kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Choeroniscus minor

Choeroniscus minor är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1868.  Choeroniscus minor ingår i släktet Choeroniscus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i norra Sydamerika, ungefär från centrala Colombia och centrala Venezuela till centrala Bolivia och centrala Brasilien. Arten hittas även på Trinidad. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1300 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och andra fuktiga skogar. Flockar med ungefär åtta individer vilar i trädens håligheter.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
minor
Däggdjur i neotropiska regionen
Choeroniscus periosus

Choeroniscus periosus är en fladdermusart som beskrevs av Charles O. Handley 1966. Choeroniscus periosus ingår i släktet Choeroniscus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna fladdermus förekommer i sydvästra Colombia och i nordvästra Ecuador. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och andra fuktiga skogar. Individerna äter nektar och insekter.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
periosus
Däggdjur i neotropiska regionen
Anoura

Anoura är ett släkte av däggdjur. Anoura ingår i familjen bladnäsor.

Utseende 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 5 till 9 cm och en vikt mellan 7 och 23 gram. Svanslängden är bara 3 till 7 mm eller svansen saknas helt. Underarmarnas längd som bestämmer djurets vingspann varierar mellan 3,4 och 4,8 cm. Pälsens färg är beroende på art mörkbrun, ljusbrun, orangebrun eller silvergrå. Dessa fladdermöss har en långsträckt nos och en lång tunga med vårtiga utskott vid spetsen. Hudfliken vid näsan (bladet) har en uppåtriktad spets.

Utbredning och habitat 

Arterna förekommer främst i Sydamerika från kontinentens nordligaste punkt söderut till norra Argentina. Anoura geoffroyi finns dessutom i Centralamerika norrut till södra Mexiko. Habitatet utgörs huvudsakligen av fuktiga skogar.

Ekologi 

Anoura vilar på dagen i grottor eller bergssprickor. På natten letar de efter föda. De äter frukter, nektar, pollen och insekter. Födans sammansättning varierar mellan arterna. Vid viloplatsen hittas ibland 75 fladdermöss tillsammans.

Parningstiden är beroende på art och utbredningsområde. Några arter har en och andra arter två ungar per kull. Ungen väger bara 3 till 5 gram vid födelsen. Anoura geoffroyi kan leva tio år med människans vård.

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Anoura caudifer
 Anoura cultrata
 Anoura geoffroyi
 Anoura latidens

Enligt Wilson & Reeder (2005) ingår ytterligare en art i släktet, Anoura luismanueli. Ytterligare arter som tillkommit är Anoura aequatoris, Anoura cadenai, Anoura canishina, Anoura fistulata och Anoura peruana.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Anoura cultrata

Anoura cultrata är en däggdjursart som beskrevs av Charles O. Handley 1960. Anoura cultrata ingår i släktet Anoura, och familjen bladnäsor.  IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade.

Artepitet i det vetenskapliga namnet är latin för knivartad. Det syftar på den första premolara tanden som liknar ett blad eller en kniv i formen.

Utseende 
Olika individer hade en kroppslängd (med svans) av 57 till 64 mm och underarmarna var 38 till 43 mm långa. Svansen är bara en liten stubbe. Pälsen är på ovansidan brunaktig till svartbrun. På undersidan bildas pälsen av hår som är vitaktig nära roten brun till orangebrun i mitten och åter vit på spetsen. Vid underarmarna förekommer rödbruna hår med ljusa spetsar. Anoura cultrata skiljer sig från Anoura geoffroyi i avvikande detaljer av tändernas konstruktion. Den första har till exempel längre övre hörntänder. Vikten varierar mellan 11 och 23 g. I överkäken finns på varje sida två framtänder, en hörntand, tre premolarer och tre molarer. I underkäken saknas framtänder.

Utbredning 
Anoura cultrata är en sydamerikansk art som förekommer i fuktig molnskog på hög höjd i Costa Rica, Panama, Venezuela, Colombia, Ecuador, Peru och Bolivia. Utbredningsområdet ligger 220 till 2600 meter över havet.

Ekologi 
Anoura cultrata livnär sig på nektar och pollen, men ibland även insekter och frukter.

Denna fladdermus använder grottor och gömställen som skapades av människor som sovplats. Viloplatsen delas ofta med andra fladdermöss eller med oljefågeln. Per kull föds troligen en unge.

Källor 
 Emmons, L. H. and Feer, F., “Neotropical Rainforest Mammals: A Field Guide, Second edition”, University of Chicago Press, Chicago, IL, USA (1997)
 Handley Jr., C. O., “Mammals of the Smithsonian Venezuelan Project”, Brigham Young University Science Bulletin, Biological Series, volym 20, sid 1-91 (1976)
 Linares, O. J., “Mamíferos de Venezuela”, Sociedad Conservacionista Audubon de Venezuela, Caracas, Venezuela (1998)
 Medellín, R., Arita, H., Sánchez, O., ”Identificación de los Murciélagos de México” Clave de Campo, sid 1-83, Asociación Mexicana de Mastozoología, A. C. México (1997)
 Nowak, R. M., “Walker's Mammals of the World, 5 edition”, The Johns Hopkins University Press, Baltimore & London (1991)
 Reid, F., “A field guide to the mammals of Central America and southeast Mexico”, Oxford University Press, New York, USA (1997)

Externa länkar 

Bladnäsor
Däggdjur i neotropiska regionen
cultrata
Anoura geoffroyi

Anoura geoffroyi (en: Geoffroy's tailless bat) är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1838. Anoura geoffroyi ingår i släktet Anoura, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.
 A. g. geoffroyi
 A. g. lasiopyga
 A. g. peruana (godkänns ibland som självständig art)

Denna fladdermus förekommer i Central- och Sydamerika från södra Mexiko till södra Peru, södra Bolivia och södra Brasilien. Anoura geoffroyi hittas även på några öar som Trinidad och Tobago. Arten saknas däremot i nästan hela Amazonområdet. Habitatet utgörs av fuktiga städsegröna skogar där arten främst vistas nära vattendrag.

Pälsen är på ryggen brun och på buken ljusbrun. Vid skuldrorna kan pälsen vara mera silvergrå. Den genomsnittliga vikten är 15 gram. Liksom andra arter av samma släkte har djuret en långsträckt nos och en lång tunga med vårtiga utskott vid spetsen. Födan utgörs till 90 procent av insekter och dessutom äts frukter, nektar och pollen. Anoura geoffroyi blir i Peru 61 till 71 mm lång, saknar svans, och den har 41 till 45 mm långa underarmar.

Individerna vilar i grottor eller liknande gömställen och ibland hittas 75 hannar och honor tillsammans. Parningstiden är beroende på utbredningsområde. I vissa områden föds ungarna under regntiden. Med människans vård kan Anoura geoffroyi leva tio år. Arten är liksom flera andra fladdermöss aktiv på natten och ibland delar den sitt gömställe med andra arter av släktet Anoura. Den orienterar sig med hjälp av ekolokalisering samt med synen. Angående fortplantningssättet finns bara ett fåtal studier som behöver bekräftelse. Enligt studierna är honan fyra månader dräktig och per kull föds en unge.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
geoffroyi
Däggdjur i neotropiska regionen
Anoura latidens

Anoura latidens är en fladdermusart som beskrevs av Charles O. Handley 1984. Anoura latidens ingår i släktet Anoura, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Anoura cadenai är en sydamerikansk art som förekommer i tropisk barrskog (Handley, 1976) i Venezuela, Guyana, Colombia och Peru. Arten har hittats på höjder upp till 2100 över havet i Venezuela(Linares 1998).

Anoura cadenai livnär sig på nektar och pollen, men även insekter och frukter.

Källor 
 Emmons, L. H. and Feer, F., “Neotropical Rainforest Mammals: A Field Guide, Second edition”, University of Chicago Press, Chicago, IL, USA (1997)
 Handley Jr., C. O., “Mammals of the Smithsonian Venezuelan Project”, Brigham Young University Science Bulletin, Biological Series, volym 20, sid 1-91 (1976)
 Linares, O. J., “Mamíferos de Venezuela”, Sociedad Conservacionista Audubon de Venezuela, Caracas, Venezuela (1998)
 Medellín, R., Arita, H., Sánchez, O., ”Identificación de los Murciélagos de México” Clave de Campo, sid 1-83, Asociación Mexicana de Mastozoología, A. C. México (1997)
 Nowak, R. M., “Walker's Mammals of the World, 5 edition”, The Johns Hopkins University Press, Baltimore & London (1991)
 Reid, F., “A field guide to the mammals of Central America and southeast Mexico”, Oxford University Press, New York, USA (1997)
 Simmons, N. B., “Order Chiroptera”, i D. E. Wilson och D. M. Reeder (red.) “Mammal Species of the World”, sid 312-529, The Johns Hopkins University Press, Baltimore, MD, USA (2005)

Externa länkar 

Bladnäsor
Däggdjur i neotropiska regionen
latidens
Phyllonycteris

Phyllonycteris är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor.

Utseende 
De nu levande arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 64 till 83 mm, en svanslängd av 7 till 12 mm och en underarmlängd av 43 till 50 mm. Phyllonycteris poeyi är med 20,0 till 21,1 g tyngre än Phyllonycteris aphylla som väger 14,0 till 14,8 g. Den förstnämnda arten har en gulbrun päls och den andra arten är ljusgrå. Dessa fladdermöss har liksom närbesläktade arter en långsträckt nos och en lång tunga med papiller. Bladet (hudfliken) på näsan finns däremot bara rudimentärt. Svansen är bara en kort bit inbäddad i flygmembranen. En broskig sporre (calcar) på foten saknas. Phyllonycteris aphylla kännetecknas dessutom av en djup urholkning i främre skallen.

Ekologi 
Dessa fladdermöss vistas i alla habitat som finns i utbredningsområdet. De vilar i grottor och bildar där medelstora till stora kolonier med några hundra till flera tusen medlemmar. Ofta delas grottan med andra fladdermöss. Arterna äter nektar, pollen, frukter och kanske några insekter. Per kull föds en unge.

Arter 
Undersläkten och arter enligt Wilson & Reeder (2005) samt IUCN:

 Reithronycteris
 Phyllonycteris aphylla, lever endemisk på Jamaica.
 Phyllonycteris
 † Phyllonycteris major, kvarlevor av arten hittades i Puerto Rico (enligt Walkers på Antigua).
 Phyllonycteris poeyi, förekommer på Kuba, Hispaniola och på mindre öar i regionen.

IUCN listar P. aphylla och P. poeyi som livskraftig (Least Concern).

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Phyllonycteris

hu:Antillai virágdenevérek
Phyllonycteris aphylla

Phyllonycteris aphylla är en fladdermusart som först beskrevs av Miller 1898.  Phyllonycteris aphylla ingår i släktet Phyllonycteris och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Den individ som undersöktes vid artens beskrivning (holotyp) hade en absolut längd av 88 mm, inklusive en 12 mm lång svans varav hälften ligger utanför svansflyghuden, 48 mm långa underarmar, 17 mm långa bakfötter och 13 mm långa öron. Hudfliken på näsan är bara en rund skiva och det saknas en utväxt som liknar ett blad. Arten har ingen broskig hälsporre (calcar) vid foten och öronen är inte sammanlänkade med varandra. Phyllonycteris aphylla kännetecknas dessutom av en robust underkäke och en bred tunga med många papiller. Den korta pälsen bildas på ovansidan av cirka 6 mm långa hår och på undersidan av ungefär 4 mm långa hår. Pälsfärgen är på hela kroppen gulbrun. Öronen och flygmembranen har en brun färg. De stora fötterna är utrustade med långa klor. Liksom den andra fladdermusen i släktet Phyllonycteris har arten i varje käkhalva 2 framtänder, 1 hörntand, 2 premolarer och 3 molarer, alltså 32 tänder. Olika exemplar hade en vikt mellan 13,3 och 19 g.

Utbredning 
Arten är bara känd från en mindre region på Jamaica. Den lever där i områden med fruktträd.

Ekologi 
Individerna vilar i grottor och bildar där kolonier, vanligen tillsammans med andra fladdermöss. De äter frukter, nektar samt pollen och kanske några insekter.

En hona hittades tillsammans med en unge och en annan hona var dräktig med en unge. Antagligen kan honor vara brunstiga vid flera tillfällen under året.

Status 
Efter artens beskrivning hittades bara individernas kvarlevor i grottorna och därför antogs under några år att fladdermusen var utdöd. I samband med intensiv forskning mellan 1950- och 1970-talet blev Phyllonycteris aphylla åter upptäckt. Under 2010-talet var arten bara känd från två grottor och antalet vuxna exemplar uppskattas vara mindre än 250. Fladdermusen är känslig för störningar vid viloplatsen och frigående tamkatter kan döda flera individer. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad (CR).

Källor 

Bladnäsor
aphylla
Däggdjur i neotropiska regionen
Phyllonycteris poeyi

Phyllonycteris poeyi är en fladdermusart som beskrevs av Juan Cristóbal Gundlach 1860. Phyllonycteris poeyi ingår i släktet Phyllonycteris och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den kubanska naturforskaren Felipe Poey.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 6,6 till 7,3 cm, en svanslängd av 0,7 till 1,3 cm och en vikt av 10 till 19 g. Underarmarna är 4,4 till 5,0 cm långa. Ovansidan är täckt av ljus gråbrun eller ljusgrå päls och på undersidan förekommer vitaktig päls. Pälsens hår på ovansidan har vita spetsar som i utseende liknar frost. De stora öronen är lite spetsiga på toppen. Phyllonycteris poeyi tillhör bladnäsorna men hudfliken på näsan (bladet) är förkrympt. Arten har ett brun-rosa flygmembran och svansflyghuden är påfallande kort. Denna fladdermus saknar hälsporre (calcar).

I underläppen förekommer en läppspalt med små knölar. Några få millimeter av svansen ligger utanför svansflyghuden. Hanarna är ofta större än honorna. Phyllonycteris poeyi har i varje käkhalva 2 framtänder, 1 hörntand, 2 premolarer och 3 molarer, alltså 32 tänder. Tungans spets är delvis utrustad med långa papiller så att tungan liknar en borste.

Utbredning 
Arten förekommer på Kuba, på Hispaniola och på några mindre öar i regionen. I bergstrakter kan arten förekomma upp till 1700 meter över havet. Födosöket sker i städsegröna skogar, i andra skogar, i trädodlingar och delvis i ganska torra områden med buskar. Vid ett tillfälle upptäcktes en individ på en ö som tillhör Florida Keys (USA).

Ekologi 
Arten lever i områden med fruktträd. Individerna äter frukter, nektar samt pollen och kanske några insekter. Antagligen föds bara en unge per kull. Individerna vilar i grottor och de bildar där större flockar eller kolonier. Dräktiga honor har dokumenterats mellan februari och juni. Diande ungar har observerats fram till september.

Lätet som används för ekolokaliseringen har en varaktighet på upp till 7,2 millisekunder och en frekvens på upp till 50 kHz. Detta är, jämfört med andra fladdermusarter, en ganska lång varaktighet och en jämförelsevis låg frekvens. En nyfödd unge kan väga 5 g och saknar hår. Phyllonycteris poeyi kan inte hålla sig svävande som en kolibri, men den har god förmåga att hålla sig fast vid växten när den äter.

Status 
För sin vila tar Phyllonycteris poeyi sin tillflykt till heta grottor, där deras stora kolonier med tusentals individer påverkar och skapar ett definierat mikroklimat. Mänskliga aktiviteter som gruvbrytning, grottbesök eller ovarsam insamling av fladdermössens avföring (guano) kan påverka detta klimat negativt och göra grottan olämplig för arten. I utbredningsområdet har därför några skyddszoner inrättats. I Kuba och på Hispaniola tillhör Phyllonycteris poeyi den fladdermusart som har den största populationen. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
poeyi
Däggdjur i neotropiska regionen
Platalina genovensium

Platalina genovensium är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1928. Platalina genovensium är ensam i släktet Platalina som ingår i familjen bladnäsor. IUCN uppskattar att beståndet minskar med 30 procent under de följande tio åren och kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i västra Peru och fram till slutet av 1900-talet var den bara känd från fem olika fyndplatser. Individerna vilar i grottor eller liknande gömställen (till exempel människans förvaringsbyggnader) som kan ligga 2300 meter över havet.

Storleken är främst känd från individen som användes för artens vetenskapliga beskrivning. Den var 7,2 cm lång (huvud och bål) och hade en 9 mm lång svans. Underarmarna som bestämmer fladdermusens vingspann var lite kortare än 5 cm. Vikten är cirka 47 gram och pälsen har en ljusbrun färg.

Arten kan vistas i mera torra habitat då den även äter nektar från kaktusväxter. Därför har den en lång tunga med vårtiga utskott vid spetsen. Upphittade honor var dräktiga med en unge.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
genovensium
Däggdjur i neotropiska regionen
Lonchophylla

Lonchophylla är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor.

Beskrivning 
Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 65 mm och en svanslängd av 7 till 10 mm. Mindre arter som Lonchophylla mordax väger cirka 8,5 g och större arter som Lonchophylla robusta väger något över 16 g. Dessa fladdermöss har allmänt en rödbrun päls på ovansidan och en ljusare päls på buken. Nosen är långsträckt och hudfliken vid näsan (bladet) är smal. De skiljer sig från andra släkten i underfamiljen Glossophaginae genom avvikande detaljer av skallens och tändernas konstruktion.

Släktets medlemmar förekommer i Sydamerika och södra Centralamerika. De vistas i regnskogar och andra fuktiga habitat. Individerna vilar i trädens håligheter och ibland i grottor. De jagar insekter och äter dessutom frukter, pollen och nektar. Vid viloplatsen bildas vanligen mindre flockar.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

 Lonchophylla bokermanni, sydöstra Brasilien.
 Lonchophylla dekeyseri, centrala Brasilien.
 Lonchophylla handleyi, Ecuador och Peru.
 Lonchophylla hesperia, Ecuador och Peru.
 Lonchophylla mordax, östra Brasilien.
 Lonchophylla robusta, Nicaragua till norra Sydamerika.
 Lonchophylla thomasi, norra Sydamerika och Panama.

Till släktet räknas numera också:
 Lonchophylla cadenai, Colombia och Ecuador.
 Lonchophylla chocoana, Colombia och Ecuador.
 Lonchophylla concava, Colombia, Ecuador, Panama.
 Lonchophylla fornicata, Colombia.
 Lonchophylla orcesi, Ecuador.
 Lonchophylla orienticollina, Venezuela, Colombia och Ecuador.
 Lonchophylla pattoni, Peru.

Året 2015 tillkom med Lonchophylla inexpectata ytterligare en art.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Lonchophylla
Lonchophylla bokermanni

Lonchophylla bokermanni är en fladdermusart som beskrevs av Sazima, Vizotto och Taddei 1978. Lonchophylla bokermanni ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Beroende på utbredning har arten en kroppslängd (huvud och bål) av 55 till 63 mm, en svanslängd av 10 till 12 mm och en vikt av 10 till 12 g. Underarmarna är 36 till 41 mm långa och bakfötternas längd är 8 till 9 mm. Håren på ovansidan är ljusa vid roten och mörkare vid spetsen vad som ger en gulbrun till gråbrun färg. På undersidan är pälsen ljusare och huvudet har samma färg som ryggen. Huvudet kännetecknas av avrundade öron, av utskott vid hakan som liknar vårtor och av hudflikar på näsan med en hästskoformig grundform. Arten har en lång svansflyghud och hälsporren är kortare än forten. Svansens spets ligger på svansflyghudens ovansida och utanför. Typisk är en ränna på de övre hörntänders framsida och breda nedre framtänder. Den diploida kromosomuppsättningen består av 28 kromosomer (2n=28).

Utbredning och ekologi 
Denna fladdermus lever i sydöstra Brasilien i delstaterna Minas Gerais och Rio de Janeiro. Habitatet utgörs av landskapet Cerradon och av skogar nära Atlanten.

Vanligen vilar två till fem individer tillsammans. Arten äter främst nektar och är betydande för växternas pollinering. Typiska växter som besöks är Bauhinia rufa och arter av släktet Encholirium. Fladdermusen upptar även några myror. Lonchophylla bokermanni vilar i grottor och övergivna gruvor tillsammans med andra fladdermöss som Carollia perspicillata och Glossophaga soricina. Exemplaren lämnar gömstället under eftermiddagen eller kort efter solnedgången. I januari upptäcktes en dräktig hona.

Hot 
Beståndet hotas av landskapsförändringar. Populationerna är skilda från varandra. Utbredningsområdet är inte större än 5000 km². IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
bokermanni
Däggdjur i neotropiska regionen
Lonchophylla dekeyseri

Lonchophylla dekeyseri är en fladdermusart som beskrevs av Taddei et al. 1983. Lonchophylla dekeyseri ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten blir utan svans 48 till 63 mm långa, svanslängden är 6 till 8 mm och vikten ligger vid 10 g. Underarmarna är 34 till 38 mm långa, bakfötternas längd är cirka 11 mm och öronen är 12 till 16 mm stora. Pälsfärgen varierar mellan ljusbrun, en ljusare kanelbrun och gulbrun med en lite ljusare undersida. Huvudet kännetecknas av en långsträckt nos, väl utvecklade morrhår och utskott på läpparna som liknar vårtor. Lonchophylla dekeyseri har en brunaktig flygmembran utan mönster. Arten framtänder liknar en liten spade. På de övre hörntänderna förekommer en ränna på framsidan. Den diploida kromosomuppsättningen består av 28 kromosomer (2n=28).

Utbredning och ekologi 
Denna fladdermus har ett mindre utbredningsområde i centrala Brasilien nordöst om Brasilia. Den lever i skogstäckta regioner med kalkstensklippor och vilar i grottor. Ibland används tunnlar eller vägtrummor som gömställe.

Individerna är aktiva mellan skymningen och gryningen. De äter pollen och insekter samt i mindre mått frön och frukter. I flockarna är antalet honor alltid större än antalet hanar och därför antas att det bildas någon sort av harem. Ungarna föds under den torra perioden. Troligen bevakas ungarna i grottan av andra honor. Det hittades ingen flygande hona med sin unge på ryggen. Typiska födokällor är arter av rakborstträdssläktet, bauhiniasläktet och av släktet Lafoensia. Kolonierna har några hundra medlemmar. Ibland bildas blandade kolonier med Glossophaga soricina.

Hot 
Beståndet hotas av landskapsförändringar och av gruvdrift nära grottorna. Flera exemplar dör i samband med sjukdomar som rabies. Enligt uppskattningar finns 2500 vuxna individer kvar. De är fördelade på flera populationer. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
dekeyseri
Däggdjur i neotropiska regionen
Lonchophylla handleyi

Lonchophylla handleyi är en fladdermusart som beskrevs av Hill 1980. Lonchophylla handleyi ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Ecuador och norra Peru öster om Anderna. Den lever i regnskogar och vilar i grottor. Vanligen bildas små flockar vid viloplatsen. Födan utgörs främst av nektar och insekter.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
handleyi
Däggdjur i neotropiska regionen