kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eolagurus luteus

Eolagurus luteus är en däggdjursart som först beskrevs av Eduard Friedrich Eversmann 1840.  Eolagurus luteus ingår i släktet Eolagurus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 105 till 195 mm lång (huvud och bål) och har en 12 till 22 mm lång svans. Pälsen har på ovansidan en sandbrun färg. Den blir mera gulaktig på kroppssidorna och är på buken blek gul. På huvudets baksida och kring ögonen är pälsen mörkare. Hos ungdjur kan det finnas en mörkare strimma på ryggens mitt. Klon vid tummen är mindre och spetsigare än hos den andra arten i samma släkte.

Denna gnagare förekommer främst i provinsen Xinjiang i Kina. Mindre populationer finns i östra Mongoliet och i dalgångar i ryska Altajbergen. Habitatet utgörs av torra stäpper och av halvöknar.

Individerna är aktiva på dagen och äter gräs, rötter och frön. De gräver underjordiska bon. Honor kan ha upp till tre kullar under sommaren med 6 till 9 ungar per kull. Populationens storlek i en viss region kan variera mycket mellan olika år. Ungarna blir tre till fyra veckor efter födelsen könsmogna.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
luteus
Däggdjur i palearktiska regionen
Eolagurus przewalskii

Eolagurus przewalskii är en däggdjursart som först beskrevs av Eugen Büchner 1889.  Eolagurus przewalskii ingår i släktet Eolagurus och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i nordcentrala Kina och i Mongoliet. Habitatet utgörs av halvöknar och av bergsängar. Individerna gräver komplexa tunnelsystem. De äter rötter, frön och unga växtskott. Honor kan ha upp till tre kullar under sommaren med 4 till 10 ungar per kull.

Arten blir 12,5 till 13 cm lång (huvud och bål) och därtill kommer en kort svans som mäter 1,1 till 1,5 cm. Eolagurus przewalskii har sandfärgad päls på ovansidan som blir ljusare och mera gulaktig fram till kroppssidorna. Undersidan är vit, ibland mer ljusgråa ställen. Även svansen har en gulbrun ovansida och en vit undersida. Händer och fötter är på ovan- och undersidan täckta av vita hår. Dessutom förekommer en krans av delvis styva hår vid fram- och baktassarnas kanter. Klon vid tummen är störst men inte spetsig.

Ett tunnelsystem har vanligen tre till sju utgångar, upp till tre stora förrådsrum samt tre kamrar där gnagaren bor.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
przewalskii
Däggdjur i palearktiska regionen
Brachyuromys betsileoensis

Brachyuromys betsileoensis är en däggdjursart som först beskrevs av Bartlett 1880.  Brachyuromys betsileoensis ingår i släktet Brachyuromys och familjen Nesomyidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 140 till 184 mm, en svanslängd av 77 till 95 mm och en vikt av 96 till 140 g. Djuret kännetecknas av gråbrun päls på ovansidan med röda nyanser vid ryggens topp, av ljusgrå till beige undersida och av en kort nos. Typiskt är dessutom en mjuk och tät päls. Hos Brachyuromys betsileoensis är öronen främst nakna förutom vid kanterna som bär fina hår. Svansen har en svart ovansida, en ljusare undersida och den är glest täckt av silvergråa hår. Hos djuret är armar och ben korta men bakfötterna är stora.

Denna gnagare förekommer på östra Madagaskar. Arten vistas där i de övre delarna av medelhöga bergstrakter mellan 1900 och 2600 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker och hedområden. Brachyuromys betsileoensis uppsöker även risodlingar. Per kull föds upp till två ungar.

Individerna är aktiva mellan skymningen och gryningen. De vilar på dagen i underjordiska bon. Såvida känd har arten örter som föda. Dräktiga honor och honor med aktiva spenar registrerades under den kyliga årstiden. De hade upp till två ungar per kull. Kanske sker fortplantningen även under andra årstider.

Källor

Externa länkar 

Råttartade gnagare
betsileoensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Brachyuromys ramirohitra

Brachyuromys ramirohitra är en däggdjursart som beskrevs av Major 1896. Brachyuromys ramirohitra ingår i släktet Brachyuromys och familjen Nesomyidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 140 till 165 mm, en svanslängd av 84 till 110 mm och en vikt av 64 till 117 g. Djuret kännetecknas av gråbrun päls på ovansidan med röda nyanser vid ryggens topp, av ljusgrå till beige undersida och av en kort nos. Typisk är dessutom en mjuk och tät päls. Hos Brachyuromys ramirohitra är öronen främst nakna förutom vid kanterna som bär fina hår. Svansen har en svart ovansida, en ljusare undersida och den är glest täckt av silvergråa hår. Hos djuret är armar och ben korta men bakfötterna är stora. Jämförd med den andra arten i samma släkte (Brachyuromys betsileoensis) har Brachyuromys ramirohitra en längre svans i förhållande till andra kroppsdelar.

Denna gnagare förekommer på östra Madagaskar. Arten vistas där i låga och medelhöga bergstrakter upp till 1960 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar. Brachyuromys ramirohitra har underjordiska tunnelsystem.

Individerna är aktiva mellan skymningen och gryningen. De vilar på dagen i underjordiska bon. Såvida känd har arten örter som föda. Honor har upp till två ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Råttartade gnagare
ramirohitra
Däggdjur i etiopiska regionen
Pithecheir melanurus

Pithecheir melanurus är en däggdjursart som beskrevs av Lesson 1840. Pithecheir melanurus ingår i släktet apfotade råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 15,9 till 17,6 cm lång (huvud och bål) och har en 19,0 till 21,3 cm lång svans. Bakfötterna är cirka 2,3 cm långa och öronen är ungefär 1,5 cm stora. Viktuppgifter saknas. Pälsen på ovansidan är rödbrun med inslag av grått och undersidans päls är ljusare. Pithecheir melanurus kan använda sista delen av den svarta svansen som gripverktyg. Liksom hos den andra arten i samma släkte är fötterna breda och den korta klon på stortån liknar mer en fjällplatta eller en nagel.

Denna gnagare förekommer endemisk på västra Java. Individer hittades i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1200 meter över havet. De levde i tropiska skogar. Alla observationer gjordes före Andra världskriget.

Arten har växtdelar som föda men exemplar i fångenskap åt även syrsor. Honan föder en unge per kull mellan april och september. Ungen suger sig fast vid en spene och håller sig fast med händer och fötter i moderns päls under utflykter. Boet av torra blad, ormbunkar och bambu byggs i träd eller buskar 2 till 3,5 meter ovanför marken. Nästet placeras ofta intill epifyter.

Källor

Externa länkar 

Apfotade råttor
melanurus
Däggdjur i orientaliska regionen
Pithecheir parvus

Pithecheir parvus är en däggdjursart som beskrevs av Cecil Boden Kloss 1916. Pithecheir parvus ingår i släktet apfotade råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd av 150 till 180 mm, en svanslängd av 170 till 215 mm och en vikt mellan 80 och 135 g. Den mjuka pälsen på ovansidan bildas av långa hår som är ljusgrå nära roten och annars rödbrun. På undersidan förekommer krämvit päls. De korta öronen är genomskinliga. Pithecheir parvus kan använda den nakna svansen som gripverktyg.

Denna gnagare förekommer på södra Malackahalvön. Individer hittades i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1200 meter över havet. De lever i olika slags tropiska skogar.

Individerna är nattaktiva och klättrar främst i träd och i annan växtlighet.

Källor

Externa länkar 

Apfotade råttor
parvus
Däggdjur i orientaliska regionen
Paraleptomys

Paraleptomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur. Dessa råttdjur förekommer på Nya Guinea.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 12 till 14 cm och en svanslängd av 13 till 15 cm. Vikten varierar mellan 34 och 58 gram. Arterna har en gråbrun päls på ryggen och bukens färg är ljusgrå till vit. Även svansen har en mörk ovansida och en ljus undersida och dessutom är svansens spets vit. Paraleptomys rufilatus har ett rödaktigt huvud och en vitaktig fläck under hakan vad som skiljer den från den andra arten i släktet.

Dessa gnagare vistas i bergsskogar mellan 1400 och 2700 meter över havet. Annars är inget känt om levnadssättet.

IUCN listar Paraleptomys rufilatus som starkt hotad (EN) och Paraleptomys wilhelmina med kunskapsbrist (DD).

Taxonomi 
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Arterna är nära släkt med andra råttdjur från den australiska regionen och släktet räknas till den så kallade Hydromys-gruppen inom underfamiljen Murinae.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Paraleptomys
Paraleptomys rufilatus

Paraleptomys rufilatus är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1945. Paraleptomys rufilatus ingår i släktet Paraleptomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med några mindre och från varandra skilda populationer på norra Nya Guinea. Den vistas i bergstrakter mellan 1200 och 1700 meter över havet. Gnagaren lever i bergsskogar som kan vara torr eller fuktiga.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
rufilatus
Däggdjur i australiska regionen
Paraleptomys wilhelmina

Paraleptomys wilhelmina är en däggdjursart som beskrevs av Tate och Archbold 1941. Paraleptomys wilhelmina ingår i släktet Paraleptomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Antagligen finns en tredje obeskriven art i samma släkte med ett angränsande utbredningsområde.

Utseende 
Denna gnagare är med en kroppslängd (huvud och bål) av 105 till 126 mm, en svanslängd av 125 till 135 mm och en vikt av 31 till 35 g inte lika stor som Paraleptomys rufilatus. Den har 25 till 31 mm långa bakfötter och 17 till 18,5 mm stora öron. Typisk är en mjuk och ullig päls på ovansidan som är gråbrun och mörkare vid stjärten. Undersidans päls är lite ljusare och gråaktig. Ytterligare kännetecken är en svans med grå ovansida, vit undersida och en vit spets. Röda nyanser vid kroppssidorna eller en vit fläck på strupen, som hos den andra arten i släktet, saknas. I motsats till det liknande släktet Leptomys saknas en tredje molar i varje käkhalva.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer i bergstrakter på centrala Nya Guinea. Den vistas i regioner mellan 1800 och 2800 meter över havet. Gnagaren lever i bergsskogar som kan vara torr eller fuktiga. Exemplaren är nattaktiva. På grund av skallens konstruktion antas att födan består av insekter och daggmaskar. En individ fångades i en fälla med en sötpotatis som bete.

Hot 
Mot Paraleptomys wilhelmina är inga hot kända. Den är känslig för förändringar på grund av den begränsade utbredningen. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
wilhelmina
Däggdjur i australiska regionen
Grammomys

Grammomys är ett släkte av däggdjur. Grammomys ingår i familjen råttdjur.

Utseende 

Arterna liknar vanliga möss (Mus) i utseende. De når en kroppslängd (huvud och bål) av 10 till 14 cm och en vikt mellan 18 och 65 g. Den 14 till 20 cm långa svansen är vid spetsen bra täckt med hår. Pälsen är på ryggen rödbrun till gulaktig. Det finns allmänt en tydlig gräns till den vitaktiga undersidan. Grammomys har smalare fötter och en blekare pälsfärg än nära besläktade råttdjur.

Utbredning och habitat 

Grammomys förekommer i Afrika ungefär från Sahelzonen till kontinentens södra udde. Habitatet varierar mellan arterna. Några förekommer i torra gräsmarker och andra i fuktiga skogar. Dessa råttdjur är vanliga på jordbruksmark.

Ekologi och status 

Arterna kan vara aktiva på dagen eller på natten. Flera bygger klotrunda bon som placeras i växtligheten eller i människans förvaringsbyggnader. Övriga levnadssätt är bara för vissa art känt och det antas att de andra arterna har liknande beteende.

Grammomys dolichurus äter frukter, blommor, nötter och gröna växtdelar samt några insekter.

Honor kan para sig flera gånger per år och arter i varma regioner har flest kullar. Dräktigheten varar cirka 25 dagar och sedan föds upp till fyra ungar. Ungarna blir efter 50 till 70 dagar könsmogna. Med människans vår kan dessa gnagare leva något över fyra år.

Grammomys gigas och Grammomys minnae har bara små utbredningsområden och de listas därför av IUCN som starkt hotad (EN) respektive sårbar (VU). Dessutom listas tre arter med kunskapsbrist (DD).

Systematik 

Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

 Grammomys aridulus
 Grammomys buntingi
 Grammomys caniceps
 Grammomys cometes
 Grammomys dolichurus
 Grammomys dryas
 Grammomys gigas
 Grammomys ibeanus
 Grammomys macmillani
 Grammomys minnae
 Grammomys rutilans

För Grammomys rutilans är det vetenskapliga namnet omstritt. Andra namn som förekommer för arten är Grammomys kuru och Grammomys poensis.

De närmaste släktingar är andra råttdjur från Afrika och de sammanfattas i Oenomys-gruppen inom underfamiljen Murinae.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Grammomys
Grammomys aridulus

Grammomys aridulus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas och Hinton 1923. Grammomys aridulus ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i västra Sudan. Den vistas i klippiga områden med träd och buskar. Exemplaren är nattaktiva och klättrar i växtligheten. De har antagligen frukter och andra växtdelar som föda. Grammomys aridulus fortplantar sig under regntiden.

Individerna når i genomsnitt en kroppslängd (huvud och bål) av 114 mm, en svanslängd av 183 mm och en vikt av 43 g. Pälsen på ovansidan har en rödbrun till olivbrun färg. Den blir fram till undersidan krämfärgad. Svansen kan i viss mån användas som gripverktyg. Den är mörk på ovansidan och ljus på undersidan och den har en tofs vid spetsen. Artens öron har en ockrafärg. Hos honor förekommer två spenar på bröstet och fyra vid ljumsken.

Det är inget känt om populationens storlek och möjliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
aridulus
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys buntingi

Grammomys buntingi är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1911.  Grammomys buntingi ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 10,2 till 10,8 cm lång (huvud och bål) och har en 15,8 till 17,1 cm lång svans. Bakfötterna är nästan 2,5 cm långa och öronen är ungefär 1,5 cm stora. Viktuppgifter saknas. På ovansidan förekommer sandfärgad till olivgrå päls som har tydligt inslag av rödbrun vid stjärten. Vid kanten mot den vita undersidan förekommer en gul till krämfärgad linje. Grammomys buntingi har ljusbruna extremiteter.

Denna gnagare förekommer i västra Afrika från Guinea till Elfenbenskusten. Den vistas i regnskogar, i andra skogar och i buskskogar. Grammomys buntingi bygger bon av växtdelar i träd eller i buskar.

Som föda registrerades blad och frön. Övriga levnadssätt antas vara lika som hos andra släktmedlemmar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
buntingi
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys caniceps

Grammomys caniceps är en däggdjursart som beskrevs av Rainer Hutterer och Fritz Dieterlen 1984. Grammomys caniceps ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i en smal region vid kusten i södra Somalia och Kenya. Habitatet utgörs av torra buskskogar.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 8,6 till 10,5 cm, en svanslängd av 14,7 till 15,4 cm och en vikt av 18 till 40 g. Bakfötterna är ungefär 2,0 cm långa och öronen är ungefär 1,5 cm stora. Grammomys caniceps har kanelbrun päls på ovansidan med några svarta hår inblandade. Det förekommer en tydlig gräns mot den vita undersidan. Ansiktet kännetecknas av en mörk strimma bredvid varje öga och av vita nedre delar (halva kinden, läpparna, hakan). Dessutom förekommer bakom varje öra en stor vit fläck. Svansen är täckt av fina hår och ser naken ut förutom spetsen som bär en liten tofs. Honor har 4 eller 6 spenar.

Levnadssättet är bara känt från exemplar i fångenskap. De hade bra förmåga att klättra i växtdelar med svansen som gripverktyg. Individerna matades framgångsrik med frön, frukter och insektslarver. Grammomys caniceps skapar ett nästa som liknar ett tefat i formen. I ett stort terrarium bildades flockar med 5 till 10 medlemmar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
caniceps
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys cometes

Grammomys cometes är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas och Wroughton 1908.  Grammomys cometes ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i södra Moçambique samt i östra Sydafrika och Swaziland. Arten föredrar städsegröna skogar men hittas även i mera torra buskskogar och lövfällande skogar vid kusten.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 11,2 till 12,4 cm, en svanslängd av 14,2 till 19,4 cm och en vikt av cirka 52 g (viktuppgiften från en individ). Bakfötterna är ungefär 2,5 cm långa. Grammomys cometes har kort och len päls på ovansidan som är rödbrun till ljusbrun med några svarta hår inblandade. Det förekommer en tydlig gräns mot den vita undersidan. De flesta exemplar har en vit fläck bakom varje öra. Längre hår bildar en tofs vid svansens slut. Honor har två par spenar vid ljumsken och ibland även ett par på bröstet.

En upphittad hona var dräktig med tre ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
cometes
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys dolichurus

Grammomys dolichurus är en däggdjursart som först beskrevs av Smuts 1832.  Grammomys dolichurus ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir med svans 20,5 till 30 cm lång, svanslängden är 14 till 20 cm och vikten är 24,5 till 35,5 g. Pälsen på ovansidan kan ha olika nyanser av grå eller brun med mer eller mindre tydlig röd skugga och undersidan är täckt av vit päls. Även fötterna är vita eller något ljusbrun eller rödbrun.

Denna gnagare förekommer i Afrika från Sydsudan över Uganda, södra Kenya, Tanzania, Zambia, västra Moçambique och östra Zimbabwe till östra Sydafrika. Arten har även en population i Angola som ansluter till den förut nämnda populationen i Zambia. Grammomys dolichurus lever i olika slags skogar och buskskogar samt i odlade områden och trädgårdar.

Individerna är aktiva på natten och klättrar främst i växtligheten. De äter ung bark, frukter, frön och kvistar. Boet skapas av sammanvävda växtdelar och placeras i buskar cirka 0,5 till 2 meter över marken. Ibland använd trädens håligheter eller tomma bon från vävare (Ploceidae). Honor kan bli brunstiga under alla årstider. Efter cirka 24 dagar dräktighet föds upp till fyra ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
dolichurus
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys dryas

Grammomys dryas är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1907.  Grammomys dryas ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra Afrika. Den hittas i västra Uganda, östra Kongo-Kinshasa, Rwanda och norra Burundi. Arten lever i tropiska fuktiga skogar i bergstrakter.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 100 till 130 mm, en svanslängd av 142 till 177 mm och en vikt av 30 till 59 g. Bakfötterna är 22 till 28 mm långa och öronen är 15 till 21 mm stora. Pälsen på ovansidan har en brun färg med ockra och rosa nyanser och huvudet är gråbrun till grå. Det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan i form av en ljusbrun linje. Vid den mörkbruna svansens spets förekommer en tofs. Honor har fyra spenar vid ljumsken.

Grammomys dryas är aktiv på natten. Den går på marken och klättrar i växtligheten. Arten vilar på dagen i bon av gräs och andra växtdelar som göms i buskar. Denna gnagare har nötter och gröna växtdelar som föda. Antagligen finns ingen fast parningstid. Per kull föds upp till tre ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
dryas
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys gigas

Grammomys gigas är en däggdjursart som först beskrevs av Guy Dollman 1911.  Grammomys gigas ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna blir ungefär 13 cm långa (huvud och bål) och har en cirka 20 cm lång svans. Öronen är 2 cm långa. Pälsen har på ryggen en olivgrå färg med gulbrun skugga. Den blir längre bakåt och på kroppens sidor mera rödaktig till orange. Det finns en tydlig gräns mot den vita undersidan. Skallen och tänderna är större än hos andra arter av samma släkte.

Denna gnagare är bara känd från Mount Kenya. Den vistas i regioner som ligger cirka 2750 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och av buskskogar.

Arten hotas av skogsavverkningar och svedjebruk. Populationens storlek är okänd men den minskar troligen. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
gigas
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys ibeanus

Grammomys ibeanus är en däggdjursart som först beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1910.  Grammomys ibeanus ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra Afrika från Sydsudan till Malawi. Arten vistas i bergstrakter mellan 1900 och 3600 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga städsegröna bergsskogar och av buskskogar. Individerna är aktiva på natten och klättrar i växtligheten.

Arten blir 10,5 till 14,0 cm lång (huvud och bål), har en 16 till 20,2 cm lång svans och väger 35 till 65 g. Bakfötterna är cirka 2,5 cm långa och öronen är 1,7 till 2,3 cm stora. Den långa och mjuka pälsen har på ovansidan en ljus olivbrun färg med inslag av rött. Den blir mer gråbrun vid sidorna och undersidan är täckt av krämfärgad till vit päls. Bruna och vita områden är tydlig avgränsade från varandra. Några exemplar har en vit fläck bakom varje öra. På svansen förekommer korta hår och vid svansens slut bildar längre hår en tofs. Honor har ett par spenar vid bröstet och två par vid ljumsken.

Fortplantningen sker främst under regntiden och per kull föds 2 till 5 ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
ibeanus
Däggdjur i etiopiska regionen
Grammomys macmillani

Grammomys macmillani är en däggdjursart som först beskrevs av Wroughton 1907.  Grammomys macmillani ingår i släktet Grammomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer med tre från varandra skilda populationer i Sydsudan med angränsande områden av Kongo-Kinshasa och Uganda samt i Kenya och Tanzania. Några enstaka fynd dokumenterades i andra afrikanska stater. Arten lever i olika habitat med träd som skogar, träskmarker och gräsmarker med glest fördelade träd. Individerna vilar ofta under byggnadernas tak. De är nattaktiva och klättrar i växtligheten.

Vuxna exemplar är 95 till 120 mm långa (huvud och bål), har en 144 till 190 mm lång svans och väger 27 till 45 g. De har 21 till 26 mm långa bakfötter och 14 till 20 mm stora öron. Huvudfödan består antagligen av växtdelar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
macmillani
Däggdjur i etiopiska regionen