kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nyctophilus

Nyctophilus är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen läderlappar.

Utseende 
Arterna blir 38 till 75 mm långa (huvud och bål), har en 30 till 55 mm lång svans och väger 4 till 20 g. De har 31 till 47 mm långa underarmar och cirka 25 mm långa öron. Ofta är öronen sammanlänkade med en smal hudremsa. Pälsens färg varierar mellan ljusbrun, orangebrun, mörkbrun och gråaktig. I motsats till de flesta andra läderlappar har arterna en liten hästskoformig hudflik (blad) över näsan. Bara arten Pharotis imogene har en liknande hudflik. Båda släkten sammanfattas i underfamiljen Nyctophilinae eller i tribus Nyctophilini.

Ekologi 
Habitatet utgörs av skogar, buskskogar och torra landskap. Individerna vilar i bergssprickor, i trädens håligheter eller under lösa barkskivor. Nyctophilus geoffroyi gömmer sig även i byggnader. Beroende på art sover individerna ensam eller i flockar med upp till 100 medlemmar. Populationer som lever i tempererade regioner håller ibland vinterdvala. På natten jagar dessa fladdermöss insekter.

Honor föder en eller två ungar per kull. Hos Nyctophilus gouldi sker parningen vanligen före vintern och sedan förvaras hanens sädesceller i honans könsdelar. Äggens befruktning äger under våren rum. Ungar av denna art kan flyga efter 4 till 5 veckor. Könsmognaden infaller för honor efter 7 till 9 månader och för hannar efter 12 till 15 månader.

Arter 
Arter enligt Wilson & Reeder (2005) samt IUCN:

 Nyctophilus arnhemensis, norra Australien.
 Nyctophilus bifax, norra Australien, Nya Guinea.
 Nyctophilus geoffroyi, Australien och Tasmanien.
 Nyctophilus gouldi, främst östra Australien, liten population i västra Australien.
 Nyctophilus heran, Sundaöarna.
 Nyctophilus howensis, på en ö öster om Australien, är kanske utdöd.
 Nyctophilus microdon, östra Nya Guinea.
 Nyctophilus microtis, Nya Guinea och på några mindre öar i regionen.
 Nyctophilus nebulosus, Nya Kaledonien.
 Nyctophilus sherrini, Tasmanien.
 Nyctophilus timoriensis, Australien, Nya Guinea, oviss om den finns på Timor.
 Nyctophilus walkeri'', norra Australien.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Nyctophilus
Nyctophilus heran

Nyctophilus heran är en fladdermusart som beskrevs av Kitchener, How och Maharadatunkamsi 1991. Nyctophilus heran ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är bara känd från en enda individ som hittades under 1990-talet på ön Lembata (Små Sundaöarna) vid 1000 meter över havet. Den är nära släkt med Nyctophilus geoffroyi som lever i mer eller mindre torra områden med enstaka träd eller trädgrupper.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
heran
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus arnhemensis

Nyctophilus arnhemensis är en fladdermusart som beskrevs av Johnson 1959. Nyctophilus arnhemensis ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Australien i en mer eller mindre bred region vid havet. Habitatet utgörs av regnskogar, mangrove och fuktiga skogar med eukalyptusträd. Som viloplats används den täta växtligheten och byggnadernas tak. Per år föds en kull med upp till två ungar.

Denna fladdermus är med 36 till 40 mm långa underarmar och med 16 till 21 mm långa öron medelstor inom släktet. Den har på fram- och baksidan ljusbrun päls. Liksom hos andra släktmedlemmar men i motsats till de flesta andra läderlappar finns en liten hudflik (blad) på näsan. I hudfliken förekommer en liten ränna.

Nyctophilus arnhemensis jagar insekter och flyger ganska långsam kring växtligheten.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
arnhemensis
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus geoffroyi

Nyctophilus geoffroyi är en fladdermusart som beskrevs av Leach 1821. Nyctophilus geoffroyi ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Utseende 
Artens tjocka päls har en brun till ljusgrå färg och den är på ovansidan lite mörkare än vid buken. Flygmembranen är däremot naken. Svansen är helt omsluten av flygmembranen mellan bakbenen och de stora öronen är på hjässan sammanlänkade med varandra. Liksom andra medlemmar av samma släkte men i motsats till de flesta andra läderlappar har Nyctophilus geoffroyi ett hudveck (blad) vid näsan som har formen av ett omvänt Y. Individerna väger 6 till 8 g.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer i stora delar av Australien. Den saknas bara på Kap Yorkhalvön och i angränsande områden av nordöstra Australien. Arten hittas även på Tasmanien och på flera mindre australiska öar. Den vistas främst i låglandet och ibland når den 1580 meter över havet. Nyctophilus geoffroyi förekommer i nästan alla habitat med träd, inklusive trädgårdar och stadsparker.

Ekologi 
Individerna vilar i trädens håligheter, under lösa barkskivor och i byggnader. Under varma årstider är de aktiva mellan skymningen och gryningen. På vintern är aktiviteten begränsad till några få timmar. Hanar och honor lever allmänt ensam. Under fortplantningstiden bildar honor flockar med 10 till 100 medlemmar (sällan 200) som besöks av en eller flera hanar.

Nyctophilus geoffroyi jagar flygande och marklevande insekter med hjälp av ekolokalisering och hörseln. Enligt olika studier flyger den tätt över marken eller på 2 till 5 meters höjd.

Parningen sker under våren eller tidiga sommaren. Honor föder oftast tvillingar och ibland bara en unge. När modern jagar stannar ungarna i boet. Efter cirka 6 veckor kan ungarna flyga och följa med på utflykter.

Nyctophilus geoffroyi och människor 
Arten är inte rädd för människor och den plockar till och med insekter från människans hand. När Nyctophilus geoffroyi söker skydd i människans byggnader kan den orsaka oönskad oreda. Ibland lämnar arten smuts på nytvättade kläder. Den fångar stora mängder insekter vad som betraktas som gynnande.

Beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
geoffroyi
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus gouldi

Nyctophilus gouldi är en fladdermusart som beskrevs av Robert Fisher Tomes 1858. Nyctophilus gouldi ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Nyctophilus gouldi når en längd upp till 5,8 cm. Den har mörkbrun till mörkgrå päls på ovansidan och ljusgrå päls vid buken. Typiska är de långa öronen som kan vikas när djuret vilar.

Arten förekommer främst i östra och sydöstra Australien i en mer eller mindre bred region vid havet. En avskild population lever i sydvästra Australien. Nyctophilus gouldi vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1240 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar med hårdbladsväxter och tät undervegetation.

Som viloplats används trädens håligheter, bergssprickor och byggnadernas tak. Per år föds en kull med upp till två ungar. Före ungarnas födelse bildar honor kolonier med 10 till 20 medlemmar som är skilda från hanarna. Ungarna diar sin mor upp till 6 veckor. De får flygförmåga under sensommaren (januari på södra jordklotet).

Denna fladdermus jagar flygande insekter tätt över marken. Ibland plockar den byten från växtligheten. Under den kalla årstiden går Nyctophilus gouldi en eller flera gångar för upp till 11 dagar i dvala.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
gouldi
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus microdon

Nyctophilus microdon är en fladdermusart som beskrevs av Eleanor M.O. Laurie och Hill 1954. Nyctophilus microdon ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i bergstrakter på östra Nya Guinea. Arten vistas i regioner som ligger 1900 till 2200 meter över havet. Den lever i bergsskogar och jagar där insekter. Ensamma individer eller små flockar vilar i träd eller i grottor.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
microdon
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus microtis

Nyctophilus microtis är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1888. Nyctophilus microtis ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer huvudsakligen på östra Nya Guinea. Mindre populationer finns på öarna Salawati och Sudest. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2600 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga tropiska skogar. Individerna vilar i den täta växtligheten eller i grottor. De bildar vid sovplatsen små flockar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
microtis
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus timoriensis

Nyctophilus timoriensis är en fladdermusart som först beskrevs av E. Geoffroy 1806.  Nyctophilus timoriensis ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna fladdermus förekommer i södra och östra Australien samt på östra Nya Guinea. För individer som hittades på Timor är inte helt utrett om de tillhör denna art eller en nära släkting. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Nyctophilus timoriensis observeras oftast i skogar eller savanner med hårdbladsväxter eller med eukalyptus. Den lever även i andra halvtorra områden.

Individerna vilar i trädens håligheter eller under lösa barkskivor. Per kull föds en eller två ungar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
timoriensis
Däggdjur i australiska regionen
Nyctophilus walkeri

Nyctophilus walkeri är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1892. Nyctophilus walkeri ingår i släktet Nyctophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i norra Australien i nordöstra Western Australia, norra Northern Territory och nordvästra Queensland. Habitatet utgörs av dammar i klippiga områden med växter av släktena Melaleuca och Pandanus samt av galleriskogar, främst med palmer av släktet Livistona.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
walkeri
Däggdjur i australiska regionen
Scotoecus

Scotoecus är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen läderlappar.

Beskrivning 
Dessa fladdermöss förekommer i Afrika söder om Sahara samt i Indien och Pakistan (Scotoecus pallidus). Den senare vistas i halvöknar och de afrikanska arterna lever vanligen i öppna skogar.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 46 till 68 mm och en svanslängd av 28 till 40 mm. De väger ungefär 5 gram. Pälsfärgen varierar mellan brun, rödaktig och mörkgrå. Scotoecus albofuscus har en mörk bål medan vingarna är ljusare och hos Scotoecus hirundo är det precis tvärtom. Nosen är ganska bred jämförd med andra släkten av samma familj.

Arterna vilar ofta i byggnadernas tak eller i andra hålrum som skapades av människor. Efter parningen bildar hanar och honor egna flockar. Per kull föds vanligen två ungar.

Taxonomi 
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare två arter i släktet.
 Scotoecus albigula (Thomas, 1909)
 Scotoecus hindei (Thomas, 1901)

De godkänns inte av IUCN utan listas där som synonymer till Scotoecus hirundo.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Scotoecus
Scotoecus albofuscus

Scotoecus albofuscus är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1890.  Scotoecus albofuscus ingår i släktet Scotoecus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter. 

Arten blir med svans cirka 85 mm lång, svanslängden är ungefär 32 mm och den genomsnittliga vikten är 7,9 g. Scotoecus albofuscus har cirka 31 mm långa underarmar, 8 mm långa bakfötter och 9 mm långa öron. Ovansidan är täckt av ljusbrun päls med röd skugga och undersidan är ljusare i samma färg. Djuret har vita vingar som blir bruna fram till kanterna. Tandformeln är I 1/3 C 1/1 P 1-2/2 M 3/3, alltså 30 till 32 tänder.

Denna fladdermus förekommer med två från varandra skilda populationer i västra respektive östra Afrika. Den västra populationen hittas från Senegal till Nigeria och den östra förekommer från Uganda och Kenya till östra Sydafrika. Arten hittades i trädansamlingar. Dessutom har den troligen savanner som habitat.

Scotoecus albofuscus vilar i det täta bladverket. Den flyger snabb och rak. Fladdermusen jagar troligen över öppna landskap och över trädens kronor i områden med tätare växtlighet. Den har olika insekter som byten. En hona som fångades i Sydafrika födde i fångenskap två ungar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
albofuscus
Däggdjur i etiopiska regionen
Scotoecus hirundo

Scotoecus hirundo är en fladdermusart som först beskrevs av De Winton 1899.  Scotoecus hirundo ingår i släktet Scotoecus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i västra, centrala och östra Afrika från Senegal till Etiopien och sedan söderut till Moçambique och östra Angola. Arten hittades bland annat i mindre trädansamlingar, i skogar i bergstrakter och i savannen. Individerna vilar bland annat i byggnader.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
hirundo
Däggdjur i etiopiska regionen
Scotoecus pallidus

Scotoecus pallidus är en fladdermusart som först beskrevs av George Edward Dobson 1876.  Scotoecus pallidus ingår i släktet Scotoecus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Isidore Geoffroy Saint-Hilaire etablerade under 1830-talet artepitet noctulinus men det är inte klargjort om han avsåg exakt samma art.

Utseende 
Exemplaren blir utan svans 49 till 59 mm långa, svanslängden är 27 till 41 mm och vikten varierar mellan 9 och 14 g. Arten har 34 till 39,5 mm långa underarmar, bakfötter av 6 till 11 mm längd och 9 till 15 mm långa öron. På ovansidan är håren nära roten ljusa och vid spetsen ljusbruna till rådjursbruna. Undersidan är täckt av ljusgrå päls och öronen samt flyghuden har en mellanbrun färg. Typiskt för huvudet är runda näsborrar, en bred nos samt öron med avrundade spetsar och en smal tragus. Hos Scotoecus pallidus sträcker sig svansflyghuden från hälsporren till svansens spets. Av svansen ligger endast en liten del utanför. Som hos andra släktmedlemmar är tandformeln I 1/3, C 1/1, P 1/2, M 3/3, alltså 30 tänder i hela tanduppsättningen.

Utbredning och ekologi 
Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra Pakistan och norra Indien. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2500 meter över havet. Den hittades i tropiska skogar där träden har taggar, men den kan antagligen leva i andra habitat också. Scotoecus pallidus vilar i bergssprickor, i byggnadernas murar och i trädens håligheter. I regionen förekommer stora tempereturskillnader med temperaturer nära frostpunkten under vintern och värden om 50 °C under sommaren. Den genomsnittliga årliga nederbörden är 650 mm.

I gömstället hittas upp till tio individer tillsammans. Två honor som registrerades i april var dräktiga med tvillingar. Scotoecus albofuscus från samma släkte jagar olika insekter.

Hot 
Antagligen påverkas beståndet av landskapsförändringar och av introducerade djur som utör konurrenter. Scotoecus pallidus har bra anpassningsförmåga. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
pallidus
Däggdjur i orientaliska regionen
Scotophilus

Scotophilus är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen läderlappar (Vespertilionidae).

Utseende 
Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 60 till 117 mm och en svanslängd av 40 till 65 mm. De väger cirka 15 till 22 g och har 42 till 89 mm långa underarmar. Ett undantag är Scotophilus nigrita som blir med en vikt av cirka 89 g mycket tyngre. Scotophilus kännetecknas av en robust kropp samt kraftiga käkar och tänder. Pälsens färg varierar mellan olika arter och populationer. Oftast förekommer gulbruna färger på ovansidan och blek gula till vitaktiga färger på undersidan. Scotophilus kuhlii och kanske även andra arter byter pälsfärg under årets lopp.

Utbredning 
Dessa fladdermöss förekommer i varma regioner av Afrika och södra Asien inklusive tillhörande öar. Arterna kan anpassa sig till olika habitat. Vissa hittas främst i skogar och andra lever i savanner. I släktet finns även kulturföljare.

Ekologi 

Individerna vilar ofta i byggnader, främst under tak där höga temperaturer uppstår. Andra viloplatser som används är håligheter i träd och ihåliga stjälkar av stora palmblad. Individer av arten Scotophilus kuhlii hittades även i tältliknande konstruktioner av blad. Liknande konstruktioner byggs av det sydamerikanska släktet Uroderma. I Afrika används övergivna bon som skapades av hackspettar.

Viloplatsen lämnas under skymningen för att jaga flygande och marklevande insekter som skalbaggar, nattfjärilar och termiter. Gruppernas storlek vid viloplatsen varierar. Vanligast är mindre flockar med upp till 20 individer. Ibland bildas större kolonier med hundra eller några fler medlemmar. Hos Scotophilus kuhlii observerades under fortplantningstiden kolonier med endast honor.

Fortplantningssättet är beroende på art. Allmänt föds en till två ungar per kull.

Arter 

Arter enligt IUCN:
 Scotophilus andrewreborii, Kenya, är kanske identisk med Scotophilus colias som beskrevs 1904.
 Scotophilus borbonicus, på Réunion öster om Madagaskar.
 Scotophilus celebensis, på Sulawesi.
 Scotophilus collinus, på flera öar i Sydostasien.
 Scotophilus dinganii, Afrika söder om Sahara.
 Scotophilus heathi, södra Asien, fastlandet samt Sri Lanka och Hainan.
 Scotophilus kuhlii, södra Asien och sydostasiatiska öar.
 Scotophilus leucogaster, Sahelzonen i Afrika samt avskilda populationer längre söderut.
 Scotophilus livingstonii, olika fyndplatser i Afrika.
 Scotophilus marovaza, västra Madagaskar.
 Scotophilus nigrita, västra och östra Afrika.
 Scotophilus nucella, Ghana och Elfenbenskusten.
 Scotophilus nux, västra och centrala Afrika.
 Scotophilus robustus, centrala Madagaskar.
 Scotophilus tandrefana, västra Madagaskar.
 Scotophilus trujilloi; Kenya.
 Scotophilus viridis, Sahelzonen och östra Afrika.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
Scotophilus
Scotophilus borbonicus

Scotophilus borbonicus är en fladdermusart som först beskrevs av E. Geoffroy 1803.  Scotophilus borbonicus ingår i släktet Scotophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus blev beskriven efter en individ som hittades på La Réunion. Populationen på ön är troligen utdöd. 1868 upptäcktes arten på Madagaskar. Senare hittades inga fler individer men arten finns kanske kvar på Madagaskar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
borbonicus
Däggdjur i etiopiska regionen
Scotophilus celebensis

Scotophilus celebensis är en fladdermusart som beskrevs av Henri Jacob Victor Sody 1928. Scotophilus celebensis ingår i släktet Scotophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på Sulawesi. Den vilar bland annat i byggnader och bildar flockar med upp till hundra medlemmar. Jakten sker över öppna landskap eller över trädens kronor.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
celebensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Scotophilus dinganii

Scotophilus dinganii är en fladdermusart som först beskrevs av Andrew Smith 1833.  Scotophilus dinganii ingår i släktet Scotophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Denna fladdermus blir med svans 11 till 14 cm lång och den väger 21 till 38 g. Scotophilus dinganii har 5,2 till 5,7 cm långa underarmar och en vingspann av cirka 30 cm. På ovansidan varierar pälsens färg mellan olivbrun och grå-olive. Undersidan är täckt av gulaktig till krämvit päls. De bruna vingarna är delvis täckta med päls.

Arten förekommer i stora delar av Afrika söder om Sahara frän Senegal i väst till Eritrea i öst och söderut till Sydafrika. Habitatet utgörs av fuktiga och torra savanner. Individerna vilar i trädens håligheter och i byggnader. De är där ensam eller de bildar kolonier med upp till 30 medlemmar.

Scotophilus dinganii jagar flygande insekter, ofta i närheten av ljuskällor. Därför besöker den ibland byggnader under födosöket. Annars flyger den gärna nära marken. Honor har under sommaren (oktober eller november på södra halvklotet) en kull med två eller tre ungar. Ungarna håller sig fast i moderns päls när hon flyger.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
dinganii
Däggdjur i etiopiska regionen
Scotophilus heathi

Scotophilus heathi är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas Horsfield 1831.  Scotophilus heathi ingår i släktet Scotophilus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna fladdermus har 57 till 69 mm långa underarmar, en 57 till 72 mm lång svans, 15 till 19 mm stora öron och en vikt av 29 till 53 g. Pälsen på ovansidan bildas av hår som är gula nära roten och orange till rödbruna vid spetsen vad som ger en orange- till rödbrun päls. På undersidan förekommer ljusare päls i samma färg. Öronen och flygmembranen är nakna med mörkbrun hud. I överkäken finns två framtänder. Den broskiga fliken i örat (tragus) är lång och smal.

Arten förekommer från Afghanistan, centrala Pakistan och södra Kina till Indien och Sri Lanka samt till det sydostasiatiska fastlandet. Den lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Scotophilus heathi kan anpassa sig till många olika habitat och den hittas även i människans samhällen.

Ensamma individer eller kolonier med upp till 50 medlemmar vilar i bergssprickor, i mursprickor, i trädens håligheter eller under stora blad. De lämnar sovplatsen sent på kvällen och flyger vanligen på låg höjd. Honor är cirka 115 dagar dräktiga och föder sedan en eller två ungar.

Källor 

Läderlappar
heathi
Däggdjur i orientaliska regionen
Scotophilus kuhlii

Scotophilus kuhlii är en fladdermusart som beskrevs av Leach 1821. Scotophilus kuhlii ingår i släktet Scotophilus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 7 underarter.

Djuret når en absolut längd av 110 till 131 mm, inklusive en 40 till 52 mm lång svans samt en vikt av 17 till 22 g. Scotophilus kuhlii har 47 till 53 mm långa underarmar, 10 till 13 mm långa bakfötter och 12 till 16 mm stora öron. Den korta och glänsande pälsen på ovansidan har ofta en rödbrun färg och undersidan är täckt av ljusare päls. Det broskiga utskottet i örat (tragus) är långt och böjt.

Arten förekommer i stora delar av södra och sydöstra Asien från Pakistan till östra Kina och Taiwan samt söderut till Java och Timor. Den lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Scotophilus kuhlii vistas i olika habitat och den kan anpassa sig till människans samhällen.

Denna fladdermus vilar i grottor, i bergssprickor, i trädens håligheter, under stora blad samt i byggnader. Ofta förekommer kolonier med några hundra medlemmar. Arten jagar olika insekter. Honor är 105 till 115 dagar dräktig och föder sedan en eller två ungar. Vid jakten används ekolokalisering.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
kuhlii
Däggdjur i orientaliska regionen