kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mark Reed (fysiker)

Mark Reed, född 4 januari 1955, är en amerikansk forskare och professor i elektroteknik och tillämpad fysik vid Yale University. Här är han också vice direktör () för institutionen för nanovetenskap och kvantteknik.

Biografi
Reed studerade fysik vid Syracuse University. Han tog sin kandidatexamen 1977, sin masterexamen 1979 och avlade sedan sin doktorsexamen i fasta tillståndets fysik år 1983. Samma år började han forska på Texas Instruments. Det var under sin tid här som han myntade ordet kvantprick () i en artikel publicerad 1988 i den vetenskapliga tidskriften Physical Review Letters.
År 1990 började han på Yale och fick då sin professorstitel. Fem år senare blev han ordförande för avdelningen för elektroteknik, en post han satt kvar på till 2001.

Forskning
Efter artikeln om kvantprickar har Reeds forskning bidragit med mycket i nanovärlden.
I november 1999 publicerade han, tillsammans med James Tour, en artikel i tidskriften Science där de tillkännagav att de lyckats tillverka en switch byggd på en enda molekyl med hjälp av självorganisering.

Reed och hans grupp vid Yale riktar in sin forskning på bland annat nanotrådar och andra strukturer i halvledarmaterial, effekter av att krympa material i en eller två dimensioner, molekylärelektronik och MEMS.
Just nu (2012) håller de på med fyra olika forskningsprojekt:
Mesoskopisk transport i kvantprickar och orenheter.
Elektroniska och optiska egenskaper i nanotrådar.
Transport i molekylstora elektroniksystem.
Kemiska sensorer och biosensorer.

Utmärkelser och bedrifter
För sin framstående forskning har Reed fått flera utmärkelser under sin karriär, från att år 1990 tilldelas Fortune Magazines “Most Promising Young Scientist” till att år 2007 tilldelas IEEEs pris “Pioneer Award in Nanotechnology”.
Reed har publicerat över 180 vetenskapliga artiklar, skrivit 6 böcker, innehar 25 patent och har hållit i fler än 350 professionella föredrag. (september 2009)

Referenser

Noter

Externa länkar
 Mark Reed group

Män
Födda 1955
Amerikanska professorer
Amerikanska forskare under 2000-talet
Personer verksamma vid Yale University
Personer inom nanoteknik
Levande personer
Alumner från Syracuse University
Mihail Roco

Mihail Roco är initiativtagare till National Nanotechnology Initiatve, ett statligt program för forskning och utveckling inom nanoteknik i USA. Han är senior advisor för nanoteknik vid National Science Foundation (NSF), en oberoende myndighet som står för 20 % av alla statliga anslag som delas ut till grundforskning på amerikanska universitet och college.

Han var tidigare professor i mekanik och kemiteknik vid University of Kentucky.
Han har forskat på bland annat:
Multifassystem
Visualiseringstekniker
Datorsimuleringar
Nanopartiklar
Nanosystem

Roco har för sina framsteg tagit emot många utmärkelser och priser. Han tilldelades år 1999 och 2004 titeln Årets ingenjör () av U.S Society of Professional Engineers och NSF.
År 2007 tog han emot National Materials Advancement Award från the Federation of
Materials Societies för att han "som enskild person haft störst ansvar i världen för investeringar och stöd till nanotekniken från regering, industri och den akademiska världen". 
Roco innehar 13 patent, är medförfattare till 16 böcker och över 200 vetenskapliga artiklar.
Under hans ledning ökade de statliga investeringarna i nanoteknik från ca 3 miljoner dollar till ca 1,5 miljarder dollar 2005.

Fotnoter

Personer inom nanoteknik
Amerikanska forskare under 2000-talet
Män
Födelseår saknas
Levande personer
Paul Alivisatos

Paul Alivisatos, född 12 november 1959 i Chicago, USA, är en amerikansk forskare och professor i kemi vid University of California, Berkeley. Han har blivit omnämnd som ’’en av nanovetenskapens fäder’’
och är forskningsledare över Lawrence Berkeley National Laboratory, där han bedriver forskning på nanokristallers användning för solenergiprodukter.

Biografi
Alivisatos flyttade vid tio års ålder till Aten i Grekland tillsammans med sin familj. Han har sagt att åren i Grekland lärde honom mycket, eftersom han fick kämpa mer än de andra i skolan för att förstå allting då han dessutom skulle lära sig grekiska. Detta har han haft stor nytta av i sin senare karriär. 
I slutet av 70-talet återvände han till Chicago för att läsa kemi vid University of Chicago. Han tog examen 1981, doktorerade därefter i kemisk fysik på University of California, Berkeley och blev filosofi doktor 1986. Samma år fick han tjänst som forskarassistent på Bell Labs tillsammans med Louis E. Brus inom nanoteknik. Han återvände till Berkeley 1988 som biträdande professor i kemi, blev docent 1993 och professor 1995. År 1999 blev han även professor i materialvetenskap och teknik.

Karriär
Alivisatos är medgrundare av företaget Nanosys Inc som designar och tillverkar nya material för att förbättra färgen i LCD-skärmar och lagringskapaciteten i batterier. Han är också grundare av den vetenskapliga tidskriften Nano Letters som ges ut av American Chemical Society och som publicerar artiklar rörande nanoforskning och nanoteknik. Han har fått ta emot många priser för sin framstående forskning, till exempel 2012 års Wolfpris i kemi tillsammans med Charles Lieber för deras bidrag inom nanokemin, Alivisatos för att ha visat att man utöver tredimensionella nanokristaller i halvledarmaterial kan växa dem i endast två dimensioner.

Fotnoter

Externa länkar
Nanosys Incs hemsida
Nano Letters hemsida

Födda 1959
Levande personer
Män
Personer verksamma vid University of California
Personer inom nanoteknik
Personer från Chicago
Amerikanska professorer i kemi
Alumner från University of Chicago
Alumner från University of California, Berkeley
Phaedon Avouris

Phaedon Avouris, född 1 januari 1945 i Grekland, är en fysikalisk kemist verksam på IBM där han är chef för avdelningen Nanometer Scale Science and Technology på Tomas J Watson forskningscenter () i New York.

Biografi
Avouris tog sin kandidatexamen från Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki, flyttade sedan till USA för att doktorera i fysikalisk kemi på Michigan State University och fick sin doktorstitel år 1974. Han fortsatte som postdoktorsforskare dels på UCLA och dels på AT&T Bell Laboratories innan han år 1978 började på IBM.

Forskning
Avouris har genom åren bedrivit forskning inom en rad skilda områden, från laserspektroskopi, ytkemi och sveptunnelmikroskopi till atommanipulering och nanoelektronik.
Hans nuvarande forskning handlar om att experimentellt och teoretiskt förstå hur kolnanorörs och nanotrådars elektriska egenskaper och elektroners transportmekanismer i dessa fungerar, genom att studera, designa och tillverka dem till nanoelektriska komponenter och kretsar.

Utmärkelser och bedrifter
Avouris har tilldelats en rad olika utmärkelser och priser för sin framstående forskning inom nanoteknik. Dessa inkluderar
1999 års Feynmanpriset för sin forskning på molekylär nanoelektronik och flera gånger IBM:s  “Outstanding Technical Achievement”-utmärkelse.
Han har publicerat över 300 vetenskapliga artiklar, varit docent i kemi vid Columbia University och docent i elektroteknik och datorteknik vid University of Illinois at Urbana-Champaign. Han sitter med i rådgivningspanelen för en rad olika vetenskapliga tidskrifter som publicerar artiklar om nanoteknik, däribland Nano Letters och International Journal of Nanoscience.

Fotnoter

Levande personer
Män
Födda 1945
Grekiska forskare
Amerikanska forskare under 1900-talet
Personer inom nanoteknik
Alumner från Michigan State University
Principles of Economics

Principles of Economics kan avse: 

Principles of Economics (Menger) (1871) av Carl Menger
Principles of Economics (Marshall) (1890) av Alfred Marshall
Principles of Economics (Mankiw) (2008) av N. Gregory Mankiw
Barfly

Barfly är en film från 1987 i regi av Barbet Schroeder, baserad på Charles Bukowskis böcker. Charles Bukowskis alter ego Henry Chinaski spelas av Mickey Rourke och hans flickvän Wanda av Faye Dunaway. Charles Bukowski själv förekommer också i filmen, som statist på en bar.

Handling 
Filmen handlar om Charles Bukowskis eget arbetslösa kringflackande liv på sjaskiga barer, där han ofta råkar i slagsmål med bartendern Eddie. Han skriver noveller och skickar in dem till en tidning och han blir "upptäckt" och uppvaktad av den kvinnliga redaktören Tilly som bestämmer sig för att ge ut hans noveller.

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1987
Engelskspråkiga filmer
Filmer om författare
Moa-Lina Croall

Moa-Lina Samanya Croall, född Olbers 11 april 1982 i Lemnhult, Jönköpings län är en svensk författare och musiker.

Croall har skrivit böcker sedan hen var 15 år gammal och vann 2002 Lilla Augustpriset för En riktig låda efter att ha varit nominerad både 2000 och 2001. 2006 kom romandebuten Sen tar vi Berlin på Alfabeta Bokförlag. 2009 riktade hen sig mot en yngre läsekrets när boken Det är jag som är Lisa gavs ut på samma förlag. 2012 kom en fristående fortsättning till Det är jag som är Lisa kallad Jag blundar och önskar mig något. Boken blev nominerad till Augustpriset i kategorin för barn- och ungdomslitteratur.

Croall ägnar sig även åt musik som trummis, gitarrist och sångerska. Hen har studerat på Gotlands tonsättarskola och hens musik är en blandning av alternativ, elektronisk pop och elektroakustisk musik.

Croall har även gjort ett flertal remixer på band som bland annat Min Stora Sorg, Tikkle Me och Systraskap.

Hen har även studerat på skrivarlinjen på Fridhems folkhögskola samt utbildat sig till skrivarpedagog på Skurups folkhögskola.

Bibliografi
 (Alfabeta Bokförlag)
 (Alfabeta Bokförlag)
 (Alfabeta Bokförlag)
 2014 – Sovdags för Lydia (Alfabeta Bokförlag)
 (Natur och Kultur)

Källor

Noter

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska författare
Personer från Vetlanda kommun
Födda 1982
Levande personer
Småländska författare
Factotum (film)

Factotum är en amerikansk-norsk långfilm från 2005 i regi av den norske regissören Bent Hamer. Filmen är baserad på boken med samma namn av Charles Bukowski. Matt Dillon spelar Henry Chinaski. Övriga roller görs av Lili Taylor och Marisa Tomei.

Rollista

Externa länkar 
 

Filmer 2005
Filmer i regi av Bent Hamer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Norska filmer baserade på romaner
Pierre Petroff

Pierre Petroff, född 26 april 1940 i Paris, Frankrike, är en fransk-amerikansk professor och forskare på University of California, Santa Barbara (UCSB) där han forskar på kvantprickar.

Biografi
Petroff tog ingenjörsexamen i Frankrike år 1963 men fortsatte med sin masterexamen och doktorandtjänst på materialvetenskapliga institutionen  på UCSB, något han blev klar med 1967.
År 1971 började han på Bell Labs och stannade där till 1986. Samma år blev han professor på materialvetenskapliga institutionen och institutionen för elektro- och datateknik på UCSB. 
Mellan åren 1976 och 2000 meddelades han tolv patent.

Forskning
Under de senaste tio åren har Petroff och hans forskargrupp bedrivit framstående forskning på självorganisation av kvantprickar och nanotrådar för användning till elektriska komponenter. Med hjälp av tekniker som fotoluminiscens och infraröd spektroskopi har de lyckats visa att kvantprickars energispektrum kan liknas vid atomers.

Fotnoter

Födda 1940
Män
Levande personer
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Amerikanska professorer
Forskare från Paris
Alumner från University of California, Santa Barbara
24MAS

24MAS är ett svenskt företag som arbetar med mobilreklam samt hosting-lösningar.

Företaget startades 2001 och hade till och med 2011 växt till totalt 127 anställda.

Media rapporterade 2012 om besvikna småsparare som investerat i företaget. Ekobrottsmyndigheten inledde under november 2012 en förundersökning för att utreda om något brott begåtts i samband med försäljning av kapitalförsäkringar innehållande aktier i bolaget. Huvudägare i 24MAS är Stockhouse, ett företag registrerat på Brittiska Jungfruöarna, som ägs av en svensk man bosatt i Schweiz.

Många småsparare har investerat i 24MAS via Victory Life, som ligger på schweiziska finansinspektionens svarta lista.

5 februari 2018 beslutades att 24MAS ska likvideras.

Referenser 

Svenska företag
Lis Elkjær

Elizabeth "Lis" Elkjær, född Graschitz 2 mars 1905 i Köpenhamn, död 10 februari 1972, var en dansk författare och skådespelare. Hon var verksam på Arbejdernes Teater i Köpenhamn och översatte bland annat Bernhard Blumes drama I Folkets namn från tyska till danska.

Bibliografi 
 Jeg tror ikke paa jer! (1939)
 Værst for Augustus? (1942)
 Manden der aldrig traadte paa noget levende (1944)
 Fløjten som mangler en Spiller (1945)

Priser och utmärkelser 
 Emma Bærentzens Legat (1943)
 Forfatterforbundets Legat (1945)
 Frøken Suhrs Forfatterlegat (1946)

Referenser 

Födda 1905
Avlidna 1972
Kvinnor
Författare från Köpenhamn
Skådespelare från Köpenhamn
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska skådespelare under 1900-talet
Svend Borberg

Svend Borberg, född 8 april 1888 i Köpenhamn, död 7 oktober 1947, var en dansk författare, dramatiker och journalist.

Svend Borberg var son till läkaren Niels Christian Borberg (1835-1896) och Dorothea Caroline Amalie Ernestine de Hofman-Schmidth (1858–92). Han tog studentexamen från Metropolitanskolen 1907 och examen philosophicum året därpå. Han var först redaktör på tidningarna Vore Damer och Vore Herrer (1922-1924) och sedan teater- och litteraturrecensent på Politiken (1924-1937). I den senare skrev han om dagsaktuella frågor under pseudonymen ”Mr. Stick”. Han var sedan journalist på Berlingske Tidende från 1937.

Borberg gjorde sin författardebut 1908, då hans första dikt publicerades i tidskriften Verdensspejlet. Bokdebuten kom två år senare, då novellen Lilths Bog gavs ut. Tillsammans med de efterföljande böckerna Den sejrende Type (1913) och Krigen bag Krigen (1917) skildrades i denna den sociala utvecklingen i de krigförande länderna under första världskriget. I boken Krig og Køn (1918) beskrev han, för första gången på danska, Sigmund Freuds psykologi. Borberg fick betydande framgångar, också internationellt, för sina skådespel, av vilka Ingen (1920), Cirkus Juris (1935) och Synder og Helgen (1937) kan nämnas. Att dessa var framgångsrika också i Tyskland under andra världskriget gjorde att han i Danmark betraktades som landsförrädare, vilket var felaktigt. På grund av detta blev han exkluderad från Danske Dramatikeres Forbund och Dansk Forfatterforening.

Borberg var gift två gånger: med Jonna Bülow (1926-1932) och Eleonora Ibsen (1932-1945). I det första äktenskapet fick han sonen Claus Borberg, som senare antog moderns namn och migrerade till England och senare Rhode Island, där han frikändes från mordförsök på sin fru, Sunny von Bülow, i en av det sena 1900-talets mest omdiskuterade rättegångar.

Bibliografi (i urval) 
 Liliths Bog (1910)
 Den sejrende Type (1913)
 Krigen bag Krigen (1917)
 Smilet fra Reims (1917)
 Krig og Køn (1918)

Dramatik 
 Ingen (1920)
 Cirkus Juris (1935)
 Synder og Helgen (1937)
 Vort Hjerte
 Baaden

Priser och utmärkelser 
 Emma Bærentzens Legat
 Heinrich Steffens-prisen (1941)

Referenser 

Födda 1888
Avlidna 1947
Män
Personer från Köpenhamn
Danska redaktörer
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska dramatiker
Danskspråkiga dramatiker
Escherich

Escherich:
 Georg Escherich (1870, Schwandorf  1941, München), en tysk skogstjänsteman
 Karl Leopold Escherich (1871, Schwandorf  1951, Kreuth)
 Theodor Escherich
 Escherichia coli
Karl-Axel Andersson

Karl-Axel Andersson, född 1949, är en svensk industridesigner.

Karl-Axel Andersson har främst formgett hjälpmedel för rörelsehindrade och konsument i plast. Tillsammans med Morgan Ferm drev han 1981-83 ett designkontor och skapade bland annat en serie hushållsprodukter för Hammarplast och formgav rullstolar och rollatorer för Etac. Under 1990-talet ritade Karl-Axel Andersson främst plastprodukter för det tyska företaget Authentics. Hans formspråk är ofta mycket avskalat och sakligt, med tydliga influenser från Bauhausskolan. Han är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Noter
 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska formgivare
Födda 1949
Levande personer
Män
A96 (motorväg, Tyskland)

A96 är en motorväg i södra Tyskland.

Trafikplatser

|}

A096
A096
Listor över avfartsnummer
John Pasche

John Pasche, född 1945, är en brittisk grafisk designer mest känd för att ha skapat logotypen (Tongue and Lip Design) för bandet The Rolling Stones.

Utbildning
John Pasche har en kandidatexamen i grafisk design från Brighton College of Art där han studerade 1963-1967. Han tog senare en magisterexamen vid Royal College of Art i London där han läste mellan 1967 och 1970.

Arbete

Royal College of Art

Vid Royal College of Art, designade John Pasche en filmaffisch för Judex 1969. Han gjorde ytterligare en affisch för Roger Vadims film Och gud skapade kvinnan från 1956. Han tog också fram en poster för ett frimärksseminarium som 1970 hölls vid Royal College of Art.

Mellan 1970 och 1974 formgav han fyra affischer för bandet Rolling Stones, men har under åren även utfört uppdrag åt många andra artister som Paul McCartney, The Who, The Stranglers, Dr Feelgood, Jimi Hendrix, Judas Priest och David Bowie. Idag arbetar han som frilansande formgivare.

Musikindustrin

För The Rolling Stones designade Pasche logotypen "Tongue and Lip Design" 1971, som från första början fanns med på albumet Sticky Fingers . I augusti 2008 blev logotypen framröstad som den mest framstående bandlogotypen genom tiderna. Pasche upptäcktes av Mick Jagger när han 1969 besökte Royal College of Art.

Tounge and Lip i Sverige
Under 2011 kunde svenskarna köpa t-shirts från klädbutiken Dressman med "Tongue and Lip Design" tryckt på bröstet.

Priser

Noteringar

Externa länkar
 Wealth and taste: V&A buys original Rolling Stones logo, The Guardian, 2 september 2008
 http://www.johnpasche.com

Födda 1945
Män
Levande personer
Brittiska formgivare
Charilaos Trikoupis

Charilaos Trikoupis (), född den 11 juli 1832 i Nauplia, död den 30 mars 1896 i Cannes, var en grekisk statsman, son till Spyridon Trikoupis.

Trikoupis tjänstgjorde sedan 1852 en längre tid vid grekiska ambassaden i London, varifrån han efter revolutionen 1862 inträdde i nationalförsamlingen som de i England bosatta grekernas representant. Han avslöt i London 1863 fördraget om Joniska öarnas avträdande till Grekland samt blev 1867 utrikesminister.

År 1875 blev han ministerpresident, vilket ämbete han då innehade endast några månader, men som han sedermera beklädde flera gånger, 1880, 1882-85, 1886-90, juni 1891-maj 1893 samt november 1893-januari 1895. Vid valen i april sistnämnda år återvaldes han inte till deputeradekammaren, men väl 1896. 

Trikoupis var av en lugnare och förnämare natur än den vanlige moderne greken och var därför aldrig populär bland den stora massan. Hans finansiella skicklighet erkändes allmänt, men svårigheterna var för stora, och han kunde inte förebygga en statsbankrutt.

Källor 

  

Greklands premiärministrar
Greklands utrikesministrar
Grekiska diplomater
Grekiska politiker under 1800-talet
Födda 1832
Avlidna 1896
Män
Spyridon Trikoupis

Spyridon Trikoupis () född den 20 april 1788 i Missolonghi, död den 24 februari 1873 i Aten, var en grekisk statsman och nygrekisk författare, far till Charilaos Trikoupis.

Trikoupis idkade språkstudier i Rom, Paris och London, men återkom vid utbrottet av frihetskriget (1821), vari han deltog. Han uppträdde som framstående talare i lagstiftande församlingen för västra Grekland (1825), var statssekreterare för utrikes ärendena 1828-30, sändebud i London 1835-38, 1841-43 och 1850-61 samt dessemellan konseljpresident 1843 och vicepresident i senaten 1844-49. Hans eldiga vältalighet, hans fosterlandskärlek och hovsamhet i politiken gjorde honom allmänt aktad. 

Trikoupis författade bland annat den allegoriska dikten Ho demos (Folket, 1821, på folkmunart) till armatolernas lov, Logoi epikédeioi kai epini’kioi (Sorge- och segertal; 1829; ny upplaga 1862), varibland talet vid lord Byrons jordfästning och det vid festen över slaget vid Navarino är de märkligaste, samt Historia tes hellenikés epanastafseos (Den hellenska resningens historia; 4 band, 1853-57; 2:a upplagan 1862), den med hänsyn till såväl stil som kritisk sovring bästa samtida skildring, som finns över det moderna Greklands frihetsstrid.

Källor 

 

Greklands premiärministrar
Grekiska diplomater
Grekiska politiker under 1800-talet
Födda 1788
Avlidna 1873
Män
Krång Anders Andersson

Krång Anders Andersson, född 25 december 1726, död 30 augusti 1799, var en svensk urmakare i byn Östnor i Mora socken, och tillverkare av moraklockor.

Andersson tillhörde den första generationen av moraurmakare. Han kan vara identisk med den KAA som signerat den äldsta kända moraklockan, vilken liknar stjärnsundsuren. Uret antas var gjort i en verkstad kopplad till Polhems urfabrik i Stjärnsund, och att de första moraurmakarna där lärt sig hantverket.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Noter 

Svenska urmakare
Födda 1726
Avlidna 1799
Män
Frederick North (olika betydelser)

Frederick North kan syfta på bland andra:

* Frederick North, 2:e earl av Guilford (Lord North; 1732–1792), brittisk politiker
 Frederick North, 5:e earl av Guilford (Lord Guilford; 1766–1827), brittisk kolonialämbetsman och filhellen
Kurt Andersson

Kurt Andersson kan syfta på:

 Kurt Andersson (arkitekt) (1924–2016)
 Kurt Andersson (idrottare), född 1939
 Kurt Andersson (journalist) (1907–1966)
 Kurt Andersson (missionär) (1930–1991)
Judasdramer

Judasdramer är en bok av Stig Dagerman utgiven 1949.

Den innehåller Dagermans teaterpjäser Streber och Ingen går fri som har ett gemensamt förrädare-tema, samt monologen Streber (Blom). 
Ingen går fri är en dramatisering av romanen Bränt barn.

Referenser

Verk av Stig Dagerman
Skönlitteratur 1949
The Ward

The Ward är en amerikansk psykologisk skräckfilm från 2010 i regi av John Carpenter.

Handling
Året är 1966 och en ung tjej vid namn Kristen läggs in på ett mentalsjukhus efter att ha bränt ner ett hus. Där träffar hon fyra andra tjejer: Iris, Sarah, Zoey och Emily. Snart börjar en zombie eller ett spöke komma och terrorisera dem och de fyra tjejerna försvinner en efter en och Kristen undersöker vad som egentligen händer, och vad som har hänt.

Rollista (urval)
Amber Heard - Kristen
Mamie Gummer - Emily
Danielle Panabaker - Sarah
Lyndsy Fonseca - Iris
Laura-Leigh - Zoey
Mika Boorem - Alice
Jared Harris - Dr.Stringer

Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska filmer 2010
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av John Carpenter
Kurt Andersson (journalist)

Kurt Andersson, född 6 augusti 1907 i Kristianstad, död 23 november 1966 i Köpenhamn, var en svensk journalist.

Andersson arbetade vid tidningen Aurora i Ystad och därefter vid Arbetet, innan han 1935 kom till Social-Demokraten. 1942–1946 var han tidningens londonkorrespondent, och blev 1948 Radiotjänsts förste utrikesreporter. Insikt och upplevelse präglade Anderssons journalistik. Hans rapporter från Ungernrevolten 1956 har blivit mycket kända.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1966
Män
Journalister från Kristianstad
Das Schwarze Korps

Das Schwarze Korps (tyska: "Den svarta kåren") med undertiteln Zeitung der Schutzstaffeln der NSDAP – Organ der Reichsführung SS var SS:s officiella tidning, grundad av Gunter d'Alquen i mars 1935. Tidningen utkom på onsdagar och varje SS-man var förpliktigad att läsa och sprida den.

Tidningen hetsade mot judar och frimurare och innehöll bland annat även artiklar om SS-Totenkopfverbände och dess verksamhet i koncentrationslägren.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Vidare läsning 
 

Propaganda
SS
Tyska tidningar