kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bothrops itapetiningae

Bothrops itapetiningae är en ormart som beskrevs av Boulenger 1907. Bothrops itapetiningae ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i sydöstra Brasilien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
itapetiningae
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops jararacussu

Bothrops jararacussu är en ormart som beskrevs av Lacerda 1884. Bothrops jararacussu ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i södra Brasilien samt i angränsande regioner av Bolivia, Paraguay och Argentina. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 900 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
jararacussu
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops jonathani

Bothrops jonathani är en ormart som beskrevs av Harvey 1994. Bothrops jonathani ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Anderna i Bolivia och i angränsande områden av Argentina. Den första individen upptäcktes vid 2800 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
jonathani
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops leucurus

Bothrops leucurus är en ormart som beskrevs av Wagler 1824. Bothrops leucurus ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i östra Brasilien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
leucurus
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops lojanus

Bothrops lojanus är en ormart som beskrevs av Parker 1930. Bothrops lojanus ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Anderna i Ecuador. Den lever i regioner som ligger 2100 till 2500 meter över havet. Området är täckt av torra bergsskogar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
lojanus
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops marajoensis

Bothrops marajoensis är en ormart som beskrevs av Hoge 1966. Bothrops marajoensis ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i nordöstra Brasilien i delstaten Pará. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
marajoensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops moojeni

Bothrops moojeni är en ormart som beskrevs av Hoge 1966. Bothrops moojeni ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i centrala Sydamerika i Brasilien, Bolivia och Paraguay. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
moojeni
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops neuwiedi

Bothrops neuwiedi är en ormart som beskrevs av Wagler 1824. Bothrops neuwiedi ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. 

Arten förekommer i östra Brasilien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. n. bolivianus
 B. n. diporus
 B. n. goyazensis
 B. n. lutzi
 B. n. matogrossensis
 B. n. meridionalis
 B. n. neuwiedi
 B. n. paranaensis
 B. n. pauloensis
 B. n. piauhyensis
 B. n. pubescens
 B. n. urutu

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
neuwiedi
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops pictus

Bothrops pictus är en ormart som beskrevs av Tschudi 1845. Bothrops pictus ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Peru i låglandet och i Anderna upp till 1800 meter över havet. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
pictus
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops pirajai

Bothrops pirajai är en ormart som beskrevs av Afrânio Pompílio Gastos do Amaral 1923. Bothrops pirajai ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Brasilien. Den lever i regnskogar i låglandet.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
pirajai
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops sanctaecrucis

Bothrops sanctaecrucis är en ormart som beskrevs av Hoge 1966. Bothrops sanctaecrucis ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Bolivia. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
sanctaecrucis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops venezuelensis

Bothrops venezuelensis är en ormart som beskrevs av Sandner-Montilla 1952. Bothrops venezuelensis ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Colombia och Venezuela. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
venezuelensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops muriciensis

Bothrops muriciensis är en ormart som beskrevs av Ferrarezzi och Freire 2001. Bothrops muriciensis ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i nordöstra Brasilien i delstaten Alagoas. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Huggormar
muriciensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bothrops alcatraz

Bothrops alcatraz är en ormart som beskrevs av Marques, Martins och Sazima 2002. Bothrops alcatraz ingår i släktet Bothrops och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer endemisk på ön Alcatrazes i delstaten São Paulo i sydöstra Brasilien. Den lever i skogar och vistas på marken eller i den låga växtligheten. Ön används som skjutfält för den brasilianska marinen vad som hotar beståndet. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
alcatraz
Kräldjur i neotropiska regionen
Tropidolaemus

Tropidolaemus är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Arterna är med en längd upp till en meter medelstora ormar. De förekommer i Sydostasien i skogar samt mangrove och klättrar i träd. Släktets medlemmar äter ödlor, mindre fåglar och mindre däggdjur. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Arter enligt Catalogue of Life:

 Tropidolaemus huttoni
 Tropidolaemus laticinctus
 Tropidolaemus wagleri

The Reptile Database listar ytterligare två arter:

 Tropidolaemus philippensis
 Tropidolaemus subannulatus

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
Tropidolaemus
Tropidolaemus huttoni

Tropidolaemus huttoni är en ormart som beskrevs av Smith 1949. Tropidolaemus huttoni ingår i släktet Tropidolaemus och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Indien.

Källor 

Huggormar
huttoni
Kräldjur i orientaliska regionen
Tropidolaemus wagleri

Tropidolaemus wagleri är en ormart som beskrevs av Boie 1827. Tropidolaemus wagleri ingår i släktet Tropidolaemus och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer i Sydostasien från södra Vietnam och södra Thailand över Malackahalvön till Sumatra. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 400 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar, träskmarker och mangrove. Ungdjur föredrar mera torra områden.

Kroppen är kraftig och huvudet knubbigt. Längd: 0,8 - 1,3 m. Vanligtvis är den svart med gröna eller gula band och spridda gula prickar. Juvenila individer är gröna med gula och/eller röda prickar arrangerade i otydliga tvärband. Denna färgteckning behåller en del av tempelormarna hela livet. Beteende; På natten ligger den i bakhåll för små däggdjur, fåglar, ödlor och grodor genom att hänga med huvudet ner från grenar. På dagen är den slö och vilar i ett träd. Bettet är smärtsamt, men sällan dödligt för människor. 

Tempelhuggormar kallas de ormar av denna art som hålls i delvis fångenskap på ormtemplet i Penang i Malaysia.

Tropidolaemus wagleri klättrar främst i träd. Honor lägger inga ägg utan föder upp till 15 ungar per tillfälle.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 T. w. alboviridis
 T. w. subannulatus
 T. w. wagleri

Källor

Externa länkar 

Huggormar
wagleri
Kräldjur i orientaliska regionen
Tropidolaemus laticinctus

Tropidolaemus laticinctus är en ormart som beskrevs av Kuch, Gumprecht och Melaun 2007. Tropidolaemus laticinctus ingår i släktet Tropidolaemus och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på Borneo, på Sulawesi och på flera mindre öar i samma region. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1400 meter över havet. Habitatet varierar mellan olika slags skogar och trädodlingar. Individerna klättrar främst i träd.

Källor 

Huggormar
laticinctus
Kräldjur i orientaliska regionen
Echis

Echis är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Arterna är små till medelstora med en längd upp till en meter. De förekommer från västra och norra Afrika över Mellanöstern till Indien och Sri Lanka. Släktets medlemmar vistas främst på gräsmarker och i landskap med glest fördelade träd. Födan varierar beroende på art mellan spindlar, skorpioner, ödlor, andra ormar, fåglar och mindre däggdjur. När de hoprullade individerna slipar fjällen mot varandra uppstår ett skallrande ljud. Kroppens färgsättning är ett bra kamouflage. Bettet från dessa ormar medför ofta människans död. Honor lägger ägg.

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Sandrasselhuggorm (Echis carinatus)
 Echis coloratus
 Echis hughesi
 Echis jogeri
 Echis leucogaster
 Echis megalocephalus
 Echis ocellatus
 Echis omanensis
 Echis pyramidum

The Reptile Database listar ytterligare två arter:
 Echis borkini
 Echis khosatzkii

Källor

Externa länkar 

 Echis, The Reptile Database
 Echis på IUCN:s rödlista

Huggormar
Echis
Echis coloratus

Echis coloratus är en ormart som beskrevs av Günther 1878. Echis coloratus ingår i släktet Echis och familjen huggormar. 

Arten förekommer på Arabiska halvön, i Mellanöstern och i östra Egypten. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. c. coloratus
 E. c. terraesanctae

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
coloratus
Kräldjur i palearktiska regionen
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis hughesi

Echis hughesi är en ormart som beskrevs av Cherlin 1990. Echis hughesi ingår i släktet Echis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Artens utbredningsområde är norra Somalia. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
hughesi
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis jogeri

Echis jogeri är en ormart som beskrevs av Cherlin 1990. Echis jogeri ingår i släktet Echis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Senegal, Gambia och Mali. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
jogeri
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis leucogaster

Echis leucogaster är en ormart som beskrevs av Roman 1972. Echis leucogaster ingår i släktet Echis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Afrika från Tchad och Algeriet mot Atlanten. Honor lägger ägg.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
leucogaster
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis megalocephalus

Echis megalocephalus är en ormart som beskrevs av Cherlin 1990. Echis megalocephalus ingår i släktet Echis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från två mindre öar i Röda havet som tillhör Eritrea.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
megalocephalus
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis ocellatus

Echis ocellatus är en ormart som beskrevs av Stemmler 1970. Echis ocellatus ingår i släktet Echis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten står för fler dödsfall till följd av bett i Afrika än alla andra afrikanska ormarter sammantaget.

Arten förekommer i västra Afrika från Tchad och Centralafrikanska republiken till Atlanten. Honor lägger ägg.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
ocellatus
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis pyramidum

Echis pyramidum är en ormart som beskrevs av Geoffroy Saint-Hilaire 1827. Echis pyramidum ingår i släktet Echis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten förekommer i nordöstra Afrika från Libyen och Egypten till Uganda och Kenya. Kanske finns en population på Arabiska halvön. Echis pyramidum vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Ormen lever i torra och halvtorra områden med ett täcke av gräs eller med glest fördelad växtlighet. Den besöker gärna oaser, odlingsmark och trädgårdar.

Ofta övervintrar flera individer tillsammans i ett gömställe. Honor lägger ägg.

Flera exemplar fångas och hölls som terrariedjur.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 E. p. pyramidum
 E. p. aliaborri
 E. p. leakeyi
 E. p. lucidus

Källor

Externa länkar 

Huggormar
pyramidum
Kräldjur i palearktiska regionen
Kräldjur i etiopiska regionen
Echis omanensis

Echis omanensis är en ormart som beskrevs av Babocsay 2004. Echis omanensis ingår i släktet Echis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på sydöstra Arabiska halvön i Oman och Förenade Arabemiraten. Echis omanensis vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 800 meter över havet. Ormen lever i torra och klippiga områden med glest fördelad växtlighet.

Individerna är aktiva på natten och de äter mindre ryggradsdjur. Honor lägger troligen ägg.

Källor

Externa länkar 

Huggormar
omanensis
Kräldjur i palearktiska regionen
Bitis

Bitis är ett släkte av ormar som ingår i familjen huggormar. 

Storleken varierar mycket inom släktet. Några arter som Bitis schneideri blir bara upp till 27 cm långa och andra arter som Gabonhuggorm är kraftiga och över 2 meter långa. Släktets medlemmar förekommer i Afrika och vistas i olika habitat från regnskogar på ena sidan till torra gräsmarker och öknar på andra sidan. Dessa ormar jagar främst ödlor och mindre däggdjur. Det giftiga bettet från stora arter medför allvarliga reaktioner hos människor. Några av släktets mindre arter är sällsynta. Honor föder levande ungar (ovovivipari).

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Bitis albanica
 Bitis arietans (Pufform)
 Bitis armata
 Bitis atropos
 Bitis caudalis
 Bitis cornuta
 Bitis gabonica (Gabonhuggorm)
 Bitis heraldica
 Bitis inornata
 Bitis nasicornis
 Bitis parviocula
 Bitis peringueyi
 Bitis rubida
 Bitis schneideri
 Bitis worthingtoni
 Bitis xeropaga

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

 Bitis i The Reptile Database

Huggormar
Bitis
Bitis albanica

Bitis albanica är en ormart som beskrevs av Hewitt 1937. Bitis albanica ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Ormen har ett giftigt bett. Fram till 2016 var den endast känd från 8 exemplar.

Denna huggorm förekommer endemisk i Östra Kapprovinsen i Sydafrika. Äggen kläcks inuti honans kropp. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 400 meter över havet. Habitatet utgörs av buskskogar.

Beståndet hotas av gruvdrift. IUCN listar arten som starkt hotad (EN).

Källor 

Huggormar
albanica
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis armata

Bitis armata är en ormart som beskrevs av Smith 1826. Bitis armata ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Denna huggorm förekommer endemisk i Västra Kapprovinsen i Sydafrika.

Källor 

Huggormar
armata
Kräldjur i etiopiska regionen
Fructidorkuppen

Fructidorkuppen var en statskupp, genomförd i Frankrike den 18 fructidor år V (4 september 1797). 

Sedan Frankrike efter skräckväldets fall år 1794 fått en ny författning, som lade makten hos den lagstiftande församlingen, fruktade man inom direktoriet att folkstämningen skulle kräva en starkare reaktion mot revolutionen än de själva önskade. För att hindra dessa stämningar att göra sig gällande fastställde konventet att då val till lagstiftande församlingen för första gången ägde rum, skulle minst två tredjedelar av medlemmarna utses bland sådana som tillhört konventet. En följd av detta blev att lagstiftande kåren efter valen år IV (1796) kom att mycket likna konventet. De nyvalda medlemmarna ansågs dock ofta vara rojalister. 

Valen år V, som till en tredjedel nyrekryterade lagstiftande kåren, ökade ytterligare de rojalistiska och katolska elementen, så att de dominerade. Utgången av flera val och genomförande av lagar där klubbarna förbjöds, nationalgardet omorganiserades, undantagslagarna mot de edsvägrande prästerna återkallades visade att lagstiftande kåren rörde sig mot en mera traditionell politik. Direktoriet, som representerade de gamla makthavarna, utsattes för en stark oppositionen och dess tre ledare Louis-Marie de La Révellière-Lépeaux, Paul Barras och Jean-François Reubell åtalades den 17 fructidor för statsbrott. Dessa uteslöt då den 18 fructidor från sina förhandlingar kollegorna Lazare Carnot och François de Barthélemy, som sympatiserade med den lagstiftande kåren. De lät militär besätta representationens samlingslokaler, samlade minoriteten inom representationen till särskild överläggning och delgav dem misstankar om en föregiven rojalistisk konspiration. Denna rensade lagstiftande kår antog samma år den 18–21 fructidor ett antal lagar som ogiltigförklarade val, dömde flera medlemmar av lagstiftande kåren till deportation, godkände direktoriets åtgärder och upphävde de tidigare genomförda lagarna.

Källor 
 

1797 i Frankrike
Svensk uppslagsbok
Frankrike
Politikåret 1797
Bitis atropos

Bitis atropos är en ormart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Bitis atropos ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Denna huggorm förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Afrika i Zimbabwe, Moçambique, Sydafrika, Lesotho och Swaziland. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 3000 meter över havet. Arten vistas på bergsängar och på andra gräsmarker. Individerna gömmer sig bakom klippor eller bakom större gräsklumpar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. a. atropos
 B. a. unicolor

Källor

Externa länkar 

Huggormar
atropos
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis caudalis

Bitis caudalis är en ormart som beskrevs av Smith 1849. Bitis caudalis ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Denna huggorm förekommer i södra Afrika i Angola, Zambia, Namibia, Botswana, Zimbabwe och Sydafrika. Arten lever i låglandet och i bergstrakter mellan 300 och 1600 meter över havet. Den vistas i torra savanner och andra gräsmarker. Äggen kläcks inuti honans kropp.

Flera exemplar fångas och säljs som terrariedjur. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Huggormar
caudalis
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis heraldica

Bitis heraldica är en ormart som beskrevs av Bocage 1889. Bitis heraldica ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Angola. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Arten lever i bergstrakter mellan 1300 och 2300 meter över havet. Den vistas i fuktiga skogar i klippiga regioner.

Beståndet hotas av svedjebruk. Flera exemplar dödas av människor som inte vill ha ormar nära sin bostad. IUCN listar arten som sårbar (VU).

Källor 

Huggormar
heraldica
Kräldjur i etiopiska regionen
Noshornshuggorm

Noshornshuggorm eller noshornspuffadder (Bitis nasicornis) är en ormart beskriven av George Shaw 1802 som karakteriseras av två stycken spetshorn på nosen. Arten är giftig och tillhör i släktet Bitis som ingår i familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i stora delar av Afrika söder om Sahara och söderut till Angola och Zambia. Den saknas i Kongobäckenets centrala delar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
nasicornis
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis parviocula

Bitis parviocula är en ormart som beskrevs av Böhme 1976. Bitis parviocula ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. 

Artens utbredningsområde är Etiopien. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer med två populationer i landets centrala och västra delar. Den lever på högplatå och i bergstrakter mellan 1700 och 2800 meter över havet. Exemplaren vistas i skogar och på gräsmarker. De besöker även odlingsmark. Antagligen är Bitis parviocula nattaktiv. Den gömmer sig i trädens håligheter och vid förgreningar. Troligtvis gräver den ibland i lövskiktet. Äggen kläcks inuti honans kropp. Arten har ett giftigt bett. Den 2013 ny beskrivna arten Bitis harenna är antagligen identisk med denna art.

Beståndet hotas av skogsröjningar. Utbredningsområdet minskade betydligt. IUCN listar arten som starkt hotad (EN).

Källor

Externa länkar 

Huggormar
parviocula
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis peringueyi

Bitis peringueyi är en ormart som beskrevs av Boulenger 1888. Bitis peringueyi ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i västra Angola och västra Namibia. Den lever i sandöknar.

Flera exemplar fångas för djurmarknaden.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
peringueyi
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis rubida

Bitis rubida är en ormart som beskrevs av Branch 1997. Bitis rubida ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten är bara känd från ett naturreservat i västra Sydafrika. Området är en bergstrakt.

Källor 

Huggormar
rubida
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis schneideri

Bitis schneideri är en ormart som beskrevs av Boettger 1886. Bitis schneideri ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Namibia och Sydafrika.

Referenser

Externa länkar 

Huggormar
schneideri
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis worthingtoni

Bitis worthingtoni är en ormart som beskrevs av Parker 1932. Bitis worthingtoni ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade. Artepitetet i det vetenskapliga namnet hedrar den amerikanska naturforskaren Edgar Barton Worthington.

Ett exemplar var utan svans 275 mm lång och svanslängden var 33 mm.

Arten förekommer i Kenya. De första exemplaren hittades vid Naivashasjön. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ormen har ett giftigt bett.

Denna orm lever i bergstrakter mellan 1500 och 2500 meter över havet. Den vistas i klippiga buskskogar, savanner och andra gräsmarker. Ibland besöks betesmarker.

Beståndet hotas av landskapets omvandling till jordbruksmark. Populationens storlek är okänd. IUCN listar arten som sårbar (VU).

Källor 

Huggormar
worthingtoni
Kräldjur i etiopiska regionen
Bitis xeropaga

Bitis xeropaga är en ormart som beskrevs av Haacke 1975. Bitis xeropaga ingår i släktet Bitis och familjen huggormar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Namibia och västra Sydafrika. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Denna orm lever i kulliga regioner och i bergstrakter mellan 300 och 1600 meter över havet. Den vistas i klippiga buskskogar och halvöknar. Ormen har ett giftigt bett.

Några exemplar fångas och säljs som terrariedjur. Hela populationen antas vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (VU).

Källor

Externa länkar 

Huggormar
xeropaga
Kräldjur i etiopiska regionen
Saskia Reeves

Saskia Reeves, född 16 augusti 1961 i Paddington, London är en brittisk skådespelare. Reeves har medverkat i filmer som Close My Eyes (1991), I.D. (1995), En julsaga (1999) och Our Kind of Traitor (2016) samt miniserier som Dune (2000) och Belgravia (2020).

Filmografi i urval 

 (TV-film)

 
 
 
 
 
2000 – Dune (Miniserie)

2009 – Morden i Midsomer: The Sword of Guillaume (TV-serie)
2010 – Luther (TV-serie)
2010 – Wallander (TV-serie)
2011 – Women in Love

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare
Födda 1961
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från London