kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rattus korinchi

Rattus korinchi är en däggdjursart som först beskrevs av Robinson och Cecil Boden Kloss 1916.  Rattus korinchi ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta förekommer i bergstrakter på västra Sumatra. Den hittades vid 2200 meter över havet i bergsskogar. Några skogar hade mossa som undervegetation.

Källor

Externa länkar 

Råttor
korinchi
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus leucopus

Rattus leucopus är en däggdjursart som först beskrevs av Gray 1867.  Rattus leucopus ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Vuxna exemplar blir 13,5 till 21,0 cm långa (huvud och bål), har en 14 till 21 cm lång svans och väger 90 till 205 g. Bakfötterna är 3,3 till 4,0 cm långa och öronen är 1,8 till 2,4 cm stora. Pälsen bildas av styva mörkbrun till svarta hår, av en grå underull och av flera inblandade taggar som är ljusgråa till gulvita. Den gulvita varianten är delvis genomskinlig. Beroende av andelen av mörka täckhår och ljusa taggar i pälsen är hela pälsfärgen svartbrun, rödbrun eller gulbrun på ovansidan. Undersidans färg varierar mellan vit, krämfärgad och ljusgrå. De flesta exemplar har inslag av ljusbrun på undersidan. En rödbrun fläck på bröstet kan förekomma. Hos en population har några individer en svart ring kring varje öga. Hos ungdjur är pälsen mjukare och mörkare.

De nästan nakna öronen har en ljusbrun färg. Den långa och smala svansen är i princip hårlös. Den är beroende på population helt ljusbrun, ljusbrun med vita punkter eller med ett vitt avsnitt i mitten eller vid spetsen. Hos honor förekommer allmänt ett par spenar vid bröstet och två par vid ljumsken. I Australien har några honor ytterligare ett par på bröstet.

Populationen som lever på Kap Yorkhalvön liknar en underart av Rattus fuscipes som lever i samma region. Rattus leucopus har på halvön svarta ögonringar.

Utbredning 
Denna råtta förekommer i Australien på Kap Yorkhalvön och på södra Nya Guinea. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1200 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar och av molnskogar. Rattus leucopus besöker även trädgårdar.

Ekologi 
Rattus leucopus letar under natten efter föda genom att gräva i lövskiktet. Den äter bland annat nötter och frukter som hamnade på marken som kompletteras med insekter. Ibland ingår även svampar i födan. Individerna skapar vanligen ett hålrum i lövskiktet där de vilar på dagen. Boet kan också vara ett hålrum i träbitar som ligger på marken eller ett hålrum mellan trädens rötter. Boet kan vara komplex med flera gångar och rum. Ofta lever flera vuxna exemplar och ungar tillsammans.

Per år föds upp till tre kullar med 2 till 5 ungar per kull. Honan är 21 till 24 dagar dräktig. Ungarna utvecklas långsamma jämförd med andra råttor i Australien. De öppnar sina ögon efter cirka 21 dagar och de diar sin mor ungefär 25 dagar. Könsmognaden infaller allmänt efter tre månader. Vanligen har honor en månad senare sin första kull.

Hot 
För beståndet är inga hot kända och hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttor
leucopus
Däggdjur i australiska regionen
Rattus losea

Rattus losea är en däggdjursart som först beskrevs av Swinhoe 1871.  Rattus losea ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra och sydöstra Asien. Utbredningsområdet sträcker sig från centrala Kina till Malackahalvön. Arten lever även på Taiwan och Hainan. I bergstrakter når den 1000 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker och mangrove. Rattus losea är vanligt förekommande på jordbruksmark.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 12 till 18 cm, en svanslängd av 7,5 till 17 cm och en vikt av 22 till 92 gram. I norra delar av utbredningsområdet ungefär fram till norra Vietnam har Rattus losea en gråbrun päls på ryggen och en krämvit päls på buken. Fötterna är vita. Den södra populationen är mera brokig på ryggen med rödbruna ställen och mörkgrå på buken. Dessutom är fötterna av den södra populationen mörkare.

I regioner med risodling är fortplantningen kopplad till risplantornas utveckling. Årets sista kull föds allmänt några veckor efter skörden och per kull föds i genomsnitt 7,5 ungar.

Rattus losea betraktas av risbönder som betydande skadedjur. I samma region förekommer även svartråttan (Rattus rattus) och Rattus argentiventer som likaså kan vara ansvarig för förstöringen.

Källor

Externa länkar 

Råttor
losea
Däggdjur i orientaliska regionen
Däggdjur i palearktiska regionen
Rattus lugens

Rattus lugens är en däggdjursart som först beskrevs av Miller 1903.  Rattus lugens ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta förekommer på Mentawaiöarna som ligger väster om Sumatra. Arten iakttogs senast för mer än 100 år sedan. Det är inte känt om Rattus lugens fortfarande existerar. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna skogar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
lugens
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus lutreolus

Rattus lutreolus är en däggdjursart som först beskrevs av John Edward Gray 1841.  Rattus lutreolus ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur.

Denna råtta jagades före européernas ankomst i Australien av aboriginer för köttets skull.

Utseende 
Arten liknar de andra råttorna i kroppsbyggnaden. Den blir 12 till 20 cm lång (huvud och bål), har en 5,5 till 14,5 cm lång svans och väger i genomsnitt 115 g. Pälsen har på ovansidan en brungrå till mörkgrå färg med gula hårspetsar. På undersidan är pälsen ljusare till krämvit. De små öronen är nästan gömda i pälsen. Rattus lutreolus har fjäll på den gråa svansen och några glest fördelade hår.

Utbredning och habitat 
Denna råtta förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra och sydöstra Australien samt på Tasmanien. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Den lever främst i fuktiga hedområden eller träskmarker. Rattus lutreolus hittas även i andra habitat som fuktiga skogar och gräsmarker.

Ekologi 
Utanför parningstiden är honor aggressiva mot hanarna. Födan utgörs huvudsakligen av blad och stjälkar. Under våren och sommaren ingår även frukter, frön och insekter i födan. I mindre mått äter arten rötter och svampar. Honor föder upp till fem ungar per kull och kan ha flera kullar per år. De flesta ungar föds mellan våren och hösten. Dräktigheten varar ungefär 27 dagar och ungarna väger cirka 5 g vid födelsen. De blir könsmogna efter cirka 80 dagar. Rattus lutreolus lever vanligen 1 år och kan under bra förhållanden leva 2,4 år.

Hot 
Beståndet påverkas i viss mån av skogsröjningar och bränder. Hela populationen minskar men den är fortfarande stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttor
lutreolus
Däggdjur i australiska regionen
Rattus macleari

Rattus macleari är en utdöd däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1887.  Rattus macleari ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som utdöd. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten beskrivs i äldre avhandlingar som en stor gnagare som allmänt var större än svartråttan. Den hade främst en kastanjebrun päls.

Denna råtta levde på Julön. De sista individerna observerades 1904. Arten dog troligen ut på grund av en sjukdom som kom till ön med svartråttor (Rattus rattus).

När arten upptäcktes var Julön täckt av tropisk skog. Rattus macleari gick på marken och klättrade ibland i växtligheten. Individerna var aktiva på natten och åt troligen frukter samt unga växtskott. På dagen vilade i håligheter under trädens rötter. Födan kompletterades med krabbor.

Källor

Externa länkar 

Råttor
macleari
Rattus marmosurus

Rattus marmosurus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1921. Rattus marmosurus ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta lever på centrala och norra Sulawesi. Den vistas i låglandet och i bergstrakter. Habitatet utgörs av olika slags skogar.

Individerna går på marken och klättrar i växtligheten. De äter främst frukter och kanske andra växtdelar. Odlade områden besöks bara när det finns ursprunglig skog i närheten.

Källor

Externa länkar 

Råttor
marmosurus
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus mindorensis

Rattus mindorensis är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1898.  Rattus mindorensis ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

På ovansidan förekommer mörkbrun päls med några röda skuggor och undersidan är täckt av mörkgrå päls med inslag av ljusbrun. Arten är ungefär lika stor som Rattus tanezumi men pälsen är kortare och mjukare. På stjärten finns några svarta hår. Honor har fem par spenar.

Denna råtta förekommer på ön Mindoro som tillhör Filippinerna. Arten vistas i kulliga områden och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs främst av skogar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
mindorensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus mollicomulus

Rattus mollicomulus är en gnagare som beskrevs av George Tate och Richard Archbold 1935. Den ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Rattus mollicomulus är en tämligen liten råtta med en kroppslängd utan svans på omkring 15 cm, och en ungefär lika lång svans. Pälsen är lång, och har en gråbrunaktig färg på ryggen som ljusnar åt sidorna och blir gråvit på buken (bukhåren är grå vid basen, vita längre upp. Bröstet har dessutom ett svagt, brunaktigt inslag.) Svansen är helt och hållet gråbrun. Huvudet har smal nos och små öron. Buken har åtta spenar.

Utbredning 
Denna råtta är endemisk för berget Gunung Lompobattangs sluttningar på södra Sulawesi i Indonesien.

Ekologi 
På Gunung Lompobattang vistas arten på de övre sluttningarna mellan 1 100 och 2 000 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska, fuktiga bergsskogar. 

Rattus mollicomulus är inte utsatt för några hot, Gunung Lompobattang är avsatt som en nationalpark, men IUCN listar ändå arten som sårbar ("VU"); på grund av det mycket snäva utbredningsområdet anses arten mycket känslig för några störningar.

Anmärkningar

Källor

Externa länkar 

Råttor
mollicomulus
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus montanus

Rattus montanus är en gnagare i familjen råttdjur och släktet råttor som endast finns på Sri Lanka. Den beskrevs första gången 1932 av William Watt Addison Phillips.

Beskrivning 
Arten är en stor och kraftigt byggd råtta med lång, mjuk päls och en svans som är längre än kroppen. Huvudet är relativt litet och med svarta morrhår. Pälsfärgen är mörkt gråbrun på ovansidan, en färg som blir mera rödbrunaktig på sidorna och som gradvis övergår till ljusgrått på buken. Pälsen på de inre ytorna av frambenen och på baktassarna är nästan rent vit. Kroppslängden från nos till svansrot varierar mellan 16 och 18 cm, och svanslängden mellan drygt 19 och 22 cm.

Utbredning 
Rattus montanus är endemisk för Sri Lanka, där den finns på fyra fragmenterade lokaler i Centralprovinsen och Uva.

Ekologi 
Rattus montanus är en marklevande art som förekommer i städsegrön tropisk bergsskog och på våtängar på höjder mellan 1 300 och 2 300 m. Då arten är starkt fragmenterad, och då den är utsatt för habitatförlust på grund av uppodling, skogsavverkning och skogsbränder är arten rödlistad av Internationella naturvårdsunionen (IUCN) som starkt hotad ("EN"). Före 2008 var den klassificerad som akut hotad ("CR").

Systematik 
Artens taxonomiska ställning är något omstridd. Vissa forskare ser den närmast som en underart av svartråtta, medan andra tvärtom anser att den är så pass speciell, bland annat rörande tandbeväpningen, att den borde bilda ett eget släkte.

Anmärkningar

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus mordax

Rattus mordax är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1904.  Rattus mordax ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta lever på östra Nya Guinea och på mindre öar i samma region. Arten når i bergstrakter 2800 meter över havet. Habitatet varierar mellan olika slags skogar, savanner, buskskogar och trädgårdar. Honor kan para sig hela året. Per kull föds två till fyra ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
mordax
Däggdjur i australiska regionen
Rattus morotaiensis

Rattus morotaiensis är en däggdjursart som beskrevs av Kellogg 1945. Rattus morotaiensis ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Typexemplaret hittades på ön Morotai norr om Halmahera vad som återspeglas i det vetenskapliga namnet. Det är omstritt om arten är närmare släkt med råttor från Nya Guinea eller från Sundaöarna.

Utseende 
Vuxna exemplar är med en kroppslängd (huvud och bål) av 120 till 215 mm, en svanslängd av 165 till 224 mm och en vikt av 86 till 159 g medelstora till stora råttor. Det har 30 till 41 mm långa bakfötter och 17 till 22 mm stora öron. Kännetecknande är den borstiga pälsen på ovansidan som har en mörk rödbrun färg. Den mörka svansen är glest täckt med hår och vid slutet bildar längre hår en liten tofs. Fötterna är jämförd med kroppen långa. Honans spenar är ornade i par och det finns två på bröstet, två på buken och sex vid ljumsken. Tydliga skillnader mot andra råttor från regionen består i avvikande detaljer av kraniet och av tänderna.

Utbredning och ekologi 
Denna råtta förekommer på Halmahera och på mindre öar i regionen. Den lever troligen i alla habitat på ön. Individerna vilar i underjordiska bon. Annars klättrar de främst i växtligheten och går ibland på marken. Rattus morotaiensis är antagligen allätare. Angående fortplantningssättet finns inga uppgifter.

Hot 
Några skogar på öarna omvandlas till odlingsmark. Allmänt har råttan bra anpassningsförmåga. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttor
morotaiensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus nativitatis

Rattus nativitatis är en utdöd däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1889.  Rattus nativitatis ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som utdöd. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten var med en kroppslängd (huvud och bål) av 25 till 27 cm och en uppskattad vikt av 250 till 300 g en stor gnagare. Den tjocka svansen var ganska kort med en längd av cirka 17,5 cm. Den långa, täta och grova pälsen hade på ovansidan en mörk rödbrun färg och undersidan var lite ljusare. På ryggen fanns ett ungefär 2 cm tjockt fettskikt men dess syfte gick inte att utreda.

Denna råtta var endemisk för Julön. Den hade en kort svans samt kraftiga händer och fötter. Därför antas det att den främst vistades i sina underjordiska bon. Vanligen levde en mindre flock i boet. Arten åt frukter som föll ner till marken samt unga växtskott och bark.

Den saknade förmåga att klättra i växtligheten. Rattus nativitatis var nattaktiv.

Rattus nativitatis dog ut vid slutet av 1800-talet eller i början av 1900-talet.

Källor

Externa länkar 

Råttor
nativitatis
Rattus novaeguineae

Rattus novaeguineae är en däggdjursart som beskrevs av Taylor och John H. Calaby 1982. Rattus novaeguineae ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta förekommer i bergstrakter på östra Nya Guinea. Den vistas i regioner som ligger 750 till 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar, andra skogar och gräsmarker. Ofta hittas arten nära vattendrag. Honor kan para sig hela året. En kull har 5 eller 6 ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
novaeguineae
Däggdjur i australiska regionen
Rattus osgoodi

Rattus osgoodi är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser och Wesley Newcomb 1985. Rattus osgoodi ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta lever endemisk i södra Vietnam. Vanligast är arten i områden med gräs eller buskar som ligger nära skogar eller jordbruksmark. Individerna vistas främst på marken.

Källor

Externa länkar 

Råttor
osgoodi
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus palmarum

Rattus palmarum är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Zelebor 1869.  Rattus palmarum ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 22,5 till 24,0 cm långa (huvud och bål) och har en 22,0 till 23,1 cm lång svans. Genomsnittslängden för bakfötterna är 4,8 cm och viktuppgifter saknas. Den styva och delvis taggiga pälsen på ovansidan bildas av bruna och svarta hår vad som ger ett spräckligt utseende. På undersidan förekommer vit päls. Djuret har bruna öron och en mörkbrun svans där ovan- och undersidan har samma utseende. Honor har två par spenar vid bröstet och tre par vid ljumsken.

Denna råtta lever endemisk Nikobarerna. Den vistas i låglandet och i kulliga områden. Habitatet utgörs av tropiska fuktiga skogar och mangroveskogar. Individerna är aktiva på natten och klättrar i växtligheten.

Källor

Externa länkar 

Råttor
palmarum
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus pelurus

Rattus pelurus är en däggdjursart som beskrevs av Henri Jacob Victor Sody 1941. Rattus pelurus ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta lever endemisk på en mindre ö öster om Sulawesi. Arten har inte observerats sedan 1938. Troligen lever den i skogar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
pelurus
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus praetor

Rattus praetor är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1888.  Rattus praetor ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta förekommer på Nya Guinea, på Bismarckarkipelagen, på Salomonöarna och på mindre öar i området. Arten når i bergstrakter 2000 meter över havet. Rattus praetor kan anpassa sig till olika habitat, särskild till landskap som förändrades av människan.

Individerna gräver underjordiska bon. Honor kan para sig hela året. Per kull föds 2 till 7 ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
praetor
Däggdjur i australiska regionen
Rattus ranjiniae

Rattus ranjiniae är en däggdjursart som beskrevs av Agrawal och Ghosal 1969. Rattus ranjiniae ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 16,2 till 26,1 cm långa (huvud och bål) och har en 18,7 till 23,2 cm lång svans. Bakfötterna är 4,4 till 4,7 cm långa, öronen är 1,8 till 2,1 cm stora och viktuppgifter saknas. Den gråbruna pälsen på ovansidan är mjuk och likaså är de inblandade taggar mjuka. Gränsen mot den vitaktiga undersidan är ganska tydlig. På den bruna svansen finns ingen skillnad mellan toppen och undersidan. Rattus ranjiniae har långa bakfötter jämförd med flera andra råttor av samma storlek.

Denna råtta är bara känd från två mindre områden i sydvästra Indien. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Den hittades i träskmarker, i gräsmarker och på jordbruksmark. Individerna är aktiva på natten. Rattus ranjiniae vistas främst på marken.

Källor

Externa länkar 

Råttor
ranjiniae
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus sanila

Rattus sanila är en troligen utdöd däggdjursart som beskrevs av Tim Flannery och White 1991. Rattus sanila ingår i släktet råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta är känd från kvarlevor som hittades på ön New Ireland (Bismarckarkipelagen) och som är cirka 3000 år gamla. Kanske finns arten kvar i öns outforskade täta skogar. Ibland listas populationen som synonym till Rattus mordax. Rattus sanila listas inte av IUCN.

Källor

Externa länkar 

Råttor
sanila
Rattus andamanensis

Rattus andamanensis är en däggdjursart som beskrevs av Blyth 1860. Rattus andamanensis ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Ursprungligen klassificerades bara populationen på Andamanerna som Rattus andamanensis. Populationen på det sydostasiatiska fastlandet listades som R. sikkimensis och beståndet på Koh Samui och andra thailändska öar som R. remotus. Enligt nyare forskningar tillhör alla populationer samma art.

Denna råtta förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra och sydöstra Asien. Utbredningsområdet för den största populationen sträcker sig från Nepal och södra Kina till centrala Thailand och centrala Vietnam. Mindre populationer finns bland annat på Andamanerna och på Hainan. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Det naturliga habitatet utgörs av skogar och dessutom besöks buskskogar och odlade områden.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 15,5 till 20 cm och svansen är allmänt 2 till 3 cm längre. Vikten ligger vid 105 till 150 gram. Djuret liknar svartråttan (Rattus rattus) i utseende men det har bland annat större öron och längre morrhår. Pälsen är orangebrun på ryggen med glest fördelade svarta hår. Buken har en vitaktig färg, ibland med rödbrun skugga. Hos några populationer förekommer en liten vit tofs vid svansspetsen.

Rattus andamanensis är inte känd som skadedjur men den kan lätt förväxlas med svartråttan.

Källor 

Råttor
andamanensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Rattus simalurensis

Rattus simalurensis är en däggdjursart som först beskrevs av Miller 1903.  Rattus simalurensis ingår i släktet råttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna råtta förekommer på ön Simalur som ligger väster om norra Sumatra samt på mindre öar i närheten. Den vistas troligen i skogar.

Källor

Externa länkar 

Råttor
simalurensis
Däggdjur i orientaliska regionen