kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Australiensisk lungfisk

Australiensisk lungfisk (Neoceratodus forsteri) är en art av lungfiskar som först beskrevs av Johann Ludwig Gerard Krefft 1870.  Australiensisk lungfisk är den enda nu levande arten i släktet Neoceratodus och i familjen Neoceratodontidae. Inga underarter finns listade.

Denna lungfisk har endast en lungflygel. Kroppslängden går ofta upp till 180 cm och några exemplar blir 200 cm långa.

Arten förekommer endemisk i södra Queensland i Australien. Det ursprungliga utbredningsområdet var floderna Burnett och Mary. Senare introducerades australiensisk lungfisk i andra floder i samma region. Exemplaren vistas vanligen 1,5 till 3 meter under vattenytan. I vattendragen finns många vattenväxter. Äggen läggs mellan augusti och december. Ungarna vistas vanligen mellan vattenväxter 30 cm under vattenytan. De gömmer sig även mellan klippor och träbitar som simmar i vattnet.

Beståndet hotas främst av dammbyggnader. Endast ett fåtal vattendrag har fisktrappor. Populationer nära havet påverkas av tidvatten. Australiensisk lungfisk hotas även av vattenföroreningar. Den introducerade Moçambique-tilapia förändrar vattenväxterna när den bygger sitt näste. IUCN listar australiensisk lungfisk som starkt hotad (EN).

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
Lobfeniga fiskar i australiska regionen
Latimeria

Latimeria är ett släkte med fiskar, och ensamt släkte i familjen Gombessor. Släktet omfattar de två arterna tofsstjärtfisk och Latimeria menadoensis.:

Källor

Externa länkar 

Tofsstjärtfiskar
Latimeria
Lepidosireniformes

Lepidosireniformes är en ordning av lungfiskar. Lepidosireniformes ingår i klassen lobfeniga fiskar. Enligt Catalogue of Life omfattar ordningen Lepidosireniformes 5 arter.

Familjer enligt Catalogue of Life:

 Lepidosirenidae, med en art
 Protopteridae, med fyra arter

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
Lepidosireniformes
Lepidosiren paradoxa

Lepidosiren paradoxa är en art av lungfiskar som beskrevs av Leopold Fitzinger 1837. Lepidosiren paradoxa är ensam i släktet Lepidosiren och i familjen Lepidosirenidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Typisk är en långsträckt kropp liksom en ål och två lungflyglar. Ungdjur har yttre gälar men de finns inte kvar hos de vuxna djuren. Bröst- och bukfenorna liknar ett snöre i utseende och de används som känselsinne. Fiskene gräver in sig i leran vid torka.

Arten förekommer i Amazonområdet i Brasilien samt i avrinningsområdet av Paranáfloden i Paraguay. Vuxna exemplar har små ryggradsdjur samt kräftdjur, snäckor och alger som föda. Ungdjur äter insektslarver och små snäckor.

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
paradoxa
Lobfeniga fiskar i neotropiska regionen
Radmila Drljača

Radmila Drljača, född den 21 december 1959 i Bosanski Novi, Jugoslavien, är en jugoslavisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Personer från Bosanski Novi
Protopterus

Protopterus är ett släkte av lungfiskar. Protopterus är enda släktet i familjen Protopteridae.

Typisk är en långsträckt kropp liksom en ål och två lungflyglar. Ungdjur har yttre gälar men de finns inte kvar hos de vuxna djuren. Bröst- och bukfenorna liknar ett snöre i utseende och de används som känselsinne. Släktets medlemmar förekommer i Afrika. De gräver in sig i leran vid torka och skapar ett skyddande hölje liksom en kokong.

Arter enligt Catalogue of Life:

 Protopterus aethiopicus
 Protopterus amphibius
 Protopterus annectens
 Protopterus dolloi

IUCN listar alla arter som livskarftiga (LC).

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
Protopterus
Afrikansk lungfisk

Afrikansk lungfisk (Protopterus annectens)  är en fiskart som först beskrevs av Richard Owen 1839.  Protopterus annectens ingår i släktet Protopterus och familjen Protopteridae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Minst två stycken, cirka tre år gamla, exemplar av arten importerades till Sverige 1950, i samband med den andra svenska Gambiaexpeditionen, beskriven av en av expeditionsdeltagarna, zoologen Ragnar Olsson, i hans artikel ”En fisktransport från Afrika” i mars-numret av Tidskriften Akvariet, 1951. 

Dessa lungfiskar placerades tillfälligt under vintern 1950-1951 på dåvarande Firma Akvarium på Kungsholmen i Stockholm, där de sköttes om av den erfarne tyske akvaristen och fiskodlaren Helmut Pinter, och fotograferades av firmans ägare Paul Jacobsson för Ragnar Olssons artikel i "Akvariet". , innan de flyttades till akvarierna på gamla Zootis Zoologiska institutionen, som då låg på Drottninggatan i Stockholm.En av lungfiskarna kom senare att kallas Lungkvist och levde ända fram till 2003 i Spånga akvarieförenings lokaler och ingår idag i Naturhistoriska riksmuseets forskningssamlingar. Lungkvist var 81 cm lång och vägde drygt 2 kg.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. a. annectens
 P. a. brieni

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
annectens
Protopterus amphibius

Protopterus amphibius är en fiskart som först beskrevs av Peters 1844.  Protopterus amphibius ingår i släktet Protopterus och familjen Protopteridae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
amphibius
Protopterus aethiopicus

Protopterus aethiopicus är en fiskart som beskrevs av Johann Jakob Heckel 1851. Protopterus aethiopicus ingår i släktet Protopterus, och familjen Protopteridae.

Fisken finns i Afrika, främst i Tanzania, Demokratiska republiken Kongo, Kenya, Uganda och Sudan. Den lever i Nilen och sjöar såsom Albertsjön, Edwardsjön, Tanganyikasjön, Victoriasjön, Nabugabo, No och Kyogasjön. Den är avlång, mjuk och cylindriskt formad med djupgående fjäll. Svansen är väldigt lång och avsmalnar mot slutet. De kan bli uppemot 200 cm långa. Pektoral- och bäckenfenorna är även de långa och tunna, nästan spaghettiliknande. Nykläckta fiskar har externa gälar mycket lika de hos grodyngel. Efter två till tre månader går de igenom metamorfos till den vuxna fasen, förlorar de utstående gälarna och får gälöppningar. Fiskarna har gulgråa eller rosatonade grundfärger med mörkt skiffergråa fläckar. Detta bidrar till en mosaik- eller leopardliknande effekt över kropp och fenor. Färgmönstret är mörkare vid huvudet och ljusnar av.

Den har med 133 miljarder baspar det största kända genomet av någon känd vertebrat, och ett av de största av alla organismer på jorden, tillsammans med Polychaos dubium och Paris japonica, med 670 och 150 miljarder baspar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 P. a. aethiopicus
 P. a. congicus
 P. a. mesmaekersi

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
aethiopicus
Katica Ileš

Katica Ileš, född den 30 mars 1946 i Osijek i Kroatien, är en kroatisk handbollsspelare och tidigare jugoslavisk representant.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1946
Levande personer
Personer från Osijek
Protopterus dolloi

Protopterus dolloi är en fiskart som beskrevs av George Albert Boulenger 1900. Protopterus dolloi ingår i släktet Protopterus och familjen Protopteridae. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Externa länkar 

Lobfeniga fiskar
dolloi
Slavica Jeremić

Slavica Jeremić, född den 3 maj 1957 i Oparić i Serbien, är en jugoslavisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1957
Levande personer
Personer från Oparić
Vesna Milošević

Vesna Milošević, född den 29 augusti 1955 i Kičevo, Makedonien, är en jugoslavisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1955
Levande personer
Personer från Kičevo
The Hour

The Hour är en brittisk tv-serie från TV-bolaget BBC från 2011 primärt skriven av Abi Morgan.

Rollista 
Ben Whishaw (Freddie Lyon)
Romola Garai (Bel Rowley)
Anna Chancellor (Lix Storm)
Dominic West (Hector Madden)
Anton Lesser (Clarence Fendley) (säsong 1)
Julian Rhind-Tutt (Angus McCaine)
Joshua McGuire (Isaac Wengrow)
Lisa Greenwood (Sissy Cooper)
Peter Capaldi (Randall Brown) (säsong 2)
Burn Gorman (Thomas Kish) (säsong 1)
Juliet Stevenson (Lady Elms) (säsong 1)
Tim Pigott-Smith (Lord Elms) (säsong 1)
Andrew Scott (Adam Le Ray) (säsong 1)
Oona Castilla Chaplin (Marnie Madden)

Referenser 

TV-seriestarter 2011
Brittiska TV-serier från 2010-talet
Engelskspråkiga TV-serier
Zorica Vojinović

Zorica Vojinović, född den 27 juni 1958 i Crvenka, Jugoslavien, är en jugoslavisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1958
Levande personer
Personer från Crvenka
Vesna Radović

Vesna Radović, född den 7 september 1950 i Belgrad, Jugoslavien, är en jugoslavisk och senare österrikisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Österrikiska handbollsspelare
Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Österrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1984
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Idrottare från Belgrad
Radmila Savić

Radmila Savić, född den 8 mars 1961 i Belgrad, Jugoslavien, är en jugoslavisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Idrottare från Belgrad
Ana Titlić

Ana Titlić, född den 13 juni 1952 i Gornja Vrba, Kroatien, är en jugoslavisk handbollsspelare.

Hon tog OS-silver i damernas turnering i samband med de olympiska handbollstävlingarna 1980 i Moskva.

Referenser

Källor

Externa länkar
Sports-reference.com 

Jugoslaviska handbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1952
Levande personer
Personer från Gornja Vrba
Partiella provstoppsavtalet

Det partiella provstoppsavtalet (engelska: Treaty Banning Nuclear Weapon Tests in the Atmosphere, in Outer Space and under Water, ofta förkortat PTBT) är ett traktat som förbjuder kärnvapenprovsprängningar i atmosfären, i rymden och under vatten, men inte underjordiska sådana. Tidigare hade provsprängningar gjorts både i vatten och ovan mark, men en global oro för radioaktivt nedfall och påverkningar på miljö och hälsa ökade trycket på kärnvapenmakterna att göra något åt problemet.

Avtalet undertecknades av Sovjetunionen (representerat av utrikesminister Andrej Gromyko), Storbritannien (representerat av utrikesminister Alec Douglas-Home) och USA (representerat av utrikesminister Dean Rusk) i Moskva 5 augusti 1963. 124 stater har därefter undertecknat och ratificerat traktatet. Stater som är kända för att ha tillgång till atomvapen men ändå inte undertecknat avtalet är Kina, Frankrike och Nordkorea.

Då traktatet inte begränsade underjordiska tester, fick inte avtalet den tänkta effekten. Kärnvapenmakterna ökade till och med takten på kärnvapenprovsprängningarna efter 1963, och kärnvapenarsenalerna fördubblades mellan 1963 och 1970. Det skulle dröja till 1996 innan FN antog det fullständiga provstoppsavtalet (CTBT), som förhandlades fram på nedrustningskonferensen i Genève.

Frankrike slutade med atmosfäriska provsprängningar 1975 efter ett domslut i Internationella domstolen. Kinesiska atmosfäriska provsprängningar pågick fram till 1980. Efter 1980 har alla kärnvapenprovsprängningar varit underjordiska.

Se även 
 Fullständiga provstoppsavtalet (CTBT)
 Icke-spridningsavtalet (NPT)
 FN:s konvention om kärnvapenförbud (TPNW)

Källor

Externa länkar 
 Avtalstexten (på engelska)

Internationell rätt
Säkerhetspolitik
Kärnvapenprov
Politikåret 1963
Kärnvapennedrustning
Offerkofta

Offerkofta uttrycker att en person eller grupp spelar rollen som offer. Uttrycket är negativt laddat. Att bära eller ta på sig offerkoftan innebär att man i betraktarens ögon spelar en roll som offer.
Man tycker synd om sig själv eller beskriver sig som orättvist behandlad och söker sympati för detta, m.m. Den som använder begreppet antyder att personen ältar detta för länge eller fastnar i självömkan till den grad att det blir ohälsosamt eller låter falskt.

Ett exempel på hur begreppet kan användas är:
Det är uppenbart att partiet nu har tagit på sig offerkoftan.

Det tidigaste exemplet i Mediearkivet skrevs av Henrik Ehrenberg i tidningen Kristdemokraten den 2002-09-13:
Och gång på gång tillåts Persson hävda att regeringen 1991–1994 körde ekonomin i botten. Trots att han själv sagt att han bär ansvar för att inte ha gjort något för att undvika den djupa krisen. Som det ser ut börjar väljarna tröttnat på Perssons offerkofta.

Se även 
 Neologism (nyord)
 Kvällstidningsord

Referenser 

Slanguttryck
Pejorativa termer
Omplacering enligt LAS

Omplacering används inom arbetsrätten för att beskriva den situation då en arbetsgivare förflyttar en anställd från en typ av arbete och ger honom/henne nya arbetsuppgifter.

Vid uppsägning enligt 7 § LAS  fordras att uppsägningen är sakligt grundad. Den anses inte sakligt grundad om det är skäligt att kräva att arbetsgivaren bereder arbetstagaren annat arbete hos sig.

Omplacering används ibland som någon form av bestraffning. Omplacering kan också användas för att söka lösa en tvist där samarbetssvårigheter har ansetts föreligga.

Rättsfall där godtagbara skäl ansetts föreligga 
 Arbetsdomstolen 1993 nr 34.
 En arbetstagare har avskedats sedan han omkring två månader tidigare omplacerats från en chefsbefattning till ett okvalificerat arbete hos arbetsgivaren. Avskedandet har ansetts lagligen grundat.
 En polisinspektör med ställning som gruppbefäl inom Stockholmspolisens hundenhet har omplacerats till annat arbete inom polisorganisationen. Det har inte visats att omplaceringen strider mot lag eller goda seder. 
 En yrkesofficer som dömts för sexuellt utnyttjande av underårig till åtta månaders fängelse har sagts upp från sin anställning.

Rättsfall där godtagbara skäl inte ansetts föreligga 
 En polis som har haft en tidsbegränsad anställning som livvakt har efter en händelse i tjänsten omplacerats till andra arbetsuppgifter. Godtagbara skäl har anförts, men omplaceringen bedömdes utgöra en otillåten disciplinpåföljd.
 En kommun har sagt upp en hos kommunen anställd socialsekreterare under åberopande av "samarbetssvårigheter". Uppsägningen har ogiltigförklarats sedan arbetsdomstolen funnit att kommunen åsidosatt sin omplaceringsskyldighet enligt 7 § andra stycket LAS.

Noter 

Arbetsrätt
Théophile Thoré

Étienne Joseph Théophile Thoré, även Théophile Thoré-Bürger, född 23 juni 1807 i La Flèche i Sarthe i Frankrike, död 30 april 1869 i Paris, var en fransk journalist och konstkritiker.

Théophile Thorés började som konstkritiker på 1830-talet under julimonarkin 1830-48. Han rosade Eugène Delacroix, Théodore Rousseau och andra målare ur Barbizonskolan och risade mer konservativa målare som Jean-Auguste-Dominique Ingres och mer populära målare som Paul Delaroche och Horace Vernet. År 1842 grundade han och Paul Lacroix (1806-1884) konstförmedlingen Alliance des Arts och startade en konsttidskrift. Åren 1844-48 var han konstkritiker på Le Constitutionnel. 

Han var också verksam som politiskt aktiv journalist. Han grundade tidningen La Vraie République i mars 1848, vilken förbjöds av Louis-Eugène Cavaignac. I mars 1849 grundade han en andra dagstidning, Le Journal de la vraie République, vilken också förbjöds. Eftersom han stött några av de radikala i 1848 års revolution tvingades han i exil 1849 och vistades därefter i London, Bryssel och Schweiz, och fortsatte att därifrån publicera artiklar, nu under pseudonymen William Bürger. Han återvände till Frankrike efter en amnesti 1859. 

Théophile Thoré har mest gjort sig känd som den som fört fram Johannes Vermeer till en central plats i konstvärlden, sedan Vermeers konst under lång tid funnits utanför allmänhetens intresse. Han har även bidragit till att popularisera andra framstående äldre nederländska målare, som  Frans Hals och Carel Fabritius. 

Thorés intresse för Vermeer väcktes 1842 efter att ha sett Vy över Delft i Mauritshuis i Haag. Efter detta efterforskade han målningar av Vermeer runt om i Europa under flera år, varefter han publicerade en katalog över dennes verk. I denna attribuerade han dock för många målningar till Vermeer. Han började själv förvärva målningar av Vermeer på 1860-talet. I juni 1866 köpte han Kvinna med pärlhalsband av Henry Grevedon, 1867 köpte han Sittande kvinna vid cembalo för endast 2.000 francs och någon före 1876 köpte han Dam som står vid cembalo. Hans samling såldes 1892.

Théophile Thoré var också en av de första att poängtera betydelsen av Edouard Manets verk på 1868 års Parissalong.

Bibliografi i urval
La Vérité sur le parti démocratique, 1840 
La Recherche de la liberté, 1845
La Restauration de l'autorité, ou l'Opération césarienne, 1852
Dans les bois, 1856
Amsterdam et La Haye. Études sur l'école hollandaise, 1858
Çà & là, 1858
Musées de la Hollande, 2 vol., 1858–1860
Études sur les peintres hollandais et flamands. Galerie d'Arenberg, à Bruxelles avec le catalogue complet de la collection, 1859
Trésors d'art en Angleterre, 1862
Van der Meer (Ver Meer) de Delft, 1866

Källor
Dictionary of Art Historians, läst 2013-02-13
 Thoré-Bürger and the Rediscovery of Johannes Vermeer på essentialvermeer.com

Franska konstkritiker
Johannes Vermeer
Födda 1807
Avlidna 1869
Män
Biefeld–Brown-effekt

Biefeld–Brown-effekten är en elektrisk effekt som alstrar en jonström som överför sin rörelsemängd till omgivande neutrala partiklar. Den upptäcktes på 1920-talet av Paul Alfred Biefeld  och  Thomas Townsend Brown. Effekten är elektrohydrodynamik (EHD),  en motsvarighet till den mer kända magnetohydrodynamiken.

På 1950- och 1960-talen genomfördes omfattande forskningsarbeten kring denna elektriska framdrivningseffekt under den period av United States gravity control propulsion research (1955–1974) som publicerades. Topphemliga experiment om effekten utfördes även i Frankrike 1955–1958 av Townsend Brown och SNCASO under namnet Project Montgolfier.

Under 1964 publicerade uppfinnaren mm Alexander de Seversky mycket av  sina arbeten kring detta som US patent 3130945. I avsikt att förebygga alla möjliga missförstånd om anordningarna, åsatte han dessa flygande maskiner namnet Ionocraft. Under följande år övergavs många lovande koncept till följd av tekniska begränsningar. Effekten har dock åter väckt intresse och sådana flygande anordningar går nu under beteckningen EHD thruster. Enkla en-stegs versioner som lyfts av denna effekt har kallats för lifter.

Se även 
 Antigravitation
 Jonmotor
 Koronaurladdning

Noter och referenser 

 Buehler D.R., Journal of Space Mixing, April 2004, vol. 2, pp. 1–22,

Externa länkar 
 Defying Gravity: The Parallel Universe of T. Townsend Brown – biograpfi över T. Townsend Brown
 Nick Cook; The Hunt for Zero Point – bok av Jane's Aviations förläggare
Projet Montgolfier Reports, 1955–58
Biefeld–Brown-effekten – Videoklipp på YouTube

Eelektrohydrodynamik 
What is an EHD thruster?, Blaze Labs Research — Introduktion till EHD thrusters, ionocrafts, lifters och hithörande information
Asymmetrical Capacitors for Propulsion, NASA (PDF)
 Thomas B. Bahder; Force on an Asymmetric Capacitor, Army Research Laboratory

Magnetohydrodynamik
Plasmafysik
Rymdfart
Livet måste levas

Livet måste levas är en svensk film från 1943 i regi av Elof Ahrle.

Filmens förlaga var en novell med samma namn av Bertil Johnson (pseudonym för Theodor Berthels). Sten Dahlgren var fotograf och Tage Holmberg klippare. Produktions- och distributionsbolag var AB Svea Film. Filmen hade premiär den 27 september 1943 på olika biografer i Stockholm, Göteborg, Linköping och Norrköping. Den var 84 minuter lång och tillåten från 15 år.

Livet måste levas spelades in mellan april och juni 1943 i Centrumateljéerna i Stockholm.

Handling 
Sjömannen Gustaf har just återvänt till Stockholm, staden där han växte upp men inte varit på 14 år. Han längtar att få återse lägenheten i vilken han växte upp och beger sig dit. Där bor nu familjen Berglund och frun Ella öppnar och visar honom runt. När hennes make Sven får reda på att hon har haft herrbesök under dagen blir han rasande varpå Ella flyr från honom. Hon beger sig till Gustaf men blir snart uppsökt av maken som hotar henne med pistol. Gustaf slår honom till marken och han avlider senare på sjukhus. Gustaf frikänns av domstolen då han anses ha handlat i nödvärn. Han och Ella inleder ett förhållande.

Rollista 
 Oscar Ljung – Gustaf Blom, sjöman
 Elof Ahrle – Karl Hansson, sjöman
 Elsie Albiin – Ella Berglund
 Tord Bernheim – Sven Berglund
 Marianne Löfgren – Elvira Persson
 Hilda Borgström – fru Nilsson
 Julia Cæsar – fru Olsson
 Douglas Håge – Hamberg, poliskommissarie

Mottagande 
Filmen ansågs av de flesta recensenter berättas på ett rättframt, okonstlat, om än något tafatt sätt. Manuset ansågs dock vara undermåligt.

Källor

Fotnoter 

Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1943
Filmer i regi av Elof Ahrle
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska 1940-talsfilmer
Juliet Stevenson

Juliet Anne Virginia Stevenson, CBE, född 30 oktober 1956 i Kelvedon i Essex, är en brittisk skådespelare.

Filmografi i urval 

 The Mallens (1979) (TV)
 BBC Television Shakespeare Pericles, Prince of Tyre (1984) (TV)
 Life Story (1987) (TV)
 Dränkta i nummerordning (1988)
 Truly, Madly, Deeply (1991)
 The Secret Rapture (1993)
 The Legends of Treasure Island (1993) (TV) 
 The Politician's Wife (1995) (TV)
 Emma (1996)
 Play (2001)
 Christmas Carol: The Movie (2001)
 Nicholas Nickleby (2002)
 Bend It Like Beckham (2002)
 Food of Love (2002)
 Mona Lisa Smile (2003)
 The Snow Queen (2005)
 Pierrepoint (2005)
 Breaking and Entering (2006)
 Capote - en iskall mordgåta (2006)
 And When Did You Last See Your Father? (2007)
 Dustbin Baby (2008)
 Dödsdomen (2008)
 Agatha Christie's Marple:Ordeal By Innocence (2008) (TV)
 Månprinsessan (2008)
 Triage (2009)
 Desert Flower (2009)
 Law & Order: UK (2010) (TV)
 Accused (2010) (TV)
 Kommissarie Lewis "Old, Unhappy, Far Off Things" (2011) (TV)
 The Hour (2011) (TV)
 White Heat (2012) (TV)

Externa länkar 
 

Födda 1956
Kvinnor
Levande personer
Brittiska skådespelare
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art