kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Enköpings tingsrätt

Enköpings tingsrätt var en tingsrätt i Sverige med kansli i Enköping. Tingsrättens domsaga omfattade kommunerna Enköping och Håbo. Tingsrätten och dess domsaga ingick i domkretsen för Svea hovrätt. Tingsrätten och dess domsaga uppgick 2005 i Uppsala tingsrätt och domsaga.

Administrativ historik
Vid tingsrättsreformen 1971 bildades denna tingsrätt i Enköping av  häradsrätten för Trögds tingslag. Domkretsen bildades av delar ur tingslaget samt en del av Västmanlands östra domsagas tingslag. Namnet på tingsrätten var till 22 september 1980 Uppsala läns södra tingsrätt. 1971 omfattade domsagan Enköpings och Håbo kommuner.   

Den 28 november 2005 upphörde Enköpings tingsrätt och domsaga och uppgick då i Uppsala tingsrätt och domsaga.

Lagmän
 1977–1977 Eric Stangenberg
 1977–1983 Erik Öhlén
 1983–1990 Sven Bergman

Källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Enköpings tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Historiska tingsrätter i Sverige
Enköping
Bildanden 1971
Upplösningar 2005
Guillaume Voiriot

Guillaume Voiriot, född 1713, död 1799, var en fransk porträttmålare.

Åren 1746–1749 vistades Voiriot på egen bekostnad i Italien. Vid hemkomsten blev han medlem i konstnärssällskapet Académie de Saint-Luc. Från 1759 till 1771 hade han regelbundna utställningar vid Salongen i Paris. Voiriot porträtterade familjemedlemmar, vetenskapsmän, författare, skådespelare och musiker.

Källor

Noter

Franska porträttmålare
Konstnärer från Paris
Franska målare under 1700-talet
Födda 1713
Avlidna 1799
Män
Sport i Finland

Sport i Finland kom under 1900-talet framför allt att förknippas med friidrott (framför allt kastgrenar och långdistanslöpning), backhoppning och längdskidåkning. Boboll brukar beskrivas som nationalsport.

Olympiska sommarspelen 1952 avgjordes i Helsingfors.

Finlands herrlandslag i ishockey beskylldes i många år för att bara bry sig om att vinna över Sverige, men har från 1990-talet spelat allt bättre.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Vlastimil Tusar

Vlastimil Tusar, född 18 oktober 1880 i Prag, död 22 mars 1924 i Berlin, var en tjeckoslovakisk politiker.

Tusar tog som ung tjänst i en handelsfirma och kastade sig snart in i de handelsanställdas fackliga rörelse, varifrån han omedelbart tog steget till arbetarnas politiska organisation och anslöt sig till socialdemokratin. År 1897 blev han sekreterare hos den socialdemokratiska organisationen i Prag, började skriva i arbetarpressen och blev 1903 redaktör för det socialdemokratiska partiorganet "Kovnost" i Brno.

År 1911 valdes Tusar till medlem av österrikiska riksdagen, och 1913 kom han in i Mährens lantdag. Som riksdagsman i Wien utsågs han till verkställande ledamot i den tjeckiska riksdagsklubben, till vilken samtliga tjecker i det gamla österrikiska parlamentet oberoende av partifärg hörde.

År 1917 valdes Tusar till vice president i österrikiska riksdagen, vilket val markerade, att han var en av de tjeckiska nationalitetssträvandenas märkesmän. Han hade nämligen, liksom hela den tjeckiska socialdemokratin, med iver kastat sig in i kampen för tjeckernas lösgörande från den habsburgska monarkin.

Då den tjeckoslovakiska republiken uppstått ur de revolutionära händelserna i slutet av 1918, utsågs Tusar till den nya statens förste representant i Wien. Han vann snart stora sympatier, även i Österrike. I juli 1919 blev han chef för den tjeckoslovakiska republikens andra regering, som var bildad på grundvalen av en koalition mellan Tusars eget parti och ett flertal borgerliga grupper.

Då Tusars ministär genom det socialdemokratiska partiets splittring 1920 förlorade sitt underlag, avgick den i september samma år. Han utnämndes i mars 1921 till tjeckoslovakisk minister i Berlin, där han lyckades väsentligt medverka till att skingra tysk misstro mot den med Frankrike allierade tjeckoslovakiska republiken.

Källor

Tjeckiska politiker
Födda 1880
Avlidna 1924
Män
Personer från Prag
Ugglan
Den heliga Praxedis

Den heliga Praxedis är en oljemålning från omkring 1655 som attribuerats till Johannes Vermeer.

Beskrivning av målningen
Målningen föreställer sankta Praxedis, en kristen kvinna i Rom under 100-talet efter Kristus, som var hyllad för att ha tagit hand om dödade martyrers kroppar under en period av förföljelse mot kristna. Hon står på knä och kramar blodet från ett avhugget huvud ur en svamp ner i en elegant urna.

Målningen blev uppmärksammad 1969 på en utställning av florentisk konst på Metropolitan Museum of Art i New York. Den var då attribuerad till Felice Ficherelli (1605–1660), men hade en signatur och datering "Meer 1655". Om den är av Johannes Vermeer, är den en kopia av en målning av Ficherelli.

År 1986 publicerades en första attribuering av målningen till Johannes Vermeer, två år efter det att målningen köpts av Barbara Piasecka Johnson. Några år tidigare hade också originalet till målningen uppmärksammats i en privatsamling i Ferrara i Italien. Vissa experter anser att den Vermeer som avses med signaturen snarare kan vara Jan Vermeer (1630-omkring 1696) från Utrecht.

Proveniens
Tidiga ägare av målningen är inte kända. Erna och Jacob Reder i New York ägde den mellan 1943 och 1969, varefter den fanns hos konsthandlaren Spencer Samuels & Co i New York till 1987, då den köptes av Barbara Piasecka Johnson. Den hänger i San Marino.

Källor
Johannes Vermeer, utgiven av National Gallery of Art i Washington D.C., Royal Cabinet for Paintings Mauritshuis i Haag och Yale University Press, New Haven och London, 1995, 
 Om målningen på essentialvermeer.com

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar i Monaco
Målningar med kristna motiv
Porträttmålningar
Jules Auguste Lemire

Jules Auguste Lemire, född 23 april 1853, död 7 mars 1928, var en fransk präst och politiker.

Lemire valdes 1893 till deputerad för Hazebrouck, där han under en lång följd av år var mär. Starkt socialt intresserad, personligen högt skattad inom parlamentet, företrädde Lemire en ganska radikal politisk riktning inom det franska prästerskapet och kom därigenom att spela en betydande roll, kanske mindre under striden i början av 1900-talet om den nya kyrkliga lagstiftningen än som verksam främjare av reformer för arbetarklassen och sämre bemedlade.

Källor 

 

Franska präster under 1800-talet
Franska politiker under 1800-talet
Franska präster under 1900-talet
Födda 1853
Avlidna 1928
Män
Svensk uppslagsbok
Bernard Kirschenbaum

Bernard Edwin Kirschenbaum, född 3 september 1924 i New York, död 16 februari 2016 i New York var en amerikansk-svensk konstnär.

Under åren 1985-91 var han professor vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm. Kirschenbaum finns representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum.

Bernard Kirschenbaum var från 1958 till sin död gift med den amerikanska konstnärinnan Susan Weil.

Offentliga verk i urval
Spiral, betong, 1987, Malmö

Noter

Externa länkar
 Om tillkomsten av Spiral.
 Minnesord över Bernard Kirschenbaum.
Kungliga Konsthögskolan. 
 Bernard Kirschenbaums webbplats

Födda 1924
Amerikanska skulptörer
Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Avlidna 2016
Personer från New York
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Kraftklub

Kraftklub, bildat 2009 i Chemnitz, är ett tyskt rockband som består av fem medlemmar.

Karriär

2009-2011 

Medlemmarna träffades i skolan och bildade bandet i slutet av år 2009. Den 13 februari 2010 gav de ut sin debut-EP Adonis Maximus. Gruppen har varit förband åt artister som rapparen Casper, hiphopgruppen Fettes Brot och punkbandet Beatsteaks. Deras debutsingel var "Zu Jung" vars tillhörande musikvideo hade fler än 2,7 miljoner visningar på Youtube i mars 2013. I september 2010 tog de emot priset New Music Award av ARD. Detta ledde till ett intresse hos flera stora skivbolag och de fick ett skivkontrakt med Universal. 

År 2011 representerade de Sachsen i Bundesvision Song Contest med låten "Ich will nicht nach Berlin". De slutade på femte plats av sexton deltagare i tävlingen som hölls den 29 september Lanxess Arena i Köln. De fick totalt 89 poäng vilket var 52 poäng mindre än vad vinnaren Tim Bendzko hade fått. Dagen därpå släpptes låten de deltagit med som deras andra singel och den nådde plats 45 på den tyska singellistan. I slutet av 2011 släppte de singeln "Eure Mädchen" som kom med på soundtracket i EA-spelet FIFA 13.

2012- 

Den 20 januari 2012 gav de ut sitt debutalbum Mit K som genast toppade den tyska albumlistan. Albumet kom att ligga kvar på listan i hela 46 veckor och hade även en viss framgång i Österrike och Schweiz. Man släppte dessutom en EP-skiva med liveversioner, Live im Astra Berlin. I april 2012 gav de ut "Songs für Liam" som nästa singel från albumet. Den nådde fjortonde plats på den tyska singellistan. Även en EP-skiva med samma titel, Songs für Liam, gavs ut. Den 4 juli 2012 släpptes nästa singel, "Kein Liebeslied", som nådde plats 55 på den tyska singellistan.

Bandet gjorde sin första konsert utomlands den 19 september samma år i Bogotá. De gjorde ytterligare sex konserter i Colombia, varav en till i Bogotá, två i Medellín, två i Cali, samt en i Cartagena. Innan året var slut släppte man sin sjätte singel "Mein Leben". År 2013 släppte den tyska sångaren Heino en coverversion av gruppens låt "Songs für Liam".

Medlemmar 

Felix Brummer – Rap (bror till Till)
Karl Schumann – Gitarr, Sång
Till Brummer – Elbas (bror till Felix)
Steffen Israel – Gitarr, Keyboard
Max Marschk – Trummor

Diskografi

Album

EP-skivor 

 2010 – Adonis Maximus
 2012 – Live im Astra Berlin
 2012 – Songs für Liam

Singlar 

 2011 – "Zu Jung"
 2011 – "Ich will nicht nach Berlin"
 2011 – "Eure Mädchen"
 2012 – "Songs für Liam"
 2012 – "Kein Liebeslied"
 2012 – "Mein Leben"
 2014 – "Hand in Hand"
 2014 – "Unsere Fans"
 2014 – "Wie ich"
 2014 – "Schüsse in die Luft"
 2015 – "Blau"
 2015 – "Alles wegen Dir"
 2017 - "Dein Lied"
 2017 - "Fenster"
 2017 - "Sklave"
 2017 - "Chemie Chemie Ya"
 2017 - "Am Ende"
2018 - "Liebe zu Dritt"

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Tyska rockgrupper
Musikgrupper bildade 2009
Premnitz

Premnitz är en stad i Tyskland, belägen vid floden Havel i Landkreis Havelland i förbundslandet Brandenburg, omkring 65 km väster om Berlin. Den tidigare kommunen Döberitz uppgick i  den 26 oktober 2003. Premnitz är mest känt för sin kemiska industri och var i Östtyskland framstående inom framställning av syntetiska textiler.

Historia 

Premnitz var fram till 1800-talets slut en lantlig by. 1915 grundades en kemisk fabrik i orten, som senare köptes av I.G. Farben. Under andra världskriget var omkring 1 200 krigsfångar och tvångsarbetare sysselsatta i ortens industri.

Efter andra världskriget bildades under DDR 1949 ett statligt bolag, VEB Chemiefaserwerk "Friedrich Engels" som övertog verksamheten. Orten växte i takt med industrin och erhöll stadsrättigheter 1962.

Sedan Tysklands återförening 1990 har ortens industri privatiserats och arbetslösheten kraftigt stigit, och befolkningen har sedan 90-talet minskat med omkring 4 000 personer.

Befolkning

Detaljerade källor anges i Wikimedia Commons..

Källor 

Kommuner och städer i Landkreis Havelland
Ewert and The Two Dragons

Ewert and The Two Dragons är ett estniskt indierockband bildat i Tallinn 2009. Bandet består av Ewert Sundja (sång och keyboard), Erki Pärnoja (sång och gitarr), Kristjan Kallas (slagverk) och Ivo Etti (sång, bas, gitarr). 

Gruppen släppte sitt debutalbum, The Hills Behind the Hills, år 2009. Man följde upp debutalbumet genom att släppa sitt andra, Good Man Down, år 2011. 

Den 9 januari 2013 fick bandet pris vid European Border Breakers Award i holländska Groningen. De fick pris tillsammans med bland andra Emeli Sandé och Of Monsters and Men.

Diskografi

Album 
2009 – The Hills Behind the Hills
2011 – Good Man Down

Singlar 
2009 – "The Hills Behind the Hills"
2010 – "Pastorale"
2010 – "What You Reap is What You Sow"
2011 – "(In the End) There's Only Love" 
2011 – "Jolene"
2011 – "Sailor Man"
2011 – "Good Man Down"

Externa länkar 
Ewert and The Two Dragons på Facebook
Ewert and The Two Dragons på Myspace

Estländska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2009
Changji, Xinjiang

Changji är en autonom prefektur för huikineser i Xinjiang i nordvästra Kina. En nordlig del av prefekturen gränsar till den mongoliska provinsen Chovd.

Administrativ indelning
Changji indelas i två städer på häradsnivå, fyra härad och ett autonomt härad.

Källor

WP:Projekt Kina
Briggen Tre Liljor

Briggen Tre Liljor är en roman av den svenske författaren Olle Mattson, första gången utgiven 1955.<ref>{{webbref |url=http://libris.kb.se/hitlist?q=Briggen+Tre+Liljor&r=&f=simp&t=v&s=rc&g=&m=10 |titel=Briggen Tre Liljor |hämtdatum=14 mars 2013 |efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare=Libris.kb.se }}</ref> Den filmatiserades 1961, se Briggen Tre Liljor (film)''.

Källor

Fotnoter 

Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1955
Svenska romaner som blivit film
Handelsmynt

Handelsmynt präglades förr i ett land för att användas i andra länder, i synnerhet sådana som var ekonomiskt underutvecklade och saknade mynt och valutaförordningar.

I de egna länderna var handelsmynten inte lagliga betalningsmedel, eftersom deras köpkraftsvärde var större än deras nominella värde. Staten garanterade vikten och finheten för den använda ädelmetallen, och därigenom blev handelsmynten en jämförbar och värdemässigt säker måttstock i inflationstider. I synnerhet under medeltiden var sådana handelsmynt, som t. ex. den rhenska gulden (gyllen) i stort omlopp.

Det mest typiska handelsmyntet är Maria Theresia-thalern, ett silvermynt som började framställas 1753 (men inte fick årtalet inpräglat förrän 1780). Det användes för att betala exporten från levantinska länder, men brukades också i Afrika och har myntats även i modern tid.

USA utmyntade 1873-78 en s. k. trade-dollar ("handelsdollar") för handeln på Ostasien, även om försöket icke slog väl ut. 

I Frankrike präglas sedan 1880 en s. k. piastre de commerce ("handelspiaster") för användning i Cochinkina och Tonkin. 

Bland svenska handelsmynt kan nämnas silvermyntet daler, präglat från Gustav Vasas tid (efter 1604 med benämningen riksdaler) och guldmyntet dukat (präglat från Karl X Gustav).

Stundom har även mynt, som framställts för att tjäna som territoriell valuta, men som vunnit stor utbredning utanför det egna landet, kallats för handelsmynt. Under medeltiden var den engelska sterlingen och den kölnska denaren exempel på sådana.

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1975

Externa länkar
 Valutorna som gällt i Europa popularhistoria.se

 

 
Valutor
Betalningsmedel
Mynt
Handel
Briggen Tre Liljor (film)

Briggen Tre Liljor är en svensk film från 1961 i regi av Hans Abramson. I rollerna ses bland andra Eddie Axberg, Allan Edwall och Sigge Fürst.

Filmens förlaga var romanerna Briggen Tre Liljor och Mickel Sjöfarare av Olle Mattson. Mattson skrev även filmens manus. Kompositörer var Torbjörn Iwan Lundquist och Charles Redland, fotograf Lasse Björne och klippare Lennart Wallén. Inspelningen ägde rum 1961 i Filmstaden Råsunda i Stockholm och i Stenungsund. Filmen premiärvisades den 26 december samma år på flera biografer runtom i Sverige. Den var 88 minuter lång och barntillåten.

Handling 
Filmen handlar om Mickel Mickelsson, en tolvårig pojke som finner en skatt och återser även sin sedan många år bortreste far.

Om filmen 
Filmen har visats i SVT, bland annat i november 2018.

Rollista 
 Eddie Axberg – Mickel Mickelsson, 12 år
 Annika Lindskog – Tua-Tua, lärarens dotter
 Sigge Fürst – Pat O'Brien, Mickels far
 Naima Wifstrand – farmor
 Allan Edwall – Simon
 Claes Gill – Grille, timmerman
 Kolbjörn Knudsen – Sintor, patron
 Torsten Lilliecrona – Esberg, lärare
 Sven-Åke Ekman – Enar
 Segol Mann – Mandus, dräng
 Sigvard Törnqvist	– instruktör

Källor 

Svenska filmer 1961
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Hans Abramson
Svenska 1960-talsfilmer
1880-talet på film
Carl Gustaf Lemoine

Carl Gustaf Lemoine, född 1698, död 1727 i Paris, var en svensk grafiker.

Lemoine var troligen elev till Elias Brenner, reste på offentligt bidrag till Paris för att vidareutbilda sig men avled kort därpå. Lemoine utförde bland annat stick efter medaljer och sigill till Johan Peringskiölds Ättartal för Swea och Götha konunga hus (1725) samt ett porträtt av Carl Gustaf Rehnskiöld efter en målning av David von Krafft. Lemoine finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska grafiker under 1700-talet
Födda 1698
Avlidna 1727
Män
Svensk uppslagsbok
Georgiska cupen 2012/2013

Georgiska cupen 2012/2013, även känd som Davit Qipiani-cupen efter Davit Qipiani, var den 69:e upplagan av den georgiska cupen totalt och 23:e sedan Georgiens självständighet. Cupen inleddes den 29 augusti 2012 och avslutades med final på Micheil Meschi-stadion i Tbilisi den 22 maj 2013. Titelförsvarare var Dila Gori, som vann georgiska cupen 2011/2012 efter att ha besegrat FK Zestaponi i finalen. Cupen vanns, liksom ligan samma säsong, av Dinamo Tbilisi, som finalbesegrade Tjichura Satjchere.

Vinnaren av cupen skulle komma att kvalificeras till den andra kvalomgången av Uefa Europa League 2013/2014, men eftersom vinnaren, Dinamo Tbilisi, även vann ligan kvalificerade sig istället den fjärdeplacerade klubben i ligan till tävlingen.. 

På grund av att Dila Gori, Metalurgi Rustavi och Torpedo Kutaisi inledde säsongen i europaspel fick de gå in i den georgiska cupen i sextondelsfinalerna.

32-lagsrundan 
Den första omgången hölls med matcher den 29 och 30 augusti 2012, och med returer mellan den 17 och 19 september. 

|}

16-delsfinal 
Lottningen till 16-delsfinalerna ägde rum under nyår, där de åtta bäst placerade klubbarna i Umaghlesi Liga 2012/2013 var i en seedingsgrupp medan resten hamnade i den andra. Den första omgången hölls den 26 februari med returmatcher den 2 mars.

|}

Kvartsfinaler 

Den första omgången av kvartsfinalerna hölls den 13 mars 2013. Returmatcherna spelas samtliga den 10 april. 

|}

Semifinaler 
Semifinalerna spelades med ett första möte den 23 april samt returmatch den 8 maj 2013.

|}

Final

Se även 
Umaghlesi Liga 2012/2013
Pirveli Liga 2012/2013
Fotboll i Georgien

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

2012 i Georgien
2013 i Georgien
Georgiska cupen
Fotbollssäsongen 2012/2013
Dam som står vid en cembalo

Dam som står vid en cembalo är en oljemålning av Johannes Vermeer från 1672–73.

Beskrivning av målningen

Målningen avbildar en stående ung dam som spelar på en cembalo med landskapsmålat lock i ett hörn av ett rum med golvklinker, målningar på väggarna och en bård av lokalt tillverkade väggkakelplattor i blåvitt Delftporslin utmed nedre väggkanterna. Hon ser rakt på betraktaren med en självsäker min. Hon är elegant klädd i en blå väst över vit blus med puffärmar och knypplade kanter, och en vitgul hellång kjol i satäng. Om halsen bär hon ett pärlhalsband. Håret är uppsatt i en chinjong.

Målningarna i målningen är inte klart identifierade. Landskapsmotivet på vänster sida kan vara av Jan Wijnants eller av Allart van Everdingen. Den tyske konsthistorikern Gregor Weber anser dock att landskapet på väggen och landskapsmålningen på cembalons lock är delar av samma målning, nämligen Bergslandskap och resenärer av Pieter Anthonisz. van Groenewegen från omkring 1658–60.

Den andra målningen visar Cupido som håller ett kort, och kan vara en målning av Caesar van Everdingen. Motivet har sitt ursprung i den ikonografiska emblemboken Amorum Emblemata av Otto van Veen och symboliserar trofast kärlek till en person.

Möjlig pendang
Målningen kan ha varit avsedd som en pendang till den något senare Dam som sitter vid en cembalo, vilken har så gott som identiska mått, men alla Vermeer-experter är inte ense om att så är fallet och dokumentation saknas.

Proveniens
Ägarförhållandena är oklara fram till slutet av 1700-talet, då det är belagt att målningen var en av fyra målningar av Johannes Vermeer som ägdes av Jan Danser Nijman.<ref>Jan Danser Nijman ägde också Astronomen, Geografen och 'Knypplerskan, Johannes Vermeer, utgiven av National Gallery of Art i Washington D.C., Royal Cabinet for Paintings Mauritshuis i Haag och Yale University Press, New Haven och London, 1995, , sidan 198 </ref> Den såldes på auktion i Amsterdam efter denne 1797. År 1845 såldes den på auktion i London efter Edward William Lake och åter på auktion i London 1855 efter J.T. Thom.

Den franske konstkritikern och Vermeerkännaren Théophile Thoré i Paris ägde den från före 1866 till 1869, då den ärvdes av bibliotekarien Paul Lacroix i Paris, och mellan 1884 och 1892 av dennes änka. Den såldes på auktion i Paris 1892 till en konsthandlare och köptes samma år av National Gallery i London.

Källor
John Nash: Vermeer, Scala Books och Rijksmuseum,  Amsterdam 1991, Johannes Vermeer'', utgiven av National Gallery of Art i Washington D.C., Royal Cabinet for Paintings Mauritshuis i Haag och Yale University Press, New Haven och London, 1995, 
 Om målningen på essentialvermeer.com
Om målningen på National Gallerys webbplats

Noter

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar på National Gallery
Genremålningar
Porträttmålningar
Ballotpedia

Ballotpedia är en fri och kollektivt skapad encyklopedi om USA:s politik, däribland politiska val, Kongressen, höga politiker och tjänstemän etc, och som drivs ideellt. Dess mission är att främja (eller kultivera) det politiska medborgarskapet genom fri och öppen spridning av politisk information. Wikin har av InfoWorld beskrivits som en av de 20 främsta politiska webbsidorna.

Externa länkar
 Officiell sida
 Ballotpedia på Facebook
 Ballotpedia på Twitter
 Lucy Burns Institute

Referenser 

Politik i USA
Amerikanska webbplatser
Urbana, Ohio

Urbana är en stad i Champaign County i delstaten Ohio, USA. Urbana är administrativ huvudort (county seat) i Champaign County. Urbana är säte för Urbana University.

Kända personer från Urbana
Jim Jordan, politiker

Referenser

 
Orter i Ohio
Svarta damen

Svarta damen (The Wicked Lady) är en brittisk film från 1945. Enligt Kinematograph Weekly var den 1946 års största kassasuccé i Storbritannien. Den ansågs även vara årets bästa film i Storbritannien och man hade de bästa huvudskådespelarna (James Mason och Margaret Lockwood). Den var även skapad av en uppskattad studio (Gainsborough) och man hade en högt ansedd regissör (Leslie Arliss).

Något som bidrog till filmens popularitet var att den hade en central kvinnlig huvudkaraktär (Margarete Lockwood) som bröt mot den sociala ordningen. Under 1940-talet förekom den typen av huvudperson i många framgångsrika filmer.

Referenser

Filmer 1945
Brittiska äventyrsfilmer
Brittiska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Röda sten (olika betydelser)

Röda sten kan syfta på:

 Röda sten – område i stadsdelen Sandarna i Göteborgs hamn
 Röda Sten konsthall – konsthall i området Röda sten.
 Röda sten (biograf) – nedlagd biograf på Mariaplan i Göteborg 1934–1963
 Vi ses vid Röda Sten – roman av Viveca Lärn

Se även 
 Rödsten (olika betydelser)
Katalanskspråkig film

Katalanskspråkig film är en del av den katalanska kulturen. Efter att den spanska regeringen på 1960-talet hävt sin bannlysning av katalansk kultur växte en katalansk filmindustri fram. Denna filmvåg hade fokus på katalansk kultur som byggde på den katalanska folkmusiken Nova Cançó, med avsikt att stärka den katalanska identiteten som en autonom del av Spanien med sitt eget språk och historia. 

Som svar på det tidigare spanska förtrycket av katalansk kultur växte Barcelonaskolan fram, även känd som den spanska nya vågen trots det Spanienkritiska innehållet. Den ende av regissörerna inom Barcelonaskolan som fick en större uppmärksamhet var Vicente Aranda.

De katalanska filmerna från slutet av 1970-talet handlade ofta om det spanska inbördeskriget, med en stark förankring i det katalanska.

Referenser 

Katalanskspråkiga filmer
Daniel Boys

Daniel Boys, född 26 mars 1979 i Yateley, Hampshire, är en brittisk musikalartist.

Män
Födda 1979
Levande personer
Personer från Hampshire