kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lonchophylla hesperia

Lonchophylla hesperia är en fladdermusart som beskrevs av Glover Morrill Allen 1908. Lonchophylla hesperia ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 65 mm och en svanslängd av 7 till 10 mm. Ovansidan är täckt av ljusbrun päls och på undersidan förekommer ljus gråbrun päls. Med hjälp av den långsträckta nosen och den långa tungan kan arten lätt slicka nektar. Lonchophylla hesperia har hårliknande utskott på tungans spets samt vågformiga muskler på tungan. Den kan så suga nektar utan att drag tungan bakåt. På näsan finns en lång och smal hudflik (bladet).

Djuret har avrundade öron och på flyghuden finns endast glest fördelade hår. Svansen når fram till svansflyghudens halva bred. Hos Lonchophylla hesperia är hälsporren (calcar) kortare än foten.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer i nordvästra Peru och i angränsande områden av Ecuador. Vanligen bildas små flockar med cirka 10 medlemmar. Lonchophylla hesperia äter inga frukter.

Förutom nektar äter arten pollen och kanske insekter. Den undviker antagligen frukter. Ett exemplar hittades vilande i ett jakttorn fyra meter över marken. Arten delar sovplatsen med egentlig vampyr, Glossophaga soricina och Artibeus fraterculus. En hanne hade i juli aktiva testiklar.

Hot 
Beståndet hotas av skogarnas omvandling till jordbruksmark. Fram till 2015 var endast cirka 15 individer kända.  IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
hesperia
Däggdjur i neotropiska regionen
Lonchophylla mordax

Lonchophylla mordax är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1903. Lonchophylla mordax ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna fladdermus förekommer i östra Brasilien från Amazonflodens mynning till delstaten São Paulo. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna skogar och av fuktiga lövfällande skogar. Individerna vilar i grottor och i trädens håligheter. De bildar där små flockar. Arten äter nektar samt insekter och kanske pollen samt frukter.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
mordax
Däggdjur i neotropiska regionen
Lonchophylla robusta

Lonchophylla robusta är en fladdermusart som beskrevs av Miller 1912. Lonchophylla robusta ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i Central- och nordvästra Sydamerika från Nicaragua till nordvästra Venezuela och till norra Peru. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 800 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar, fruktodlingar och trädgårdar.

Individerna vilar i grottor eller i andra håligheter. De äter nektar samt insekter och troligen även pollen och frukter. Honor är mellan mars och april dräktiga.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
robusta
Däggdjur i neotropiska regionen
Lonchophylla thomasi

Lonchophylla thomasi är en fladdermusart som beskrevs av J. A. Allen 1904. Lonchophylla thomasi ingår i släktet Lonchophylla och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna fladdermus är 45 till 60 mm lång (huvud och bål) och har en 8 till 10 mm lång svans. Vikten varierar mellan 6 och 14 g. Arten har mörkbrun till rödbrun päls på ryggen och ljusare päls på undersidan. Liksom hos andra medlemmar av samma släkte förekommer en spjutformig hudflik (blad) på näsan. Lonchophylla thomasi har en långsträckt nos och en lång tunga med papiller på spetsen. Öronen är ganska korta.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i södra Panama och i norra Sydamerika söderut till centrala Brasilien och centrala Bolivia. Den vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 850 meter över havet. I Peru hittades den bara öster om Anderna. Habitatet utgörs främst av tropiska städsegröna skogar. Lonchophylla thomasi kan anpassa sig till landskap som förändrades av människan.

Ekologi 
Individerna vilar i trädens håligheter och i grottor. De bildar där mindre flockar. Arten äter nektar och insekter samt frukter och pollen. Allmänt antas att levnadssättet är lika som hos andra nektarätande bladnäsor.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
thomasi
Däggdjur i neotropiska regionen
Tonatia

Tonatia är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor. 

På grund av den ändrade taxonomin saknas avhandlingar som är begränsad till de två arter som finns kvar i släktet. De verkliga värdena kan avvika lite då Walker’s Mammal of the World syftade på ett släkte med sju arter.

Utseende 
Individerna når en kroppslängd av 4,2 till 8,2 cm och en vikt mellan 9 och 35 gram. Svansen är med 1,2 till 2,1 cm längd rätt kort och underarmarna som bestämmer djurets vingspann är 3,2 till 6,0 cm långa. Pälsen har på ryggen en orangebrun till mörkbrun färg och buken är något ljusare. Påfallande är de stora avrundade öronen som är minst lika långa som övriga huvudet.

Utbredning och ekologi 
Tonatia förekommer i Central- och Sydamerika från södra Mexiko till Paraguay, södra Brasilien och norra Argentina. De hittas vanligen i fuktiga skogar där de vilar i trädens håligheter. Vid viloplatsen förekommer de ensam eller i små flockar.

Individerna äter frukter och insekter. Honor av Tonatia saurophila har allmänt två ungar per kull.

Taxonomi 

Kladogram enligt Wilson & Reeder (2005) och IUCN:

Catalogue of Life och Nowak (1999) listar ytterligare 5 arter i släktet. De flyttades till släktet Lophostoma eller till andra släkten.

Status 

IUCN listar Tonatia bidens med kunskapsbrist (DD) och Tonatia saurophila som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

 Alvaro Herrera: Tonatia saurophila i Costa Rica , med bild.

Bladnäsor
Tonatia bidens

Tonatia bidens är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Baptist von Spix 1823.  Tonatia bidens ingår i släktet Tonatia och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade.

Individerna blir med svans 57 till 95 mm långa, svansen saknas eller den är upp till 21 mm lång och vikten ligger mellan 23 och 27 g. Arten har 14 till 16 mm långa bakfötter, underarmar som är 54 till 57 mm långa och 18 till 32 mm stora öron. Pälsen på ovansidan har en ockra till svartbrun färg med röda nyanser och undersidan är täckt av ljusare gråaktig päls med ljusbruna nyanser. På den del av underarmarna som ligger nära kroppen finns päls. Svansflyghuden är inte förminskad. Artens tandformel är I 2/1, C 1/1, P 2/3, M 3/3. Den diploida kromosomuppsättningen har 16 kromosomer.

Denna fladdermus förekommer i centrala Brasilien, Bolivia, Paraguay och angränsande delar av norra Argentina. Den hittas vanligen i fuktiga skogar men den uppsöker även torra regioner. Arten vilar oftast i trädens håligheter. Den äter frukter, insekter och småfåglar. Tonatia bidens jagar ofta över vattendrag eller pölar. Individerna vilar i trädens håligheter, ibland tillsammans med andra fladdermöss. I Peru var honor dräktiga med tva ungar.

IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
bidens
Däggdjur i neotropiska regionen
Lophostoma brasiliense

Lophostoma brasiliense (tidigare Tonatia brasiliense) är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1867.  Lophostoma brasiliense ingår i släktet Lophostoma och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer från södra Mexiko till centrala Bolivia och Amazonområdet i Brasilien. Habitatet utgörs av regnskogar och av fuktiga lövfällande skogar. Arten besöker även trädodlingar.

Individer hittades vilande i termitstackar. De äter insekter och kanske frukter. I Costa Rica hittades i februari och april dräktiga honor.

Källor 

Bladnäsor
brasiliense
Däggdjur i neotropiska regionen
Lophostoma carrikeri

Lophostoma carrikeri (tidigare Tonatia carrikeri) är en fladdermusart som först beskrevs av J. A. Allen 1910.  Lophostoma carrikeri ingår i släktet Lophostoma och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Fladdermusen är uppkallad efter Melbourne A. Carriker, Jr. som fångade holotypen.

Arten är en medelstor medlem av släktet Lophostoma. Den kännetecknas av helt vit päls på buken. På ovansidan förekommer brun päls med något mörkare axlar och sidorna är täckt av gråbrun päls. Lophostoma carrikeri har mörkbrun flygmembran och ljusbruna öron med vita kanter. Underarmarna och bakbenen bildar med sin rosa färg en kontrast till vingarna. Arten har en V-formig hudflik på näsan som är svartbrun och cirka 5 mm lång. Den korta svansen är inbäddad i den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. Den absoluta kroppslängden är 80 till 99 mm inklusive en 9 till 14 mm lång svans. Lophostoma carrikeri har 46,0 till 47,5 mm långa underarmar, en vingspann av 332 till 356 mm, 14,5 till 15,0 mm långa bakfötter och 24 till 26 mm långa öron. Tandformeln är I 2/1 C 1/1 P 2/3 M 3/3, alltså 32 tänder.

Denna fladdermus förekommer i Amazonområdet i södra Colombia, södra Venezuela, regionen Guyana, norra Brasilien, norra Bolivia och östra Peru. Habitatet utgörs av regnskogar, av galleriskogar och av andra fuktiga skogar. Individerna vilar i ihåliga termitstackar. Där bildas flockar med 5 till 12 medlemmar. Arten äter olika leddjur.

Källor 

Bladnäsor
carrikeri
Däggdjur i neotropiska regionen
Lophostoma evotis

Lophostoma evotis (tidigare Tonatia evotis) är en fladdermusart som beskrevs av Davis och Carter 1978. Lophostoma evotis ingår i släktet Lophostoma och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i södra Mexiko, Guatemala, Belize och norra Honduras. Arten vistas i skogar i låglandet. Individer hittades vilande i ihåliga termitstackar och i byggnader. De äter skalbaggar och andra ryggradslösa djur.

Lophostoma evotis liknar mest Lophostoma silvicolum i utseende. Båda har underarmar som är minst 45 mm långa och öron som är minst 32 mm långa. De har ingen ljus strimma på huvudets topp och en ljusgrå eller grå undersida. Lophostoma silvicolum avviker från Lophostoma evotis genom en vit fläck på strupen och genom en vit punkt vid örats basis (inte hos alla exemplar). Dessutom är tandraden hos Lophostoma evotis kortare.

Vuxna exemplar av Lophostoma evotis är med svans 79 till 91 mm långa, svanslängden är 14 till 18 mm och öronen är 33 till 35 mm stora. Arten har 47 till 53 mm långa underarmar. Viktuppgifter saknas. Pälsen på ovansidan är hos de flesta individer mörkgrå och ibland ljus blygrå eller lite gråbrun. Denna fladdermus har hudflikar (bladet) på näsan och den nedre delen av bladet är otydlig så att den sällan kan skiljas från övre läppen. Bladets övre del liknar spetsen av ett spjut i utseende. Centralt på underläppen finns förtjockningar (liksom en kudde) som har formen av ett V. Kudden bär små vårtor. Pälsens hår når fram över halva underarmen på vingen. Svansen är helt inbäddad i svansflyghuden. Bara tummens yttersta falang (rörben) ligger utanför vingen. Tandformeln är I 2/1, C 1/1, P 2/3, M 3/3, alltså 32 tänder i hela tanduppsättningen.

Vid en studie stannade Lophostoma evotis i gömstället vid starkt månljus. Antagligen sker parningen så att ungen föds vid början av regntiden. Honan föder en unge per kull.

Källor 

Bladnäsor
evotis
Däggdjur i neotropiska regionen
Lophostoma schulzi

Lophostoma schulzi (tidigare Tonatia schulzi) är en fladdermusart som beskrevs av Hugh H. Genoways och Williams 1980. Lophostoma schulzi ingår i släktet Lophostoma och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i regionen Guyana och i angränsande områden av nordöstra Brasilien. Arten lever i tropiska skogar och jagar insekter.

Källor 

Bladnäsor
schulzi
Däggdjur i neotropiska regionen
Lophostoma silvicolum

Lophostoma silvicolum (tidigare Tonatia silvicola) är en fladdermusart som först beskrevs av d'Orbigny 1836.  Lophostoma silvicolum ingår i släktet Lophostoma och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Denna fladdermus förekommer från Honduras till centrala Bolivia, norra Paraguay och Brasilien. Individer hittades vilande i skogar och i termitstackar. Termitstacken är placerad i träd och ingången för fladdermusen ligger på undersidan. Vanligen används boet av en hanne och 3 eller 4 honor.

Lophostoma silvicolum liknar mest Lophostoma evotis i utseende. Båda har underarmar som är minst 45 mm långa och öron som är minst 32 mm långa. De har ingen ljus strimma på huvudets topp och en ljusgrå eller grå undersida. Lophostoma silvicolum avviker från Lophostoma evotis genom en vit fläck på strupen och genom en vit punkt vid örats basis (inte hos alla exemplar). Dessutom är tandraden hos Lophostoma silvicolum längre.

Lophostoma silvicolum är med 50 till 59 mm långa underarmar större än Lophostoma evotis. Vikten varierar mellan 21 och 38 g. Liksom hos andra släktmedlemmar förekommer långa avrundade öron och en kort svans som är helt inbäddad i svansflyghuden. Den nedre delen av hudflikarna på näsan (bladet) är otydlig med problem att skilja den från övre läppen. På underläppen finns förtjockningar (liksom en kudde) som har formen av ett V. På denna kudde sitter många små vårtor. Pälsens grundfärg kan vara ljusgrå, brun eller mörkbrun. De flesta exemplar i norra delen av utbredningsområdet har en större vita fläck på strupen och delvis på bröstet. Hos enstaka individer når den vita fläcken fram till könsorganen. I sydliga regioner är hanar tydlig större än honor.

I cellerna av hannarnas spottkörtlar finns strukturer som saknas hos andra bladnäsor. Antagligen produceras i dessa strukturer en speciell saliv som har betydelse under parningstiden. Lätet som används för ekolokaliseringen är kortare än 2 millisekunder. I de flesta regioner kan honor para sig under alla årstider och per kull föds en unge.

Ibland delar arten boet med Phyllostomus hastatus. Födan utgörs av olika insekter som kompletteras med några frukter. Personer av folkgruppen Nambikwara i västra Brasilien jagar denna fladdermus för köttets skull.

Artepitet silvicolum i det vetenskapliga namnet betyder djungelns invånare.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
silvicolum
Däggdjur i neotropiska regionen
Phylloderma stenops

Phylloderma stenops är en fladdermusart som beskrevs av Peters 1865. Phylloderma stenops är ensam i släktet Phylloderma som ingår i familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Utseende 
Individerna blir 85 till 120 mm långa (huvud och bål), har en 16 till 22 mm lång svans och väger i genomsnitt 47 g. Underarmarna är 67 till 80 mm långa. På ovansidan har arten en mörkbrun färg och undersidan är allmänt ljusare. Flygmembranen kan vara mörkbrun som pälsen eller svartbrun. Liksom de flesta andra medlemmar av familjen har arten ett blad (hudflik) på näsan. Phylloderma stenops motsvarar släktet Phyllostomus i kroppsbyggnaden men avviker i tändernas konstruktion. Arten har smala nedre molarer och en liten tredje premolar i underkäkens halvor. Hos hanar finns en säckformig körtel på strupen.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer i Central- och Sydamerika från södra Mexiko till centrala Bolivia och sydöstra Brasilien. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2600 meter över havet. Phylloderma stenops lever främst i tropiska städsegröna skogar och den kan i viss mån anpassa sig till landskapsförändringar. Vanligen observeras arten nära vattenansamlingar som vattendrag eller träsk.

Ekologi 
Individerna äter frukter och insekter samt insektslarver. I sällsynta fall jagar de mindre ryggradsdjur. Honor föder en unge per kull. Det är inte känt var fladdermusen gömmer sig för att sova.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
stenops
Däggdjur i neotropiska regionen
Mimon

Mimon är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor.

Utseende 
Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 50 till 75 mm och en svanslängd av 10 till 30 mm. Underarmarna är 48 till 57 mm långa. Mindre arter som Mimon crenulatum väger cirka 12 g och större arter som Mimon bennettii är ungefär 22 g tunga. Pälsen har på ovansidan en svartbrun, mörkbrun eller ljusbrun färg. Undersidan har antingen samma färg som ryggen eller en ljusare färg. Flera arter har en gul eller vit fläck bakom varje öra. Öronen är inte sammanlänkade och de är lite spetsigare än hos släktena Chrotopterus och Phyllostomus. Släktets medlemmar har ett långt och smalt blad (hudflik) på näsan som är typiskt för hela underfamiljen Phyllostominae.

Ekologi 
Dessa fladdermöss lever i skogar. De vilar i trädens håligheter, i grottor och i vägtrummor. Vanligen letar de nära vattendrag eller vid andra vattenansamlingar efter föda. Arterna jagar olika leddjur samt mindre ryggradsdjur och äter även frukter. Vid viloplatsen bildas flockar med upp till 20 medlemmar. Per kull föds en unge.

Arter 
Arter enligt Wilson & Reeder (2005) samt IUCN:

 Mimon bennettii, lever i östra Sydamerika från östra Colombia till sydöstra Brasilien.
 Mimon cozumelae, förekommer från södra Mexiko till centrala Colombia.
 Mimon crenulatum, hittas från södra Mexiko till centrala Bolivia och centrala Brasilien.
 Mimon koepckeae, upptäcktes i Peru.

IUCN listar Mimon koepckeae med kunskapsbrist (DD) och de andra som livskraftiga (LC).

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Mimon bennettii

Mimon bennettii är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1838.  Mimon bennettii ingår i släktet Mimon och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar naturforskaren Edward Turner Bennett.

Denna fladdermus lever i östra Sydamerika från östra Colombia till sydöstra Brasilien. Habitatet utgörs av olika slags skogar samt av landskapet Cerradon.

Individerna vilar i grottor och i trädens håligheter. De bildar där flockar med 2 till 20 medlemmar. Mimon bennettii jagar leddjur och mindre ryggradsdjur som ödlor och småfåglar. Honan föder i början av regntiden en unge.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
bennettii
Däggdjur i neotropiska regionen
Gardnerycteris crenulatum

Gardnerycteris crenulatum är en fladdermusart som först beskrevs av E. Geoffroy 1810.  Gardnerycteris crenulatum ingick en längre tid i släktet Mimon och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter. En taxonomisk studie flyttade arten året 2014 tillsammans med Gardnerycteris koepckeae till släktet Gardnerycteris.

Utseende 
Individerna når en absolut längd av 80 till 91 mm, inklusive en 21 till 27 mm lång svans. Underarterna är 48 till 52 mm långa, bakfötternas längd är 10 till 14 mm, öronen är 24 till 28m m stora och vikten varierar mellan 12 och 16 g. Huvudet kännetecknas av spetsiga öron och av en stor hudflik på näsan (bladet). Den har en grundform som liknar en hästsko samt en övre del som påminner om ett långt spjut. Ryggen är täckt av svartaktig päls och på undersidan förekommer grå päls. Det finns en ljus strimma på ryggens mitt. Artens svans är helt inbäddad i den breda svansflyghuden.

Utbredning 
Arten lever i Central- och Sydamerika från södra Mexiko till centrala Bolivia och centrala Brasilien. Habitatet utgörs av lövfällande skogar, städsegröna skogar och av landskapet Cerradon. Gardnerycteris crenulatum besöker även odlade regioner. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 600 meter över havet.

Ekologi 
Individerna vilar i trädens håligheter, i byggnader, under trädstubbar eller i liknande gömställen. Vanligen vilar en mindre flock tillsamman. Arten jagar insekter, andra ryggradslösa djur och mindre ryggradsdjur som ödlor. Vid olika studier fångades ofta en hane och en hona samtidig med samma nät. Därför antas att de bildar ett par vid födosöket. Antagligen sker parningen så att ungen föds vid slutet av den torra perioden eller i början av regntiden.

Hot 
Regionalt påverkas beståndet av landskapsförändringar. I lämpliga habitat är arten talrik. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
crenulatum
Däggdjur i neotropiska regionen
Micronycteris

Micronycteris är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor.

Utseende 
Beroende på art når individerna en kroppslängd (huvud och bål) av 42 till 69 mm, en svanslängd av 10 till 17 mm, en underarmlängd av 31 till 57 mm och en vikt mellan 4 och 16 g. Pälsfärgen är allmänt brunaktig men några individer har inslag av röd, gul eller olivgrön. Liksom de flesta andra bladnäsor har medlemmarna en bra utvecklad hudflik vid näsan (bladet). Öronen är avrundade och mellan dessa finns ett sammanlänkande band av hud. De arter som saknar bandet flyttades till andra släkten (se nedan). Arternas övre hörntänder är betydlig större än de övre framtänderna.

Utbredning och ekologi 
Släktets arter förekommer i Central- och Sydamerika. De vistas i olika habitat, bland annat i öknar med enstaka buskar eller i regnskogar.

Som viloplats används trädens håligheter, grottor, bergssprickor, byggnader eller bon som skapades av andra djur. Individerna jagar insekter och äter några frukter. De uppsöker viloplatsen ensam eller de bildar där mindre flockar med upp till 20 medlemmar. Beroende på art och utbredningsområde har honor en eller två kullar per år. Ungarna föds vanligen i samband med regntiden.

Status 
IUCN listar Micronycteris brosseti, Micronycteris matses och Micronycteris sanborni med kunskapsbrist (DD) och de andra som livskraftig (LC).

Taxonomi 

Följande arter listas av IUCN (2015):
 Micronycteris brosseti
 Micronycteris hirsuta
 Micronycteris matses
 Micronycteris megalotis
 Micronycteris microtis
 Micronycteris minuta
 Micronycteris sanborni 
 Micronycteris schmidtorum

Arter som beskrivits under 2010-talet är Micronycteris buriri och Micronycteris yatesi. De är inte än godkänt av IUCN.

Flera arter som tidigare ingick i släktet flyttades till andra släkten:
 Glyphonycteris behnii (tidigare Micronycteris behnii)
 Glyphonycteris daviesi (tidigare Micronycteris daviesi)
 Glyphonycteris sylvestris (tidigare Micronycteris sylvestris)
 Lampronycteris brachyotis (tidigare Micronycteris brachyotis)
 Neonycteris pusilla (tidigare Micronycteris pusilla)
 Trinycteris nicefori (tidigare Micronycteris nicefori)

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Glyphonycteris behnii

Glyphonycteris behnii är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1865.  Glyphonycteris behnii ingår i släktet Glyphonycteris och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i västra Brasilien, Bolivia och sydöstra Peru. Habitatet utgörs av savannlandskapet Cerradon och av skogar. Individerna jagar insekter och äter frukter.

Källor 

Bladnäsor
Phyllostomidae
Däggdjur i neotropiska regionen