Deportivo Lara
 Vinnare av Copa Sudamericana-playoff: Trujillanos
 Vinnare av Copa Sudamericana-playoff: Mineros de Guayana
 Copa Libertadores 2014
 Vinnare Torneo Apertura: Deportivo Anzoátegui
 Vinnare Torneo Clausura: Zamora
 Bäst placerade icke-kvalificerade lag i den sammanlagda tabellen: Caracas

Tabeller

Sammanlagd tabell 

Färgkoder: – Kvalificerade till Copa Libertadores 2014 och Copa Sudamericana 2013.
 – Kvalificerade för Copa Libertadores 2014.
 – Kvalificerade till Copa Sudamericana 2013.
 – Kvalificerade för playoff till Copa Sudamericana 2013.
 – Nedflyttade till den näst högsta divisionen.

Seriefinal 
En seriefinal spelades mellan vinnarna av Torneo Clausura respektive Apertura. Vinnarna blev säsongsmästare och således venezuelanska mästare säsongen 2012/2013.

Playoff till Copa Sudamericana 
Playoff-spelet spelas mellan de åtta främsta lag som inte redan kvalificerat sig för Copa Sudamericana eller Copa Libertadores.

Första omgången

Andra omgången

Se även 
 Copa Venezuela 2012
 Copa Sudamericana 2013
 Copa Libertadores 2014

2012 i Venezuela
2013 i Venezuela
Fotbollssäsongen 2012/2013
2012/2013
Cam Fowler

Cameron Matthew "Cam" Fowler, född 5 december 1991 i Windsor, Ontario, är en amerikansk-kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Anaheim Ducks i National Hockey League (NHL).

Han har tidigare spelat för Södertälje SK i Hockeyallsvenskan; Windsor Spitfires i Ontario Hockey League (OHL) samt Team USA i North American Hockey League (NAHL).

Fowler draftades av Anaheim Ducks i första rundan i 2010 års draft som toflte spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Cam Fowler NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Cam Fowler hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1991
Levande personer
Personer från Windsor, Ontario
Idrottare från Ontario
Amerikanska ishockeyspelare
Kanadensiska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare med anknytning till USA Hockey National Team Development Program
Spelare i Team USA (NAHL)
Spelare i Windsor Spitfires
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare valda av Anaheim Ducks i NHL Entry Draft
Spelare i Anaheim Ducks
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från USA
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Agrium

Agrium Inc., tidigare Cominco Fertilizers, var ett kanadensiskt multinationellt företag inom kemisk industri och jordbruk. Företaget tillverkade och sålde främst konstgödsel, baserat på antingen fosfat, kväve, pottaska eller svavel. Det tillverkade även växtnäring och andra jordbruksprodukter. Agrium hade också fler än 1 500 jordbruksbutiker i Australien, Kanada och USA samt länder i Sydamerika.

Historik
Företaget har sitt ursprung från att vara en affärsenhet för konstgödsel, med namnet Cominco Fertilizer Ltd., inom metallproducenten Cominco. Affärsenheten har dock kopplingar till 1931 när Cominco (då Consolidated Mining and Smelting Company) började sälja biprodukter rörande konstgödsel. Fram till 1990-talet var affärsenheten relativ liten och utgjorde en bråkdel av Comincos totala omsättning. År 1993 bestämde Cominco att konstgödselenheten skulle knoppas av och bli ett självständigt företag. Efter avknoppningen gick företaget som tåget och blev senare skede en av de största producenterna av konstgödsel på det västra halvklotet. År 1995 namnändrades företagsnamnet till Agrium. I september 2016 var det tal om att Agrium och Potash Corp skulle bli fusionerade med varandra. Det blev officiellt den 1 januari 2018 när de två blev Nutrien.

Referenser 

Företag bildade 1931
Kanadensiska kemisk-tekniska företag
Kanadensiska jordbruksföretag
Kanadensiska detaljhandelsföretag
Kanadensiska butikskedjor
Företag i Calgary
Multinationella företag
Företag listade på NYSE
Företag listade på Toronto Stock Exchange
Företag upplösta 2018
Karl Erich Grözinger

Karl Erich Grözinger, född 1942 i Stuttgart, är en tysk judaist och religionsforskare.

Åren 1989–1991 var han den förste professorn i judaistik vid Lunds universitet. Åren 1994–2007 var han professor vid universitetet i Potsdam. Dessutom har han varit verksam bland annat vid universitetet i Frankfurt am Main.

Bibliografi i urval 
 Ich bin der Herr, dein Gott, Eine rabbinische Homilie zum Ersten Gebot (PesR 2O), Lang. Frankfurt/Bern 1976.
 Musik und Gesang in der Theologie der frühen jüdischen Literatur, Mohr-Siebeck. Tübingen 1982.
 Kafka und die Kabbala, Das Jüdische in Werk und Denken von Franz Kafka, Eichborn. Frankfurt a. M. 1992. (utökad utgåva Berlin 2002)
 Die Geschichten vom Ba’al Schem Tov, Schivche Ha-Bescht, hebräischer und jiddischer Text, herausgegeben, übersetzt (beide Versionen) und kommentiert samt einer ausführlichen Einleitung, 2 band, Harrassowitz. Wiesbaden 1997.
 Jüdisches Denken. Theologie, Philosophie, Mystik. Bd. I, Vom Gott Abrahams zum Gott des Aristoteles, Frankfurt a.M. 2003.
 Jüdisches Denken. Theologie, Philosophie, Mystik. Bd. II, Von der mittelalterlichen Kabbala zum Hasidismus, Frankfurt a.M. 2005.
 Jüdisches Denken. Theologie, Philosophie, Mystik. Bd. III, Von der Religionskritik der Renaissance zu Orthodoxie und Reform im 19. Jahrhundert, Frankfurt a.M. 2009.
 Der Ba'al Schem von Michelstadt. Ein deutsch-jüdisches Heiligenleben zwischen Legende und Wirklichkeit, Campus Frankfurt a.M. 2010

Referenser 
 

Tyska religionshistoriker
Judaister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid universitetet i Frankfurt am Main
Personer verksamma vid universitetet i Potsdam
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Stuttgart
Födda 1942
Levande personer
Män
Ingvar Oremark

Olov Ingvar Oremark, född 23 september 1919 i Söderhamn, död där 30 juli 2011, var en svensk direktör och den förste ordföranden i föreningen Söderhamns-andan.

Oremark, som var son till faktor Emil Andersson, var ursprungligen från Åsbacka vid Sandarne. Han avlade realexamen 1935. Han blev därefter kontorist vid AB Naftasyndikat, anställdes vid Bergvik och Ala AB 1937, där han blev direktionssekreterare 1951, intendent 1961 och personaldirektör 1967. Efter att bolaget 1975 köpts av Stora Kopparbergs Bergslags AB var han verksam i Falun.

Efter pensioneringen 1984 återvände Oremark till hemstaden, där han blev den förste ordföranden i den samma år bildade föreningen Söderhamns-andan. Föreningen tillkom med syfte att försöka blåsa nytt liv i kommunen, som i industrikrisens spår präglades av håglöshet och uppgivenhet. Man ville således "tala gott om Söderhamn, göra gott för Söderhamn, vara påhittig för Söderhamn och ge tips åt Söderhamn". Ett viktigt inslag blev arrangerandet av återvändardagarna, vilka hade premiär 1985. På grund av sitt engagemang kom han allmänt att av kommuninvånarna kallas "Herr Söderhamn". 

Till detta bidrog även Oremarks omfattande föreläsningsverksamhet om Söderhamn och särskilt stadens industrihistoria. Han deltog även i skapandet av Bergviks industrimuseum. Hälsinge Akademi hedersbelönade honom 1997 med medalj och diplom för hans insatser som industri- och lokalhistoriker.

Källor

Lasse Mårtensgård: Från sågverk till Soft Center. Söderhamn under 1900-talet, Hälsingetidningar AB (2000), , sidan 124.
Hälsinge Akademi – Belönade
"Bergvik nu", mars 2006, sid. 3
Olov Ingvar Oremark på gravar.se

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer i Söderhamns historia
Personer från Söderhamn
Födda 1919
Avlidna 2011
Män
St. Charles, Arkansas

St. Charles är en stad i Arkansas County i delstaten Arkansas, USA. Invånarna uppgick år 2000 till 261 i antalet.

Platsen är bland annat berömd för lynchningarna i St. Charles 1904.

Källor

Externa länkar 
St. Charles Lynching of 1904
Civil War Engagement of St. Charles

Orter i Arkansas
Arkansas County
Matlåda

En matlåda, även kallad lunchbox, är en matsäck packad i en liten låda som kan vara gjord i plast, metall eller engångsmaterial. Matlådan äts ofta som lunch på arbetsplatsen eller i skolan.

Några anledningar till att man tar med sig matlåda kan vara:
Ekonomiska skäl – Man anser att alternativ mat som serveras är för kostsam.
Hälsoskäl – Man anser att alternativ mat som serveras är för ohälsosam, har matallergi eller följer särskild diet.
Smakskäl – Matlådan kan enbart innehålla mat som man vet att man tycker om och som mättar.
Brist på alternativ – Det serveras ingen mat på platsen.
Miljöskäl – Istället för att köpa färdigmat som ofta kommer i olika icke-återanvändningsbara förpackningar och/eller fraktats en lång väg.

I olika länder

Danmark och Norge 
I Danmark och Norge består en typisk matlåda ofta av smörgåsar med pålägg.

Japan 
En japansk lunchbox kallas för Bento, och innehåller traditionellt ris, kött eller fisk samt syltade, kokta eller stekta grönsaker som tilltugg. Bentolådor kan bestå av allt från billigt engångsmaterial till lackade lådor. Japanska matlådor innehåller i princip alltid en umeboshi (en plommonfrukt) som dekoration ovanpå riset. Umeboshi anses ha en konserverande verkan, enligt husmorsdevisen "ett litet plommon i matlådan håller innehållet fräscht hela dagen".

Sverige 
Nu för tiden är det vanligt med matlåda på arbetsplatser. Studier som Lunchfrämjandet genomförde 2005 visar att 35 procent av de anställda har matlåda till lunch tre eller fler dagar i veckan, 38 procent av kvinnorna och 32 procent av männen. Vissa fyller matlådan med matrester från gårdagens middag. Andra tillagar hela veckans matlådor under helgen och fryser in. I Sverige är matlådor ofta tillverkade av plast eller metall.

Svenska Livsmedelsverket (SLV) anser att en matlåda som är välbalanserad näringsmässigt kan utgöra en utmärkt måltid och tillägger att man bör tänka på den hygieniska aspekten, det vill säga att lådan rengörs mellan användningarna och att den fyllda matlådan snabbt försluts och kyls ned för att sedan förvaras i kylskåp eller frys. Matlådan kan ofta värmas i mikrovågsugn på några minuter. Om inte hela måltiden ryms i en matlåda kan man ha flera sorterade matlådor, exempelvis en med huvudrätt, en med frukt och grönt och en med bröd. Livsmedelsverket rekommenderar att man i första hand dricker vatten, lättmjölk eller lättöl till måltiden.

Thailand 
I Thailand är det vanligt att man köper färdiga matlådor istället för att man tar med sig hemifrån.

Doggybag 
När man tar med sig överblivna matrester från exempelvis en restaurang i en påse brukar den skämtsamt kallas doggybag, från engelskans doggy bag med samma innebörd, eller ordagrant "liten hund" och "påse".

Källor

Externa länkar 

Måltider
Elina Vaara

Elina Vaara, pseudonym för Kerttu Elin Vehmas, född Sirén 29 maj 1903 i Tammerfors, död 26 december 1980 i Helsingfors, var en finländsk författare och översättare.

Hon var gift med målaren Einari Wehmas.

Hon är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Bibliografi 
 Kallio ja meri (1924)
 Satu sydämestä ja auringosta (1925)
 Hopeaviulu (1928)
 Pilven varjo (1930)
 Kohtalon viulu (1933)
 Yön ja auringon kehät (1937)
 Loitsu (1942)
 Huone holvikaaren päällä (1943)
 Äiti ja lapsi (1943)
 Elämän armo (1946)
 Kaupunki ja erämaa (1948)
 Sadunkertoja (1954)
 Salaisuuksien talo (1955)
 Valikoima runoja (1958)
 Valitut runot (1959)
 Mimerkki (1963)
 Lokikirja (1965)
 Suru (1980)
 Radanvarren Fuuga (1981)

Priser och utmärkelser
 1959 – Pro Finlandia-medaljen
 1968 – Aleksis Kivi-priset

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1903
Avlidna 1980
Kvinnor
Personer från Tammerfors
Finländska poeter
Finländska översättare
Finländska romanförfattare
Finländska författare under 1900-talet
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Katsuyuki Nakasuga

Katsuyuki Nakasuga, född 9 augusti 1981, är en japansk roadracingförare. Han har vunnit de japanska mästerskapen i Superbike 2008-2009 och 2012-2016.  Han är även testförare för Yamaha. I världsmästerskapen i roadracing har han gjort enstaka tävlingar i klasserna 250GP 2002-2004 och i MotoGP, där han kört någon tävling varje år från 2011. Främsta placeringen är en andraplats i Valencias Grand Prix säsongen 2012, då han hoppade in som ersättningsförare i Yamahas fabriksteam för den skadade Ben Spies. Tillsammans med Pol Espargaró och Bradley Smith vann Nakasuga Suzuka 8-timmars för Yamaha 2015. Han upprepade bedriften 2016 med Espargaró och Alex Lowes och 2017 med Alex Lowes och Michael van der Mark.
.

Källor 
  Arkivlänk
 

Födda 1981
Japanska roadracingförare
MotoGP-förare
250GP-förare
Enduranceförare
Levande personer
Män
WP:Projekt Japan
Leif Tjerned

Leif Ingvar Tjerned, född 21 november 1942 i Malmö, är en svensk målare, grafiker och skulptör.
 
Tjerned utbildade sig på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1966–1971. Han hade sin första separatutställning på Galleri Observatorium i Stockholm 1968. Han har sedan 1960-talet arbetat med spraymåleri.

Offentliga verk i urval
Kryparna och Änglarna, målat aluminium, 1995–97, på plattformsväggarna kring trapphusen på Gullmarsplans tunnelbanestation
 Zenit, skulptur i målat stål, 1995–97,  plattformen för södergående trafik på Gullmarsplans tunnelbanestation
Neonljus i plattformstak,  1995–97,  Gullmarsplans tunnelbanestation
Haaaboooommm, eller Apelsinmannen, emaljerat stål, 2000, Tvärbanans plattform, Gullmarsplan i Stockholm
 Röd krossmosaik infälld i partier i klinkerväggen, 2000, vid gången till Gullmarsplans bussterminal

Tjerned är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum, Moderna museet i Stockholm, Norrköpings konstmuseum och Kalmar konstmuseum.

Foto

Källor
Konsten på Gullmarsplans tunnelbanestation 1 
Konsten på Gullmarsplans tunnelbanestation 2

Noter

Externa länkar
Leif Tjerneds webbsida
https://www.youtube.com/watch?v=ZAUoxLXK_b0

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Födda 1942
Levande personer
Män
Konstnärer från Malmö
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Representerade vid Moderna museet
Gaston Defferre

Gaston Defferre, född den 14 september, 1910 i Marsillargues, Frankrike, död den 7 maj 1986 i Marseille, var en fransk socialistisk politiker, aktiv i motståndsrörelsen 1940–44.

Biografi
Defferre var advokat och medlem av den franska sektionen av Workers' International Political Party (SFIO). Han var en betydande politisk kraft i den sydöstra delen av Frankrike och ägde den stora center-vänster-tidningen Le Provençal (grundad på tidningen Liberation), och senare även övertog den högerinriktade dagstidningen Le Méridional.

I hans region, möttes han av det starka franska kommunistpartiet (PCF) som han ofta var i konflikt med. Som borgmästare förlitade han sig på stöd från de icke-gaullistiska center-höger-ledamöterna i kommunfullmäktige. På samma sätt, förespråkade han en nationell allians mellan SFIO och den kristna demokratiska republikanska rörelsen (MRP).

Defferre var den socialistiska kandidaten 1969 i det franska presidentvalet, med stöd av ex-premiärminister Pierre Mendes-France, som skulle ha återinsatts om Defferre hade valts. Men han besegrades på grund av polarisering i fransk politik efter händelserna i maj 1968, och fick endast 5% av rösterna, det lägsta någonsin för en fransk socialistisk kandidat. Han lämnade därefter socialistpartiets ledning.

Efter att ha varit den viktigaste motståndare till Guy Mollet i partiet, och ledare för den socialistiska gruppen i nationalförsamlingen, hjälpte Defferre François Mitterrand att ta ledningen under Epinay Congress (1971), trots Mitterrands strategi för en allians med kommunisterna. Han tjänstgjorde senare som Mitterrands inrikesminister åren 1981 till 1984. Han var arkitekten bakom 1982 års decentraliseringsreformer. Han fortsatte som planminister fram till 1986, och dog som borgmästare i Marseille.

Politisk karriär

Statliga funktioner
 Statssekreterare för information: januari-juni 1946.
 Statssekreterare för utomeuropeiska Frankrike: 1946-1947.
 Minister för handelsflottan: 1950-1951 / mars-augusti 1951.
 Minister för utomeuropeiska Frankrike: 1956-1957.
 Biträdande minister, inrikesminister och Decentralisering: 1981-1983.
 Inrikesminister och decentraliseringsminister: 1983-1984.
 Biträdande minister, minister för samhällsplanering: 1984-1986.

Valda mandat

Nationalförsamlingen i Frankrike
 Ledamot av nationalförsamlingen i Frankrike för Bouches-du-Rhône: 1945-1958 / 1962-1981 (blev minister 1981) / mars-maj 1986 (Han dog 1986). Invald 1945, omvald i juni 1946, 1951, 1956, 1962, 1967, 1968, 1973, 1978, 1981, 1986.

Senaten i Frankrike
 Senator av Bouches-du-Rhône: 1959-1962 (omvald som medlem av nationalförsamlingen i Frankrike 1962). Invald 1959.

Kommunfullmäktige
 Borgmästare i Marseille: 1944-1945 / 1953-1986 (Han dog 1986). Återvald 1953, 1959, 1965, 1971, 1977, 1983.
 Kommunalråd i Marseille: 1944-1945 / 1953-1986 (Han dog 1986). Återvald 1953, 1959, 1965, 1971, 1977, 1983.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1974

Födda 1910
Avlidna 1986
Män
Franska politiker
Franska socialister
Personer från Hérault
Yngve Carlson

Carl Gustaf Yngve Carlson, född 17 oktober 1904 i Örebro, död 1 mars 1971 i Söderhamn, var en svensk jurist.
 
Efter studentexamen i Göteborg 1924 blev Carlson juris kandidat i Stockholm 1932 och genomförde tingstjänstgöring i Södra Roslags domsaga 1932–1935. Han tjänstgjorde i Svea hovrätt 1935–1936, var rådman i rådhusrätten i Söderhamn 1940–1943 (tillförordnad 1936) och 1947–1964, tillförordnad borgmästare 1964, tingsdomare i Sydöstra Hälsinglands domsaga 1965, vikarierande häradshövding 1970 och var vid sin död lagman i Sydöstra Hälsinglands tingsrätt.
 
Carlson var sekreterare och föredragande i Statens hyresråd 1944–1947, sekreterare i hemvärnsnämnden i Söderhamn 1937–1944 och 1947–1963, i byggnadsnämnden 1934–1944 och 1947–1963 samt i drätselkammaren 1940–1944 och 1947–1955. Han innehade olika kommunala utredningsuppdrag och var revisor i Söderhamns Sparbank 1954–1963.

Carlson omkom i samband med de så kallade tingshusmorden, då hemmansägaren Gunnar Bengtsson från Bergvik sköt fyra personer under en förberedande förhandling i Sydöstra Hälsinglands tingshus i Söderhamn.

Källor

Carl Gustaf Yngve Carlson på gravar.se
Lasse Mårtensgård: Från sågverk till Soft Center: Söderhamn under 1900-talet (2000, ), sid 105ff.

Noter

Svenska rådmän
Personer i Söderhamns historia
Personer som blivit mördade i Sverige
Jurister från Örebro
Födda 1904
Avlidna 1971
Män
Svenska häradshövdingar
Yunfu

Yunfu, även romaniserat Wanfow, är en stad på prefekturnivå i Guangdong-provinsen i Folkrepubliken Kina. Den ligger omkring 150 kilometer västerom provinshuvudstaden Guangzhou.

Administrativ indelning 

Yunfu består av två stadsdistrikt, en stad på häradsnivå och två härad:
(1) Stadsdistriktet Yuncheng (云城区), 762 km², 314 188 invånare, centralort och säte för stadsfullmäktige;
(2) Stadsdistriktet Yun'an (云安县), 1 231 km², 269 736 invånare;
(3) Staden Luoding (罗定市), 2 300 km², 959 067 invånare;
(4) Häradet Xinxing (新兴县), 1 520 km², 428 410 invånare;
(5) Häradet Yunan (郁南县), 1 966 km², 388 727 invånare.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är april, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.>

Källor

WP:Projekt Kina
Medeahypotesen

Medeahypotesen är en term som myntats av paleontologen Peter Ward. Den handlar om att flercelligt liv, sett som en superorganism, är självmordsbenäget. Denna hypotes är upprättad i strid mot Gaiateorin. Tanken är att de mikrobiellt utlösta massförintelserna under historiens gång är jordens försök att återvända till ett mikrobiellt dominerande stadium, som den faktiskt har haft under den större delen av sin existens.

Hypotesen är uppkallad efter den mytologiska Medea, som dödade sina egna barn. Medea representerar här jorden och hennes barn representerar det flercelliga livet.

De tidigare "självmordsförsöken" är:     
 Metankatastrofen för 3,5 miljarder år sedan
 Syrekatastrofen för 2,7 miljarder år sedan
 Snöbollsjorden, då hela jorden var täckt av is, två gånger, för 2,3 miljarder år sedan och för 790 till 630 miljoner år sedan
 De minst fem förmodade svavelväte-orsakade massförintelserna, som Perm–trias-utdöendet för 251,4 miljoner år sedan

Förteckningen omfattar inte krita-paleogen-utdöendet, eftersom detta åtminstone delvis berodde på ett meteoritnedslag.

Källor 

Geovetenskap
Evolutionsbiologi
Massutdöende
Jordens klimathistoria
Tack & farväl

Tack & farväl är ett dubbelt samlingsalbum med Thorleifs, utgivet den 14 november 2012, i samband med bandupplösningen det året. Första spåret är dock den nyskrivna låten Déjà vu, skriven av Thomas G:son. Den skrevs ursprungligen till Melodifestivalen 2008., där Thorleifs var påtänkta att delta.

Låtlista

CD 1
"Déjà vu"
"En liten ängel"
"Sweet Kissin' in the Moonlight"
"Att glömma är inte så enkelt"
"Halva mitt hjärta"
"En dag i juni" ("Safe in My Garden")
"Flyg bort min fågel"
"Sway" (instrumental)
"Skänk mig dina tankar"
"Blue Blue Moon"
"Nu kommer tårarna igen"
"Rosor doftar alltid bättre när det skymmer"
"Och du tände stjärnorna"
"Raka rör (och ös till bäng)"
"Ingen torkar längre tåren på min kind"
"Gråt inga tårar"
"Det ska komma en morgon"
"Du gav mig kärlek"
"My Heart Will Go On" (instrumental)
"Kurragömma"
"Farväl"
"Skicka mig ett vykort"
"Krama mig igen"

CD 2
"Spar dina tårar"
"Upp till dans"
"Med dig vill jag leva"
"Ner mot havet"
"Du bara du"
"Sköt om dig väl"
"Tusen vita syrener"
"Till Folkets park"
"Ingen får mig att längta som du"
"När jag behövde dig mest"
"Ett litet ristat hjärta"
"Forever And Ever" (instrumental)
"Fem röda rosor till dig"
"Aldrig nånsin"
"Gröna blad"
"Se mig i ögonen"
"Förälskade"
"Ingen är som du min kära"
"Älskar du mig än som förr"
"Ring en signal"
"I ett fotoalbum"
"En liten bit av himlen"
"Tre gringos" (med Just D)

Listplaceringar

Källor
Ginza, läst 17 november 2012

Fotnoter

Dubbla samlingsalbum
Engelskspråkiga samlingsalbum
Samlingsalbum 2012
Samlingsalbum av Thorleifs
Samlingsalbum utgivna på Mariann Grammofon
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum