kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kolpophis annandalei

Kolpophis annandalei är en ormart som beskrevs av Frank Fortesque Laidlaw 1901 och av den brittiske herpetologen Malcolm Arthur Smith 1943. Kolpophis annandalei är ensam i släktet Kolpophis som ingår i familjen giftsnokar och i underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Utbredning 
Arten förekommer från Kambodja och Thailand söderut ner till Indonesien, Malaysia, Singapore, Brunei och Vietnam.

Habitat 
Kolpophis annandalei trivs i grunda, leriga kustvatten (Smith 1926). Det finns också dokumenterad förekomst i sötvatten från Pattaniprovinsen i Thailand (Boulenger 1912).

Källor 

Havsormar
annandalei
Kräldjur i orientaliska regionen
Pseudolaticauda

Pseudolaticauda var ett släkte av ormar. Pseudolaticauda ingick i familjen giftsnokar. 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Pseudolaticauda schistorhynchus
 Pseudolaticauda semifasciata

Båda arter infogades i släktet Laticauda.

Källor

Externa länkar 

Giftsnokar
Pseudolaticauda
Laticauda schistorhynchus

Laticauda schistorhynchus är en ormart som beskrevs av Günther 1874. Laticauda schistorhynchus ingår i släktet Laticauda och familjen giftsnokar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet kring ön Niue (Oceanien). Den kan dyka till ett djup av 50 meter. Arten besöker ofta landet och honor lägger sina ägg där. Vanligen läggs tre ägg per tillfälle. Äggen göms intill stenar eller under andra föremål, vanligen upp till 4 meter från strandlinjen.

Källor 

Giftsnokar
schistorhynchus
Kräldjur i oceaniska regionen
Villa Sturegården

Villa Sturegården är ett bostadshus i Nyköping i Nyköpings kommun. Villan uppfördes 1913 efter ritningar av arkitekten Gunnar Asplund för bankdirektör Oscar Wichman.

Villa Sturegården räknas till Gunnar Asplunds tidiga verk, kanske det första som genomförts.

Om projektet skriver Wichman i sin självbiografiska Krönika: ”En högt belägen tomt i söderläge med vidsträckt utsikt åt alla håll vid början av Rosenkällavägen lockade oss. Staden erbjöd med att köpa den för kr 2:50 per kvm med ledningar för vatten etc dragna till tomtgränsen. Det billiga priset motiverades med att jag var den förste, som började bebyggelsen, sedan staden förvärvat området som tillhörde Rosenkälla egendom. På rekommendation av professor Ivar Tengbom kom jag i förbindelse med arkitekten E G Asplund i Stockholm ... Han ritade nu vårt blivande hem och byggnadsarbetet gick raskt undan, så att vi kunde flytta in i Sturegården julveckan 1913, dvs nedre våningen hann icke att bliva färdig.”

Byggnaden är gestaltad i nyklassicistisk stil. Den består av en sammanhållen huskropp med två våningar med totalt tio rum. Villans rum ligger centrerat kring ett entrérum på nedervåningen, respektive en hall på övervåningen. Husets huvudtrappa binder samman entrérum och övre hall.

Interiören med bland annat kakelugnar, inbyggda skåp och snickerier har bevarats i så gott som ursprungligt skick.

Gunnar Asplund ger redan i detta verk uttryck för sitt detaljsinne. Inredning och dekor bär hans personliga prägel; ursprungliga bord, stolar, bokskåp, soffa, vindflöjel mm, utformades av arkitekten själv

.

Gunnar Asplunds övriga verk och projekt i Södermanland inbegriper 
Callinska Gården i Ålberga (1915),
Statens Spannmålslagerhus i Eskilstuna (1917-1918),
Kyrkogård i Oxelösund (1924-1929),
Frösängs kapell i Oxelösund (1935-1937).

Redan 1915 flyttade familjen Wichman till Stockholm. Villans nya ägare blev då bankdirektör Lars Otto Hessner med hustru Emy.
Ca 1950 såldes villan till bankdirektör Folke Rizell med familj. Sedan 1968 ägs den av tandläkare Rune Åstrand (avliden) med hustru Kristina och familj.

Bilder

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Nyköping
Gunnar Asplund
Laticauda semifasciata

Laticauda semifasciata är en ormart som beskrevs av Reinwardt 1837. Laticauda semifasciata ingår i släktet Laticauda och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet vid sydöstra Kina, Taiwan, Filippinerna och Ryukyuöarna (Japan). Några exemplar hittades dessutom längre söderut vid ön Pulau Damar som tillhör Moluckerna (Indonesien). Individerna vistas nära kusterna och nära korallrev. De har främst fiskar av familjerna Emmelichthyidae, kirurgfiskar och frökenfiskar som föda. Honor besöker landet för att lägga ägg. Vid ett tillfälle hittades ägg av flera honor i samma grotta.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
semifasciata
Kräldjur i orientaliska regionen
Hydrophis viperinus

Hydrophis viperinus är en ormart som beskrevs av Schmidt 1852. Hydrophis viperinus ingår i släktet Hydrophis och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer i havet nära kusterna från Persiska viken över Indien, Sri Lanka, Malackahalvön och Sydostasiens fastland till östra Kina, Taiwan och till södra Sulawesi. Arten dyker till ett djup av 30 meter. Födan utgörs av olika fiskar som arter av familjerna Platycephalidae, smörbultar och ålar. Honor lägger inga ägg utan föder 3 till 4 levande ungar per tillfälle. Hydrophis viperinus blir upp till 97 cm lång. Den har ett giftigt bett.

Några exemplar dödas som bifångst under fiske. Hela populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Havsormar
viperinus
Kräldjur i orientaliska regionen
Ogmodon vitianus

Ogmodon vitianus är en ormart som beskrevs av Peters 1864. Ogmodon vitianus är ensam i släktet Ogmodon som ingår i familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna orm förekommer på Fijiöarna. Arten vilar i underjordiska håligheter i den mjuka jorden, under lövskiktet eller i termitstackar. Den har även påträffats under stenblock. Ogmodon vitianus vistas vanligen i regnskogar i låglandet eller nära vattendrag i bergstrakter. Den lämnar sitt gömställe vanligen efter regn. Honor lägger två eller tre ägg per tillfälle.

Ormen är med en längd upp till 75 cm liten. Födan utgörs antagligen av daggmaskar och andra ryggradslösa djur som saknar hårt skal. Det är inte känt om honor lägger ägg eller om de föder levande ungar. Ifall bettet är giftigt så antas det vara ofarligt för människor.

Källor 

Havsormar
vitianus
Kräldjur i oceaniska regionen
Elapognathus

Elapognathus är ett släkte av ormar. Elapognathus ingår i familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. 

Arterna är med en längd upp till 40 cm små ormar. De förekommer i sydvästra Australien och vistas i närheten av träskmarker. Antagligen lägger honor inga ägg utan föder levande ungar. Dessa ormar är troligen ofarliga för människor.

Arter enligt Catalogue of Life och The Reptile Database:

 Elapognathus coronata
 Elapognathus minor

Källor

Externa länkar 

Havsormar
Elapognathus
Elapognathus coronatus

Elapognathus coronatus är en ormart som beskrevs av Schlegel 1837. Elapognathus coronatus ingår i släktet Elapognathus och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i delstaten Western Australia i Australien. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Källor 

Havsormar
coronatus
Kräldjur i australiska regionen
Elapognathus minor

Elapognathus minor är en ormart som beskrevs av Günther 1863. Elapognathus minor ingår i släktet Elapognathus och familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med två populationer i sydvästra hörnet av delstaten Western Australia i Australien. Habitatet utgörs av hedområden nära träskmarker samt av fuktiga lövskogar. Denna orm jagar främst groddjur. Den gömmer sig mellan grästuvor och i annan låg växtlighet. Honor lägger inga ägg utan föder cirka 10 levande ungar per tillfälle.

Beståndet klarade landskapsförändringar under historisk tid. I regionen inrättades flera skyddszoner. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Havsormar
minor
Kräldjur i australiska regionen
Parapistocalamus hedigeri

Parapistocalamus hedigeri är en ormart som beskrevs av Roux 1934. Parapistocalamus hedigeri är ensam i släktet Parapistocalamus som ingår i familjen giftsnokar och underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer endemisk på Bougainville väster om Salomonöarna. Den lever i fuktiga skogar och gömmer sig under träbitar som ligger på marken eller i jordhålor. Parapistocalamus hedigeri är med en längd av cirka 50 cm en liten och smal orm.

Källor 

Havsormar
hedigeri
Kräldjur i australiska regionen
Loveridgelaps elapoides

Loveridgelaps elapoides är en ormart som beskrevs av Boulenger 1890. Loveridgelaps elapoides är ensam i släktet Loveridgelaps som ingår familjen giftsnokar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är med en längd av cirka 80 cm en medelstor orm. Den förekommer på Salomonöarna och vistas där i skogar, ofta nära vattendrag. Loveridgelaps elapoides jagar groddjur och andra kräldjur. Djuret har svarta och vita band på kroppen.

Källor 

Giftsnokar
elapoides
Hydrelaps darwiniensis

Hydrelaps darwiniensis är en ormart som beskrevs av Boulenger 1896. Hydrelaps darwiniensis är ensam i släktet Hydrelaps som ingår i familjen giftsnokar och i underfamiljen havsormar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir upp till 50 cm lång. Den jagar antagligen fiskar. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar.

Hydrelaps darwiniensis förekommer vid kustlinjen av norra Australien och södra Nya Guinea. Den når ett djup av 10 meter. Ormen kryper ofta i den mjuka leran nära kusten och den hittas i mangrove. Arten uppsöker hålrum som skapades av krabbor för att hitta föda.

Källor 

Havsormar
darwiniensis
Kräldjur i australiska regionen
Hoplocercus spinosus

Hoplocercus spinosus är en ödleart som beskrevs av  Leopold Fitzinger 1843. Hoplocercus spinosus ingår i släktet Hoplocercus och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
spinosus
Enyalioides

Enyalioides är ett släkte av ödlor. Enyalioides ingår i familjen Hoplocercidae. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Enyalioides
Enyalioides cofanorum

Enyalioides cofanorum är en ödleart som beskrevs av  William Edward Duellman 1973. Enyalioides cofanorum ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
cofanorum
Enyalioides heterolepis

Enyalioides heterolepis är en ödleart som beskrevs av  Bocourt 1874. Enyalioides heterolepis ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
heterolepis
Enyalioides laticeps

Enyalioides laticeps är en ödleart som beskrevs av  Alphone Guichenot 1855. Enyalioides laticeps ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
laticeps
Enyalioides microlepis

Enyalioides microlepis är en ödleart som beskrevs av  O’shaughnessy 1881. Enyalioides microlepis ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
microlepis
Enyalioides oshaughnessyi

Enyalioides oshaughnessyi är en ödleart som beskrevs av  George Albert Boulenger 1881. Enyalioides oshaughnessyi ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
oshaughnessyi
Enyalioides palpebralis

Enyalioides palpebralis är en ödleart som beskrevs av  George Albert Boulenger 1883. Enyalioides palpebralis ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
palpebralis
Enyalioides praestabilis

Enyalioides praestabilis är en ödleart som beskrevs av  O’shaughnessy 1881. Enyalioides praestabilis ingår i släktet Enyalioides och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
praestabilis
Morunasaurus

Morunasaurus är ett släkte av ödlor. Morunasaurus ingår i familjen Hoplocercidae. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Morunasaurus
Morunasaurus annularis

Morunasaurus annularis är en ödleart som beskrevs av O’Shaughnessy 1881. Morunasaurus annularis ingår i släktet Morunasaurus och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Colombia och i Ecuador. Honor lägger ägg. Ödlan lever i bergstrakter mellan 400 och 1100 meter över havet. Individerna vistas i fuktiga skogar och gräver underjordiska bon som är upp till tre meter långa och maximal 60 cm djupa. Morunasaurus annularis föredrar ursprungliga skogar.

Beståndet hotas av skogsröjningar. IUCN listar arten som sårbar (VU).

Källor 

Fjällbärande kräldjur
annularis
Kräldjur i neotropiska regionen
Morunasaurus groi

Morunasaurus groi är en ödleart som beskrevs av Dunn 1933. Morunasaurus groi ingår i släktet Morunasaurus och familjen Hoplocercidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i låga bergstrakter i norra Colombia och Panama mellan 700 och 850 meter över havet. Honor lägger ägg. Beståndet är delad i flera från varandra skilda populationer. Individerna lever i fuktiga skogar nära vattendrag. De gömmer sig i bergssprickor eller i jordhålor.

Beståndet hotas av skogsröjningar. En population lever i Altos de Campana nationalpark. IUCN listar arten som starkt hotad (EN).

Källor 

Fjällbärande kräldjur
groi
Kräldjur i neotropiska regionen
Morunasaurus peruvianus

Morunasaurus peruvianus är en ödleart som beskrevs av Köhler 2003. Morunasaurus peruvianus ingår i släktet Morunasaurus och familjen Hoplocercidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i kulliga regioner i norra Peru. Utbredningsområdet ligger 200 till 300 meter över havet. Honor lägger ägg.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
peruvianus
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia

Bachia är ett släkte av ödlor. Bachia ingår i familjen Gymnophthalmidae. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Bachia
Bachia barbouri

Bachia barbouri är en ödleart som beskrevs av Burt och Burt 1931. Bachia barbouri ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i regionen Cajamarca i nordvästra Peru. Honor lägger ägg.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
barbouri
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia bicolor

Bachia bicolor är en ödleart som beskrevs av Cope 1896. Bachia bicolor ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i Colombia och västra Venezuela. Honor lägger ägg.

Referenser

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
bicolor
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia bresslaui

Bachia bresslaui är en ödleart som beskrevs av  Ayrton Amaral 1935. Bachia bresslaui ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i sydvästra Brasilien och i angränsande områden av Paraguay. Honor lägger ägg.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
bresslaui
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia cacerensis

Bachia cacerensis är en ödleart som beskrevs av Castrillon och Strüssmann 1998. Bachia cacerensis ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i delstaten Mato Grosso i Brasilien. Kanske når den fram till Bolivia. Honor lägger ägg.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
cacerensis
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia alleni

Bachia alleni är en ödleart som beskrevs av Barbour 1914. Bachia alleni ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer på Grenada samt på Tobago i södra Västindien. Honor lägger ägg.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
alleni
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia dorbignyi

Bachia dorbignyi är en ödleart som beskrevs av  Duméril och BIBRON 1839. Bachia dorbignyi ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
dorbignyi
Bachia flavescens

Bachia flavescens är en ödleart som beskrevs av  Pierre Joseph Bonnaterre 1789. Bachia flavescens ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten förekommer i norra Brasilien, Colombia, Venezuela och regionen Guyana. Den hittas även på Tobago. Honor lägger ägg.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
flavescens
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia guianensis

Bachia guianensis är en ödleart som beskrevs av  Marinus S. Hoogmoed och DIXON 1977. Bachia guianensis ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
guianensis
Bachia heteropa

Bachia heteropa är en ödleart som beskrevs av Wiegmann 1856. Bachia heteropa ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. 

Arten förekommer i Colombia, Venezuela, på Trinidad och Tobago samt på några mindre öar i regionen. Honor lägger ägg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. h. heteropa
 B. h. trinitatis
 B. h. alleni
 B. h. lineata
 B. h. marcelae

Källor 

Fjällbärande kräldjur
heteropa
Kräldjur i neotropiska regionen
Bachia huallagana

Bachia huallagana är en ödleart som beskrevs av  Dixon 1973. Bachia huallagana ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
huallagana
Bachia intermedia

Bachia intermedia är en ödleart som beskrevs av  Noble 1921. Bachia intermedia ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
intermedia
Wacław Sieroszewski

Wacław Kajetan Sieroszewski, född 24 augusti 1858 i Wólka Kozłowska, död 20 april 1945 i Piaseczno, var en polsk författare. 

Sieroszewski genomgick en teknisk skola, blev grovarbetare och förvisades 1878 under arbetaroroligheterna till Sibirien, varifrån han 1903 begav sig till Japan. Han deltog i 1905 års revolutionsrörelser, häktades och tvingades sedan lämna landet. Hans konstnärliga berättartalang, särskilt i fråga om den yttre handlingen, framträder fördelaktigt i Na kresach lasów (Vid skogarnas gränser, 1894), W matni (I snaran, 1896) och Risztau (1900). Frukter av hans österländska resor är skildringarna Na daleki Wschod (Till den yttersta östern, 1904) och Korea (1906) samt de på kinesiska sagomotiv byggda Powieści chińskie (1903) och Ol-Soni-Kisań (1906). 

Av Geografiska sällskapet i Sankt Petersburg utgavs 1901 hans omfångsrika studie om jakuterna, Dwanaście lat w kraju Jakutow. År 1909 utkom hans sista novellsamling, Małženstwo (Äktenskapet), Być albo rie być (Vara eller icke vara) och Tułacze (Landsflyktingarna) med gripande, konstnärligt fina skildringar av polska landsförvisade i Sibirien.

Källor

 

Polska författare under 1800-talet
Polska författare under 1900-talet
Polskspråkiga författare
Födda 1858
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Bachia pallidiceps

Bachia pallidiceps är en ödleart som beskrevs av  Cope 1862. Bachia pallidiceps ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
pallidiceps
Bachia panoplia

Bachia panoplia är en ödleart som beskrevs av  Thomas 1965. Bachia panoplia ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
panoplia
Bachia peruana

Bachia peruana är en ödleart som beskrevs av  Werner 1901. Bachia peruana ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
peruana
Bachia pyburni

Bachia pyburni är en ödleart som beskrevs av  Kizirian och MCDIARMID 1998. Bachia pyburni ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
pyburni
Bachia scolecoides

Bachia scolecoides är en ödleart som beskrevs av  Paulo Emilio Vanzolini 1961. Bachia scolecoides ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
scolecoides
Bachia talpa

Bachia talpa är en ödleart som beskrevs av  Alexander Grant Ruthven 1925. Bachia talpa ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
talpa
Bachia trisanale

Bachia trisanale är en ödleart som beskrevs av  Edward Drinker Cope 1868. Bachia trisanale ingår i släktet Bachia och familjen Gymnophthalmidae. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 B. t. trisanale
 B. t. abendrothi
 B. t. vermiformis

Källor 

Fjällbärande kräldjur
trisanale
Leposoma

Leposoma är ett släkte av ödlor. Leposoma ingår i familjen Gymnophthalmidae. 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
Leposoma
Leposoma baturitensis

Leposoma baturitensis är en ödleart som beskrevs av  Rodrigues och BORGES 1997. Leposoma baturitensis ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
baturitensis
Leposoma guianense

Leposoma guianense är en ödleart som beskrevs av  Ruibal 1952. Leposoma guianense ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
guianense
Leposoma hexalepis

Leposoma hexalepis är en ödleart som beskrevs av  Ayala och HARRIS 1982. Leposoma hexalepis ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
hexalepis
Leposoma ioanna

Leposoma ioanna är en ödleart som beskrevs av  Thomas Marshall Uzzell, Jr. och BARRY 1971. Leposoma ioanna ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
ioanna
Leposoma nanodactylus

Leposoma nanodactylus är en ödleart som beskrevs av  Rodrigues 1997. Leposoma nanodactylus ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
nanodactylus
Leposoma osvaldoi

Leposoma osvaldoi är en ödleart som beskrevs av  Avila-pires 1995. Leposoma osvaldoi ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
osvaldoi
Leposoma percarinatum

Leposoma percarinatum är en ödleart som beskrevs av  Müller 1923. Leposoma percarinatum ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
percarinatum
Leposoma rugiceps

Leposoma rugiceps är en ödleart som beskrevs av  Cope 1869. Leposoma rugiceps ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Fjällbärande kräldjur
rugiceps
Leposoma scincoides

Leposoma scincoides är en ödleart som beskrevs av  Johann Baptist von Spix 1825. Leposoma scincoides ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
scincoides
Leposoma snethlageae

Leposoma snethlageae är en ödleart som beskrevs av  Avila-pires 1995. Leposoma snethlageae ingår i släktet Leposoma och familjen Gymnophthalmidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Fjällbärande kräldjur
snethlageae