kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Perognathus inornatus

Perognathus inornatus är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1889. Perognathus inornatus ingår i släktet fickspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna gnagare blir med svans 13 till 15 cm lång och svansen är lite längre än huvud och bål tillsammans. Vuxna exemplar väger 7 till 12 g. Pälsen på ovansidan består av korta hår som är ljusbruna till rosa samt av längre täckhår som är svartbruna. Undersidan är täckt av vit päls. Kring ögonen finns orange ringar. Svansen har en mörk ovansida, en ljus undersida och längre hår vid spetsen som bildar en liten tofs.

Arten förekommer i Kalifornien i USA. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 600 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker, av buskskogar, av savanner med några trädgrupper samt av halvöknar med glest fördelade buskar.

Perognathus inornatus skapar underjordiska tunnelsystem och ingången ligger ofta under en buskes rötter. Arten äter främst frön samt gröna delar från gräs, buskar eller örter. Ibland ingår insekter som saknar hårt skal i födan. Större mängder föda transporteras i kindpåsarna till boet. Torpor förekommer ibland under den kalla årstiden.

Individerna sitter ofta bredvid boets ingång och solbadar. Fortplantningen sker mellan mars och juli. Under tiden förekommer minst två kullar med 4 till 6 ungar per kull. Ungarna stannar vanligen i boet tills de är könsmogna.

Källor

Externa länkar 

Fickspringmöss
inornatus
Däggdjur i nearktiska regionen
Perognathus longimembris

Perognathus longimembris är en däggdjursart som först beskrevs av Elliott Coues 1875.  Perognathus longimembris ingår i släktet fickspringmöss och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Denna gnagare blir 110 till 115 mm lång, inklusive en 53 till 83 mm lång svans. Den har 15 till 20 mm långa bakfötter och 5 till 7 mm långa öron. Pälsen på ovansidan är kanelfärgad till krämfärgad, ibland med rosa skugga. Det kan finnas en mörkare längsgående strimma på ryggens topp. Svansen kan ha en mörkare ovansida eller den är enhetlig ljus. Långa hår vid svansens spets bildar en tofs. Hos Perognathus longimembris förekommer hår på främre delen av bakfötternas sula. En population från regionen kring Los Angeles var större med en absolut längd av 125 till 136 mm och en svanslängd av 65 till 78 mm.

Arten förekommer i sydvästra USA samt i nordvästra Mexiko, inklusive halvön Baja California. Habitatet utgörs av torra landskap i låglandet samt av halvöknar. Gnagaren hittas ofta i områden med växter av malörtssläktet (Artemisia).

Perognathus longimembris skapar underjordiska tunnelsystem och vilar där på dagen. Arten letar under natten efter växtdelar och den äter även insekter. Arten når i kulliga områden 750 meter över havet.

Under den kalla årstiden stannar denna fickspringmus ofta i boet och den kan bli slö eller inta ett stelt tillstånd (torpor). Arten uppsöker boets djupa delar under vintern. Den äter förrådet av frön som den förut transporterade till boet. I födan ingår bland annat frön från grobladssläktet, från ogräsmållor, från släktet Eriogonum samt från släktet svinglar. Honor har mellan januari och augusti (oftast mars till maj) en kull med 2 till 8 ungar. Dräktigheten varar 21 till 31 dagar. Ungarna diar sin mor cirka 30 dagar. Könsmognaden infaller för honor efter ungefär 50 dagar och för hannar efter cirka 150 dagar.

Perognathus longimembris täcker hela vätskebehovet med födan och den behöver inte dricka.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. l. pacificus
 P. l. longimembris

Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 16 underarter.

Källor

Externa länkar 

Fickspringmöss
longimembris
Däggdjur i nearktiska regionen
Perognathus parvus

Perognathus parvus är en gnagare som först beskrevs av Titian Peale 1848.  Perognathus parvus ingår i släktet fickspringmöss och familjen påsmöss.

Denna gnagare blir 6 till 9 cm lång (huvud och bål), har en 4,5 till 10 cm lång svans och väger cirka 20 g. Den mjuka pälsen på ovansidan består av en ljusbrun till rosa underull och svartaktiga täckhår. På undersidan har pälsen en ljusbrun till vit färg. Även svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en ljus undersida. Vid bakfötterna förekommer hår på trampdynorna. Liksom andra arter av samma släkte har Perognathus parvus klor vid framtassarna och kindpåsar för att bära födan.

Arten förekommer i västra USA och i sydvästra Kanada. Habitatet är torrt och varierar mellan stäpper, buskskogar och trädgrupper. Allmänt behövs ett område med djupare jord mellan klippiga ställen.

När honan inte är brunstig lever hanar och honor ensam i underjordiska tunnelsystem. De äter främst frön samt några gröna växtdelar och insekter. Perognathus parvus lagrar större mängder föda i boet. Arten stannar mellan november och mars i tunnlarna. Den håller ingen vinterdvala men kan tidvis falla i ett stelt tillstånd (torpor). Tillståndet kan även förekomma under sommaren vid födobrist. Under de varma årstiderna är gnagaren främst aktiv under natten.

Boets ingång ligger ofta skyddad mellan buskarnas rötter och inne i tunnlarna är det fuktigt och kyligt.

Honan kan ha upp till tre kullar per år med 2 till 8 ungar per kull, oftast omkring 5 ungar. Dräktigheten varar 21 till 28 dagar. Efter födelsen får ungarna cirka tre veckor di.

Under år med mycket nederbörd kan det finnas 80 individer eller fler per hektar. Arten får skydd i sina tunnlar vid stäppbränder men den är efteråt mera utsatt för predatorer. Detta ökade jakttrycket är utan betydelse för hela beståndet. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. p. xanthonotus
 P. p. parvus

Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 12 underarter.

Källor

Externa länkar 

Fickspringmöss
parvus
Däggdjur i nearktiska regionen
Perognathus merriami

Perognathus merriami är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1892. Perognathus merriami ingår i släktet fickspringmöss och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Utseende 
Arten blir med svans 100 till 122 mm lång och svanslängden är 44 till 60 mm. Djuret har 15 till 18 mm långa bakfötter och 5 till 6 mm långa öron. På ovansidan förekommer mjuk gulbrun till rosa-gul päls och undersidan är täckt av vit päls. Gränsen mellan den gulbrun och den vita pälsen är inte lika tydlig som hos kortsvansad fickspringmus. Även svansen är uppdelad i en gul ovansida och en vit undersida. Kännetecknande är en vit fläck framför varje öra och en gul fläck bakom varje öra. Det finns ingen mörk längsgående linje på ryggens topp. Framtassarnas fingrar är utrustade med långa naglar.

Utbredning 
Arten förekommer i södra USA samt i nordöstra Mexiko. Habitatet utgörs av gräsmarker, av buskskogar och av halvöknar med glest fördelade buskar. Perognathus merriami besöker även övergiven jordbruksmark.

Ekologi 
Individerna är aktiva på natten och vilar i självgrävda underjordiska bon. De äter främst frön samt några gröna växtdelar och insekter. Perognathus merriami dricker ibland vatten och täcker annars vätskebehovet med födan. I boet ingår tunnlar, en kammare där djuret sover, förrådsrum och latriner. Dessutom skapas flera hålrum kring boet där gnagaren söker skydd vid fara. Vanligen stänger arten boets ingångar med jord efter användning. De flesta bon ligger under buskar eller under annan växtlighet. Perognathus merriami håller ingen vinterdvala men den intar ibland ett stelt tillstånd (torpor) under den kalla årstiden. Stelheten kan vara i 48 timmar. I norra delen av utbredningsområdet sker fortplantningen mellan april och november. Troligtvis har arten liksom andra fickspringmöss flera kullar under tiden.

Denna gnagare lever i naturen upp till 33 månader och exemplar i fångenskap blev upp till 36 månader gamla. När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Revirets storlek varierar mellan 0,03 och 2,19 hektar. Det finns ingen överlappning mellan individernas territorium. Kända naturliga fiender är tornuggla, amerikansk törnskata, gråräv och gräshoppsmusen Onychomys leucogaster.

Källor

Externa länkar 

Fickspringmöss
merriami
Däggdjur i nearktiska regionen
Mörk dvärgkänguruspringmus

Mörk dvärgkänguruspringmus (Microdipodops megacephalus) är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1891. Microdipodops megacephalus ingår i släktet dvärgkänguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 13 underarter.

Som namnet antyder har arten mörkare brun päls på ovansidan än den andra arten i samma släkte. Undersidan är täckt av ljusgrå till vit päls och svansen har en svart spets. Den centrala delen av svansen kan lagra fett som förbrukas under vintern.

Arten förekommer i Nevada (USA) samt i angränsande regioner av Kalifornien, Oregon och Utah. Habitatet utgörs av halvöknar och torra buskskogar med sandig mark.

Individerna är främst aktiva på natten och de skapar underjordiska tunnelsystem. Denna gnagare äter frön samt några insekter och den behöver inget extra vatten. Mellan november och februari stannar individerna i boet. Honor har troligen flera kullar per säsong och de flesta ungar föds i maj och juni. Per kull föds två till sju ungar. Hanens revir är tydligt större än honans revir.

Källor

Externa länkar 

Dvärgkänguruspringmöss
Däggdjur i nearktiska regionen
Microdipodops pallidus

Microdipodops pallidus är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1901. Microdipodops pallidus ingår i släktet dvärgkänguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fem underarter.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 15 till 17 cm och en svanslängd av 7,4 till 9,4 cm. Vikten är 10 till 17 g. Liksom den andra arten i släktet har Microdipodops pallidus stora bakfötter som är 2,5 till 2,7 cm långa. Den mjuka pälsen är på ovansidan ljusbrun till krämfärgat och undersidan har vit päls. I motsats till mörk dvärgkänguruspringmus förekommer ingen mörk spets vid svansen.

Utbredning och habitat 
Microdipodops pallidus lever i västra USA i Nevada och angränsande delar av Kalifornien. Utbredningsområdet ligger cirka 1200 till 1750 meter över havet. Habitatet utgörs av öknar med glest fördelade buskar.

Ekologi 
Denna gnagare är aktiv på natten och vilar på dagen i enkla underjordiska bon. Den hoppar omkring på sina bakben liksom en känguru. Arten äter främst frön som kompletteras med gröna växtdelar och några insekter. Vätskebehovet täcks nästan helt med födan. Microdipodops pallidus transporterar födan i sina kindpåsar till boet och skapar förråd. Arten lagrar även fett i svansen före den kalla årstiden men den håller inte lika länge vinterdvala som den andra arten i släktet.

Honor har på sommaren en eller flera kullar. Per kull föds två till sju ungar.

Källor

Externa länkar 

Dvärgkänguruspringmöss
pallidus
Däggdjur i nearktiska regionen
Heptaxodontidae

Heptaxodontidae är en utdöd familj av däggdjur. Heptaxodontidae ingår i underordningen piggsvinsartade gnagare som tillhör ordningen gnagare. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Heptaxodontidae 5 arter fördelade på fyra släkten.

Arterna var oftast medelstora gnagare men en art av släktet Amblyrhiza blev nästan lika stor som en svartbjörn.

Familjens arter levde på karibiska öar som Jamaica, Hispaniola, Puerto Rico, Anguilla och Saint Martin. Det är inte helt utrett om arterna dog ut före indianernas ankomst på öarna. En art levde kanske fram till européernas ankomst under 1500-talet. Det finns spanska dokument som nämner ett djur med namnet "quemi" som kanske tillhörde släktet Quemisia. Berättelsen kan även syfta på en art av släktet Plagiodontia, alltså en bäverråtta.

Systematik 

På grund av molarernas konstruktion betraktas de ibland som nära släktingar till harmöss (Chinchillidae). Hela tanduppsättningen av släktet Quemisia är däremot påfallande lik bäverråttornas (Capromyidae) tänder och kanske bör Heptaxodontidae och bäverråttor betraktas som systertaxon.

Släkten enligt Catalogue of Life:

 Amblyrhiza, en art.
 Clidomys, två arter.
 Elasmodontomys, en art.
 Quemisia, en art.

Källor

Externa länkar 

Marsvinsartade gnagare
Heptaxodontidae
Clidomys

Clidomys är ett släkte av utdöda däggdjur. Clidomys ingår i familjen Heptaxodontidae.

Kvarlevor av arterna hittades i Jamaica. De skiljer sig från andra familjemedlemmar i avvikande detaljer av tändernas konstruktion. Till exempel förekommer hos Clidomys fullständiga käkbenskanter vid de molara tänderna. Enligt uppskattningar hade Clidomys osborni ett huvud som var 215 mm långt eller lite större och en kroppslängd (huvud och bål) mellan 750 och 1075 mm. Den andra arten i släktet var troligen 20 till 25 procent mindre. Antagligen gick individerna på marken och de saknade skuttförmåga.

Det är inte helt utrett när och varför dessa gnagare dog ut. Halvfossila rester hittades i avlagringar som är uppskattningsvis 100 000 år gamla. I några av avlagringarna hittades kvarlevor av andra djurarter som levde under historisk tid. Enligt en studie från 1989 försvann arterna för cirka 7 000 år sedan i samband med ankomsten av Jamaicas ursprungsbefolkning.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Clidomys osborni
 Clidomys parvus

Enligt Wilson & Reeder (2005) är Clidomys osborni och Clidomys parvus en och samma art.

Källor

Externa länkar 

Marsvinsartade gnagare
Clidomys
Clidomys osborni

Clidomys osborni är en utdöd gnagare som beskrevs av Anthony 1920. Clidomys osborni ingår i släktet Clidomys och familjen Heptaxodontidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Kvarlevor av arten hittades i grottor på Jamaica och det antas att den dog ut under pleistocen.

Anthony beskrev samtidig en annan mindre art med namnet Clidomys parvus. Efter upptäckten av ytterligare fossil antas numera att de mindre exemplaren är ungdjur av Clidomys osborni.

Clidomys osborni skiljer sig från andra medlemmar av samma familj i avvikande detaljer av tändernas konstruktion.

Källor

Externa länkar 

Marsvinsartade gnagare
osborni
Elasmodontomys obliquus

Elasmodontomys obliquus är en utdöd gnagare som beskrevs av Anthony 1916. Elasmodontomys obliquus är ensam i släktet Elasmodontomys som ingår i familjen Heptaxodontidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Anthony beskrev 1917 ytterligare en art med namnet Heptaxodon bidens. Hela familjen fick sitt namn efter detta taxon. Senare forskning visade att H. bidens var ett ungdjur av Elasmodontomys obliquus.

Arten levde i Puerto Rico.

Halvfossila kvarlevor av arten hittades i en grotta. Enligt uppskattning var en lika stor som en paka (Cuniculus paca) och hade ett robust huvud. Extremiteterna var korta och därför antas att den gick på marken utan förmåga att klättra i träd. Det är inte helt utrett när Elasmodontomys obliquus dog ut men troligen utrotades arten av Puerto Ricos ursprungsbefolkning före européernas ankomst i Västindien.

Källor

Externa länkar 

Marsvinsartade gnagare
obliquus
Quemisia gravis

Quemisia gravis är en utdöd däggdjursart som beskrevs av Miller 1929. Quemisia gravis är ensam i släktet Quemisia som ingår i familjen Heptaxodontidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från kvarlevor som hittades i två grottor på Hispaniola i Haiti samt i Dominikanska republiken. Den var liksom Elasmodontomys obliquus en stor gnagare och hade ett uppskattad vikt av 20 kg. Quemisia gravis hade korta nedre framtänder och artens tandemalj hade en sorts förvridning.

I en rapport som skrevs av den spanska historikern Gonzalo Fernández de Oviedo beskrivs en gnagare med namnet quemi som levde på Hispaniola. Texten författades cirka 25 år efter spanjorens landstigning på ön. Enligt berättelsen hade djuret samma utseende som den nu levande Dominikanska bäverråttan (Plagiodontia aedium) men den var större. Gerrit Smith Miller antog att beskrivningen syftar på Quemisia gravis men enligt andra zoologer kan det ha varit en art av släktet Plagiodontia.

Källor

Externa länkar 

Marsvinsartade gnagare
gravis
Amblyrhiza inundata

Amblyrhiza inundata är en utdöd däggdjursart som beskrevs av Edward Drinker Cope 1868. Amblyrhiza inundata är ensam i släktet Amblyrhiza som ingår i familjen Heptaxodontidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Kvarlevor av denna gnagare hittades på Anguilla och Saint Martin i Västindien. Uppskattningsvis hade den en vikt mellan 50 och 200 kg.

På grund av de upphittade kvarlevor som främst utgörs av skallar och tänder antas att arten var lite mindre än en svartbjörn. Bara huvudet hade en längd av cirka 40 cm. I motsats till huvudet, bålen och bakfötterna, som vara stora, hade de främre extremiteterna en smal form.

Troligen åt gnagaren olika växtdelar. Enligt en teori hade den under pleistocen ett större utbredningsområde på grund av lågt vattenstånd. Hela beståndet utgjordes enligt uppskattningar av 6 000 till 15 000 individer. Antagligen var Amblyrhiza inundata redan utdöd när Västindiens ursprungsbefolkning nådde öarna för cirka 2500 år sedan. Ännu mer otämkbar är att den fanns kvar vid européernas ankomst för 500 år sedan.

Källor

Externa länkar 

Marsvinsartade gnagare
inundata
Gula kindpåsråttor

Gula kindpåsråttor (Pappogeomys) är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen kindpåsråttor.

Beskrivning 

Arterna liknar andra kindpåsråttor i utseende. De når en kroppslängd (huvud och bål) av 13 till 18 cm och den nakna svansen är 5 till 9 cm lång. Kännetecknande är en vit, ljusbrun eller kanelfärgade fläck på nosen. Annars är den mjuka pälsen orangebrun till mörkbrun på ovansidan och ljusare på buken. Framfötterna har kraftiga klor för att gräva i marken.

Dessa gnagare förekommer i Mexiko i bergstrakter som är 900 till 3000 meter höga. Regionen är täckt av skog och ängar. Gula kindpåsråttor uppsöker även odlingsmark för att hämta sin föda och där bekämpas de intensiv av bönder. Födan utgörs av rötter, gräs och örter.

IUCN listar Pappogeomys alcorni som akut hotad (CR) och den andra arten som livskraftig (LC).

Systematik 
Arter enligt Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference:

 Pappogeomys alcorni
 Pappogeomys bulleri

Catalogue of Life listar släktet Cratogeomys som undersläkte till Pappogeomys.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 

Kindpåsråttor
Cratogeomys castanops

Cratogeomys castanops (tidigare Pappogeomys castanops) är en däggdjursart som först beskrevs av Baird 1852.  Cratogeomys castanops ingår i släktet Cratogeomys och familjen kindpåsråttor.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 18 underarter.

Arten blir med svans 144 till 305 mm lång, svanslängden är 50 till 105 mm och vikten varierar mellan 150 och 450 g. Cratogeomys castanops har 27 till 42 mm långa bakfötter och 5 till 7 mm stora öron. Hannar är 50 till 150 g tyngre än honor. Dessutom är populationer som lever i fuktiga områden med frodig växtlighet större än populationer i torra landskap. På ovansidan förekommer krämfärgad till rödbrun päls med några längre svarta hår inblandade. Undersidans päls varierar mellan ljus ockra, krämfärgad och vit. På framsidan av de övre framtänderna förekommer en ränna. Arten har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, en premolar och tre molarer.

Denna gnagare förekommer i södra USA och norra Mexiko. Habitatet utgörs av halvöknar och gräsmarker.

Individerna gräver tunnelsystem som kan vara 76 meter långa. Boet och förrådet ligger djupast. Cratogeomys castanops äter underjordiska växtdelar samt låga växter som finns på markytan (gräs, örter). I tunnlarna bor utanför parningstiden bara en individ och kring parningen en hane och en hona. Honor har två kullar per år med upp till tre ungar per kull. Enligt en annan källa utgörs några kullar av fem ungar. De är i början blinda och nakna. Cratogeomys castanops jagas bland annat av ugglor och falkfåglar.

Källor

Externa länkar 

Kindpåsråttor
castanops
Däggdjur i nearktiska regionen
Pappogeomys alcorni

Pappogeomys alcorni är en däggdjursart som beskrevs av Russell 1957. Pappogeomys alcorni ingår i släktet Pappogeomys och familjen kindpåsråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i en liten bergstrakt i västra Mexiko. Regionen är täckt av skog med ek och barrträd.

Källor

Externa länkar 

Kindpåsråttor
alcorni
Däggdjur i neotropiska regionen
Pappogeomys bulleri

Pappogeomys bulleri är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1892.  Pappogeomys bulleri ingår i släktet Pappogeomys och familjen kindpåsråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 8 underarter.

Denna gnagare förekommer i västra Mexiko i delstaterna Nayarit, Jalisco och Colima. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 3200 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar med ek och barrträd. Pappogeomys bulleri hittas ofta nära jordbruksmark. Den äter rötter, gräs, örter och delar av buskar.

Individerna blir med svans 19,5 till 27,5 cm långa, svanslängden är 6,0 till 9,8 cm och vikten varierar mellan 90 och 270 g. Arten har 2,6 till 3,6 cm långa bakfötter och 0,4 till 0,6 cm stora öron. I torra regioner är pälsen inte tät. Den har på ovansidan en mörkbrun, svartbrun eller rödbrun färg och undersidan är lite ljusare. På de övre framtändernas framsida förekommer en fåra. Pappogeomys bulleri har en diploid kromosomuppsättningen med 56 kromosomer (2n=56). Tandformeln är I 1/1, C 0/0, P 1/1, M 3/3, alltså 20 tänder i hela tanduppsättningen.

Arten gräver sina underjordiska bon främst i sandig mark, ibland nära klippor. Honor kan bli brunstiga under alla årstider och per kull föds en unge. Pappogeomys bulleri delar reviret med Cratogeomys fumosus men den senare föredrar mer öppna ställen.

Källor

Externa länkar 

Kindpåsråttor
bulleri
Däggdjur i neotropiska regionen