kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heteromys anomalus

Heteromys anomalus är en däggdjursart som först beskrevs av Thompson 1815.  Heteromys anomalus ingår i släktet Heteromys och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Håren på ovansidan har mörka och ljusa band vad som ger den ljusbruna pälsen ett prickigt utseende. Dessutom är några taggar iblandade. Några populationer är mer gråaktiga. På armarnas utsida förekommer mörka fläckar. En orange strimma på kroppssidan saknas. Djurets har stora avrundade öron. Kroppslängden (huvud och bål) är 8 till 30 cm och därtill kommer en något längre svans. På undersidan är pälsen ännu ljusare brun.

Denna gnagare förekommer i Colombia och Venezuela samt på flera öar i närheten, till exempel på Trinidad och Tobago. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar, av fuktiga lövfällande skogar och av jordbruksmark. I torra områden hittas arten i galleriskogar som följer vattendrag.

Individerna är aktiva på natten och går främst på marken men de kan klättra i växtligheten. De gräver underjordiska bon och äter frön, gröna växtdelar samt insekter. Ungarna blir könsmogna redan 50 dagar efter födelsen och de skapar egna bon nära föräldrarnas revir. Arten bär födan i kindpåsarna till boet och skapar ett förråd. Allmänt klarar sig Heteromys anomalus med vätskan som förekommer i födan. I Venezuela sker parningen under den torra perioden i mars. Individerna varnar varande för fiender genom att trumma med foten på marken.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
anomalus
Däggdjur i neotropiska regionen
Heteromys australis

Heteromys australis är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1901. Heteromys australis ingår i släktet Heteromys och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Håren på ovansidan har mörka och ljusa band vad som ger den mörkgråa till svartaktiga pälsen ett prickigt utseende. Dessutom är några taggar iblandade. På armarnas utsida förekommer mörka fläckar. Undersidan och extremiteterna är täckta av gulvit päls. Djurets har små svarta öron. Kännetecknande är dessutom en avplattad hjärnskål. Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 11 till 14 cm och en svanslängd av 12 till 15,5 cm. Bakfötterna är cirka 3,5 cm långa och öronen är 1,5 till 2 cm stora. På svansen förekommer bara några glest fördelade hår.

Denna gnagare förekommer i norra Colombia samt i angränsande områden av Ecuador och Panama. En liten isolerat population finns i Venezuela. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2500 meter över havet. Heteromys australis lever i olika fuktiga habitat.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
australis
Däggdjur i neotropiska regionen
Heteromys desmarestianus

Heteromys desmarestianus är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1868. Heteromys desmarestianus ingår i släktet Heteromys och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 12 underarter.

Arten har en chokladbrun päls på ovansidan med flera taggar och med enstaka ockrafärgade hår inblandade. Det finns inget orange band på kroppssidan som skiljer den mörka ovansidan från den vitaktiga undersidan. Vid frambenens utsida förekommer en tydlig mörk fläck. Heteromys desmarestianus har små öron. Enligt en annan källa är ovansidans päls mer svartbrun. Kroppslängden (huvud och bål) är 12,3 till 14,8 cm, svanslängden är 13,3 till 19,6 cm och bakfötterna är 3,2 till 4,0 cm långa. Vikten varierar mellan 46 och 87 g och hannar är tydlig tyngre än honor.

Denna gnagare förekommer i Amerika från södra Mexiko till norra Colombia. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2400 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga städsegröna eller delvis lövfällande skogar med bra utvecklad undervegetation.

Individerna gräver underjordiska bon i marken, ibland under trädrötter. De äter frön av palmer eller av andra växter samt frukter och insekter. Vanligen skapas ett lager i boet. Honor kan para sig hela året med upp till fem kullar per år. Per kull föds cirka tre ungar. Heteromys desmarestianus kan leva två eller tre år i naturen. Tunneln direkt efter boets ingång är vinkelrätt mot markytan. Ibland sover arten i håligheter i trädstammar som ligger på marken.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
desmarestianus
Däggdjur i neotropiska regionen
Heteromys gaumeri

Heteromys gaumeri är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen och Chapman 1897. Heteromys gaumeri ingår i släktet Heteromys och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på Yucatanhalvön i södra Mexiko, Guatemala och Belize. Arten vistas i låglandet. Habitatet utgörs av delvis lövfällande skogar med buskar som undervegetation.

Individerna är aktiva på natten och går främst på marken. De lever utanför parningstiden ensam och har troligen avgränsade revir. Parningen sker mellan januari och april under regntiden. Honor föder 2 till 5 ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
gaumeri
Däggdjur i neotropiska regionen
Heteromys goldmani

Heteromys goldmani är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1902. Heteromys goldmani ingår i släktet skogstaggspringmöss och familjen påsmöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Wilson & Reeder (2005) listar populationen som underart till Heteromys desmarestianus. IUCN klassificerar Heteromys goldmani som synonym till Heteromys desmarestianus.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
goldmani
Heteromys nelsoni

Heteromys nelsoni är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1902. Heteromys nelsoni ingår i släktet Heteromys och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i en bergstrakt i gränsområdet mellan Mexiko och Guatemala. Regionen ligger 2500 till 2800 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
nelsoni
Däggdjur i neotropiska regionen
Heteromys oresterus

Heteromys oresterus är en däggdjursart som beskrevs av Harris 1932. Heteromys oresterus ingår i släktet Heteromys och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare lever i en bergstrakt i centrala Costa Rica. Regionen ligger 1800 till 2600 meter över havet. Habitatet utgörs av lövskogar.

Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av 136 till 182 mm, en svanslängd av 162 till 194 mm och en vikt av 64 till 98 g en större medlem i släktet Heteromys. Den har 39 till 41 mm långa bakfötter och 14 till 22 mm långa öron. Ovansidan är täckt av svartgrå päls med några bruna till ljusbruna hår inblandade. På kroppssidorna ökar antalet bruna hår och undersidan samt fötterna är täckta av vit päls. Dessutom har öronen en svart färg med vita kanter. Även svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en vit undersida. I pälsen på ovansidan förekommer några styva hår men inte lika styv som hos andra släktmedlemmar. Öronens vita kanter är dessutom unika.

Enligt ett fåtal studier äter Heteromys oresterus främst frön. Honor föder tre till fem ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
oresterus
Däggdjur i neotropiska regionen
Chaetodipus

Chaetodipus är ett släkte av däggdjur. Chaetodipus ingår i familjen påsmöss. Arterna lever i södra USA och i Mexiko.

Beskrivning 

Dessa gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av 8 till 13 cm och en svanslängd av 7,5 till 15 cm. Vikten ligger mellan 15 och 50 gram. Pälsen har på ryggen en grå till gulbrun färg och buken är vitaktig. Håren liknar mer borstar och är inte lika mjuk som hos fickspringmöss (Perognathus), som tillhör samma underfamilj.

I levnadssättet liknar arterna fickspringmöss men vissa arter har sina särdrag. Habitatet varierar därför mellan klippiga bergstrakter, gräsmarker, buskmarker och halvöknar. Liksom fickspringmöss håller de ingen vinterdvala men vid kallt väder faller de i ett stelt tillstånd (torpor). Födan utgörs av frön och andra växtdelar som individerna lagrar före vintern i boet.

Varje djur bygger ett tunnelsystem som det försvarar mot artfränder. Vanligen sker parningen under våren men hos arter i varma regioner kan honor para sig hela året. I varma områden föds ofta mer än en kull per år. Dräktigheten varar 23 eller 24 och antalet ungar varierar mellan en och åtta, oftast fyra. Efter 3,5 veckor börjar ungdjur med fast föda. Den äldsta individen i fångenskap blev lite över 8 år gammal.

De flesta arter är inte hotade i beståndet. IUCN listar Chaetodipus lineatus med kunskapsbrist (DD), Chaetodipus dalquesti som sårbar (VU), Chaetodipus goldmani som nära hotad (NT) och alla andra som livskraftig (LC).

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Chaetodipus arenarius
 Chaetodipus artus
 Chaetodipus baileyi
 Chaetodipus californicus
 Chaetodipus eremicus
 Chaetodipus fallax
 Chaetodipus formosus
 Chaetodipus goldmani
 Chaetodipus hispidus
 Chaetodipus intermedius
 Chaetodipus lineatus
 Chaetodipus nelsoni
 Chaetodipus penicillatus
 Chaetodipus pernix
 Chaetodipus spinatus

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare 2 arter i släktet, Chaetodipus dalquesti och Chaetodipus rudinoris.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 

Påsmöss
Chaetodipus
Chaetodipus formosus

Chaetodipus formosus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1889.  Chaetodipus formosus ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 7 underarter.

Arten blir med svans 172 till 211 mm lång, svanslängden är 86 till 118 mm och vikten varierar mellan 19 och 25 g. Chaetodipus formosus är en av de mörkare arterna i släktet. Svansen har en mörk ovansidan, en ljus undersida och en tofs vid spetsen.

Denna gnagare förekommer i västra Nordamerika från Utah och Nevada över Arizona och Kalifornien till Baja California. Arten vistas i klippiga eller sandiga områden med flera buskar. Födan utgörs av frön från gräs och örter, av insekter och av gröna blad. Honan föder under våren vid bra tillgång till föda 5 till 6 ungar. Chaetodipus formosus håller ingen vinterdvala men den intar ett stelt tillstånd (torpor) vid ogynnsamma förhållanden.

I södra delen av utbredningsområdet hotas beståndet av ökande turism. Hela populationen antas vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
formosus
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus hispidus

Chaetodipus hispidus är en däggdjursart som först beskrevs av Baird 1858.  Chaetodipus hispidus ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Utseende 
Individerna blir 152 till 230 mm långa (med svans), svanslängden är 72 till 113 mm och vikten ligger mellan 15 och 60 g. Arten har 22 till 29 mm långa bakfötter och 10 till 13 mm långa öron. Ovansidan är täckt av kort och tät gråbrun päls med olivgrön skugga och på undersidan finns vitaktig päls. Även svansen är uppdelad i en brun ovansida och en vit undersida. Dessutom har svansen längre hår vid spetsen. I varje käkhalva förekommer 1 framtand, ingen hörntand, 1 premolar och tre molarer.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i centrala Nordamerika och norra Centralamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från North Dakota i USA till regionen kring Mexico City. Habitatet utgörs av prärien och andra gräsmarker samt av öppna ekskogar. Arten föredrar sandig jord men kan även leva på lera samt i delvis klippiga områden.

Ekologi 
När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Individernas revir är cirka 0,3 hektar stort. De är nattaktiva och vistas främst på marken. Födan utgörs främst av frön samt av gröna växtdelar och insekter. Chaetodipus hispidus vilar i underjordiska bon och där skapas ett förråd. Under den kalla årstiden förekommer ingen riktig vinterdvala men gnagaren intar ofta ett stelt tillstånd (torpor). Populationer i södra delen av utbredningsområdet kan vara aktiv hela året.

Fortplantningen sker i kyliga regioner under våren och sommaren och i varma områden hela året. Hos nordliga populationer har honor två kullar per år och per kull föds 2 till 9 ungar (oftast 5 eller 6). Ungarna blir efter cirka 60 dagar könsmogna. Chaetodipus hispidus lever i sällsynta fall upp till två år.

Chaetodipus hispidus och människor 
Arten äter frön av ogräs och av nyttoväxter. Det är inga allvarliga hot för gnagaren kända. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
hispidus
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus intermedius

Chaetodipus intermedius är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1889.  Chaetodipus intermedius ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 8 underarter.

Arten är med en kroppslängd (med svans) av 152 till 188 mm, en svanslängd av 83 till 112 mm och en vikt av 10 till 19 g en mellanstor medlem inom släktet Chaetodipus. Den har 19 till 24 mm långa bakfötter och 7 till 12 mm stora öron. Pälsen på ovansidan är styv och på stjärten är några hår utformade som taggar. Ovansidans färg kan variera mellan ljusgrå, brunaktig och svartbrun, ibland med en orange skugga på bålens sidor. Undersidan är täckt av vitaktig päls. Svansens ovansida är mörkare än undersidan. I varje käkhalva förekommer 1 framtand, ingen hörntand, 1 premolar och tre molarer. Populationer som lever på stelnad lava är allmänt mörkare.

Denna gnagare förekommer i sydvästra Nordamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från Utah i norr och sydöstra Kalifornien i väst till västra Texas och norra Mexiko. Habitatet utgörs av gräsmarker och halvöknar med några glest fördelade buskar. Arten föredrar klippiga områden.

Individerna är aktiva på natten. De håller ingen vinterdvala men de kan inta ett stelt tillstånd (torpor) vid kalla temperaturer. Chaetodipus intermedius äter huvudsakligen frön och ibland insekter. Den transporterar födan i sina kindpåsar till boet. Fortplantningen sker under våren och tidiga sommaren. Honor har upp till sju ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
intermedius
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus nelsoni

Chaetodipus nelsoni är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1894.  Chaetodipus nelsoni ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den amerikanska naturforskaren Edward William Nelson.

Utseende 
Honor är med en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 78,5 mm och en svanslängd av cirka 98,5 mm mindre än hannar. Hannar blir omkring 81 mm långa (huvud och bål) och har en cirka 98,5 mm lång svans. Vikten ligger mellan 12 och 18 g och varierar beroende på utbredning. Chaetodipus nelsoni har ungefär 21 mm långa bakfötter och cirka 8 mm långa öron. Den grova pälsen har en brun grundfärg på ovansidan och undersidan är vit. Dessutom finns hos vuxna exemplar flera taggar inblandade i bakkroppens päls. De för familjen typiska kindpåsar förekommer även hos denna art. Svansens främre del är glest täckt av hår och den nakna bakre delen används som gripverktyg. Chaetodipus nelsoni har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, en premolar och tre molarer.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i södra USA (New Mexico, Texas) och vidare till centrala Mexiko. Habitatet utgörs av klippiga öknar och halvöknar med buskar, gräs och några andra växter som kaktusar.

Ekologi 
Individerna håller ingen vinterdvala och de äter frön. Honor kan ha flera kullar mellan februari och juli. Dräktigheten varar cirka en månad och sedan föds 2 till 4 ungar. Redan fyra veckor senare blir ungarna självständiga. Bara 14 procent av alla individer överlever till nästa vår.

Förutom från äter arten andra växtdelar och ibland insekter. Den gräver underjordiska bon som kan ha flera tunnlar och ett centralt rum. Boet fodras med gräs och andra mjuka växtdelar. Antagligen lämnar gnagaren sin avföring utanför boet. Individerna är främst aktiva under kvällen och under natten. Chaetodipus nelsoni jagas bland annat av ugglor och skallerormar.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
nelsoni
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus penicillatus

Chaetodipus penicillatus är en däggdjursart som först beskrevs av Samuel Washington Woodhouse 1852.  Chaetodipus penicillatus ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 6 underarter.

Utseende 
Arten blir med svans 157 till 199 mm lång och vikten varierar mellan 11 och 22 g. Själva svansen är i genomsnitt 109 mm lång. Den grova pälsen har på ovansidan en gråbrun till gulgrå färg och glest fördelade svarta hår ger ett spräckligt utseende. Undersidan är täckt av vit päls och även svansens undersida är vit. I varje käkhalva förekommer en framtand, ingen hörntand, en premolar och tre molarer.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i sydvästra USA och i nordvästra Mexiko. Habitatet utgörs av landskap med sandig jord och med mer eller mindre glest fördelade buskar eller träd.

Ekologi 
Individerna gräver underjordiska bon, vanligen i mjuk mark men ibland i påfallande hård jord. De lever ensamma och är aggressiva mot varande när honan inte är brunstig. Chaetodipus penicillatus håller ingen vinterdvala men i norra delen av utbredningsområdet stannar den under kalla tider i boet och är slö.

Födan består främst av frön från gräs, örter och buskar som kompletteras med gröna växtdelar och insekter. För att nå födan klättrar arten ibland i buskar. Den transporterar födan med hjälp av kindpåsarna. Förråd med frön lagras i boet och i olika gömmor.

Fortplantningen sker mellan tidiga våren och sensommaren. Under tiden har honor en eller flera kullar med upp till sju ungar per kull. Några honor har fortfarande ungdjurspälsen när de blir dräktiga för första gången. Livslängden är sällan mer än ett år.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
penicillatus
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus spinatus

Chaetodipus spinatus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1889.  Chaetodipus spinatus ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 18 underarter.

Arten blir 82,5 till 85 mm lång (huvud och bål), har en cirka 115 mm lång svans och väger 13,5 till 17,5 g. Den har cirka 25 mm långa bakfötter och ungefär 10 mm stora öron. Ovansidan är främst täckt av bruna hår med svarta spetsar. På bakkroppen är dessutom flera vita taggar med mörkare spetsar inblandade. En mörkare längsgående linje på ryggens mitt saknas eller den är otydlig. Annars liknar Chaetodipus spinatus andra släktmedlemmar. Ofta finns variationer i pälsfärgen mellan de olika populationerna på diverse öar.

Denna gnagare förekommer i södra Kalifornien (USA) och i västra Mexiko (huvudsakligen Baja California) samt på flera öar i Californiaviken. Arten vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 900 meter över havet. Habitatet utgörs av öknar med många klippor och glest fördelad växtlighet.

Individerna är aktiva på natten. De äter troligen frön och gröna växtdelar (efter regnfall). En hona dokumenterades med fyra ungar.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
spinatus
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus eremicus

Chaetodipus eremicus är en däggdjursart som först beskrevs av Edgar Alexander Mearns 1898.  Chaetodipus eremicus ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Chaetodipus eremicus blir 73 till 86 mm lång (huvud och bål), har en 85 till 102 mm lång svans och väger 12 till 19 g. I den gråbruna borstiga (inte taggig) pälsen på ryggen är mörkbruna hår inblandade. Pälsen blir ljusare fram till kroppens sidor och gränsen mot den vitaktiga undersidan kan vara en orange linje. Framför varje öra finns en liten vit fläck. Svansen har en brun ovansida, en vit undersida och en tofs vid spetsen. Pälsfärgen är allmänt mörkare än hos Chaetodipus penicillatus.

Denna gnagare förekommer i norra Mexiko samt i angränsande regioner av Texas och New Mexico. Habitatet utgörs av sandöknar och av buskskogar på sandmark.

Individerna gräver underjordiska bon. De parar sig under våren eller sommaren efter regnfall. Honor är tre till fyra veckor dräktiga och föder två till fyra ungar per kull. Cirka tre veckor efter födelsen slutar honan med digivning. Ungar som föds på tidiga våren kan fortplanta sig under sensommaren. Chaetodipus eremicus äter frön, insektslarver och gröna växtdelar.

För beståndet är inga hot kända. Chaetodipus eremicus är inte sällsynt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
eremicus
Däggdjur i nearktiska regionen
Chaetodipus californicus

Chaetodipus californicus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1889.  Chaetodipus californicus ingår i släktet Chaetodipus och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 8 underarter.

Utseende 
Med en kroppslängd (huvud och bål) av 19,0 till 22,4 cm, en svanslängd av 10,3 till 14,3 cm och en vikt av cirka 23 g är arten en av de större släktmedlemmarna. Bakfötterna är 2,4 till 2,9 cm långa och öronen är 0,9 till 1,4 cm stora. Ovansidan är främst täckt av gråbrun päls och vid bakdelen är några vita borstar eller taggar inblandade. En brun linje skiljer ovansidan från den gulvita undersidan. Även svansen har en brunaktig ovansida samt en ljus undersida och vid slutet finns en 0,9 till 1,4 cm lång tofs. På öronen förekommer några svarta eller gråbruna hår och fötterna har samma gulvita färg som buken.

Chaetodipus fallax som delar södra delen av utbredningsområdet med Chaetodipus californicus har kortare öron och kortare fötter.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i Kalifornien och i angränsande regioner av Mexiko. Habitatet utgörs främst av buskskogar. Dessutom besöks gräsmarker och öknar.

Ekologi 
Individerna stannar på dagen i det underjordiska boet och de är utanför parningstiden aggressiva mot artfränder. Reviret kring boet markeras med körtelvätska och Chaetodipus californicus skapar ljud genom att gnida tänderna mot varandra. På natten letas efter föda i området kring boet och ett exemplar kan under ett dygn vandra 850 meter. Arten går främst på marken men vid behov kan den klättra i buskar eller i små träd. Födan utgörs främst av frön från gräs eller örter som plockas direkt från växten eller som grävs fram från det översta jordlagret. Ibland samlar Chaetodipus californicus insekter eller gröna växtdelar som blad. Allt förvaras i kindpåsarna och flyttas till boet.

Vid ogynnsamma temperaturer kan arten inta ett stelt tillstånd (torpor). Honor har vanligen en eller sällan två kullar som föds mellan april och juli. Efter cirka 25 dagar dräktighet föder honan två till sju ungar, oftast fyra. Ungarna diar sin mor cirka tre veckor och efter tre månader är några honor könsmogna. Samtidig når de sin fulla storlek. Antagligen deltar fadern inte i ungarnas uppfostring. Ett exemplar av den nära besläktade arten Chaetodipus fallax levde i fångenskap 8 år och 4 månader. För Chaetodipus californicus finns inga uppgifter om livslängden.

Källor

Externa länkar 

Påsmöss
californicus
Däggdjur i nearktiska regionen