kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Solomys salamonis

Solomys salamonis är en däggdjursart som först beskrevs av Ramsay 1883.  Solomys salamonis ingår i släktet Solomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från en enda individ som hittades på Solomonöarna men det är omstritt från vilken ö gnagaren hämtades. Enligt den ursprungliga beskrivningen hittades arten på ön Florida men enligt senare iakttagelser är det mera trolig att den lever på ön Makira.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
salamonis
Däggdjur i australiska regionen
Solomys salebrosus

Solomys salebrosus är en däggdjursart som beskrevs av Ellis Le Geyt Troughton 1936. Solomys salebrosus ingår i släktet Solomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från två öar på västra Solomonöarna. Den lever vanligen i kulliga områden mellan 200 och 400 meter över havet men hittades även i låglandet. Individerna klättrar i växtligheten i fuktiga tropiska skogar. De vilar i trädens håligheter. Per kull föds troligen en unge.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
salebrosus
Däggdjur i australiska regionen
Solomys sapientis

Solomys sapientis är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1902.  Solomys sapientis ingår i släktet Solomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Exemplaren är med en kroppslängd (huvud och bål) av 188 till 250 mm, en svanslängd av 190 till 257 mm, med 50 till 67 mm långa bakfötter och med 17 till 19 mm stora öron medelstora råttdjur men jämförd med andra släktmedlemmar en av släktets största arter. Viktuppgifter saknas. Den täta och lite borstiga pälsen består främst av 12 till 15 mm långa hår samt av några 20 till 25 mm långa hår. Svansen är nästan över hela längden naken och används som gripverktyg. Endast ett kort avsnitt vid bålen bär hår. Solomys sapientis har en kanelbrun ovansida och ljusbrun undersida med rosa nyanser. På fram- och bakfötter finns grå päls. Antalet spenar hos honor är fyra.

Utbredning och ekologi 
Arten är bara känd från ön Santa Isabel i Solomonöarna. Den lever antagligen i låglandet. Individerna klättrar i växtligheten i fuktiga tropiska skogar. De vilar i trädens håligheter. Enligt en expeditionsjournal från 1936 äter arten nötter från växtsläktet Canarium och kokosnötter. Boet fodras med löv och små kvistar.

Hot 
Beståndet hotas av skogsröjningar samt av jakt. Utbredningsområdet är endast 5000 km² stort. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
sapientis
Däggdjur i australiska regionen
Solomys spriggsarum

Solomys spriggsarum är en utdöd gnagare som beskrevs av Tim Flannery och Wickler 1990. Solomys spriggsarum ingår i släktet Solomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Kvarlevor av arten hittades i en grotta på ön Buka som tillhör Solomonöarna.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
spriggsarum
Thalpomys cerradensis

Thalpomys cerradensis är en däggdjursart som beskrevs av Hershkovitz 1990. Thalpomys cerradensis ingår i släktet Thalpomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer i savannen Cerradon i centrala Brasilien.

Källor 

Hamsterartade gnagare
cerradensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Thalpomys lasiotis

Thalpomys lasiotis är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1916. Thalpomys lasiotis ingår i släktet Thalpomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Fler uppmätta hannar hade i genomsnitt en kroppslängd (huvud och bål) av 7,6 cm, en svanslängd av 4,6 cm och en vikt av 21 g. Bakfötterna är cirka 1,6 cm långa och öronen är ungefär 1,3 cm stora. Allmänt har honor en mindre storlek. Pälsen på ovansidan är gråbrun med inslag av orange och undersidan är ljusare så att den orange färgen blir tydligare. Jämförd med den andra arten i samma släkte har Thalpomys lasiotis inte lika tät päls.

Utbredning 
Denna gnagare har två från varandra skilda utbredningsområden i centrala och västra Brasilien. Arten vistas i savannen Cerradon samt i fuktigare gräsmarker. De flesta exemplar hittas i områden nära floder som tidvis översvämmas.

Ekologi 
Undersökningar av individernas magsäck visade att de har till 70 procent insekter som föda. Dessutom äts växtdelar som frön. Arten letar på natten efter föda och den går främst på marken. Honornas och hannarnas revir är ungefär  kvadratmeter stort. Enstaka hannar vandrade en kilometer eller lite mer under en natt för att hitta föda, ett nytt territorium eller en partner. Populationen är tätast mellan juni och oktober under den torra perioden, troligen på grund av tillgången till många mogna gräsfrön. Fortplantningstiden är beroende på populationens utbredning. Några bestånd föredrar regntiden och andra den torra perioden. Honan föder 2 eller 3 ungar per kull.

Källor 

Hamsterartade gnagare
lasiotis
Däggdjur i neotropiska regionen
Tarsomys

Tarsomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur. Arterna är nära släkt med vanliga råttor (Rattus) och räknas av Wilson & Reeder (2005) till Rattus-gruppen i underfamiljen Murinae.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Tarsomys apoensis, med mjuk päls.
 Tarsomys echinatus, med taggig päls.

Beskrivning 

Dessa gnagare liknar vanliga råttor (Rattus) i utseende. De når en kroppslängd (huvud och bål) av 14 till 18 cm och en svanslängd av 12 till 16 cm. Pälsen är på ovansidan brun till rödbrun och vid buken smutsig ljusbrun eller gråaktig. Alla tår är utrustade med långa kraftiga klor och bakfötterna är smala. Öronen är bra täckt av hår.

Tarsomys förekommer på ön Mindanao i södra Filippinerna. Arterna vistas i kulliga områden samt i bergstrakter upp till 2300 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar.

Individerna vistas antagligen främst på marken och de äter troligen småkryp som grävs upp från marken.

IUCN listar T. echinatus som sårbar (VU) och T. apoensis som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Tarsomys apoensis

Tarsomys apoensis är en däggdjursart som beskrevs av Edgar Alexander Mearns 1905. Tarsomys apoensis ingår i släktet Tarsomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en absolut längd av 245 till 263 mm, inklusive en 116 till 126 mm lång svans samt en vikt av 65 till 72 g. Den har 31 till 34 mm långa bakfötter och 21 till 22 mm stora öron. Den långa och mjuka pälsen på ovansidan har en mörk kastanjebrun färg och undersidan är täckt av kortare päls med ljusare rödbrun färg. Även svansen är brunaktig. Tarsomys apoensis har smala bakfötter och ganska långa klor vid framtassarna.

Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer på ön Mindanao i södra Filippinerna. Arten vistas i bergstrakter eller på högplatå mellan 1500 och 2400 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar.

Individerna kan vara dag- och nattaktiva. De går främst på marken och äter daggmaskar och andra ryggradslösa djur som kompletteras med några växtdelar. På honans undersida finns tre par spenar. Ett exemplar hade en kull med fyra ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
apoensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Tarsomys echinatus

Tarsomys echinatus är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser och Heaney 1992. Tarsomys echinatus ingår i släktet Tarsomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Arten blir med svans 265 till 337 mm lång och svanslängden är 120 till 158 mm. Tarsomys echinatus har 32 till 34 mm långa bakfötter och 17 till 21 mm stora öron. Ovansidan är täckt av kort, grov och taggig päls som har en gråbrun färg. Den gråa pälsen på undersidan innehåller inga taggar. Djurets öron, fötter och svansen är ljusare bruna. Framtassarna är utrustade med ganska kraftiga klor. Några exemplar har en bred vit strimma på undersidan som sträcker sig från bröstet till ljumsken. Antalet spenar hos honor är 6.

Denna gnagare förekommer med två från varandra skilda populationer på ön Mindanao i södra Filippinerna. Arten vistas i lägre delar av bergstrakter mellan 800 och 1100 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

På grund av de långa fötterna med kraftiga klor antas att arten har ryggradslösa djur som föda som skrapas fram från lövskiktet eller från det översta jordlagret. Troligen är Tarsomys echinatus nattaktiv.

Omfattande skogsavverkningar i regionen hotar beståndet. I området finns en naturpark men där sker likaså intensivt skogsbruk. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
echinatus
Däggdjur i orientaliska regionen
Tateomys

Tateomys är ett släkte av däggdjur. Tateomys ingår i familjen råttdjur.

Beskrivning 

Dessa råttdjur lever endemiska på Sulawesi. De vistas där i fuktiga bergsskogar och når där 2300 meter över havet.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 11 till 16 cm och en svanslängd av 15 till 17 cm. Vikten ligger mellan 35 och 98 gram. Arterna liknar vanliga råttor (Rattus) i utseende men med sin spetsiga nos påminner de lite om näbbmöss. De har en mörk gråbrun eller blågrå päls på ryggen och en ljusare grå päls på buken. Svansens ovansida är hos Tateomys rhinogradoides likaså gråbrun och dess undersida är vit. Tateomys macrocercus har en helt mörk svans, bara spetsen kan hos vissa individer vara vit. Alla tår är utrustade med klor men klorna vid framtassarna är kraftigare. Tateomys skiljer sig även i detaljer av skallens och tändernas konstruktion från närbesläktade råttdjur.

Tateomys är aktiva på natten och livnär sig främst av daggmaskar. De vistas vanligen på marken men de kan troligen klättra i växtligheten.

Taxonomi 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Arternas närmaste släkting är enligt Wilson & Reeder (2005) råttdjuret Melasmothrix naso som likaså lever på Sulawesi. De sammanfattas därför i den så kallade Melasmothrix-gruppen inom underfamiljen Murinae.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Tateomys
Tateomys macrocercus

Tateomys macrocercus är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1982. Tateomys macrocercus ingår i släktet Tateomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Exemplaren är utan svans 110 till 120 mm långa och 43 till 55 g tunga. Svansen är med 160 till 173 mm påfallande lång och naken. Arten har cirka 30 mm långa bakfötter och ungefär 18 mm stora öron. Huvud, bål och extremiteter är täckta av grå päls. Typisk för arten är smala bakfötter med smala klor, en långsträckt främre del av kraniet och normal utvecklade kronor vid tänderna. Molarerna i överkäken har tre rötter och de nedre molarerna har två rötter. Honas fyra spenar är ordnade i par och de ligger vid ljumsken.

Utbredning och ekologi 
Arten är bara känd från några individer som hittades vid bergen Mt. Nokilalaki och Mt. Gandangdewata på centrala Sulawesi. De vistades där mellan 1600 och 2600 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga bergsskogar. Individerna är aktiva på natten och kan klättra i växtligheten. De äter främst maskar.

Hot 
Troligtvis påverkas Tateomys macrocercus av skogsröjningar som även sker i Lore Lindu nationalpark. Hela populationens storlek är okänd.  IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

 Foto, The American Society of Mammalogists

Råttdjur
macrocercus
Däggdjur i orientaliska regionen
Tateomys rhinogradoides

Tateomys rhinogradoides är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1969. Tateomys rhinogradoides ingår i släktet Tateomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 13,7 till 15,6 cm, en svanslängd av 15,2 till 17,0 cm och en vikt av 88 till 98 g. Bakfötterna är 3,6 till 3,8 cm långa och öronen är 1,7 till 2,4 cm stora. Den korta och täta pälsen har på ovansidan en mörkbrun färg och på undersidan förekommer ljusgrå päls med inslag av brunt. Klorna vid framtassarna är nästan lika långa som fingrarna. Honor har två par spenar vid ljumsken.

Denna gnagare är bara känd från tre bergsområden på centrala Sulawesi. De upphittade individerna vistades cirka 2200 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar.

Individerna är nattaktiva och de går antagligen främst på marken. Födan utgörs av daggmaskar och andra maskar. Inget är känt om fortplantningssättet.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
rhinogradoides
Däggdjur i orientaliska regionen
Tylomys bullaris

Tylomys bullaris är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1901. Tylomys bullaris ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad (CR) på grund av skogens omvandling till jordbruksmark och samhällen. Inga underarter finns listade.

Arten når en absolut längd av 32 till 50 cm, inklusive en 19 till 23 cm lång svans (längden för alla svanskotor). Den har 3,3 till 4 cm långa bakfötter, 2,6 till 3 cm långa öron och en vikt av 182 till 370 g. Tylomys bullaris har på ovansidan gråaktig päls och undersidan är vit. Dessutom har svansen ett mörkt avsnitt nära kroppen samt en vit spets. På nosen finns en vit fläck och likaså är den övre läppen vit.

Denna gnagare hittades bara på ett ställe i den mexikanska delstaten Chiapas. Området är inte större än 100 km². Sedan 1960-talet har inga nya individer påträffats. Utbredningsområdet är täckt av lövfällande tropisk skog.

Levnadssättet antas vara lika som hos andra släktmedlemmar.

Källor 

Centralamerikanska klätterråttor
bullaris
Däggdjur i neotropiska regionen
Tylomys fulviventer

Tylomys fulviventer är en däggdjursart som beskrevs av Anthony 1916. Tylomys fulviventer ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

För en individ registrerades en kroppslängd (huvud och bål) av 218 mm och en svanslängd av 233 mm. Pälsen blir från den mörkbruna ovansidan till undersidan ljusare brun. Tylomys fulviventer har mörka extremiteter och svansen är nära bålen grå samt efter hälften köttfärgad. Honans fyra spenar ligger vid ljumsken.

Denna gnagare är bara känd från ett mindre område i södra Panama. Regionen ligger 600 till 1200 meter över havet. Artens status är omstridd. Det kan vara samma art som Tylomys panamensis.

Födan utgörs antagligen av blad, frön och frukter. Ett exemplar iakttogs på marken.

Populationens storlek är okänd. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Centralamerikanska klätterråttor
fulviventer
Däggdjur i neotropiska regionen
Tylomys mirae

Tylomys mirae är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1899. Tylomys mirae ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i norra Ecuador, i nordvästra Colombia och kanske i södra Panama. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Individerna vistas i fuktiga skogar och klättrar främst i växtligheten.

Med av absolut längd (inklusive svans) av cirka 43 cm är arten efter Tylomys nudicaudus näst störst i sitt släkte. Den långa svansen är täckt med fjäll som bildar ringar och hår saknas. Kännetecknande är även bakfötternas lilltå som är bara lite kortare än de andra tårna (undantag tummen). På ovansidan förekommer mörkgrå till mörk gråbrun päls och kroppens sidor är mer grå än ryggens topp. Övergången till den vitaktiga undersidan är inte tydlig avgränsad. De små och nakna öronen har en grå färg.

Källor 

Centralamerikanska klätterråttor
mirae
Däggdjur i neotropiska regionen
Tylomys nudicaudus

Tylomys nudicaudus är en däggdjursart som först beskrevs av Peters 1866.  Tylomys nudicaudus ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 19 till 26 cm lång (huvud och bål), har en lika lång svans och väger i genomsnitt 325 g. Bakfötterna är 4 till 4,5 cm lång och öronen är 2,4 till 2,9 cm stora. Den långa och ulliga pälsen har på ovansidan en grå till gråbrun färg och undersidans päls är vitaktig. Det finns en röd skugga ovanför de små ögonen. Dessutom kännetecknas huvudet av svarta nakna öron samt av tjocka morrhår. Svansen är bara täckt med fjäll som bildar ringar. Tylomys nudicaudus har en vit svansspets. Den liknar i viss mån pungråttor som lever i samma region men den saknar en motsättlig tumme.

Denna gnagare förekommer i Centralamerika från Mexiko till Nicaragua. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2300 meter över havet. Individerna vistas i städsegröna eller delvis lövfällande skogar med tät undervegetation av klätterväxter. Tylomys nudicaudus klättrar främst i växtligheten.

Individerna är aktiva på natten och de äter olika växtdelar. Honor är cirka 40 dagar dräktig och en kull har i genomsnitt 2,5 ungar.

Källor 

Centralamerikanska klätterråttor
nudicaudus
Däggdjur i neotropiska regionen
Tylomys panamensis

Tylomys panamensis är en däggdjursart som först beskrevs av Gray 1873.  Tylomys panamensis ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Ett exemplar var 226 mm lång (huvud och bål) och hade en 199 mm lång svans. Så är arten ungefär lika stor som en brunråtta. Viktuppgifter saknas. I den mörkgråa pälsen på ovansidan är några svarta hår inblandade och den blir fram mot sidorna samt på huvudet ljusare. På strupen, bröstet, buken och benens insida förekommer vit päls och resten av extremiteterna är brun. Vid fingrar och tår finns vita hår. På svansen som saknar hår är den främre delen mörk och en tredje del vid spetsen vit. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 52 kromosomer.

Utbredning och ekologi 
Denna gnagare förekommer i södra Panama. Den lever i kulliga områden som ligger cirka 600 meter över havet. Arten är bara känd från två individer som hittades under 1950-talet (information från 2017).

Tylomys panamensis är främst aktiv mellan klockan 21 på kvällen och klockan 6 på morgonen. Under regntiden mellan juni och september lämnar den gömstället oftare. Denna gnagare har frukter och unga växtskott som föda. Habitatet utgörs av regnskogar och andra fuktiga skogar. Uppgifter angående fortplantningssättet saknas.

Hot 
Informationer om möjliga hot saknas. Utbredningsområdet ligger delvis i Darien nationalpark. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Centralamerikanska klätterråttor
panamensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Tylomys tumbalensis

Tylomys tumbalensis är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1901. Tylomys tumbalensis ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i södra Mexiko. Arten är bara känd från mindre än 10 individer och det senaste fyndet är från 1960-talet. Regionen var vid tiden täckt av regnskog.

Arten blir i genomsnitt 44,8 cm lång (med svans), svanslängden är 23,5 cm och vikten ligger vid 250 g. Djuret har 4,6 cm långa bakfötter och 2,2 cm stora öron. Ovansidan är täckt av mörkgrå till svart päls och på undersidan förekommer grå päls. Tylomys tumbalensis har vita fläckar på kinderna och på några andra ställen. På den mörka svansen (förutom den vita svansspetsen) finns bara fjäll. Gnagaren har ett långsträckt huvud och naglar vid fingrar och tår.

Fram till 2014 var bara en individ känd. Antagligen har Tylomys tumbalensis samma levnadssätt som andra släktmedlemmar.

Källor 

Centralamerikanska klätterråttor
tumbalensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Tylomys watsoni

Tylomys watsoni är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1899. Tylomys watsoni ingår i släktet centralamerikanska klätterråttor och familjen hamsterartade gnagare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer från Costa Rica till gränsområdet mellan Panama och Colombia. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2700 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna och lövfällande skogar. Den besöker även kultiverade landskap.

Utseende 
Arten blir med svans 51 cm lång och den har grå till gråbrun päls på ovansidan samt krämfärgad till vit päls på undersidan. Även den nakna svansen är grå förutom 1/3 del vid spetsen som är vit.

Huvudet kännetecknas av nakna bruna öron och långa tjocka morrhår. Vikten ligger vid 196 till 252 g. Förutom vita fingrar och tår har arten bruna extremiteter.

Ekologi 
Individerna är aktiva på natten och de sover dagen gömd i bergssprickor. Ibland används byggnader och andra hålrum gjorda av människor som sovplats. Tylomys watsoni äter främst frukter och gröna växtdelar. Den tar även mat avsedd för människor, till exempel choklad. Individerna går på marken och klättrar i växtligheten. En hona var i februari dräktig med tre ungar.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Centralamerikanska klätterråttor
watsoni
Däggdjur i neotropiska regionen
Pseudomys albocinereus

Pseudomys albocinereus är en däggdjursart som först beskrevs av Gould 1845.  Pseudomys albocinereus ingår i släktet australmöss, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i sydvästra Australien. Habitatet utgörs av hed och buskskogar. Individerna är aktiva på natten. Honor föder efter 37 till 38 dagar dräktighet två till sex ungar.

Källor 

Australmöss
albocinereus
Däggdjur i australiska regionen
Pseudomys apodemoides

Pseudomys apodemoides är en däggdjursart som beskrevs av Hedley Herbert Finlayson 1932. Pseudomys apodemoides ingår i släktet australmöss och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i gränsområdet mellan delstaterna South Australia och Victoria i södra Australien. Den lever där i hedområden med några glest fördelade buskar. Den undviker jordbruksmark. Individerna gräver underjordiska bon. Per år kan flera kullar förekomma och per kull föds 2 till 5 ungar.

Källor 

Australmöss
apodemoides
Däggdjur i australiska regionen