kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Glauconycteris alboguttatus

Glauconycteris alboguttatus är en fladdermusart som först beskrevs av J. A. Allen 1917.  Glauconycteris alboguttatus ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus har mjuk och mörkbrun päls på ovansidan förutom en ljus fläck på varje axel och en ljus strimma på varje kroppssida. Den saknar liksom andra läderlappar hudflikar (bladet) på näsan. De avrundade öronen är cirka 13 mm långa och inte sammanlänkade med varandra. Svansen är helt eller nästan helt inbäddad i svansflyghuden. I överkäken finns två framtänder och fyra kindtänder på varje sida. Antalet kindtänder i underkäkens halvor är fem. Glauconycteris alboguttatus har en vit mun och vita haka. Dessutom är den del av flygmembranen som ligger mellan halsen och armen samt vingarnas kanter vita. Resten av vingarna och svansflyghuden har en svartbrun färg. För holotypen registrerades en 52 mm lång kropp (huvud och bål), en 42 mm lång svans, nästan lika långa underarmar och 8 mm långa bakfötter (med hälsporre 19 mm). Djuret är större än Glauconycteris humeralis.

Arten förekommer i centrala Afrika från Kamerun över Gabon och Kongo-Brazzaville till norra Kongo-Kinshasa. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar i låglandet.

Källor 

Läderlappar
alboguttatus
Däggdjur i etiopiska regionen
Glauconycteris argentatus

Glauconycteris argentatus är en fladdermusart som först beskrevs av George Edward Dobson 1875.  Glauconycteris argentatus ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala Afrika från Kamerun till Kenya och söderut till norra Angola och centrala Tanzania. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar i låglandet och av fuktiga savanner. Individerna vilar i trädens eller buskarnas bladverk.

Källor 

Läderlappar
argentatus
Däggdjur i etiopiska regionen
Glauconycteris beatrix

Glauconycteris beatrix är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1901.  Glauconycteris beatrix ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus har två från varandra skilda populationer i Afrika. En i Elfenbenskusten och Ghana och den andra i centrala Afrika från sydöstra Nigeria till östra Kongo-Kinshasa och söderut till norra Angola. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar i låglandet. Individerna vilar i trädens håligheter och i bladverket.

Arten har mörkbrun päls på ovansidan och undersidan utan vitaktiga fläckar eller strimmor, vad som skiljer den från andra släktmedlemmar. Antagligen jagar den liksom nära besläktade fladdermöss insekter. Även flygmembranen har en enhetlig brun färg och svansen är helt inbäddad i svansflyghuden. Holotypen hade en kroppslängd (huvud och bål) av 45 mm, en svanslängd av 43 mm och nästan 8 mm långa bakfötter (utan hälsporre). Öronen var 10 mm långa och den broskiga fliken (tragus) är kort och bred.

Källor 

Läderlappar
beatrix
Däggdjur i etiopiska regionen
Chalinolobus dwyeri

Chalinolobus dwyeri är en fladdermusart som beskrevs av R. Mark Ryan 1966. Chalinolobus dwyeri ingår i släktet Chalinolobus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 43 till 56 mm, en svanslängd av 34 till 50 mm och en vikt av 5,5 till 12,2 g. Den har 37 till 45 mm långa underarmar och 12 till 18 mm stora öron. Nedanför öronen förekommer körtlar som är synliga som svullnader. Ovansidan är täckt av svart päls och undersidans päls är svartbrun. Vid gränsen till vingarna finns ett vitt band som är synlig som ett V. Hos Chalinolobus dwyeri är svansen helt inbäddad i svansflyghuden. Artens hälsporre (calcar) når fram till mitten mellan hälen och svansen. Som hos alla släktmedlemmar är tandformeln I 2/3, C 1/1, P 2/2, M 3/3, vad som ger 34 tänder i hela tanduppsättningen.

Utbredning och ekologi 
Denna fladdermus förekommer i östra Australien. Habitatet utgörs av skogar med hårdbladsväxter eller av skogar med eukalyptus. Ibland uppsöker den kanten av regnskogar. Arten vistas vanligen i regioner med kalkstensklippor som har många bergssprickor och grottor. Dessutom används tunnlar och bon av arielsvala (Petrochelidon ariel) som viloplats. Under fortplantningstiden bilar honor flockar med 15 till 20 medlemmar som lever avskild från hanarna. Per kull föds en eller två ungar.

Troligtvis förekommer vinterdvala men därför saknas bekräftelse. Individerna jagar mellan skymningen och gryningen olika insekter. De flyger längs skogens kanter eller längs skogsgläntor ovanför vattendrag cirka 6 till 10 meter ovanför grunden. Ibland delar arten sovplatsen med Vespadelus troughtoni. Under parningstiden blir körtlarna i ansiktet tjockare. Funktionen av det mjölkliknande sekretet är inte känd. Ungarna diar sin mor ungefär en månad. Några honor hade efter ett år en egen kull.

Hot 
Chalinolobus dwyeri hotas av störningar vid viloplatsen och av gruvdrift. Några exemplar dödas av frigående husdjur. På grund av bränderna som drabbade Australien under årsskiftet 2019/2020 dog uppskattningsvis 30 procent av hela populationen. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
dwyeri
Däggdjur i australiska regionen
Suppiluliuma II

Suppiluliuma II, son till Tudhaliya IV, var den sista kända kungen i Hettiterriket, han regerar cirka 1207-1178 f.Kr., han är samtida med Tukulti-Ninurta I i Assyrien.

År 1210 f.Kr. besegrade en flotta under hans befäl en flotta med  cyprioter, den är det första daterade sjöslaget i historien

Referenser

Män
Asiens monarker
Hettiter
Avlidna 1100-talet f.Kr.
Födda 1200-talet f.Kr.
Glauconycteris egeria

Glauconycteris egeria är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1913.  Glauconycteris egeria ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en absolut längd av 85 till 94 mm, inklusive en 35 till 48 mm lång svans samt en vikt av 5,5 till 7,5 g. Den har 37 till 39 mm långa underarmar, en vingspann av 270 till 291 mm och 12 till 19 mm stora öron. Pälsen har en enhetlig brun färg och dessutom är flygmembranen mörkbrun. Öronen är ungefär trekantiga med avrundade kanter. Dessutom är kraniet större vad som skiljer arten från Glauconycteris beatrix och Glauconycteris poensis.

Denna fladdermus förekommer i centrala Afrika från Kamerun över norra Kongo-Brazzaville och norra Kongo-Kinshasa till västra Uganda. Habitatet är antagligen skogar i låglandet.

Källor 

Läderlappar
egeria
Däggdjur i etiopiska regionen
Glauconycteris gleni

Glauconycteris gleni är en fladdermusart som först beskrevs av Peterson och Smith 1973.  Glauconycteris gleni ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en absolut längd av 96 till 106 mm, inklusive en 44 till 50 mm lång svans samt en vikt av 8,5 till 15 g. Den har 38 till 42 mm långa underarmar, en vingspann av 290 till 310 mm, 8 till 10 mm långa bakfötter och 13 till 16 mm stora öron. Glauconycteris gleni saknar liksom andra läderlappar hudflikar (bladet) på näsan och den har ljusbruna öron. Den mjuka pälsen bildas på ryggens mitt av 7 till 9 mm långa hår. Håren på ovansidan är nära roten mörk gråbruna, i mitten mörkbruna och vid spetsen ljus rödbruna eller krämfärgade. Det finns inga mönster (fläckar, strimmor) på axlarna eller andra delar av pälsen. På undersidan förekommer ljus rödbrun, krämfärgad eller vit päls. Svansflyghuden är nära kroppen täckt med hår och svansen är helt eller nästan helt inbäddad. Påfallande är vingarna som är främst vita och lite genomskinliga med några bruna fläckar. Även vid fingrarnas ben är flygmembranen brun.

Framtänderna i överkäkens mitt har en eller två knölar på toppen och antalet knölar på de nedre framtänderna är tre eller fyra.

Denna fladdermus är bara känd från två platser i Afrika, en i Kamerun och den andra i Uganda. Habitatet utgörs antagligen av fuktiga tropiska skogar. Individerna bildar troligen kolonier vid viloplatsen.

Källor 

Läderlappar
gleni
Däggdjur i etiopiska regionen
Chalinolobus gouldii

Chalinolobus gouldii är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1841.  Chalinolobus gouldii ingår i släktet Chalinolobus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i nästan hela Australien, inklusive Tasmanien och flera mindre öar. Arten saknas bara på Kap Yorkhalvön. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs bland annat av skogar, av mera öppna regioner med träd, av buskskogar och av öppna landskap.

Individerna vilar i trädens håligheter och i gömställen som skapades av människor. Honor är cirka tre månader dräktig och sedan föds oftast en unge.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
gouldii
Däggdjur i australiska regionen
Glauconycteris kenyacola

Glauconycteris kenyacola är en fladdermusart som först beskrevs av Peterson 1982.  Glauconycteris kenyacola ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet är bildat av Kenya och det latinska ordet cola (boende i).

Djuret har i princip samma storlek som Glauconycteris argentatus. Det har kännetecknande vita fläckar vid munnen, vid hakan och kring öronen. Ovansidans päls bildas av hår som är olivbruna vid roten och mumiebruna vid spetsen. På undersidan förekommer ljus ockra päls. Även flygmembranen är ljus ockra och svansflyghuden är ännu ljusare brun. Direkt vid extremiteterna och svansen är flygmembranen mörkare.

Arten förekommer i ett mindre område i östra Kenya. Den lever i skogar i låglandet.

Källor 

Läderlappar
kenyacola
Däggdjur i etiopiska regionen
Chalinolobus morio

Chalinolobus morio är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1841.  Chalinolobus morio ingår i släktet Chalinolobus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir ungefär 60 mm lång och den väger cirka 9 g. Chalinolobus morio kännetecknas av chokladbrun päls och en nos som påminner om mopsens nos.

Denna fladdermus förekommer med flera populationer i Australien. Den största populationen finns längs östra och södra kusten. Andra populationer hittas i kontinentens centrum, i centrala Queensland, i nordvästra Western Australia och på Tasmanien. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1550 meter över havet. Habitatet varierar mellan bland annat regnskogar och öppna gräsmarker.

Individerna vilar i grottor, i byggnader och i trädens håligheter. Ofta förekommer större kolonier vid viloplatsen som kan ha upp till 1000 medlemmar. Per kull föds vanligen en unge. I träd sover cirka 10 till 20 exemplar tillsammans. De jagar på natten flygande insekter som nattfjärilar. Vid jakten används ekolokaliseringen och lätet har en frekvens av cirka 50 kHz. Individerna håller under den kalla årstiden vinterdvala och kroppens temperatur kan sjuka till 10 °C.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
morio
Däggdjur i australiska regionen
Chalinolobus nigrogriseus

Chalinolobus nigrogriseus är en fladdermusart som först beskrevs av Gould 1852.  Chalinolobus nigrogriseus ingår i släktet Chalinolobus och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna fladdermus förekommer i norra Australien, på sydöstra Nya Guinea och på några mindre öar i regionen. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 300 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar med hårdbladsväxter, av andra trädansamlingar och av buskskogar.

Individerna vilar i trädens håligheter, i bergssprickor och i byggnader. De jagar flygande insekter, vanligen ovanpå vattenansamlingar som insjöar, floder, dammar eller träsk. Per kull föds en eller två ungar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
nigrogriseus
Däggdjur i australiska regionen
Chalinolobus picatus

Chalinolobus picatus är en fladdermusart som först beskrevs av Gould 1852 och som ingår i släktet Chalinolobus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i östra Australien. Den vistas på lågland och i kuperade områden på upp till 400 meters höjd över havet. Habitatet utgörs av öppen skog med akacior och eukalyptus eller hårdbladsväxter i närheten av vatten samt andra liknande öppna landskap med enstaka träd och vattensamlingar.

Individerna vilar i trädhålor eller i byggnader som sällan besöks av människor. Fladdermusen bildar kolonier med 5 till 50 medlemmar.

Populationen minskar och IUCN kategoriserar arten som nära hotad. Det största hotet utgörs av habitatförstöring.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
picatus
Däggdjur i australiska regionen
Glauconycteris poensis

Glauconycteris poensis är en fladdermusart som först beskrevs av Gray 1842.  Glauconycteris poensis ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra och centrala Afrika från Sierra Leone till östra Kongo-Kinshasa. En avskild population finns i Senegal och dessutom hittas arten på ön Bioko. Habitatet utgörs främst av fuktiga skogar i låglandet.

Individerna vilar i trädens håligheter eller i den täta växtligheten. De bildar där mindre grupper med cirka åtta medlemmar.

Källor 

Läderlappar
poensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Glauconycteris superbus

Glauconycteris superbus är en fladdermusart som först beskrevs av Robert William Hayman 1939.  Glauconycteris superbus ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Enligt en studie från 2013 bör arten flyttas till det nya släktet Niumbaha.

Hela kroppslängden (med svans) för några enstaka exemplar var 88 till 112 mm, svanslängden var 39 till 49 mm och underarmarna är 45 till 48 mm långa. En individ hade 8,3 mm långa bakfötter och 13 mm stora öron. Den första framtanden på varje sida i överkäken har bara en knöl på toppen. Skallen är på framsidan påfallande konkav. Denna fladdermus kännetecknas av flera vita fläckar på huvudet och bålen. Djuret har en rund fläck ovanför munnen, två fläckar på pannan mellan öronen, en fläck på strupen och flera mer eller mindre breda längsgående strimmor på ryggen och buken. Resten är täckt av hår som är mörkbruna vid roten och svarta vid spetsen. Öronen är ungefär fyrkantiga med avrundade kanter.

Arten hittades på olika ställen i västra och centrala Afrika, bland annat Elfenbenskusten, Ghana och Kongo-Kinshasa. Habitatet utgörs av fuktiga skogar i låglandet med tät undervegetation.

Källor 

Läderlappar
superbus
Däggdjur i etiopiska regionen
Glauconycteris variegatus

Glauconycteris variegatus är en fladdermusart som först beskrevs av Robert Fisher Tomes 1861.  Glauconycteris variegatus ingår i släktet Glauconycteris och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten förekommer i stora delar av Afrika söder om Sahara från Senegal i väst till Etiopien i öst och söderut till norra Namibia och östra Sydafrika. Habitatet utgörs av savanner, buskskogar, galleriskogar och öppna skogar. Glauconycteris variegata undviker täta regnskogar. Individerna vilar i växtligheten eller under halmtak i byggnader. De bildar där mindre flockar.

Denna fladdermus blir med svans cirka 110 mm lång och den väger 12 till 14 g. Vingarna liknar ett spindelnät i utseende på grund av mörka vener på gulaktig bakgrund. Pälsen är på ovansidan gul och vid buken ljusare till vit. Strupen har en gråaktig färg och dessutom kan det finnas en grå skugga på buken.

Jakten efter insekter sker oftast i närheten av lampor eller över vattenansamlingar. Den fångar främst insekter som saknar hårt skal, till exempel nattfjärilar. I norra delen av utbredningsområdet är honan tre månader dräktig och en kull har en unge. Det finns vanligen en parningstid som varierar beroende på populationens utbredning.

Källor

Externa länkar 
 Bilder på Mammal's Planet (arkiverad sida)

Läderlappar
variegatus
Däggdjur i etiopiska regionen
Phoniscus aerosa

Phoniscus aerosa är en fladdermusart som först beskrevs av Robert Fisher Tomes 1858.  Phoniscus aerosa ingår i släktet Phoniscus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus är bara känd från två individer som fångades för fler än hundra år sedan. För fyndet noterades att den gjordes i södra Afrika. På grund av kvarlevornas utseende är det mera troligt att de kommer från sydöstra Asien.

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Kerivoula africana

Kerivoula africana är en fladdermusart som beskrevs av George Edward Dobson 1878. Kerivoula africana ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i östra Tanzania. Den vistas i tropiska skogar nära kusten.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
africana
Däggdjur i etiopiska regionen
Kerivoula agnella

Kerivoula agnella är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1908. Kerivoula agnella ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är bildat av det latinska ordet agnellus (liten lamm).

Denna fladdermus förekommer på några mindre öar som ligger öster om Nya Guinea. Arten vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 700 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska skogar. Kerivoula agnella äter främst insekter.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
agnella
Däggdjur i australiska regionen
Kerivoula argentata

Kerivoula argentata är en däggdjursart som beskrevs av Robert Fisher Tomes 1861. Kerivoula argentata ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Arten blir 8,3 till 10 cm lång, inklusive en 4,2 till 5 cm lång svans och väger 6 till 9 g. Den har 3,6 till 4,1 cm långa underarmar och en vingspann av cirka 25 cm. Pälsen på ovansidan bildas av bruna hår med silverfärgade spetsar och undersidan är täckt av ljus gråbrun till vit päls. Kerivoula argentata har en rödbrun flygmembran och vid kanten av den del som ligger mellan bakbenen förekommer päls. Öronen är jämförd med huvudets storlek stora.

Denna fladdermus förekommer i sydöstra Afrika från södra Kenya och östra Angola till södra Zimbabwe. Habitatet utgörs av fuktiga savanner. Individerna vilar i den täta växtligheten, under lösa barkskivor och i bon som skapades av vävare (Ploceidae). Ibland gömmer sig Kerivoula argentata i byggnader.

Kerivoula argentata sover ensam eller bildar mindre flockar med upp till 6 medlemmar. Arten jagar vanligen nära marken.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
argentata
Däggdjur i etiopiska regionen
Phoniscus atrox

Phoniscus atrox är en fladdermusart som beskrevs av Miller 1905. Phoniscus atrox ingår i släktet Phoniscus och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på Malackahalvön, på Sumatra och på norra Borneo. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 400 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna skogar. Individerna vilar bland annat i tomma fågelbon.

Phoniscus atrox är sällsynt och beståndet hotas av skogsavverkningar. IUCN listar arten som nära hotad (NT).

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i orientaliska regionen
Kerivoula cuprosa

Kerivoula cuprosa är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1912. Kerivoula cuprosa ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer med två från varandra skilda populationer i västra och centrala Afrika. Den första i Guinea, Liberia samt Elfenbenskusten och den andra från Kamerun till norra Kongo-Kinshasa. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 600 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga och torra skogar. Individerna vilar vanligen gömd i den täta växtligheten.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
cuprosa
Däggdjur i etiopiska regionen
Kerivoula eriophora

Kerivoula eriophora är en däggdjursart som först beskrevs av Theodor von Heuglin 1877.  Kerivoula eriophora ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus är bara känd från en mindre region i norra Etiopien. Artens taxonomi är omstridd. Kanske är den identisk med andra arter från samma släkte.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
eriophora
Däggdjur i etiopiska regionen
Kerivoula flora

Kerivoula flora är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1914. Kerivoula flora ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på Borneo och Små Sundaöarna. Fynd från det sydostasiatiska fastlandet tillhör troligen Kerivoula hardwickii eller en obeskriven art av samma släkte. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av ursprungliga skogar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
flora
Däggdjur i orientaliska regionen
Kerivoula hardwickii

Kerivoula hardwickii är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas Horsfield 1824.  Kerivoula hardwickii ingår i släktet Kerivoula och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i Sydostasien från Pakistan och södra Kina till Filippinerna, Sulawesi och Små Sundaöarna. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter mellan 60 och 2100 meter över havet. Individer fångades i skogar och över jordbruksmark men det är inte helt utrett vilket habitat arten föredrar. Kerivoula hardwickii vilar i grottor, i skogar (bland annat under stora blad) och under hustak.

En anmärkningsvärd symbios består mellan arten och en växt av kannrankesläktet. Fladdermusen använder växtens "kanna" som sovplats och djurets avföring tillför växten mineraler.

Arten blir 39 till 55 mm lång (huvud och bål), har en 35 till 43 mm lång svans och 31 till 36 mm långa underarmar. Pälsen har på ovansidan en blek brunaktig färg och på undersidan förekommer grå till ockra päls. Skallen har en något avplattad form. Kerivoula hardwickii skiljer sig från andra fladdermöss av samma släkte i avvikande detaljer av tändernas konstruktion.

Kerivoula hardwickii söker ofta nära människans samhällen efter föda.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
hardwickii
Däggdjur i orientaliska regionen