kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Miralia alternans

Miralia alternans är en ormart som beskrevs av Reuss 1834. Miralia alternans är ensam i släktet Miralia som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer på Borneo, Java, Sumatra och på flera mindre öar i Sydostasien.

Arten är med en längd av 75 till 150 cm en medelstor orm. Den simmar i vattendrag samt insjöar och jagar fiskar samt groddjur. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Ormar
Homalopsidae
Kräldjur i orientaliska regionen
Myrrophis bennettii

Myrrophis bennettii är en ormart som beskrevs av Gray 1842. Myrrophis bennettii ingår i släktet Myrrophis och familjen Homalopsidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet framför sydöstra Kinas kustlinje samt kring ön Hainan. Arten besöker ofta vikar med saltvatten eller bräckt vatten samt marskland. Den vistas tillfällig på land och klättrar i buskar eller i annan låg växtlighet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Enligt The Reptile Database når Myrrophis bennettii även Taiwan och Vietnam.

Förändringar av marsklandet kan påverka beståndet negativt. Populationens storlek är okänd. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Ormar
bennettii
Kräldjur i orientaliska regionen
Subsessor bocourti

Subsessor bocourti är en ormart som beskrevs av Jan 1865. Subsessor bocourti är ensam i släktet Subsessor som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer med flera från varandra skilda populationer på det sydostasiatiska fastlandet från sydöstra Kina till Vietnam och norra Malackahalvön. Den är med en längd mellan 75 och 150 cm medelstor. Arten vistas i leriga floder och träskmarker och äter fiskar och groddjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor 

Ormar
Serpentes
Kräldjur i orientaliska regionen
Myrrophis chinensis

Myrrophis chinensis är en ormart som beskrevs av Gray 1842. Myrrophis chinensis ingår i släktet Myrrophis och familjen Homalopsidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i södra Kina, i Vietnam och på några öar i samma region, bland annat Taiwan och Hainan. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Myrrophis chinensis simmar ofta i dammar, vattendrag, diken, kanaler och risodlingar. Den har främst fiskar som föda men den äter även groddjur. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Flera exemplar fångas och dödas för köttets och för hudens skull. Risodling gynnar ormen och därför ökar populationen. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Ormar
chinensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Homalophis doriae

Homalophis doriae är en ormart som beskrevs av Peters 1871. Homalophis doriae ingår i släktet Homalophis och familjen Homalopsidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer endemisk på Borneo. Den hittades i delstaterna Sabah och Sarawak som tillhör Malaysia. Kanske har arten en större utbredning på ön. Individerna lever i låglandet och i kulliga områden upp till 500 meter över havet. De vistas i fuktiga skogar som liknar träskmarker. Homalophis doriae simmar ofta i vattendrag och den jagar fiskar. Honor lägger inga ägg utan de föder levande ungar.

För beståndet är inga hot kända. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Ormar
doriae
Kräldjur i orientaliska regionen
Dieurostus dussumieri

Dieurostus dussumieri är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Dieurostus dussumieri är ensam i släktet Dieurostus som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i Indien och Bangladesh. Arten vistas ofta i pölar och kanaler. Den besöker även risodlingar.

Dieurostus dussumieri är med en längd av 60 till 92 cm en liten till medelstor orm. Den äter främst fiskar. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor

Externa länkar 

Ormar
Homalopsidae
Kräldjur i orientaliska regionen
Enhydris enhydris

Enhydris enhydris är en ormart som beskrevs av Schneider 1799. Enhydris enhydris ingår i släktet Enhydris och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Sydostasien från östra Indien, södra Kina och Sri Lanka till Vietnam, Sulawesi och Java. Enhydris enhydris kan leva i olika habitat men den behöver alltid ansamlingar av sötvatten. Den simmar bland annat i floder, diken, pölar och i risodlingar. Födan utgörs främst av fiskar som ibland kompletteras med groddjur eller ödlor. Ungar vistas främst i leran intill vattenansamlingen.

För Enhydris enhydris är två fortplantningstider per år kända. Oklart är om en enskild hona parar sig vid båda tillfällen. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Beståndet hotas av födobrist på grund av intensivt fiske i regionen. I delar av utbredningsområdet jagas ormen för köttets skull. Flera exemplar fångas som foder för krokodiler. Hela populationen minskar men den är fortfarande stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Snokar
enhydris
Kräldjur i orientaliska regionen
Raclitia indica

Raclitia indica är en ormart som beskrevs av Gray 1842. Raclitia indica är ensam i släktet Raclitia som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten listades fram till 2014 i släktet Enhydris.

Denna orm förekommer trots namnet inte i Indien utan på södra Malackahalvön. Den är med en längd mellan 75 och 150 cm medelstor. Arten vistas i leriga floder och träskmarker och äter fiskar och groddjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor 

Ormar
Serpentes
Kräldjur i orientaliska regionen
Enhydris innominata

Enhydris innominata är en ormart som beskrevs av Morice 1875. Enhydris innominata ingår i släktet Enhydris och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är känd från några få ställen i södra Vietnam och södra Kambodja. Fyndplatserna ligger vid floden Mekong. Individerna vistas främst i kanaler och diken i fuktiga gräsmarker eller i träskmarker som kännetecknas av växter från släktet Melaleuca. Ibland besöker arten risodlingar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Flera exemplar dör när de hamnar som bifångst i fiskenät. I utbredningsområdet ska en dammbyggnad etableras som troligtvis påverkar beståndet negativt. Under historien dokumenterades flera individer av arten och därför antas att den är vanligt förekommande. Nyare studier saknas däremot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Snokar
innominata
Kräldjur i orientaliska regionen
Enhydris jagorii

Enhydris jagorii är en ormart som beskrevs av Peters 1863. Enhydris jagorii ingår i släktet Enhydris och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Det enda bekräftade utbredningsområde är slättlandet i norra Thailand. Några exemplar såldes på marknader i Bangkok och därför antas att arten även lever i deltat av floden Chao Phraya. För en individ från Kambodja är oklart om den tillhör arten. Enhydris jagorii lever nära vattendrag samt i träskmarker och risodlingar. Honor lägger antagligen inga ägg utan föder levande ungar.

Torrläggning av våtmarker är ett hot mot beståndet. I norra Thailand är arten vanligt förekommande. Allmänt är populationens storlek okänd. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Snokar
jagorii
Kräldjur i orientaliska regionen
Enhydris longicauda

Enhydris longicauda är en ormart som beskrevs av Bourret 1934. Enhydris longicauda ingår i släktet Enhydris och familjen snokar.

Artens utbredningsområde är Kambodja. Arten förekommer i sjön Tonlé Sap och i den angränsande regionen. Det är inte känt om Enhydris longicauda lämnar vattnet för att nå andra områden. Kanske håller den sommardvala (estivation) i den slammiga grunden. Födan utgörs av fiskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Många exemplar fångas som mat för människor eller som föda för krokodiler. Av alla ormar som fångades i sjön mellan 2004 och 2005 utgjorde arten ungefär 10 procent. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor 

Snokar
longicauda
Kräldjur i orientaliska regionen
Gyiophis maculosa

Gyiophis maculosa är en ormart som beskrevs av Blanford 1881. Gyiophis maculosa ingår i släktet Gyiophis och familjen Homalopsidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer från Myanmar till Indonesien. Kanske tillhör individer från sydöstra Kina denna art. Enligt IUCN är endast populationen vid mynningen av floden Irrawaddy i Myanmar bekräftad. Där hittades fram till 2009 endast två exemplar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Ormar
maculosa
Kräldjur i orientaliska regionen
Hypsiscopus matannensis

Hypsiscopus matannensis är en ormart som beskrevs av Boulenger 1897. Hypsiscopus matannensis ingår i släktet Hypsiscopus och familjen Homalopsidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer endemisk på sydöstra Sulawesi. En hona fångades i en damm för fiskodling. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Ormar
matannensis
Kräldjur i orientaliska regionen
Mintonophis pakistanica

Mintonophis pakistanica är en ormart som beskrevs av Mertens 1959. Mintonophis pakistanica är ensam i släktet Mintonophis som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Artens utbredningsområde är Pakistan. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten vistas ofta i dammar och andra vattenansamlingar.

Mintonophis pakistanica är med en längd av mellan 0,75 och 1,5 meter en medelstor orm. Den äter främst fiskar och groddjur. Ormen är aktiv på dagen och vilar i leran intill vattnet. Den håller under vintern dvala. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor 

Ormar
Homalopsidae
Kräldjur i orientaliska regionen
Hypsiscopus plumbea

Hypsiscopus plumbea är en ormart som beskrevs av Boie 1827. Hypsiscopus plumbea ingår i släktet Hypsiscopus och familjen Homalopsidae. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer från Indien, Myanmar och sydöstra Kina över det sydostasiatiska fastlandet och Sumatra till Java och Sulawesi. Arten når i bergstrakter 1200 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga områden som träskmarker eller regioner kring sjöar och vattendrag. Hypsiscopus plumbea besöker även risodlingar.

Källor

Externa länkar 

Ormar
plumbea
Kräldjur i orientaliska regionen
Pseudoferania polylepis

Pseudoferania polylepis är en ormart som beskrevs av Fischer 1886. Pseudoferania polylepis är ensam i släktet Pseudoferania som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd upp till 80 cm en liten till medelstor orm. Den förekommer i nordöstra Australien och på östra Nya Guinea, inklusive några mindre öar i regionen. Pseudoferania polylepis vistas i träskmarker och i närheten av mindre vattendrag. Den jagar fiskar och groddjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor 

Ormar
Serpentes
Kräldjur i australiska regionen
Phytolopsis punctata

Phytolopsis punctata är en ormart som beskrevs av Gray 1849. Phytolopsis punctata är ensam i släktet Phytolopsis som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer på Malackahalvön, på Sumatra och på södra Borneo. Den vistas gärna i vattendrag och i träskmarker med några träd.

Arten är med en längd av 0,75 till 1,5 meter en medelstor orm. Den äter fiskar och groddjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Källor 

Ormar
Homalopsidae
Kräldjur i orientaliska regionen
Ferania sieboldi

Ferania sieboldi är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Ferania sieboldi är ensam i släktet Ferania som ingår i familjen Homalopsidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Enligt IUCN tillhör arten släktet Enhydris.

Denna orm förekommer i Indien, Bangladesh och fram till västra Malaysia. Arten vistas nära vattenansamlingar. Exemplar i fångenskap matades framgångsrik med grodor och fiskar.

Källor

Externa länkar 

Ormar
Homalopsidae
Kräldjur i orientaliska regionen
Enhydris chanardi

Enhydris chanardi är en ormart som beskrevs av Murphy och Voris 2005. Enhydris chanardi ingår i släktet Enhydris och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i träskmarkerna vid floden Chao Phrayas mynning i Thailand. De flesta exemplar hittades nära Bangkok.

Landskapets omvandling till människans behov är ett hot mot beståndet. Troligtvis finns Enhydris chanardi kvar i kanaler, risodlingar och diken. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Snokar
chanardi
Kräldjur i orientaliska regionen
Homalophis gyii

Homalophis gyii är en ormart som beskrevs av Murphy, Voris och Auliya 2005. Homalophis gyii ingår i släktet Homalophis och familjen Homalopsidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer endemisk på sydvästra Borneo. Fram till 2009 var endast tre exemplar kända. De hittades i träskmarker och nära floder. Det är inget känt om möjliga hot mot beståndet. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Ormar
gyii
Kräldjur i orientaliska regionen
Homalopsis buccata

Homalopsis buccata är en ormart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Homalopsis buccata ingår i släktet Homalopsis och familjen snokar.

Arten förekommer i Sydostasien från Bangladesh och Myanmar till Vietnam samt över Malackahalvön till Borneo, Sumatra, Java och Sulawesi. Individer simmar ofta i vattendrag, diken eller andra vattenansamlingar. Homalopsis buccata vilar under dagen i jordhålor vid strandlinjen och den letar på natten efter föda. Födan utgörs av fiskar som kanske kompletteras med grodor och kräftdjur. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Denna orm och andra släktmedlemmar jagas intensiv i Kambodja för köttets och hudens skull. Hela populationen är däremot stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 H. b. nigroventralis
 H. b. buccata

Källor

Externa länkar 

Snokar
buccata
Kräldjur i orientaliska regionen
Contia

Contia är ett släkte ormar i familjen snokar.  Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Vuxna exemplar är med en längd upp till 45 cm små ormar. De förekommer i västra Nordamerika. Habitatet utgörs av öppna skogar och områden med gräs. Individerna hittas ofta nära vattenansamlingar. Födan utgörs främst av snäckor. Honor lägger ägg.

Arter enligt The Reptile Database:

 Contia longicaudae
 Contia tenuis

Referenser 

Snokar
Contia tenuis

Contia tenuis är en ormart som beskrevs av Baird och Girard 1852. Contia tenuis ingår i släktet Contia och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna orm blir vanligen 30 cm lång och stora exemplar har en längd av cirka 47 cm. Fjällen på ovansidan har en rödbrun färg och sedan följer en längsgående gråaktig strimma på varje sida. Gränsen mot undersidan utgörs ofta av en vit linje. Undersidan har ett varierande mönster av svarta, ljusgröna, gråa eller krämfärgade fläckar. Kännetecknande är ett spetsigt fjäll vid svansens slut som liknar en nål. Antagligen används nålen liksom en ankare under strider med bytet när ormen jagar. Contia tenuis har även spetsiga tänder i underkäken som används vid jakten.

Utbredning 
Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i västra Nordamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från södra Vancouverön och några mindre öar i British Columbia (Kanada) över delstaterna Washington och Oregon till centrala Kalifornien (USA). Contia tenuis lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2010 meter över havet. Denna orm lever i olika habitat som busklandskapet Chaparral, ängar, öppna ekskogar, ödemark och kanter av barrskogar eller av tätare lövskogar.

Ekologi 
Contia tenuis vilar i underjordiska håligheter. Dessutom söker den ofta skydd bakom trädstammar eller grenar som ligger på marken, bakom stenar eller i andra gömställen. Jämförd med andra ormar i samma region är den mer aktiv under hösten och vintern. Arten föredrar regniga dagar och den är dagaktiv. Contia tenuis håller sin dvala däremot under den torra sommaren. Individerna har inga revir och ofta hittas flera exemplar i samma gömställe.

Födan utgörs nästan uteslutande av sniglar. Enligt uppskattningar äter Contia tenuis även andra snäckor och små salamandrar. Arten faller själv offer för stellerskrika och andra rovlevande fåglar, för olika däggdjur och för större ormar. Vid ett tillfälle iakttogs en bäckröding som fångade Contia tenuis. Inga andra fiskar som jagar ormar är dokumenterade.

Parningen sker under våren eller tidiga sommaren och sedan lägger honan 3 till 8 ägg. Troligtvis föredrar flera honor att lägga äggen i samma gömställe. Äggen kläcks under hösten.

Status 
För beståndet är inga hot kända och i utbredningsområdet inrättades flera naturreservat. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
tenuis
Kräldjur i nearktiska regionen
Eirenis

Eirenis är ett släkte av ormar. Eirenis ingår i familjen snokar. 

Släktets medlemmar är med en längd upp till 75 cm små ormar. De förekommer från norra Afrika över Turkiet och Mellanöstern till nordvästra Indien. Arterna gömmer sig ofta mellan stenar och träbitar som ligger på marken. De äter små ödlor och ryggradslösa djur. Hos arter som är mera kända lägger honor ägg.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Eirenis africana
 Eirenis aurolineatus
 Eirenis barani
 Eirenis coronella
 Eirenis coronelloides
 Eirenis decemlineatus
 Eirenis eiselti
 Eirenis hakkariensis
 Eirenis levantinus
 Eirenis lineomaculatus
 Eirenis mcmahoni (enligt The Reptile Database: Eirenis persicus)
 Eirenis medus
 Eirenis modestus
 Eirenis punctatolineatus
 Eirenis rechingeri
 Eirenis rothii
 Eirenis thospitis

The Reptile Database listar ytterligare tre arter:

 Eirenis collaris
 Eirenis kermanensis
 Eirenis occidentalis

Källor

Externa länkar 

Snokar
Eirenis africana

Eirenis africana är en ormart som beskrevs av Boulenger 1914. Eirenis africana ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Eritrea, Djibouti, Etiopien och nordöstra Sudan. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Snokar
africana
Kräldjur i etiopiska regionen
Eirenis aurolineatus

Eirenis aurolineatus är en ormart som beskrevs av Venzmer 1919. Eirenis aurolineatus ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Taurusbergen och i angränsande bergstrakter i södra Turkiet. Den vistas i områden som ligger 300 till 1300 meter över havet. Habitatet utgörs av öppna skogar och öppna buskskogar. Skötsel av betesdjur som håller växtligheten låg är vanlig i regionen. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Snokar
aurolineatus
Kräldjur i palearktiska regionen
Eirenis barani

Eirenis barani är en ormart som beskrevs av Schmidtler 1988. Eirenis barani ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer vid östra Medelhavet i södra Turkiet och nordvästra Syrien. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. b. barani
 E. b. bischofforum

Referenser

Externa länkar 

Snokar
barani
Kräldjur i palearktiska regionen
Eirenis coronella

Eirenis coronella är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Eirenis coronella ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer på norra Arabiska halvön och i angränsande områden norrut till södra Turkiet och västerut till Sinaihalvön (Egypten). Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. c. coronella
 E. c. fennelli
 E. c. ibrahimi

Källor

Externa länkar 

Snokar
coronella
Kräldjur i palearktiska regionen
Eirenis decemlineatus

Eirenis decemlineatus är en ormart som beskrevs av Duméril, Bibron och Duméril 1854. Eirenis decemlineatus ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Turkiet och i Mellanöstern över Libanon, Israel, östra Syrien och östra Jordanien. Två avskilda populationer lever längre norrut och österut i Turkiet. Eirenis decemlineatus vistas i regioner som ligger 500 till 2000 meter över havet. Den lever i klippiga områden i öppna skogar som domineras av ekar och tallar. Dessutom besöks odlingsmark och trädgårdar. Honor lägger ägg.

I några områden hotas beståndet av skogsavverkningar. Allmänt är Eirenis decemlineatus inte sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
decemlineatus
Kräldjur i palearktiska regionen
Eirenis eiselti

Eirenis eiselti är en ormart som beskrevs av Schmidtler och Schmidtler 1978. Eirenis eiselti ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Turkiet och troligtvis i norra Syrien. Den vistas i regioner som ligger 400 till 1900 meter över havet. Habitatet utgörs av öppna landskap med glest fördelade buskar. Landskapet utgörs av jordbruksmark och betesmark som inte brukas intensivt. Honor lägger ägg.

För beståndet är inga hot kända och populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
eiselti
Kräldjur i palearktiska regionen
Eirenis hakkariensis

Eirenis hakkariensis är en ormart som beskrevs av Schmidtler och Eiselt 1991. Eirenis hakkariensis ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. Taxonet listades tidvis som synonym till Eirenis thospitis men en studie från 2013 fick resultatet att Eirenis hakkariensis är en art.

Artens utbredningsområde är östra Turkiet. Eirenis hakkariensis lever i regionen kring Vansjön. Honor lägger ägg.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Snokar
hakkariensis
Kräldjur i palearktiska regionen
Eirenis levantinus

Eirenis levantinus är en ormart som beskrevs av Schmidtler 1993. Eirenis levantinus ingår i släktet Eirenis och familjen snokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Mellanöstern i södra Turkiet, västra Syrien, Libanon och norra Israel. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1800 meter över havet. Eirenis levantinus vistas i öppna landskap med glest fördelade ekar och buskar. Ibland besöks klippiga områden utan större växtlighet. Arten besöker även fruktodlingar och trädgårdar. Antagligen lägger honor liksom hos andra släktmedlemmar ägg.

Ibland dödas individer av personer som inte vill ha ormar i sin närhet. Arten är fortfarande vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Snokar
levantinus
Kräldjur i palearktiska regionen