kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mallomys rothschildi

Mallomys rothschildi är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1898. Mallomys rothschildi ingår i släktet Mallomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet hedrar Walter Rothschild som överlämnade ett exemplar till Oldfield Thomas.

Utseende 
Mallomys rothschildi är med en kroppslängd (huvud och bål) av 344 till 400 mm, en svanslängd av 343 till 417 mm och en vikt av 925 g till 1,5 kg en stor gnagare men andra släktmedlemmar är större. Bakfötterna är 63 till 67 mm långa och öronen är 27 till 30 mm stora. Typisk är en ullig päls med flera långa svarta täckhår inblandade. Håren på ovansidan är antingen helt svarta eller mörka med ett vitt band i mitten. Ofta förekommer en ljus tvärstrimma över ryggen kort före stjärten. Undersidans päls är ljusgrå till vit med några svarta hår som är talrikast vid ljumsken. Arten har mörka öron, morrhår och fötter. Svansen bär fjäll och fina hår och den är mjukare än hos andra släktmedlemmar. En tredje del av svansen nära bålen är svart och den bakre delen är vit. Ett annat kännetecken är orange tandemalj på framtänderna. Den diploida kromosomuppsättningen bildas av 48 kromosomer (2n=48). Honans spenar är ordnade i par och två ligger på bröstet medan fyra ligger vid ljumsken.

Utbredning och ekologi 
Denna gnagare förekommer i bergstrakter på Nya Guinea. Den vistas i regioner som ligger 1200 till 3700 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar och arten klättrar ofta i växtligheten. Individerna vilar i trädens håligheter samt kanske i grottor. Per kull föds en unge.

Mallomys rothschildi använder även epifyter som viloplats och markerar de med urin och avföring. Sovplatsen göms under blad och mossa. Denna gnagare äter bland annat unga blad av släktet Pandanus, ormbunkar, ananasväxter, bambus från släktet Nastus samt blad från släktena Rungia och Oenanthe. Infångade exemplar slog i början med tassarna och försökte bita. En tid senare hade de endast ett missnöjt läte vid störningar. Honor föder en unge per kull. En äldre unge som troligtvis fick di var i juli 158 g tung.

Hot 
Mallomys rothschildi jagas av Nya Guineas befolkning för köttets skull. Hela populationen är fortfarande stabil.  IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
rothschildi
Däggdjur i australiska regionen
Mallomys aroaensis

Mallomys aroaensis är en däggdjursart som först beskrevs av De Vis 1907.  Mallomys aroaensis ingår i släktet Mallomys och familjen råttdjur.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Andra verk skiljer mellan två underarter. Artepitetet i det vetenskapliga namnet är sammansatt av den geografiska beteckningen Aroa River och det latinska tillägget -ensis (bosatt).

Med en kroppslängd (huvud och bål) av 34,4 till 41,5 cm, en svanslängd av 33,5 till 43,5 cm och en vikt av 1,4 till 2,0 kg är Mallomys aroaensis liksom andra släktmedlemmar ett stort råttdjur. Bakfötterna är 6,4 till 7,2 cm långa och öronen är 2,5 till 2,8 cm stora. I den täta och ulliga pälsen är några helt mörka täckhår inblandade. De andra håren har gråa och svarta band vad som ger ett spräckligt utseende. Hos en population är hårens band inte tydliga och den listas ibland som underart (Mallomys aroaensis hercules). Denna underart har däremot en påfallande mörk längsgående strimma på ryggen. På undersidan förekommer vitaktig päls men fötterna är åter svartaktiga. Som kontrast har arten köttfärgade öron. Hos Mallomys aroaensis är svansens första hälft svart och den andra halvan saknar pigment vad som ger ett vitt utseende. Tandemaljen på framtänderna är orange vad som skiljer arten från Mallomys gunung som har vita framtänder. Honor har ett par spenar på bröstet och två par vid ljumsken.

Arten förekommer i bergstrakter på östra Nya Guinea. Den vistas i regioner som ligger 1100 till 2700 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga skogar, bergsskogar och trädgårdar. Boet är en jordhåla i marken eller ett gömställe bland stenar. Per kull föds en unge.

Underarten med mörk strimma på ryggen lever på Huonhalvön. Den kan i framtiden klassificeras som art.

Mallomys aroaensis har växter som föda. Den äter antagligen främst blad och unga växtskott. Boet byggs ofta i jordhålor eller mellan klippor. Vid ett tillfälle hittades en hona och en hane tillsammans i boet. En hona som var dräktig med en unge samt en annan hona som levde med ett ungdjur i boet registrerades.

Arten jagas för köttets skull och några exemplar faller offer för frigående hundar. Allmänt är Mallomys aroaensis vanligt förekommande. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
aroaensis
Däggdjur i australiska regionen
Mallomys istapantap

Mallomys istapantap är en däggdjursart som beskrevs av Flannery, Aplin, Groves och Adams 1989. Mallomys istapantap ingår i släktet Mallomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet kommer från ett pidginspråk som brukas i Melanesien. Det betyder "han stannar på toppen" och syftar på utbredningen i bergstrakter.

Utseende 
Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av 400 till 430 mm, en svanslängd av 280 till 365 mm och en genomsnittlig vikt av 1,9 kg en stor gnagare. Bakfötterna är 63 till 80 mm långa och öronen är cirka 30 mm stora. Den långa och delvis ulliga pälsen på ovansidan bildas av hår med bruna, gråa, svarta och vita avsnitt vad som ger ett brunt till gråsvart utseende. Undersidan är täckt av vit päls och fötterna är mörka. Huvudet kännetecknas av avrundade ljusa öron och av långa morrhår. Vid svansen är en fjärdedel till hälften nära bålen mörk och spetsen vit. Honor har två spenar på bröstet och fyra vid ljumsken. I motsats till Mallomys gunung har framtänderna oftast en orange färg.

Utbredning och ekologi 
Denna gnagare förekommer i bergstrakter på Nya Guinea. Den vistas i regioner som ligger 2450 till 3850 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar och av andra alpina områden med gräs och örter. Individerna gräver underjordiska bon. En upphittad hona var dräktig med en unge. Födan utgörs antagligen av gräs och ormbunkar.

Hot 
Mallomys istapantap jagas för köttets skull och några exemplar dödas av fri gående hundar. En stor del av utbredningsområdet besöks sällan av människor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
istapantap
Däggdjur i australiska regionen
Mallomys gunung

Mallomys gunung är en däggdjursart som beskrevs av Flannery, Aplin, Groves och Adams 1989. Mallomys gunung ingår i släktet Mallomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är bildat av det indonesiska ordet gunung (bergstrakt).

Utseende 
Djuret är med en kroppslängd (huvud och bål) av 415 till 470 mm, en svanslängd av 355 till 368 mm och en vikt av cirka 2 kg störst i släktet Mallomys, men några få individer av arten Mallomys aroaensis kan få liknande storlek. Bakfötterna är 69 till 75 mm långa och öronen är ungefär 35 mm stora. Den långa täta och lite ulliga pälsen är på ovansidan främst grå. Endast huvudet och axlarna är svarta. Täckhåren är svarta med vita spetsar. Undersidan är täckt av gulvit päls och fötterna har smala klor samt vita och svarta hår på ovansidan. Jämförd med andra släktmedlemmar är öronen lita spetsigare. Hos de flesta exemplar är svansen nära bålen mörk och svansens spets vit. I motsats till andra medlemmar av släktet Mallomys är framtändernas tandemalj vit och inte orange. Av honans spenar ligger två på bröstet och fyra vid ljumsken.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer med två mindre populationer i Nya Guineas västra bergstrakter. Den vistas i regioner som ligger 3500 till 4050 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsängar. Boet är en hålighet bland stenar. Antagligen är Mallomys gunung nattaktiv.

Hot 
Denna gnagare jagas av regionens befolkning för köttets skull och den dödas av fri gående hundar. Även bränder påverkar beståndet negativ. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
gunung
Däggdjur i australiska regionen
Malpaisomys insularis

Malpaisomys insularis är en utdöd däggdjursart som beskrevs av Hutterer, Lopez-Martinez och Michaux 1988. Malpaisomys insularis är ensam i släktet Malpaisomys som ingår i familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare var endemisk på Kanarieöarna (Fuerteventura, Lanzarote och Graciosa) och dog ut för cirka 800 år sedan. På grund av upphittade kvarlevor antas att Malpaisomys insularis var mycket vanlig på öarna för cirka 2000 år sedan. Med en uppskattad kroppslängd (huvud och bål) av 11 cm, en svanslängd av 10 cm och en vikt av cirka 40 g var arten mindre än det andra ursprungliga kanariska råttsläktet Canariomys. Med sina långa extremiteter hade den bra förmågan att klättra i stelnad lava. Arten klarade troligen inte konkurrensen av den introducerade husmusen (Mus musculus).

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
insularis
Margaretamys

Margaretamys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur.

Margaretamys parvus är den minsta arten med en kroppslängd (huvud och bål) 96 till 114 mm och en svanslängd av 154 till 184 mm. Den korta täta och mjuka pälsen har en rödbrun färg på ovansidan och en grå färg vid buken. Svansen har samma färg över hela längden. Margaretamys beccarii är med en kroppslängd av 117 till 152 mm samt en svanslängd av 150 till 200 mm något större. Arten har en gråbrun päls på ryggen med flera styva hår som liknar taggar. På undersidan är pälsen blekare till krämvit. Även svansen är delat i en mörk ovansida och en ljus undersida. Den största arten är Margaretamys elegans med en kroppslängd av 183 till 197 mm samt en svanslängd av 248 till 286 mm. Djuret har en lång och mjuk päls som är brun på ryggen och ljusgrå vid buken. Svansens främre del har en mörk färg och vid slutet är svansen vit.

Dessa gnagare förekommer på Sulawesi som tillhör Indonesien. De lever i tropiska regnskogar och i andra skogar i låglandet och i bergstrakter.

Kladogram enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

IUCN listar Margaretamys elegans som nära hotad (NT), Margaretamys beccarii som sårbar (VU) och Margaretamys parvus med kunskapsbrist (DD).

Året 2012 blev en fjärde art beskriven, Margaretamys christinae.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Margaretamys
Margaretamys beccarii

Margaretamys beccarii är en däggdjursart som först beskrevs av Fredericus Anna Jentink 1880.  Margaretamys beccarii ingår i släktet Margaretamys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer på Sulawesis norra halvö och i angränsande regioner av centrala Sulawesi. Arten lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar.

Vuxna exemplar är 11,7 till 14,7 cm långa (huvud och bål), har en 15,0 till 21,2 cm lång svans och väger 50 till 85 g. Bakfötterna är 2,6 till 3,1 cm långa och öronen är 1,9 till 2,1 cm stora. Den täta och lite taggiga pälsen på ovansidan har en gråbrun färg och undersidan päls är krämfärgad till gulaktig. Margaretamys beccarii har ljusbruna öron. Den ljusa undersidan når upp till kinderna och till munnen. En mörkare region kring ögonen och några mörka fläckar i ansiktet liknar en ansiktsmask. Den långa svansen är bra täckt med hår och längre hår vid spetsen bildar en tofs som kan vara brun eller vit. Antalet spenar hos honor är tre par. Hos ungar är öronen mer gråaktig.

Margaretamys beccarii klättrar i träd och den är främst nattaktiv. Födan varierar mellan frukter som fikon och från gnetumväxter samt leddjur, snäckor och små ödlor. Per kull föds upp till två ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
beccarii
Däggdjur i orientaliska regionen
Margaretamys elegans

Margaretamys elegans är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1981. Margaretamys elegans ingår i släktet Margaretamys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare är känd från två bergstrakter på Sulawesi. Området ligger 1600 till 2280 meter över havet. Kanske finns arten även i regionen mellan dessa bergstrakter. Habitatet utgörs av bergsskogar.

Vuxna exemplar är 16,5 till 19,7 cm långa (huvud och bål), har en 22,0 till 28,6 cm lång svans och väger 85 till 150 g. bakfötterna är 3,5 till 3,9 cm långa och öronen är 2,3 till 2,7 cm stora. Med sin yviga svans påminner arten om en ekorre trots att den tillhör råttdjuren. Den tjocka och mjuka pälsen på ovansidan har en brun grundfärg med rödbruna ställen på bålens sidor samt med inslag av svart på ryggens topp. Undersidan är täckt av ljusgrå till vit päls. En svartbrun ring kring varje öga är sammanlänkad med den svartbruna nosen vad som liknar en ansiktsmask. Huvudet kännetecknas dessutom av långa morrhår som kan vara upp till 8,3 cm långa samt av genomskinliga bruna öron. De vitaktiga klorna stor i kontrast till de gråbruna händer och bakfötter. Svansens första halva är mörk och fram mot spetsen blir håren som täcker svansen ljus samt längre. De bildar så en stor tofs. Hos ungdjur är ovansidans päls mer enhetlig gråbrun och pälsen på händer och fötter är ljusare. Antalet spenar hos honor är tre par.

Individerna går på marken och klättrar i träd. Liksom ekorrar riktar de huvudet nedåt när de klättrar nedanför trädstammar eller klätterväxter. Födan utgörs av frukter från träd som arter av släktena Pandanus och Elaeocarpus eller av låga växter som av blåbärssläktet. De kompletteras med några nattfjärilar, syrsor och cikador. Honor föder upp till två ungar per kull.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
elegans
Däggdjur i orientaliska regionen
Margaretamys parvus

Margaretamys parvus är en däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1981. Margaretamys parvus ingår i släktet Margaretamys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 9,6 till 11,4 cm långa (huvud och bål), har en 15,4 till 18,4 cm lång svans och väger 23 till 40 g. Bakfötterna är 2,3 till 2,6 cm långa och öronen är 1,9 till 2,1 cm stora. Margaretamys parvus är så lika stor som Margaretamys christinae och mindre än de två andra arterna i samma släkte. Den korta och mjuka pälsen har på ovansidan en rödbrun färg. Påfallande är svarta mönster i ansiktet som liknar en ansiktsmask. Undersidans päls har en mörkgrå till vit färg. Hos några exemplar förekommer inslag av brun på buken. Färgen av öronen och svansen är mörkbrun. Långa hår vid svansens spets bildar en tofs. Antalet spenar hos honor är tre par.

Denna gnagare är bara känd från en bergstrakt på centrala Sulawesi. Kanske har den en större utbredning på ön. Individer hittades mellan 1800 och 2250 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga tropiska bergsskogar.

Margaretamys parvus går på marken och klättrar i träd. Födan utgörs av fikon och andra frukter som kan komma från palmer. Dessutom äter arten insekter som nattfjärilar och syrsor. Per kull föds en eller två ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
parvus
Däggdjur i orientaliska regionen
Myomyscus angolensis

Myomyscus angolensis är en däggdjursart som först beskrevs av Bocage 1890.  Myomyscus angolensis ingår i släktet Myomyscus och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i centrala och västra Angola. Den lever främst på landets högplatå och har savanner och trädgrupper som habitat. Myomyscus angolensis kan troligen anpassa sig till landskapsförändringar.

Denna gnagare blir 10,9 till 12,7 cm lång (huvud och bål) och har en 10,3 till 12,8 cm lång svans. Bakfötterna är cirka 2,5 cm långa. Viktuppgifter saknas. På ovansidan förekommer brun till rödbrun päls och undersidan är täckt av ljusgrå päls. Djuret har vita fötter. Svansen har samma färguppdelning som bålen. Hos honor finns tre par spenar vid bröstet och två par spenar vid ljumsken.

Kanske når arten södra Kongo-Kinshasa.

Källor 

Råttdjur
angolensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Mastomys coucha

Mastomys coucha är en däggdjursart som först beskrevs av Smith 1834.  Mastomys coucha ingår i släktet Mastomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare blir 77 till 132 mm lång (huvud och bål), har en 75 till 103 mm lång svans och väger 15 till 54 g. Bakfötterna är 18 till 22 mm långa och öronen är 16 till 20 mm stora. Ungarnas mörkgråa päls på ovansidan blir rödbrun med tiden. Undersidans hår är under hela livet mörkgråa med ljusare spetsar. Hela svansen har en mörkgrå färg. Antalet spenar hos honor är 12.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Afrika från södra Angola och Zimbabwe till Sydafrika. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet. Habitatet varierar mellan torra och fuktiga savanner, andra gräsmarker och halvöknar. Mastomys coucha är även vanlig i odlade regioner.

Individerna är nattaktiva och de vistas på marken. Det antas att arten är allätare liksom Mastomys natalensis. Troligtvis sker ingen fortplantning under den torra perioden. Efter 21 till 22 dagar dräktighet föds 8 till 10 ungar. De är vid födelsen blinda och beroende av modern. Ungarna öppnar sina ögon efter ungefär 15 dagar och de diar sin mor i cirka 21 dagar.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
coucha
Däggdjur i etiopiska regionen
Mastomys erythroleucus

Mastomys erythroleucus är en däggdjursart som först beskrevs av Coenraad Jacob Temminck 1853.  Mastomys erythroleucus ingår i släktet Mastomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer främst i Sahelzonen och i regionen söder om denna zon i Afrika. Avskilda populationer finns i centrala Marocko och centrala Kenya. Mastomys erythroleucus lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Habitatet varierar mellan torra och fuktiga savanner, buskskogar och mera torra skogar. Arten är även vanlig i odlade områden och i människans samhällen.

Honor är allmänt lite mindre än hannar med en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 13,4 cm, en svanslängd av cirka 12,1 cm och en vikt omkring 50,3 g. Exemplar av hankön blir ungefär 14,2 cm långa (utan svans), svanslängden är cirka 12,3 cm och vikten ligger vid 62,5 g. Arten har cirka 2,4 cm långa bakfötter och ungefär 1,9 cm stora öron.

Födan utgörs främst av frön som kompletteras med gröna växtdelar och insekter. Individernas revir överlappar varandra men det förekommer inga sociala aktiviteter när honan inte är brunstig. Fortplantningen börjar under regntiden och den fortsätter fram till början av den torra perioden. Honor föder efter cirka 21 dagar dräktighet upp till 21 ungar per kull. Ofta är honan brunstig kort efter ungarnas födelse.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
erythroleucus
Däggdjur i etiopiska regionen
Mastomys natalensis

Mastomys natalensis är en däggdjursart som först beskrevs av Smith 1834.  Mastomys natalensis ingår i släktet Mastomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna gnagare blir 66 till 171 mm lång (huvud och bål), har en 63 till 175 mm lång svans och väger 9 till 88 g. Pälsen på ovansidan är mörkgrå och den blir mera rödbrun hos äldre individer. På undersidan förekommer likaså mörkgrå päls. De nakna öronen är avrundade. Artens svans har en mörk färg. Honor har 12 spenar på varje sida om buken. Mastomys natalensis skiljer sig från Mastomys coucha och Mastomys huberti genom avvikande detaljer i skallens konstruktion.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i stora delar av Afrika söder om Sahara. Den saknas där bara i kontinentens sydvästra hörn. Mastomys natalensis är en kulturföljare som lever främst nära människor.

Ekologi 
Individerna är aktiva på natten och de går främst på marken. På dagen vilar de i underjordiska bon som grävs själv eller som övertas från ett annat djur. Mastomys natalensis använder även jordhålor som uppkom på annat sätt och fodrar boet med växtdelar. Arten är allätare och livnär sig bland annat av frön, blad, grässtjälkar, insekter och kadaver. Den är ökänd som ett skadedjur på majs.

Reviren av olika exemplar överlappar varandra och det förekommer sällan aggressivitet. När utbudet av föda minskar kan Mastomys natalensis vandra flera hundra meter och etablera ett nytt revir. Fortplantningen sker från början av regntiden till början av den torra perioden. Under denna tid kan honor ha flera kullar med cirka 28 dagar mellanrum. Dräktigheten varar 21 eller 22 dagar och sedan föds upp till 12 ungar. Antalet ungar per kull varierar mycket mellan olika populationer. Ett fåtal individer kan ha egna ungar under samma regntid men vanligen sker den första parningen under den följande regntiden. Denna gnagare lever sällan längre än ett år.

Mastomys natalensis har många olika naturliga fiender som ugglor, falkfåglar, ormar och rovdjur. Arten är värd för viruset som orsakar lassafeber, för bakterien som orsakar pesten och för bakterier som orsakar leptospiros.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
natalensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Mastomys pernanus

Mastomys pernanus är en däggdjursart som först beskrevs av James Andrew Kershaw 1921.  Mastomys pernanus ingår i släktet Mastomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är minst i släktet Mastomys. Ovansidan mörkgråa päls skiljs genom en ockrafärgad strimma från undersidans ljusgråa päls. Flera exemplar har en vit fläck på bröstet och hos alla individer förekommer en vit fläck bakom varje öra. Den långa svansen är täckt av upp till 1,5 mm långa hår.

Arten förekommer från östra Rwanda till norra Tanzania och södra Kenya. Den lever i savanner i låglandet. Mastomys pernanus är ganska sällsynt.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
pernanus
Däggdjur i etiopiska regionen
Mastomys shortridgei

Mastomys shortridgei är en däggdjursart som först beskrevs av St. Leger 1933.  Mastomys shortridgei ingår i släktet Mastomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten lever i Angola, norra Namibia och norra Botswana. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 400 meter över havet. Habitatet utgörs av träskmarker och strandlinjer vid insjöar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
shortridgei
Däggdjur i etiopiska regionen
Mastomys kollmannspergeri

Mastomys kollmannspergeri är en däggdjursart som beskrevs av Petter 1957. Mastomys kollmannspergeri ingår i släktet Mastomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Kroppslängden (huvud och bål) är 118 till 166 mm, svanslängden 96 till 137 mm och vikten varierar mellan 54 och 160 g. Variationen är hos hannar större och de största värden förekommer likaså hos hannarna. Arten har grå päls på ovansidan och något ljusare grå päls vid buken. Även svansen är täckt av några långa hår. Undersidan är ljusare än hos Mastomys natalensis men inte krämfärgad som hos Mastomys erythroleucus.

Arten lever främst i Niger, Tchad och Sudan samt i angränsande områden av andra stater. Habitatet varierar mellan träskmarker, savanner, buskskogar, trädgårdar och sandiga landskap.

Antagligen har arten en avgränsad parningstid. En studie från november 1970 hittade främst ungdjur. Hos dräktiga honor dokumenterades mellan 7 och 12 embryo.

Källor 

Råttdjur
kollmannspergeri
Däggdjur i etiopiska regionen
Maxomys alticola

Maxomys alticola är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1888.  Maxomys alticola ingår i släktet taggråttor, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer på norra Borneo. Habitatet utgörs av skogar i låglandet och i bergstrakter.

Källor

Externa länkar 

Taggråttor
alticola
Däggdjur i orientaliska regionen