kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Taphozous georgianus

Taphozous georgianus är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1915. Taphozous georgianus ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten är med 66 till 74 mm långa underarmar och med en vikt av 19 till 41 g en ganska stor gravfladdermus. Pälsen på ovansidan bildas av hår som är krämfärgade nära roten och sedan mörkbruna. På undersidan förekommer lite ljusare päls. Som hos andra familjemedlemmar bryter svansen genom svansflyghudens ovansida. Hannar av Taphozous georgianus saknar däremot säckformiga kroppsdelar på strupen som hos andra gravfladdermöss omsluter en körtel. På vingarnas undersida nära armarna finns gråbruna hår.

Djurets kroppslängd (huvud och bål) är 75 till 90 mm och svansen är 20 till 30 mm lång.

Utbredning 
Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i norra och nordvästra Australien. Fladdermusen lever även på flera australiska öar i samma region. Habitatet varierar men Taphozous georgianus behöver alltid klippor i närheten på grund av att den vilar i grottor eller bergssprickor. Där sover den ensam, i mindre flockar eller sällan i större kolonier med cirka 100 medlemmar.

Ekologi 
Taphozous georgianus flyger ofta hög över marken för att nå områden med byten. Jakten sker ofta ovanför buskar eller vattenansamlingar med hjälp av ekolokalisering. Den fångar skalbaggar och andra insekter med flygmembranen. Därför flyger fladdermusen i raka linjer som bildar ett rutnät över området.

Tidpunkten för ungarnas födelse är beroende på utbredningsområdet och ligger mellan oktober (senvåren på södra jordklotet) och april (hösten). Honan föder vanligen en unge efter cirka fyra månader dräktighet. Ungen väger vid födelsen 7 till 8 g och har redan päls samt öppna ögon. Ungdjur av Taphozous georgianus blir efter tre till fyra veckor självständiga. Könsmognaden infaller för honor efter 9 månader och för hannar efter 21 månader.

Under den kalla årstiden intar arten tidvis ett stelt tillstånd (torpor). Den vaknar lätt vid störningar.

Status 
För arten finns inga allvarliga hot och den förekommer i flera naturskyddsområden. Regionalt begränsad kan gruvdrift nära grottorna förekomma. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
georgianus
Däggdjur i australiska regionen
Taphozous hamiltoni

Taphozous hamiltoni är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1920. Taphozous hamiltoni ingår i släktet gravfladdermöss och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna fladdermus blir med svans 100 till 119 mm lång och svansen har en längd av 20 till 35 mm. Underarmarna är 61 till 71 mm långa, djurets vingspann är 370 till 405 mm, bakfötterna är cirka 15 mm långa och öronens längd är 15 till 22 mm. Två exemplar vägde 19,4 respektive 22 g. Håren på ryggens mitt är ungefär 6 mm långa och de kan vara enhetlig mörkbrun till rödbrun eller de är något ljusare vid roten. På så sätt har pälsen på ovansidan en mörkbrun färg och undersidan är täckt av ljusare brun päls. Typisk för Taphozous hamiltoni är att den saknar päls på stjärten och på bukens nedre del samt på de bakre extremiteterna. Den nakna kroppsdelen är däremot smalare än hos Taphozous nudiventris. Liksom flera andra gravfladdermöss har arten en naken säckformig körtel på strupen.

Flygmembranen har en mörkbrun färg och svansen är bara delvis inbäddad i svansflyghuden. Artens öron har ungefär en trekantig form. Förutom könsorganen finns inga yttre skillnader mellan hannar och honor.

Enligt en annan avhandling blir arten med en absolut längd av 121 till 132 mm lite större.

Utbredning 
Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i norra Kenya, norra Uganda och Sydsudan. En individ hittades dessutom i Tchad. Habitatet utgörs av savanner och bergstrakter.

Ekologi 
Antagligen vilar fladdermusen i grottor. En individ hittades sovande i en bergsspricka.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
hamiltoni
Däggdjur i etiopiska regionen
Taphozous hildegardeae

Taphozous hildegardeae är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1909. Taphozous hildegardeae ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna fladdermus når en kroppslängd (huvud och bål) av 76 till 87 mm och en svanslängd av 23 till 33 mm. Den har 65 till 70 mm långa underarmar, 13 till 15 mm långa bakfötter och cirka 20 mm långa öron. I motsats till flera andra gravfladdermöss har arten ingen naken säckformig körtel på strupen. Däremot kännetecknas hannar av ett svart skägg på strupen som täcker ett område med körtlar. Båda kön har ljusbrun till vit päls på buken. Dessutom har hannar allmänt större öron och en större skalle. På ovansidan förekommer blek brun päls. Även flygmembranen är främst brun men vid vingarnas spets blir den mer vitaktig.

Arten saknar liksom andra släktmedlemmar hudflikar på näsan (blad) och svansen är inte helt inbäddad i svansflyghuden. Håren på ryggens topp är ungefär 7 till 9 mm långa och de har en vitaktig bas samt en brun spets. När man tittar ner mot fladdermusen har huvudet ungefär en trekantig form och även öronen är något trekantiga. Enligt Kingdon (2013) är vingarna främst vita och bruna pigment finns bara nära bålen.

Hannar har vid slutet av den längre regntiden (april till juni) en betydlig större vikt än under andra årstider. De lagrar fett i kroppen för att klara parningen, som sker samtidig, och för att komma över den torra perioden. Även honor blir något tyngre men det kan bero på att de är dräktiga.

Utbredning 
Arten lever i östra Afrika i Kenya och Tanzania samt på öar i närheten, till exempel på Zanzibar. Habitatet utgörs av mera torra tropiska skogar. Individerna är aktiva på dagen och jagar olika insekter. Ofta syns Taphozous hildegardeae tillsammans med Coleura afra.

Ekologi 
Taphozous hildegardeae jagar olika insekter som gräshoppor, nattfjärilar och fjärilar. Troligen använder den under jakten ekolokalisering.

Denna fladdermus vilar vanligen i grottor och bildar där stora kolonier, ibland tillsammans med andra fladdermöss. Arten utför inga längre vandringar men den kan ibland byta grotta. Inom kolonin bildas flockar som liknar ett harem med en alfahanne och flera honor. Sällan ingår flera vuxna hannar i flocken. Parningen sker under den långa regntiden och honor föder sina ungar vid slutet av den korta regntiden i december. Vanligen visar hannar även under den korta regntiden ett parningsbeteende men det resulterar inte i dräktiga honor. Troligtvis säkrar hannar på sätt sitt revir.

Status 
Arten hotas av skogsavverkningar och av störningar i grottorna. Utbredningsområdet är delat i flera från varandra skilda populationer och hela beståndet minskar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
hildegardeae
Däggdjur i etiopiska regionen
Taphozous hilli

Taphozous hilli är en fladdermusart som beskrevs av Darrell J. Kitchener 1980. Taphozous hilli ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar zoologen John Edwards Hill som var aktiv vid Natural History Museum i London.

Arten lever i centrala Australien. Den vistas i torra landskap men undviker sandiga öknar. Individerna vilar i grottor, bergssprickor och övergivna gruvor. Per kull föds en unge.

Denna fladdermus skiljer sig från andra släktmedlemmar genom smalare och kortare övre hörntänder samt genom avvikande detaljer av kraniets konstruktion. Djuret blir med svans 8,9 till 10,9 cm lång, svanslängden är 2,6 till 3,4 cm och vikten varierar mellan 20 och 25 g. Öronen är 1,8 till nästan 2,2 cm långa. Håren som bildar ovansidans päls har olika avsnitt som kan vara ljusbrun, brun eller olivbrun vad som ger ett enhetligt brunaktigt utseende utan mönster. På svansflyghudens ovansida kan det finnas lite päls och på den del av flygmembranen som ligger mellan armen och halsen förekommer några glest fördelade hår.

Fortplantningstiden ligger mellan november och april (våren till hösten på södra jordklotet).

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
hilli
Däggdjur i australiska regionen
Taphozous kapalgensis

Taphozous kapalgensis är en fladdermusart som beskrevs av McKean och J. Anthony Friend 1979. Taphozous kapalgensis ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Kännetecknande för arten är den ljusa orangebruna pälsen. Andra släktmedlemmar har däremot en mellanbrun, grå eller svart päls. Svansflyghuden bär bara några få hår nära djurets anus. Liksom andra gravfladdermöss har Taphozous kapalgensis säckliknande körtlar vid axlarna. Hannar har dessutom väl utvecklade säckliknande körtlar vid strupen. Hos honor ligger denna körtel bakom en liten hudspringa. Vuxna individer är 75 till 85 mm långa (huvud och bål), har en 20 till 23 mm lång svans och en vikt av 26 till 30 g. Underarmarna är 57 till 63 mm långa, bakfötternas längd är cirka 8 mm och öronen är ungefär 17 mm stora. I andra morfologiska egenskaper liknar arten andra släktmedlemmar.

Utbredning 
Arten förekommer i norra Australien. Den vistas i fuktiga skogar, i mangrove och i landskap nära floder med varierande växtlighet. Individerna vilar antagligen i trädens håligheter eller bakom stora blad. Jakten sker över trädens kronor eller närmare marken i öppna områden. Typiska växter i regionen är Corymbia papuana, Corymbia clavigera, Pandanus spiralis och Eucalyptus tectifica.

Ekologi 
Denna fladdermus flyger snabb och den genomför ofta raska riktningsändringar. Lätet som används för ekolokaliseringen är 3 till 7 millisekunder lång och har en frekvens av 22,9 till 25,5k Hz.

Hot 
Möjliga faror för Taphozous kapalgensis är bränder och vattenbufflar som skadar regionens träd när de äter barken. Populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
kapalgensis
Däggdjur i australiska regionen
Taphozous longimanus

Taphozous longimanus är en fladdermusart som beskrevs av Thomas Hardwicke 1825. Taphozous longimanus ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Denna fladdermus blir 7 till 9 cm lång (huvud och bål) och den har en vingspann av 40 cm. Underarmarnas längd ligger vid 6 cm. Hos vuxna exemplar är ovansidan täckt av kort och tät rödbrun päls och undersidans päls är ljusare. Ungar har däremot en gråaktig päls. Liksom hos andra släktmedlemmar förekommer ett säckformigt organ med en körtel på den smala vingen. Dessutom har hannar ett liknande organ på strupen. Honor har istället en mindre hudveck på strupen.

Arten förekommer i södra och sydöstra Asien från Indien till Kambodja och söderut till Borneo och Flores. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Habitatet varierar mycket och kan vara torr eller fuktig.

Individerna vilar i grottor, i tunnlar, i trädens håligheter och i byggnader. Vid viloplatsen är de ensam eller de bildar kolonier med några hundra medlemmar. Taphozous longimanus jagar olika flygande insekter.

I området kring staden Varanasi i Indien har honor två kullar per år. Den första parningen sker i januari och ungen föds under april eller maj. Lite senare parar sig honan igen och den andra kullen föds i augusti. I andra områden, till exempel kring Nagpur, sträcker sig fortplantningstiden över hela året.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
longimanus
Däggdjur i orientaliska regionen
Taphozous mauritianus

Taphozous mauritianus är en fladdermusart som beskrevs av E. Geoffroy 1818. Taphozous mauritianus ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna fladdermus når en kroppslängd (huvud och bål) av 101 till 116 mm, en svanslängd av 17 till 23 mm, en underarmlängd av 61 till 66 mm och en vikt mellan 20 och 36 g. Taphozous mauritianus har gråaktig päls på ovansidan och vit päls på undersidan. De trekantiga öronen har avrundade hörn.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i Afrika söder om Sahara från Ghana till Somalia och söderut till östra Sydafrika. Dessutom finns avskilda populationer i västra Afrika, på Madagaskar och på Mauritius. Habitatet utgörs främst av fuktiga savanner och av andra öppna landskap samt av mindre trädansamlingar. Arten besöker även trädodlingar.

Ekologi 
Individerna vilar ofta i byggnader samt under överhängande klippor eller under trädstubbar. En viloplats som används länge av kolonin har efter en tid en tydlig lukt efter fladdermössens urin och körtelvätska. De blir oftast aktiva en tid efter solnedgången när det är helt mörkt. Taphozous mauritianus flyger längs öppningar i skogen och undviker luften ovanpå trädtopparna. Den jagar liksom flera andra fladdermöss med ekolokalisering och gör ibland dykningar i luften ner mot marken. Arten har olika insekter som nattfjärilar, andra fjärilar och myror som fångas i luften eller plockas från marken.

Det finns olika uppgifter angående artens fortplantningssätt. Enligt den första sker parningen i december och enligt den andra kan honor para sig flera gånger under året. Andra gravfladdermöss är cirka två månader dräktig och det antas att värdet är likadant för Taphozous mauritianus. Per kull föds en unge som klamrar sig fast i moderns päls till den får flygförmåga.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
mauritianus
Däggdjur i etiopiska regionen
Taphozous melanopogon

Taphozous melanopogon är en fladdermusart som beskrevs av Coenraad Jacob Temminck 1841. Taphozous melanopogon ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fem underarter.

Utseende 
Arten blir 7 till 8 cm lång (huvud och bål) och väger 10 till 50 g. Pälsens färg varierar mellan grå, brun och rödbrun. Ofta har håren en vit spets. Hos hanar förekommer ett svart skägg. Troligen bildas skägget bara under vissa årstider. Även på flygmembranen mellan bakbenen (uropatagium) växer päls. Ett hudveck vid strupen i form av en påse, som hittas på flera andra gravfladdermöss, saknas men hanar har vid strupen porer där körtlar är ansluten. Den tjocka körtelvätskan fördelas i skägget. Doften är antagligen attraherande för honor. Tandformeln är I 1/2 C 1/1 P 2/2 M 3/3, alltså 30 tänder.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i Sydostasien. Utbredningsområdet sträcker sig från Indien och södra Kina till Sulawesi och Timor. En avskild population hittades vid Peking i nordöstra Kina. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden, kanske även i låga bergstrakter upp till 800 meter över havet.

Habitatet utgörs av skogar och av andra landskap med träd, inklusive urbaniserade regioner.

Ekologi 
Hanar och honor vilar i grottor, i byggnader, i tunnlar, i gruvor och i andra konstruktioner som skapades av människor. Där bildar de små flockar eller kolonier med några tusen medlemmar. Hanar etablerar en hierarki. Taphozous melanopogon jagar huvudsakligen flygande insekter med hjälp av ekolokalisering. Troligen ingår även några frukter i födan. Arten har bra flygförmåga och når ibland 90 meter över marken.

Parningen sker under den kalla årstiden. Dräktigheten varar 120 till 125 dagar och sedan föds en enda unge. Ungen diar sin mor 2 till 3 månader och redan 2 månader senare blir den könsmogen.

Taphozous melanopogon jagas bland annat av andra fladdermöss, av ugglor, av kråkfåglar och av apor.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
melanopogon
Däggdjur i orientaliska regionen
Taphozous nudiventris

Taphozous nudiventris är en fladdermusart som beskrevs av Philipp Jakob Cretzschmar 1830. Taphozous nudiventris ingår i släktet gravfladdermöss och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 5 underarter.

Utseende 
Arten är med en absolut längd (inklusive svans) av 101 till 146 mm en stor medlem av släktet. Underarmarnas längd är med 64 till 83 mm större än hos den liknande arten Taphozous perforatus. Förutom den körtel som förekommer på flygmembranens ovansida har hanar även en körtel vid strupen. Hanar är dessutom större än honor. Den bakre delen av bålen är naken. Annars har fladdermusen kort päls som är brun till grå på ovansidan och ljusgrå vid buken.

Utbredning och habitat 
Denna gravfladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer från Marocko över norra och östra Afrika, västra Asien och södra Asien till Myanmar. I östra Afrika sträcker sig utbredningsområdet till Tanzania. Taphozous nudiventris vistas vanligen i torra regioner men den lever även i fuktiga städsegröna skogar. I torra områden hittas arten oftast nära insjöar, floder eller andra vattenansamlingar.

Ekologi 
Taphozous nudiventris vilar under överhängande klippor, i bergssprickor, i grottor, i gravvårdar, i byggnader eller i tunnlar. Där bildar fladdermusen kolonier. Ofta delar arten sin viloplats med andra fladdermöss. Några populationer vandrar till varmare trakter före vintern och andra populationer går i ide. Det förekommer även individer som lagrar fett i kroppen före den kalla årstiden.

Arten jagar skalbaggar, syrsor, gräshoppor, flygande myror, nattfjärilar och andra flygande insekter. Ett favoritbyte är larver av mindre bomullsfly (Spodoptera littoralis). När fladdermusen jagar flyger den vanligen långa sträckor och den använder ekolokalisering.

Populationer som håller vinterdvala (till exempel i Irak) parar sig under hösten och sedan vilar det befruktade ägget fram till våren. Den egentliga dräktigheten varar från mars till maj och sedan föds en unge. Ungen föds naken och blind. Den håller sig fast i moderns päls när hon letar efter föda. Efter cirka 3 veckor har ungen öppna ögon samt päls och efter 6 veckor slutar honan med digivning. Vid slutet av augusti kan ungen flyga.

Hos populationer som är aktiva hela året (till exempel i Indien) sker parningen i mars eller april. Ungen föds i mitten av juli och den är efter 6 månader lika stor som vuxna individer. Könsmognaden infaller för honor efter 9 månader och för hanar efter 20 månader.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
nudiventris
Däggdjur i etiopiska regionen
Däggdjur i orientaliska regionen
Däggdjur i palearktiska regionen
Taphozous perforatus

Taphozous perforatus är en fladdermusart som beskrevs av E. Geoffroy 1818. Taphozous perforatus ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Denna fladdermus blir med svans cirka 10 cm lång, har 6,2 till 6,7 cm långa underarmar och en vingspann av cirka 34 cm. Den väger ungefär 30 g. Pälsens grundfärg är mörkbrun på ovansidan och ljusbrun på undersidan med gråaktig skugga. Strupen är mera brun utan skugga och buken mera vitaktig. Artens öron är spetsigare än hos andra släktmedlemmar. Dessutom förekommer små utskott på öronens insida. Ett band av sotfärgad hår sträcker sig över vingarnas undersida.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Afrika och i Asien fram till Indien. Den vistas i lågalandet och i kulliga områden upp till 200 meter över havet. Habitatet utgörs av öppna trädansamlingar, av savanner och av halvöknar. Taphozous perforatus lever där vanligen nära vattendrag.

Individerna vilar i byggnader, i grottor och i liknande gömställen. Där bildas kolonier som kan ha några tiotal eller flera tusen medlemmar. Ofta förekommer arter av släktet Rhinopoma vid samma sovplats. Födan utgörs av insekter som skalbaggar och nattfjärilar. Honor föder vanligen en unge under sommaren. I motsats till Taphozous mauritianus hänger arten inte vid grottans tak. Den uppsöker istället sprickor i grottan där den är mera gömd.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
perforatus
Däggdjur i etiopiska regionen
Däggdjur i orientaliska regionen
Taphozous melanopogon philippinensis

Taphozous melanopogon philippinensis är en underart till fladdermusen Taphozous melanopogon som beskrevs av Waterhouse 1845. Taphozous melanopogon philippinensis ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss.

Underarten förekommer på Filippinerna.

Källor 

Frisvansade fladdermöss
Taphozous
Taphozous theobaldi

Taphozous theobaldi är en fladdermusart som beskrevs av George Edward Dobson 1872. Taphozous theobaldi ingår i släktet Taphozous och familjen frisvansade fladdermöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra och sydöstra Asien från Indien till Thailand, Kambodja och södra Vietnam. Kanske tillhör även en population från södra Kina denna art. Enstaka individer hittades på Java och Sulawesi. Taphozous theobaldi vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Individerna vilar i grottor och i djupare bergssprickor. De bildar där kolonier som har 10 till 40 eller några hundra medlemmar.

Denna fladdermus blir 88 till 95 mm lång (huvud och bål), har en 25 till 35 mm lång svans och 70 till 76 mm långa underarmar. Pälsen har på ovansidan en brun till mörkbrun färg och undersidan är allmänt ljusare. Hos hanar förekommer ofta ett rödbrunt skägg. Regionen kring munnen är bara glest täckt med hår och öronen är med en längd av 21 till 28 mm ganska stora. Flygmembranen mellan bakbenen är naken och vid svansens spets finns ofta en liten tofs.

Artens avföring (guano) används ofta som gödsel i lantbruket.

Källor

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
theobaldi
Däggdjur i orientaliska regionen
Centronycteris

Centronycteris är ett släkte i familjen frisvansade fladdermöss med två arter som förekommer i Central- och Sydamerika.

Wilson & Reeder (2005) och IUCN listar följande arter:
 Centronycteris centralis, från södra Mexiko till norra Bolivia.
 Centronycteris maximiliani, i Amazonområdet och östra Brasilien.

Dessa fladdermöss blir 50 till 62 mm långa (huvud och bål) och har en 18 till 23 mm lång svans. Den långa ulliga pälsen har en brun till gulbrun färg. Även ansiktet är bra täckt med hår. På pälsen finns inga mönster. Flygmembranen är mörk. Arterna har ingen körtel på flygmembranen som förekommer hos flera andra frisvansade fladdermöss.

Arterna är sällsynta och de iakttas ibland i täta skogar. Individerna vilar i trädens håligheter. De lämnar boet redan under eftermiddagen före skymningen. Födan utgörs av olika insekter. Upphittade honor var dräktiga med en unge.

Referenser

Externa länkar 

Frisvansade fladdermöss
Centronycteris