kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ullnasjön

Ullnasjön (tidigare även Ormgårdssjön ) är en lerslättssjö i Täby och Österåkers kommuner, samt en mindre del i norr i Vallentuna kommun, Stockholms län som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Den avvattnas till Östersjön (Stora Värtan) via Ullnaån. Vid provfiske har bland annat abborre, björkna, braxen och gers fångats i sjön.. Sjön har ett rikt fågelliv. På dess västra sida ligger två golfbanor samt Ullna koloniområde.

Delavrinningsområde 
Ullnasjön ingår i delavrinningsområde (659883-163373) som SMHI kallar för Utloppet av Ullnasjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde Ullnaån mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 3 procent av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Björkna
 Braxen
 Gärs
 Gös
 Mört
 Ruda
 Sarv
 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Österåkers kommun

Källor 

 
Ullnasjön Täby kommun

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Åkerström-Norrströms kustområde
Insjöar i Uppland
Insjöar i Täby kommun
Insjöar i Österåkers kommun
Insjöar i Vallentuna kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Mindong

Mindong, Min Dong eller östlig Min  är ett språk som i huvudsak talas i östra delen av Fujian-provinsen i Kina, i och nära Fuzhou och Ningde. Fuzhou är provinshuvudstad samt den största staden i provinsen, Fuzhou-dialekt anses vara standardform för Mindong och skrivs med Foochow romanisering. Mindong talas även i Malaysia (halvön) av cirka 252 000 talare (2004) men även i mindre utsträckning i Brunei, Indonesien (Java och Bali), Singapore, Thailand och USA.

Mindong har tre större dialektuppdelningar:

 Fuzhoudialekt (福州話)
 Fu'an-dialekt (福安話)
 Mango (蠻講)

Referenser 

Min
WP:Projekt Kina
Språk i Kina
Språk i Indonesien
Språk i Brunei
Språk i Singapore
Språk i Thailand
Språk i USA
Mindre igelkottanrek

Mindre igelkottanrek (Echinops telfairi) är ett däggdjur i familjen tanrekar och den enda arten i sitt släkte. Den lever endemisk på Madagaskar.

Det vetenskapliga släktnamnet kommer från grekiska med betydelse "liknar en igelkott". Artepitet hedrar naturforskaren Charles Telfair som grundade Mauritius botaniska trädgård.

Beskrivning 

Arten påminner om den europeiska igelkotten men det finns inget nära släktskap. Ryggen är täckt med taggar som kan variera i färg beroende på utbredningsområde. Ansiktet, buken är extremiteterna är täckta med mjuka hår. Mindre igelkottanrek skiljer sig från större igelkottanrek genom mindre storlek, kortare klor och antalet tänder. Den har 32 tänder medan den större arten har 36. Kroppslängden ligger mellan 14 och 18 cm och svansens ansats är inte synlig. Vikten är 110 till 250 gram.

Mindre igelkottanrek förekommer på sydvästra Madagaskar och vistas där i olika skogar, på gräsmarker eller i odlade områden. Den undviker alltför fuktiga ställen.

Individerna är aktiva på natten och vilar på dagen i trädens håligheter eller i underjordiska bon. Under vintern håller de dvala som är vanligen tre månader lång. I fångenskap åt de insekter, ungar av möss och små bitar av kokt kött.

Enligt data från försöksdjur kan de leve i mindre grupper av några honor eller av två individer med olika kön. Två hannar i samma bur var mycket aggressiva mot varandra. Parningen sker under våren (oktober) och efter 42 till 49 dagars dräktighet föds upp till 10 ungar (oftast 5 till 7). Ungarna föds blinda och de öppnar sina ögon efter cirka 9 dagar. Honan slutar efter cirka fyra veckor med digivning och ungarna blir efter första vintern könsmogna. Livslängden kan vara 13 år med människans vård.

IUCN bedömer beståndet som stabilt och listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Externa länkar 

Tanrekar
Däggdjur i etiopiska regionen
Dominic Oduro

Dominic Oduro, född den 13 augusti 1985 i Accra, är en ghanansk professionell fotbollsspelare som spelar för Impact de Montréal i Major League Soccer (MLS).

Oduro spelar som mittfältare och anfallare.

Externa länkar
Dominic Oduro på National-Football-Teams.com
Dominic Oduro på transfermarkt.co.uk

Ghananska fotbollsspelare
Spelare i FC Dallas
Spelare i Red Bull New York
Spelare i Houston Dynamo
Spelare i Chicago Fire FC
Spelare i Columbus Crew
Spelare i Toronto FC
Spelare i Montreal Impact
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Accra
Podsljeme

Podsljeme är en stadsdel i Zagreb Kroatien. Stadsdelen har 19 165 invånare (2011) och ligger vid Medvednicas fot i norra Zagreb. Dess namn Podsljeme med betydelsen "under Sljeme" kommer från bergets högsta topp.

Geografi 
Podsljeme i norra Zagreb gränsar till stadsdelarna Gornji grad-Medveščak och Maksimir i söder, Črnomerec i väster och Gornja Dubrava i öster. I norr tar berget Medvednica vid.

Lista över lokalnämnder 
I Podsljeme finns fem lokalnämnder (mjesni odbori) som var och en styr över ett mindre område som vanligtvis utgörs av flera bostadskvarter:
 Gračani
 Markuševec
 Mlinovi
 Šestine
 Vidovec

Referenser

Noter

Stadsdelar i Zagreb
Podsljeme
Gerhart Eisler

Gerhart Eisler, född den 20 februari 1897 i Leipzig, Tyskland, död den 21 mars 1968 i Jerevan, Armenien, var en tysk politiker. Tillsammans med sin syster, var han en mycket tidig medlem av det österrikisk-tyska kommunistpartiet och sedan en framstående medlem av kommunistpartiet i Tyskland och Weimarrepubliken.

Biografi
Eisler var son till Rudolf Eisler, professor i filosofi vid universitetet i Leipzig och av judisk börd. Hans bror var den vänsterorienterade kompositören Hanns Eisler och hans syster var den kommunistiska aktivisten Ruth Fischer.

Från 1929 till 1931 var han en länk mellan Kommunistiska internationalen och de kommunistiska partierna i Kina och mellan 1933 och 1936 i USA. Time rapporterade 1947 att han hade gjort en resa till Kina i slutet av 1920-talet då han fick namnet "bödeln" för att ha "rensa partiet av spioner och dissidenter". 

Eisler åtalades i två rättegångar 1947, först för att vägra att besvara HUAC, och sedan för brott mot USA:s lagar genom att förvränga sin tillhörighet till kommunistpartiet och sin invandringsansökan. Han dömdes till ett och tre års fängelse, men släpptes snart mot borgen. Newsweek beskrev honom i februari, 1948, som "röd agent nummer ett". När hans sista rättsliga utväg hade misslyckats hoppade han av borgen och tog sig i hemlighet ombord på det polska fartyget MS Batory på väg till London i maj 1949. Han upptäcktes av besättningen först efter det att fartyget var till sjöss. 

Väl i England, fördes han iland fängslad till händer och fötter, men myndigheterna tillät honom att lämna landet för Tyska demokratiska republiken. Där blev han chef för östtyska radion och en ledande propagandaröst för den kommunistiska regeringen. Hans fru greps efter hans flykt och deporterades och förenades med honom i Östtyskland. 

Efter hans död under ett officiellt besök i Jerevan, Armenien, har flera skolor och gator i Östtyskland givits hans namn till hans heder. Hans urna begravdes på Zentralfriedhof Friedrichsfelde i Berlin.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1974

Födda 1897
Avlidna 1968
Män
Tyska politiker
Personer från Leipzig
Nixnämnden

Nixnämnden (NIX-nämnden, tidigare DM-nämnden) är direktmarknadsföringsbranschens nämnd som bildades 1990 och arbetar för etisk marknadskommunikation. Nämnden tar emot anmälningar mot direktmarknadsföring och prövar om reklamen följer god marknadsföringsetik. Anmälningarna kan handla om telemarketing, direktreklam, mobil marknadsföring, sökordsmarknadsföring, kommersiell e-postmarknadsföring eller annan personligt riktad reklam och kommunikation.

Externa länkar 
 Nixnämndens webbplats

Marknadsföring
Konsumenträtt
Felix Likiniano

Felix Likiniano (även känd som Félix Liquiniano), född 14 januari 1909 i Eskoriatza i Spanien, död 22 december 1982 i Biarritz i Frankrike, 
var en baskisk anarkist och formgivare

Han var medlem i fackföreningen CNT och gift med Soledad Casilda Hernáez.

I spanska inbördeskriget deltog han på republikens sida i försvaret av Donostia-San Sebastián, och senare i Aragonien och Katalonien. Efter nederlaget flydde han till Frankrike, där han deltog i franska motståndsrörelsen.

Under 1960-talet lärde Likiniano känna medlemmar i den nygrundade Euskadi ta Askatasuna (ETA), vars symbol han senare formgav.

Referenser

Litteratur 
 Iparragirre, Pilar: Félix Likiniano, miliciano de la utopía. Tafalla: Txalaparta, 1994.

Externa länkar 
 Félix Liquiniano Heriz en la Enciclopedia Digital Ilustrada del País Vasco "Auñamendi" (på spanska)

Spanska anarkister
Män
Födda 1909
Avlidna 1982
Alexander von Kotzebue

Alexander Friedrich Wilhelm Franz von Kotzebue, född 9 juni 1815 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död 24 augusti 1889 i München, var en rysk-tysk målare. Han var son till August von Kotzebue.

Kotzebue var från 1850 bosatt i München. Han målade nästan uteslutande krigsbilder på uppdrag av Alexander II och Nikolaj I. En rad fältslagsbilder av von Kotzebue med ämnen från rysk krigshistoria från äldsta tid fram till samtiden smyckade Vinterpalatset.

Källor 
 

Ryska målare
Tyska målare
Personer från Königsberg
Födda 1815
Avlidna 1889
Män
Svensk uppslagsbok
Koundaälven

Koundaälven (finska Koutajoki) är en älv i Ryssland som rinner ut i Kandalaksviken i Vita havet.

Den bildar tillsammans med sina källfloder ett av Östkarelens största vattensystem och hade tidigare betydelse som flottnings- och båtled. Koundaälven är 325 kilometer lång. Källfloden Tuntsajoki rinner upp i närheten av finska gränsen, Den utfaller i centralsjön Koutajärvi. Denna sjö upptar genom sjön Pääjärvi ytterligare två grenar: Oulankajoki, som rinner upp i Finland och Ryska Karelen och där genomflyter den djupa sjön Paanajärvi, och Tuoppajoki.

Källor 
 

Vattendrag i Ryssland
Koundaälvens avrinningsområde
Kovel

Kovel ( ; ) är en stad i Volyn oblast i Ukraina. Folkmängden uppgick till 68 648 invånare i början av 2012. Staden ligger i regionen Volynien och var tidigare polsk men efter 1939 tillhörde den Sovjetunionen.

Kovel var knutpunkt för järnvägen Brest-Litovsk-Rowne och var känd för sin betydande handel med lantbruksprodukter.

Referenser

Vidare läsning 
 

Städer i Ukraina
Orter i Volyn oblast
Svensk uppslagsbok
Anne-Jorid Ahgnell

Anne-Jorid Ahgnell, folkbokförd Anne-Jorid Ferger Ahngnell, född 14 juni 1966 i Sarpsborg, är en norsk artist och pastor.

Ahgnell växte upp i Norge och flyttade till Sverige på 1980-talet. Hon är utbildad piano- och sångpedagog. Efter många år i Stockholm återvände hon till Norge och blev en av pastorerna i Filadelfiakyrkan i Sarpsborg. Därifrån var hon tjänstledig för att verka som pastor och musikinspiratör i Smyrnakyrkan i Göteborg innan hon började arbeta i församlingen på heltid. Sedan 2022 har hon även 
titeln vice föreståndare. 

Hon har gjort TV-framträdanden i program som Minns du sången och Sjung min själ. Hon har också medverkat vid Pingströrelsens årliga rikskonferens Nyhemsveckan.

Ahgnell är sedan 1990 gift med svenske musikern Lars Ahgnell (född 1961) som medverkat på en rad skivor. De har en dotter, född 1995.

Diskografi i urval
1991 – Hela hjärtat, tillsammans med Hasse Hallström o Richard Niklasson (Prim)
1994 – Det doftar evighet, tillsammans med Hasse Hallström o Richard Niklasson (Prim)
2000 – Ur ditt hjärtas djup, Gerd Pettersson-Ebegård, Anne-Jorid Ahgnell, Seth Olofsson (Viva)

Referenser

Externa länkar
Anne-Jorid Ahgnell på Svensk Mediedatabas.

Födda 1966
Svenska pastorer
Musiker inom kristen musik
Personligheter inom svensk pingströrelse
Levande personer
Kvinnor
Personer från Sarpsborg
Axel Alm

Anders Johan Axel Alm, född 22 februari 1815 i  Stockholm, död 28 januari  1872 i Hovförsamlingen, Stockholm
, var en svensk byggmästare.

Alm var en av Stockholms främsta byggmästare under 1850- och 1860-talen. Till hans minne instiftade 1874 hustrun Sofia Alm Axel och Sofia Alms stiftelse.

Biografi
År 1830 inskrevs Axel Alm i murmästarämbetet. Han genomgick en kurs vid Konstakademien och antogs 1848 som murmästare nummer 142 i ämbetet. Som mur- och byggmästare hade han stor verksamhet i Stockholm och uppförde bland annat  Stockholms sjukhem på Kungsholmen och Tanto sockerbruks byggnad vid Årstaviken. Han var ägare till 11 fastigheter, däribland ämbetets stamhus, kvarteret Järnlodet  6, Nybrogatan 22.

Axel Alm hade flera förtroendeuppdrag; bland annat var han ledamot i Lindhagenkommittén som genom sin generalplan för Stockholm skulle väsentlig förändra stadens planering och utbyggnad kring sekelskiftet 1900. Han gravsattes den 15 maj 1872 på Norra begravningsplatsen och hans hustru gravsattes tre år senare. Vid sin död efterlämnande han en förmögenhet som översteg en miljon kronor. Ur denna förmögenhet kom medlen till Axel och Sofia Alms stiftelse.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Födda 1815
Avlidna 1872
Män
Byggmästare i Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer från Stockholm
Svenska byggmästare under 1800-talet
Kamelkapplöpning

Kamelkapplöpning är en sport där dromedarer tävlar mot varandra. Jockeyerna har i vissa länder varit små pojkar, men de har efter hand ersatts av robotar.

Djursport
Nordstjernans mineralvattenfabrik

Nordstjernans mineralvattenfabrik var ett bryggeri i Stockholm grundat 1899 som 1905 tillverkade Sveriges första etiketterade läskedryck.

Historik

Mineralvattenfabriken hade sitt ursprung i Apoteket Nordstjernan på Drottninggatan 71 A. Där hade man i slutet av 1800-talet börjat med partihandel med läkemedel och 1887 byggde man en liten fabrik för egen tillverkning av artificiellt mineralvatten. Rörelsen bedrev man till en början i apotekets fastighet i kvarteret Barnhuset. 

En växande efterfrågan ledde till att lokalerna snart var för trånga. Man köpte därför 1897 fyra tomter i kvarteret Beckasinen mellan Birger Jarlsgatan 120 och Valhallavägen, vilket då var i stadens utkanter på malmgården Ingemarshofs avstyckade mark. Man lät arkitekterna Ullrich & Hallquisth upprätta ritningarna för en ny modern fabrik. 1899, i samband med att byggnaden stod färdig, bildades  AB Nordstjernans Mineralvattenfabrik som då var Sveriges största vattenfabrik. 

Källvattnet hämtade man från berget under Valhallavägen efter att Svenska diamantborrningsbolaget påträffat en källa 36 meter under marken. Från den närliggande Brunnsviken hämtade man om vintrarna den för vattenfabrikationen viktiga isen. Isen förvarades i husets stora källare som byggts med dubbla, en meter tjocka gråstensmurar med 30 centimeters mellanrum, fyllt med kolstybb, vilket isolerade väl. Här höll man även lager av de färdiga varorna. På botten plan fanns portvakt- och kontrollrum, två stora fabrikssalar med plats för 18 tappare, sköljrum, analytiskt laboratorium. En trappa upp låg lösningsrum, kylrum, lokal för filtreringsapparaterna, matsal för personalen, kontorslokaler samt bostad för disponenten. Två trappor upp fanns destillationsapparat, vattenreservoar samt fyra lägenheter för fabrikens arbetare. På gården stod den dubbelverkande ångmaskinen på 35 hästkrafter. Här fanns även en elektricitetsmaskin med ackumulatorbatteri som förutom belysning drev maskiner och hissar. Vattenfabriken dessutom hade eget stall för sjutton hästar.

År 1904 blev apotekaren Gottfrid Nygren företagets verkställande direktör. 1905 skapade Nordstjernans den första svenska läsken som såldes i etiketterad flaska; Citron-Brus. I sortimentet ingick därutöver även radioaktivta mineralvatten, som vid tiden för förra sekelskiftet ansågs hälsobringande.

1910 och bolaget lät uppföra ett nytt stort bostadshus på tomten med huvudfasad mot Valhallavägen. Det ritades av Gustaf de Frumerie och Kristian Sundstrand vilka inkorporerade de tidigare gårdsflyglarna i byggnaden 1916 övertog Apotekarnes Mineralvattens AB aktiemajoriteten i Nordstjernan. Den övergick 1928 till AB Stockholms Bryggerier i samband med deras förvärv av Apotekarnes.

Byggnaderna i kvarteret Beckasinen revs på mitten av 1960-talet då ett bostadskomplex restes i kvarteret.

Interiörer 1899

Referenser

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader i Vasastan
Ej längre existerande svenska bryggeriföretag
Företag bildade 1899
Murmästareämbetet

Murmestare Embetet i Stockholm (kort Murmestare Embetet eller Murmästareämbetet) grundades 1487 och är en av de äldsta fortfarande verksamma yrkessammanslutningarna i Sverige. Embetet har varit och är än i dag en sammanslutning av byggmästare som driver egna byggrörelser. Kontoret finns i von der Lindeska huset  på Västerlånggatan 68 i Stockholm.

Historik

Den 29 oktober 1487 blev skråordningen för Murmestare Embetet i Stockholm stadfäst, gillad och beseglad. Skråordnings original finns bevarad på Kungliga Biblioteket. Under skråtiden var Murmestare Embetet ansvarigt för murmästarnas yrkeskompetens i staden. 

Under Embetets överinseende inskrev mästarna lärlingar och utbildade dessa till gesäller. För att ha en möjlighet att bli mästare var gesällen tvungen att genomföra praktiska och teoretiska studier. Antalet verksamma mästare i Stockholm var strängt reglerat. Ungefär en gesäll av femtio blev mästare. Till mästerstycket hörde oftast en detaljerad mängd- och kostnadsberäkning. En murmästare utförde även uppgifter som idag faller under arkitektens yrkesroll, exempelvis att upprätta byggnadsritningar.

I december 1846 avskaffades skråväsendet i Sverige. Ledamöterna i Murmestare Embetet ansåg dock att det fanns behov av att även framöver diskutera gemensamma bransch- och yrkesangelägenheter. Man fortsatte att träffas under det gamla namnet Murmestare Embetet i Stockholm vilket därför ännu finns kvar.

Källor
Murmestare Embetet i Stockholm med anor från 1487, historik.

Externa länkar

Officiell webbplats

Organisationer i Stockholm
Organisationer bildade 1487
Murmästareämbetet
Skrån i Sverige
Carmine Crocco

Carmine Crocco, född 5 juni 1830 i Rionero in Vulture, Basilicata, död 18 juni 1905 i Portoferraio, Toscana, var en legendarisk italiensk bandit.

Strax efter Italiens enande, bildade han en armé av 2000 män och leder den mest fruktade gängen i södra Italien. 1867 greps han i Kyrkostaten och utlämnades till Kungariket Italien efter annektering av Rom.

Crocco dömdes till döden men 1873 omvandlades straffet till livstids fängelse.

Externa länkar 

Födda 1830
Avlidna 1905
Män
Italienska brottslingar
Personer från provinsen Potenza
Otte Krabbe

Otte Krabbe, född den 1 januari 1641, död den 13 juli 1719, var en dansk ämbetsman, sonsons sonson son till Tyge Krabbe.

Krabe stod högt i gunst hos Fredrik III, vars förtrogne kammarpage han var. Han innehade under Kristian V flera olika ämbeten men fick först under Fredrik IV något större politiskt inflytande. Från 1703 var Krabbe medlem av konseljen och tog en betydande del i styrelsen ända till 1717, då han tog avsked från alla sina ämbeten. Krabbe skildras som en ovanligt klok, erfaren, arbetsam och human man.

Källor 
 

Danska ämbetsmän
Födda 1641
Avlidna 1719
Män
Svensk uppslagsbok
Savant

Savant kan syfta på:

 Savantsyndrom –  ett neuropsykiatriskt syndrom som innebär en kombination av speciella färdigheter och kognitiva brister
 Savant – artistnamn för en norsk musiker, se Aleksander Vinter
Mesostigmatales

Mesostigmatales är en ordning av alger som beskrevs av Caval.-Sm. Enligt Catalogue of Life ingår Mesostigmatales i klassen Mesostigmatophyceae, divisionen grönalger, kransalger m.fl. och riket växter, men enligt Dyntaxa är tillhörigheten istället klassen Mesostigmatophyceae, divisionen Streptophyta och riket växter. 

Ordningen innehåller bara familjen Mesostigmataceae.

Källor

Alger
Mesostigmatales
Ann Dvorak

Ann Dvorak, född Anna McKim 2 augusti 1911 i New York, död 10 december 1979 i Honolulu, var en amerikansk skådespelare. Under 1930-talet var hon kontrakterad av filmbolaget Warner Bros. där hon förutom sina filmer även uppmärksammades för att ha tagit bolaget till domstol rörande sitt filmkontrakt.

Dvorak har blivit tilldelad en stjärna för filminsatser på Hollywood Walk of Fame. Den finns vid adressen 6321 Hollywood Blvd.

Filmografi (urval)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 Fanwebbplats 

Födda 1911
Skådespelare från New York
Kvinnor
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Avlidna 1979
Lista över Zagrebs borgmästare

Denna lista över Zagrebs borgmästare är en lista över personer som har tjänat som borgmästare eller ordförande i kommunfullmäktige i staden Zagreb, Kroatiens huvudstad. Ämbetet skapades sedan de historiska bosättningarna Gradec och Kaptol 1850 slagits ihop till en administrativ enhet.

Lista

Källa 
 Zagreb.hr – Officiell webbplats med förteckning över alla borgmästare

Externa länkar 

Zagrebs borgmästare
 
Zagrebs borgmästare
Caravan (musikalbum)

Caravan är det självbetitlade debutalbumet av den brittiska musikgruppen Caravan. Det lanserades i oktober 1968 på Verve Forecast Records, och blev gruppens enda album på det bolaget. På 1970-talet utgavs skivan också på skivbolaget Polydor i vissa länder. Den inledande låten "Place of My Own" släpptes som gruppens första singel. Caravan skulle senare bli kända för att inkludera långa låtar, ofta upp emot 10 minuter på sina album. På debuten håller sig dock de flesta låtarna till runt 4 minuter, utom den avslutande självironiska "Where but for Caravan Would I?" som är nära 10 minuter lång. Albumet lyckades inte med att nå listplacering vare sig i Europa eller USA.

År 2002 släpptes albumet i en nyutgåva som inkluderar både stereo och monoversionen av albumet, och singelversionen av låten "Hello, Hello" som var gruppens andra singel och ingick på gruppens nästkommande album.

Låtlista
Sida 1
"Place of my Own" – 4:00
"Ride" – 3:41
"Policeman" – 2:45
"Love Song with Flute" – 4:09
"Cecil Rons" – 4:05

Sida 2
"Magic Man" – 4:01
"Grandma's Lawn" – 3:23
"Where but for Caravan Would I?" (Sinclair/Hastings/Coughlan/Sinclair/Hopper) – 9:01

Alla låtar skrivna av Richard Sinclair, Pye Hastings, Richard Coughlan & David Sinclair där inget annat anges.

Medverkande
Caravan
Pye Hastings – sång, gitarr, basgitarr
Richard Sinclair – sång, basgitarr, gitarr
Dave Sinclair – orgel, piano
Richard Coughlan – trummor

Bidragande musiker
Jimmy Hastings – flöjt på "Love Song with Flute"

Produktion
Tony Cox – musikproducent
Gerald Chevin – ljudtekniker
Keith Davis – omslag

Källor
Allmusic om albumet
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1968
Engelskspråkiga musikalbum
Gertrudis Bocanegra

María Gertrudis Teodora Bocanegra Mendoza, född den 11 april 1765, död den 11 oktober 1817, var en mexikansk nationalhjälte, känd som La Heroína de Pátzcuaro.

Gertrudis Bocanegra föddes i Pátzcuaro i den nuvarande mexikanska delstaten Michoacán. Hon tillhörde en välbärgad familj som var bildad inom upplysningens idéer. Gertrudis Bocanegra var en filantrop som grundade skolor för indianbarn i Mexico. Under det mexikanska frihetskriget organiserade hon en underjordisk arme´ av kvinnor och Gertrudis Bocanegra tjänstgjorde även som spion och upprätthöll informationsförbindelserna mellan rebellerna i Pátzcuaro och Tacámbaro under det mexikanska frihetskriget. Detta var speciellt viktigt vid striden om staden Valladolid (numera Morelia). Både hennes make och en 10-årig son stupade i kriget. Hon och hennes döttrar tillfångatogs av spanjorerna under frihetskriget. Gertrudis Bocanegra torterades, ställdes därefter inför rätta och dömdes till döden. Hon avrättades genom exekutionspatrull för förräderi.

Källor

Referenser

 

Kvinnor
Personer i Mexiko under 1800-talet
Födda 1765
Avlidna 1817
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Spioner under 1800-talet