kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strömstads kallbadhus

Strömstads kallbadhus är ett kallbadhus i Strömstad. 

Badet är ett flytande kallbadhus, vilket idag är ovanligt i Sverige. Runt sekelskiftet 1900 fanns flera flytande kallbadhus i landet, till exempel Norrköpings kallbadhus, Strömbadet i Stockholm, Badhusen på Skeppsholmen, Östhammars kallbadhus och kallbadhusen i Gustafsberg. De flytande kallbadhusen försvann successivt från Sverige under 1900-talets första hälft.

Badhuset invigdes 2005. Det har haft två föregångare i Strömstad: det första var verksamt under 1700-talet och placerat vid Bojarkilen, det andra var flytande och placerat i Södra hamnen på södra sidan av Laholmen och verksamt 1887–1967. 

Kallbadhuset ägs och drivs av Strömstads badanstalt.

Externa länkar
 Kallbadhusets webbplats

Strömstad
Bohuslän
Kallbadhus i Sverige
Vittinge tegelbruk

Vittinge tegelbruk är ett tegelbruk i Vittinge, Heby kommun. Vittinge är idag den enda svenska tillverkaren av taktegelpannor.

Vittinge tegelbruk startades i slutet av 1800-talet och var då ett bondeägt sommartegelbruk. Bruket var ett av traktens mindre. På 1930-talet köptes bruket av Karl Erik Wall, som gjorde om bruket för helårsdrift. År 1937 tillverkade bruket 2 miljoner taktegel och 0,3 miljoner tegelrör. Vittinge tegelbruk eldhärjades 1955. I samband med detta moderniserades och mekaniserades bruket, någon som kom att bli en stark konkurrensfördel när den ekonomiska krisen för tegelbruken satte in kort därpå. På 1950-talet klarade Vittinge av att tillverka omkring 4 miljoner tegel per år med 45-50 anställda, medan Olsson & Rosenlund i Heby framställde 2 1/2 - 3 miljoner tegel med 90 anställda. I slutet av 1970-talet och början av 1980-talet lades produktionen av taktegel ned i Heby, Oskarshamn, Högsby och Vebberöd. Vittinge blev det enda kvarvarande svenska tegelbruket för tillverkning av taktegel, vid sidan av Haga tegelbruk (samt de mindre Bältarbo respektive Horns tegelbruk), som tillverkar fasadtegel.

År 2023 ägs Vittinge tegelbruk av Monier som är en del av BMI Group.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Vittinge tegelbruk, artikel av Kerstin Berg i Upplandsmuseets årsskrift 1992.

Svenska tegelbruk
Heby kommun
Bränder 1955
Företag i Uppsala län
Fjällbackamorden

Fjällbackamorden är en filmserie som baseras på Camilla Läckbergs romanfigurer. Den planerades bestå av tio 90-minuters TV-filmer och två biofilmer. Inspelningarna gjordes från och med sensommaren 2011 och under 2012 i och kring Fjällbacka och Tanumshede. Enbart första säsongen spelades in.

Beskrivning
Den kan kategoriseras som "mysdeckare" i stil med Morden i Midsomer. Produktionsstödet från EU-kommissionens MEDIA Programme of the European Community till biofilmen Tyskungen bidrog till att finansiera hela första säsongens sex filmer.

Serien bygger på Camilla Läckbergs deckarromaner och har delvis samma persongalleri, men berättelserna är (förutom de två biofilmerna) nyskrivna i samarbete med andra manusförfattare, bland andra Karin Gidfors, Charlotte Lesche och Maria Karlsson. Persongalleriet är dock något mindre än i böckerna, bland annat saknas några av poliserna och polisstationen har placerats i Fjällbacka i stället för Tanumshede. De nyskrivna berättelserna utspelar sig tidsmässigt efter de hittills utgivna böckerna, men handlingen är helt fristående.

En tragisk händelse i början av inspelningarna fick mycket uppmärksamhet, då regissören Daniel Lind Lagerlöf försvann den 6 oktober 2011 och befaras ha omkommit. Han ersattes av Rickard Petrelius.

Filmer 
Filmerna presenteras i den ordning de hade svensk premiär, dock visades hela första säsongen med början i september 2013 i fransk TV i en annan ordning och innan de sista tre filmerna haft svensk premiär.

Säsong 1  
 Fjällbackamorden: I betraktarens öga (svensk premiär 26 december 2012 i TV)
 Fjällbackamorden: Vänner för livet (svensk premiär 2 januari 2013 i TV)
 Tyskungen (svensk premiär 28 juni 2013 på bio)
 Fjällbackamorden: Havet ger, havet tar (svensk premiär 23 oktober 2013 på video)
 Fjällbackamorden: Strandridaren (svensk premiär 6 november 2013 på video)
 Fjällbackamorden: Ljusets drottning (svensk premiär 20 november 2013 på dvd)

Rollista (i urval) 
 Claudia Galli – Erica
 Richard Ulfsäter – Patrik
 Pamela Cortes Bruna – Paula
 Lennart Jähkel – Mellberg
 Ann Westin – Annika
 Lukas och Simon Brodén – Anton och Noel
 Ellen Stenman Göransson – Maja

Mottagande 
Det första avsnittet möttes av kritiska kommentarer, där man klagade på att miljöerna inte var autentiska, historien för banal och även detaljer som att polisbilen var svart i stället för blå och vit. Trots det fick nästa avsnitt mycket goda tittarsiffror, som den veckan bara slogs av På spåret och Stjärnorna på slottet.

Referenser

Externa länkar 
 Fjällbackamorden på SVT

TV-året 2012
Bohuslän i fiktion
Svenska TV-serier från 2010-talet
Urfejdebrev

Ett urfejdebrev är ett brev varigenom parterna i en pågående konflikt avtalar om att denna skall upphöra, och hämnd ej skall utkrävas. Ett flertal urfejdebrev är kända från svensk medeltid, till exempel det varigenom Karl Nilssons arvingar 1381 ger Bo Jonsson (Grip) "ena rætta och witra orfeegdh (urfejd)" efter dråpet på den förstnämnde. 

Motsatsen till urfejdebrev är fejdebrev som innehåller en krigsförklaring eller utmaning.

Referenser

Tryckta källor
Carl Gustaf Styffe, Bidrag till Skandinaviens historia, del 1, nr 76 (Stockholm 1859)

Brev
Sverige under medeltiden
Wolfgang Rolff

Wolfgang Rolff, född 26 december 1959 i Lamstedt, är en tysk fotbollstränare och före detta spelare.

Spelarkarriär
Wolfgang Rolff gjorde under sin karriär 356 matcher i Bundesliga för Hamburger SV, Bayer Leverkusen, Bayer 05 Uerdingen och Karlsruher. Under sin tid i Hamburg var han med om att vinna både Bundesliga samt Europacupen, där man vann mot Juventus i finalen 1983. Rolff vann även UEFA Cupen med Bayer Leverkusen 1988.

Rolff debuterade i västtyska landslaget 1983 och var med i truppen till både EM 1984 och EM 1988 där han spelade två matcher i både mästerskapen. Han spelade även två matcher i VM 1986 där Västtyskland förlorade mot Argentina i finalen.

Tränarkarriär
1997 blev Rolff anställd hos Hamburger som assisterande tränare till Felix Magath. 1998 blev han huvudtränare för SV Meppen men lämnade efter att klubben åkte ur 2. Bundesliga. Han återgick till att agera assisterande tränare till Karlsruher, VfB Stuttgart, Bayer Leverkusen samt Kuwait. Sedan 2004 är han assisterande tränare i Werder Bremen.

Meriter
Hamburger SV
Bundesliga: 1983
Europacupen: 1983

Bayer Leverkusen
UEFA-cupen: 1988

Referenser

Externa länkar
Wolfgang Rolff på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1959
Män
Tyska fotbollsspelare
Tyska fotbollstränare
Spelare i SC Fortuna Köln
Fotbollsspelare i Hamburger SV
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i RC Strasbourg
Spelare i KFC Uerdingen 05
Spelare i Karlsruher SC
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1988
Kyburg (slott)

Den här artikeln handlar borgen "Kyburg". För de medeltida adelsfamiljerna von Kyburg och neu-Kyburg'', se von Kyburg. 

Kyburg är en medeltidsborg i orten Kyburg 4 1/2 kilometer söder om Winterthur, Schweiz, som under 150 år var i huset Habsburgs ägo och sedan 1452 avträddes till Zürich.

Borgen som restaurerades på 1800-talet rymmer nu ett museum.

Källor 
 

Slott i Schweiz
Kvicksilver(II)jodid

Kvicksilver(II)jodid, i dagligt tal kvicksilverjodid, är ett rött till gult pulver, som ej är lösligt i vatten, men i kaliumjodidlösning, och som med 140 delar etanol ger en färglös lösning. Ämnet förekommer sällsynt i naturen som mineralet coccinit.

Ämnet kan genom sublimering omvandlas till ljusgula (ortorombiska) kristaller, som dock vid beröring lätt återgår till röda (tetragonala).

Framställning
Rivning av kvicksilver med jod. Över 131 °C fås den ortorombiska formen, under denna temperatur den tetragonala. Även utfällning från kvicksilver(II)saltlösning genom tillsats av jodidjoner.

Användning
Kvicksilver(II)jodid har haft användning inom medicinen och förekommer inom veterinärmedicinen i blistersalva.

Substansen används för beredning av Nesslers reagens, som används för att påvisa förekomst av ammoniak.

Kvicksilver(II)jodid kommer, som halvledarmaterial, till användning vid framställning av detektorer för röntgen- och gammastrålning.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Referenser

Kvicksilverföreningar
Farmakologi
Från krubban till korset

Från krubban till korset är den första filmen om Jesus och den enda som fullständigt spelats in på bibliska platser. Den var en kommersiell succé. Under filminspelningen blev filmteamet utsatt för ett rånförsök. Regissören Sidney Olcott fick ingen del av vinsten (30 gånger produktionskostnaden). Efter att Vitagraph Studios förvärvade Kalem Studios så hade filmen återutgivning 1919. Filmen släpptes senare med pålagd musik och berättarröst.

Rollista (i urval) 
Robert Henderson-Bland – Jesus
Percy Dyer – Jesus som pojke
Gene Gauntier – Jungfru Maria
Alice Hollister – Maria från Magdala
Sidney Olcott – Blind man
Samuel Morgan – Pontius Pilatus
James D. Ainsley –  Johannes Döparen
Robert G. Vignola – Judas Iskariot
George Kellog – Herodes Antipas

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1912
Filmer bevarade i National Film Registry
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska stumfilmer
Jesus på film
Jungfru Maria på film
Kulturella återgivningar av Maria från Magdala
Kulturella återgivningar av Johannes döparen
Norrköpings kallbadhus

Norrköpings kallbadhus var ett kallbadhus beläget i Norrköping i Östergötland. Kallbadhuset låg vid stranden av Refvens grund i Motala ström. Badet byggdes 1868 på initiativ av arkitekten Gustaf Zander. Längs Motala ström låg många industrier, och eftersom vattnet blev mer och mer förorenat varefter den industriella verksamheten tilltog, stängdes badet 1915.

Efter industriernas nedläggning under 1970- och 80-talen har Motala ström blivit renare, och politiska partier i Norrköping har sedan slutet av 00-talet drivit frågan om att återuppföra ett kallbadhus i Motala ström.

Se även
Kneippbaden

Externa länkar
Debatt om nytt kallbadhus: https://web.archive.org/web/20080430142048/http://www.nt.se/nyheter/artikel.aspx?articleid=3568289

Byggnader och anläggningar i Norrköping
Kallbadhus i Sverige
Carina Länk

Carina Länk, född 31 juli 1963 i Mjällby i Blekinge, är en grafisk designer, illustratör och affischkonstnär.

Som creative director driver hon designstudion Länk Grafisk Form & Illustration. Hon är bosatt i Bagarmossen i Stockholm och är gift med konstnären Torbjörn Länk. Hennes uppdrag varierar mellan affischer, bok- och tidningsformgivning, frimärken, logotyper och webbformgivning. En specialistkompetens är att formge affischer och hon deltar regelbundet i affischutställningar både i och utanför Sverige och har rönt internationella framgångar i Frankrike, USA och Japan. Bland uppdragsgivarna finns museer, bokförlag samt utställande och informationsproducerande organisationer och myndigheter.

Carina Länk är sedan 2011 styrelseledamot och sekreterare i Stockholms Typografiska Gille samt medlem i Föreningen Svenska Tecknare och i Illustratörcentrum. 2002 medverkade Carina Länk i den arbetsgrupp vid Föreningen Svenska Tecknare som initierade den svenska design- och illustrationtävlingen Kolla!. Hon arbetar även som jurymedlem vid designtävlingar och stipendieutdelningar. Carina Länk har undervisat i grafisk design på Konstfack vid Institutionen för Bildpedagogik.

Carina Länk har examen från Konstfack med en MFA (Master of Fine Art) i Grafisk design & Illustration.

Utbildning 
 Konstfack - Grafisk design & Illustration 1988 - 1992
 Rhode Island School of Design 1991

Priser, utmärkelser och stipendier  
 Graphis Poster Gold - 2007, 2010 och 2012 
 Årets Frimärke - 2010
 Svenska Publishing-Priset - 2007 och 2010
 EEPG - 2003, 2004 och 2007
 Knut V Pettersonstipendiet - 2007
 Svensk Bokkonst - 2002
 Grand Prix Savignac - 1999

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska illustratörer
Svenska grafiska formgivare
Personer från Mjällby socken
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Svenska tecknare under 2000-talet
Kullen (film)

Kullen () är en brittisk långfilm från 1965 i regi av Sidney Lumet, med Sean Connery, Harry Andrews, Ian Bannen och Alfred Lynch i rollerna.

Rollista

Utmärkelser
BAFTA
Vann: Bästa brittiska foto (svartvit) (Oswald Morris)
Nominerad: Bästa brittiska skådespelare (Harry Andrews)
Nominerad: Bästa brittiska scenografi (svartvit) (Herbert Smith)
Nominerad: Bästa brittiska film (Sidney Lumet)
Nominerad: Bästa brittiska manus (Ray Rigby)
Nominerad: Bästa film (Sidney Lumet)
Filmfestivalen i Cannes
Vann: Bästa manus (Ray Rigby)
Nominerad: Guldpalmen (Sidney Lumet)

Källor

Externa länkar

Filmer 1965
Brittiska dramafilmer
Filmer i regi av Sidney Lumet
Brittiska fängelsefilmer
Engelskspråkiga filmer
Andra världskriget på film
Rocks Off

Rocks Off är en låt skriven av Mick Jagger och Keith Richards som lanserades som öppningsspår på Rolling Stones album Exile on Main St. 1972. Låten spelades in i juli 1971 i lyxvillan Nellcôte i Villefranche-sur-Mer, södra Frankrike, och efterarbete gjordes i Los Angeles i mars 1972. Låten släpptes som singel i Japan med "Sweet Virginia" som b-sida, men var i de flesta länder endast tillgänglig som albumspår.

Förutom de officiella medlemmarna i Rolling Stones medverkar Nicky Hopkins (piano), Jim Price (trumpet), och Bobby Keys (saxofon) på inspelningen.

Den spelades även in under Rolling Stones turné 2002 - 2003 och gavs ut på albumet Live Licks 2004.

Externa länkar
Allmusic om låten (engelska)

Sånger 1972
Låtar av Rolling Stones
David Björkeryd

David Jonathan Björkeryd, född den 28 juni 1986, är en svensk före detta fotbollsspelare. Björkeryd spelade mestadels som ytterback och yttermittfältare. 

Han kom till Örgryte IS från Assyriska FF 2011. Den 8 januari 2013 meddelade Örgryte på sin officiella hemsida att man inte kommit överens om ett nytt kontrakt med Björkeryd, vilket innebar att parterna gick skilda vägar.

I februari 2015 skrev Björkeryd på ett ettårskontrakt för GAIS. Efter säsongen 2015 fick han lämna klubben.

David Björkeryd driver nu eget företag inom sökmotoroptimering.

Bilder

Källor

Externa länkar 

David Björkeryd på fotbolltransfers.com

David Björkeryd nuvarande yrke

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Qviding FIF
Spelare i Assyriska FF
Spelare i Superettan
Födda 1986
Levande personer
Män
Olaga ekehygge

Olaga ekehygge var ett brott och straffet för den som ertappades var böter.

Ekar var kronans egendom och ingen fick fälla en ek, inte ens på egen mark utan att skogvaktaren utsynat den och stämplat den.
Bönderna drog sig dock för att tillkalla skogvaktaren för han debiterade en daler såsom  ”betalning till Kongl. Maj't och Kronan”. Byggningabalkens 13 kap föreskrev nämligen  ”Ingen hafve macht...at hugga och fälla bärande trä, som äro ek...” Böterna fastställs, och därutöver skall den som hugger en ek, ”plantera för hvart trä tu af samma slag...vårde ock them sedan, til thes the undan boskapts bet vuxne äro”.
Ek som är ett hårt träslag och står bra mot röta behövdes till slädmedar, till kvarnar, bryggor och båtar.

En del av böterna tillföll den länsman eller landsfiskal som var åklagare. Tjänsten som landsfiskal var en oavlönad åklagartjänst och böterna var en viktig inkomstkälla.

Exempel på mål om olaga ekehygge 
Exemplen är hämtade från Inlands Fräkne härads dombok år 1773.
Till vintertinget hade landsfiskal Granbeck låtit instämma bönderna i Aröd för olaga ekehygge. De påstod, att de hade fått tillstånd av ryttmästare Simmingschiöld att fälla ekarna, varför det blev uppskov i målet.

Hans Olsson på Tönn sakfälldes för att han hade topphuggit en ek och fick böta 9 daler tre¨skiftes böter och 20 daler till målsägaren, d.v.s. Granbeck. Det lönade sig för målsägaren att få bönderna fällda för olaga ekehygge. 

Också ett par bönder i Skafteröd anklagades för att de skulle ha kvistat och till eget behov använt grenarna efter 22 på deras hemman fällda ekar, som använts till salpetersjudning. Salpeter användes för framställning av krut och var en besvärlig historia. Sjudare Runström hade emellertid uppgett, att han fått tillräckligt med torr ved och inte behövde mera. Bönderna friades.

Riksrådet Svante Gustafsson Banér fick 1625 rättighet att till sitt gods i Ingermanland deportera egna frälsebönder samt övriga bönder i Uppland och Västmanland, vilka gjort sig skyldiga till olaga ekehygge.

Noter 

Brott
Davis Grubb

Davis Alexander Grubb, född 23 juli 1919 i Moundsville i West Virginia, död 24 juli 1980 i New York i New York, var en amerikansk roman- och novellförfattare.

Davis Grubbs enda roman som är översatt till svenska är Nattens onda ögon (The Night of the Hunter) från 1953. Den filmatiserades även 1955 med titeln Trasdockan. Även romanen Fools' Parade filmatiserades, på svenska Pengar eller livet (1971).

Bibliografi i urval 
 (The Night of the Hunter)

Källor

Amerikanska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Amerikanska novellförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Personer från Marshall County, West Virginia
Födda 1919
Avlidna 1980
Män
Västerås kallbadhus

Västerås kallbadhus var ett kallbadhus i Västerås i Västmanland. Den senaste upplagan av kallbadhuset byggdes 1922 och revs efter en brand 1948. Ett äldre kallbadhus hade dock byggts på samma plats redan i slutet av 1800-talet, och finns avbildat på en akvarell av Rudolf Gagge från 1886.

Badhuset var placerat i Mälaren strax utanför Svartåns mynning i centrala staden, och nåddes via en långsträckt brygga.  En av de föreningar som använde badhuset var Västerås Simsällskap, VSS.

Under 2010-talet har frågan väckts politiskt om att återuppbygga badhuset.

Fotnoter 

Västerås historia
Kallbadhus i Sverige
O-ring boss seal

O-ring Boss Seal, förkortat ORB är en utformning av hydrauliska anslutningar för rör och slang. ORB-anslutningar använder sig av en mekanisk tätning i gängan samt en o-ring, likt ORFS, skillnaden är att ORB använder o-ringen mot en fasad yta till skillnad från ORFS som använder den i ett spår mot en plan yta.

Utformning
Nipplar och kopplingar som är utformade enligt ORB använder sig av en hanlig gänga som gängas samman med en honlig gänga, vilket skapar en mekanisk tätning. Utöver den mekaniska tätningen används en o-ring som är placerad i en bearbetad fåra, vilket vid åtdragning skapar en tätning för fluider.

Metrisk anslutning
ORB-anslutningarna med metrisk gänga utformas enligt ISO-standarden 6149 med metriska gängan ISO 261.

Tum-anslutning
ORB-anslutningarna med tumgänga utformas enligt ISO-standarden 11926 med tum-gängan ISO 725 motsvarande SAE J1926 med gängan SAE J475.

Tryckklasser
Beroende på gängans storlek kan nippeln hantera olika arbetstryck, vilka beskrivs i tabellerna nedan.

Se även
ORFS

Referenser

Gängsystem
Hydraulik
Gerhard von Kügelgen

Franz Gerhard von Kügelgen, född 26 februari 1772 i Bacharach, Rheinland-Pfalz, död 27 mars 1820, var en tysk målare. Han var tvillingbror till Carl von Kügelgen och far till Wilhelm von Kügelgen.

von Kügelgen var verksam bland annat i Rom, Sankt Petersburg och Dresden, där han 1811 blev professor vid akademien och var högst skattad för sina porträtt. Han avmålade bland andra Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich Schiller och Johann Gottfried Herder. Dessutom blev han även berömd för sina klassiska motiv som Ariadne och Andromeda i Nationalgalleriet, Berlin.

Asteroiden 11313 Kügelgen är uppkallad efter honom och Wilhelm von Kügelgen.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska historiemålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Rheinland-Pfalz
Födda 1772
Avlidna 1820
Män
Svensk uppslagsbok
Marko Rehmer

Marko Rehmer, född 29 april 1972 i Berlin, är en tysk före detta fotbollsspelare.

Klubbkarriär
Marko Rehmer startade sin karriär i Union Berlin där han såldes till Hansa Rostock under januarifönstret 1997. Där gjorde han debut i Bundesliga som 25-åring. Efter två år i Hansa Rostock återvände Rehmer till Berlin, den här gången till Hertha Berlin. Där hjälpte han sitt lag att nå UEFA-cupen under hans fyra första år i klubben. Dessvärre började Rehmer mer och mer drabbas av skador. 2005 lämnade Rehmer för Eintracht Frankfurt där han återigen drabbades av skador. Säsongen 2006/2007 blev Marko Rehmers sista, ett år då han bara medverkade i 12 matcher i Bundesliga.

Landslaget
Marko Rehmer debuterade för Tyskland 2 september 1998 i en vänskapsmatch mot Malta (2-1). Han blev uttagen till Tysklands trupp i EM 2000 samt VM 2002 då Tysklands vann silvret. Totalt gjorde Rehmer 35 landskamper och 4 mål.

Meriter
Hertha Berlin
Tyska Ligacupen: 2001, 2002

Tyskland
VM-Silver: 2002

Referenser

Externa länkar

Marko Rehmer på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Idrottare från Berlin
Födda 1972
Män
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Union Berlin
Spelare i FC Hansa Rostock
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i Eintracht Frankfurt
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i VM i fotboll 2002
Alxa

Alxa, även känt som Alashan, är ett mongoliskt förbund (ajmag) i Inre Mongoliet, i norra Kina.

I norr gränsar orten till provinserna Gobi-Altaj, Bajanchongor och Ömnögobi i den självständiga republiken Mongoliet.

Historia
Alxa befolkades av ett västmongoliskt folk som underkastade sig Qingdynastin relativt sent. Under Qing tillhörde Alxa prefekturen Ningxia i Gansu-provinsen.

När provinsen Ningxia bildades 1928 under Republiken Kina tillföll Alxa den nya provinsen. Efter Folkrepubliken Kinas bildande omorganiserades provinserna och Alxa tillföll den autonoma regionen Inre Mongoliet. Under Kulturrevolutionen delades mellan Ningxia och Gansu-provinsen, men återbördades till Inre Mongoliet 1979.

Geografi
Alxa är glest befolkat och större delen av området är öken. Det enda exemplaret av fossilen Alxasaurus elesitaiensis har hittats i byn Elesitai i Alxa.

I baneret Ejin är Jiuquans satellituppskjutningscenter beläget, som har fått sitt namn från staden Jiuquan i den intilliggande provinsen Gansu.

I norr gränsar Alxa till provinserna Bajanchongor, Gobi-Altaj och Ömnögobi i Mongoliet.

Administrativ indelning
Förbundet Alxa har är indelat i 3 baner (旗 qí):

Källor

WP:Projekt Kina
Gränsorter i Kina
The Heptones

The Heptones var en vokaltrio från Jamaica som bildades 1965 i Kingston. Gruppen bestod ursprungligen av Leroy Sibbles, Earl Morgan och Barry Llewellyn och hette då The Hep Ones. De spelade till en början ska och rocksteady för att under 1970-talet gradvis övergå till roots reggae.

De fick skivkontrakt på Coxsone Dodds skivbolag Studio One och ett genombrott i Jamaica 1966 med singeln "Fattie Fattie", och de albumdebuterade senare med On Top. De fick fler hitlåtar i hemlandet så som "Pretty Looks Isn't All" (1969) och "Book of Rules" (1973). 1977 spelade de in albumet Party Time med Lee "Scratch" Perry som producent. Skivan blev gruppens största framgång internationellt sett. Leroy Sibbles lämnade gruppen 1978 och inledde en solokarriär. Han ersattes av Dolphin "Naggo" Morris och gruppen fortsatte trots minskande popularitet spela in musik under 1980-talet. Sibbles var tillbaka 1995, och originalupplagan spelade då in albumet Pressure!.

Barry Llewellyn avled 2011 på sjukhus i Jamaica.

Diskografi
Album
The Heptones (1967)
On Top (1968)
Black is Black (1970)
Freedom Line (1971)
Book of Rules (1973)
Cool Rasta (1976)
Night Food (1976)
Party Time (1977)
Better Days (1978)
Good Life (1979)
King Of My Town (1979)
Mr. Skabeana (med Alton Ellis) (1980)
One Step Ahead (1981)
On The Run (1982)
Back on Top (1983)
In A Dancehall Style (1983)
Swing Low (1985)
Changing Times (1986)
A Place Called Love (1987)
Sing Good Vibes (1988)
Mr. "T" (1991)
Observer's Style (1994)
Pressure! (1995)
Rebel Love (2016)

Externa länkar 
The Heptones på allmusic.com 

Jamaicanska reggaegrupper
Jamaicanska musikgrupper