kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Artibeus anderseni

Artibeus anderseni är en däggdjursart som beskrevs av Wilfred Hudson Osgood 1916. Artibeus anderseni ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten tillhör undersläktet Dermanura som ibland godkänns som släkte.

Denna fladdermus förekommer i Sydamerika öster om Anderna. Utbredningsområdet sträcker sig från centrala Brasilien till Colombia, Ecuador, Peru och Bolivia. I bergstrakter når arten 1300 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar, molnskogar, andra skogar och trädgårdar. Artibeus anderseni äter främst frukter. Den vilar gömd under stora blad.

Källor 

Bladnäsor
anderseni
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus aztecus

Artibeus aztecus är en däggdjursart som beskrevs av K. Andersen 1906. Artibeus aztecus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter. Arten tillhör undersläktet Dermanura som ibland godkänns som släkte.

Artibeus aztecus är en av de mindre arterna i släktet Artibeus. Den norra populationen är med 41,2 till 46,5 mm långa underarmar medelstor och den har brun päls. Populationen i Guatemala och angränsande områden är med 40,0 till 44,8 mm långa underarmar och en svartaktig päls minst. Den sydliga populationen kring Costa Rica är störst med tydlig svart päls. Den har 44,1 till 48,3 mm långa underarmar. Vikten för den minsta och den medelstora populationen varierar mellan 15,3 och 24,5 g. Öronen har inga vita kanter som hos större arter av samma släkte.

Denna fladdermus förekommer i Centralamerika från Mexiko till Panama. Arten lever främst i molnskogar men den hittas även i andra skogar och fruktträdodlingar. Upphittade honor var dräktiga med en unge.

Individerna vilar under större blad, i bergssprickor och i grottor.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
aztecus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus cinereus

Artibeus cinereus är en däggdjursart som först beskrevs av Paul Gervais 1856.  Artibeus cinereus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i norra Sydamerika från södra Venezuela och östra Colombia till Amazonfloden i Brasilien. Habitatet utgörs främst av skogar men arten uppsöker även savanner (Cerradon) och fruktträdodlingar.

I genomsnitt har arten en kroppslängd (huvud och bål) av 55 mm, 40 mm långa underarmar, 11,5 mm långa bakfötter, 16,7 mm långa öron och en vikt av 13 g. Liksom flera andra släktmedlemmar har Artibeus cinereus lodräta vita strimmor i ansiktet samt hudflikar (bladet) på näsan. Pälsfärgen är allmänt brun, ibland med en ljusare strupe.

Individerna vilar i träd och bildar där mindre flockar. De äter frukter och några insekter. Ibland bygger de ett slags tält av stora blad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
cinereus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus concolor

Artibeus concolor är en däggdjursart som beskrevs av Peters 1865. Artibeus concolor ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten är enligt Wilson & Reeder (2005) ensam i undersläktet Koopmania. I äldre avhandlingar klassificeras Koopmania som självständigt släkte.

Beskrivning 

Denna fladdermus förekommer i norra Sydamerika. Den vistas i olika slags skogar och uppsöker fruktodlingar. I bergstrakter når arten 1000 meter över havet.

Hanar är med en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 59,5 mm något mindre än honor som blir 64 mm långa. En yttre svans saknas. Vikten är ungefär 18 till 20 gram. Pälsen är nästan på hela kroppen brun. Bara på främre halsen är den ljusare. Arten saknar strimmor i ansiktet.

Artibeus concolor äter antagligen främst frukter. Födan kompletteras med nektar, pollen och blommor.

Källor 

Bladnäsor
concolor
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus glaucus

Artibeus glaucus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1893. Artibeus glaucus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i Sydamerika vid Andernas östra sluttningar. Utbredningsområdet sträcker sig från Venezuela och regionen Guyana till Bolivia. Arten finns även på karibiska öar. Habitatet utgörs av olika slags skogar och odlade regioner med träd. Individerna vilar i ett slags tält som skapas av stora blad. De äter frukter och insekter. Honor kan vara brunstiga under olika årstider.

Ett exemplar var 50 mm lång, saknade svans, hade 38 mm långa underarmar och en vikt av 10,5 g. Bakfötterna var 11 mm långa och öronen var 17,4 mm stora. Pälsens färg varierar mellan ljus- och mörkbrun. Arten har två lodräta vita strimmor i ansiktet som kan vara otydliga. Jämförd med Dermanura bogotensis har arten mer hår på svansflyghuden. I motsats till Artibeus anderseni och Artibeus gnomus har Artibeus glaucus en tredje molar på varje sida i underkäken.

Källor 

Bladnäsor
glaucus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus fimbriatus

Artibeus fimbriatus är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1838. Artibeus fimbriatus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i östra Brasilien, östra Paraguay och norra Argentina. Den vistas i skogar och äter främst frukter.

Arten når en absolut längd av 80 till 113 mm, inklusive en 13 till 21 mm lång svans. Öronen är 21 till 25 mm långa. Vikten varierar mellan 45 och 71 g. Artibeus fimbriatus har en askgrå-brun päls på ryggen och en något ljusare päls på buken. Vita hårspetsar påminner lite om dimfrost på ovansidan. I det svarta ansiktet förekommer två ljusa lodräta strimmar. Även öronen har en svart färg. Strimmorna i ansiktet är ofta otydliga.

Källor 

Bladnäsor
fimbriatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus fraterculus

Artibeus fraterculus är en däggdjursart som beskrevs av Anthony 1924. Artibeus fraterculus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 74 till 83 mm lång, saknar svans, har 48 till 50 mm långa underarmar och väger 36 till 43 g. Bakfötterna är 14 till 18 mm låga och öronen är 17 till 20 mm stora. På ovansidan förekommer ljusbrun päls som har inslag av vit och undersidan är täckt av gråbrun päls. I ansiktet förekommer två påfallande lodräta vita strimmor.

Denna fladdermus förekommer i Ecuador och Peru väster om Anderna. Habitatet utgörs av halvöknar och dessutom besöks fruktträdodlingar. Arten äter frukter.

Källor 

Bladnäsor
fraterculus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus hirsutus

Artibeus hirsutus är en däggdjursart som beskrevs av K. Andersen 1906. Artibeus hirsutus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten tillhör de större arterna i släktet men är av dessa en av de mindre. Underarmarna är 52 till 58,4 mm långa och vikten är 32 till 47,2 g. Förutom könsorganen finns inga yttre skillnader mellan hannar och honor. På den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen förekommer päls. Artibeus hirsutus har i varje käkhalva 2 framtänder, 1 hörntand, 2 premolarer och 3 molarer. Ibland saknas den tredje molaren.

Denna fladdermus förekommer i västra Mexiko vid Stilla havet. Habitatet utgörs av växtligheten vid vattendrag och dammar i halvöknar och bergstrakter. Dessutom uppsöks trädgårdar. Individerna vilar i grottor, gruvor och byggnader. Honor som diade sina ungar hittades mellan juni och september.

Källor 

Bladnäsor
hirsutus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus inopinatus

Artibeus inopinatus är en däggdjursart som beskrevs av Davis och Carter 1964. Artibeus inopinatus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten är nära släkt med Artibeus hirsutus.

Utseende 
Vuxna exemplar saknar svans och är ungefär 72 mm långa. De har 14 till 15 mm långa bakben och cirka 18 mm stora öron. Pälsen är på ovansidan ljusgrå och på buken lite ljusare.

Artibeus inopinatus är en av de minsta i undersläktet Artibeus. Den är med cirka 52 mm långa underarmar och en vikt av 24,7 till 36 g mindre an Artibeus hirsutus. Hos denna fladdermus är svansflyghuden bra täckt med hår men inte lika tät som hos Artibeus hirsutus. Arterna skiljer sig även i några av kraniets mått. Tandformeln är I 2/2, C 1/1, P 2/2, M 3/3, alltså 32 tänder i hela tanduppsättningen. Ibland saknas den tredje molaren per sida i överkäken.

Utbredning och ekologi 
Denna fladdermus förekommer i Centralamerika i El Salvador, Guatemala, Honduras och Nicaragua. I bergstrakter når arten 1100 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar, buskskogar och fruktträdodlingar. Reviret delas med Balantiopteryx plicata och Myotis albescens. En hanne och upp till åtta honor vilar tillsammans i byggnader som inte brukas av människor. Arten flyger ofta ovanför vattendrag. Honor med aktiva spenar registrerades i juli och ungar i augusti. Därför antas att ungarna föds i juni och juli.

Hot 
Beståndet påverkas av skogarnas omvandling till jorbruksmark och av svedjebruk. Denna fladdermus är sällsynt och populationens storlek är okänd. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor 

Bladnäsor
inopinatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus lituratus

Artibeus lituratus är en däggdjursart som först beskrevs av Ignaz von Olfers 1818.  Artibeus lituratus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Denna fladdermus förekommer i Central- och Sydamerika från Mexikos kustområden till Bolivia, östra Paraguay och södra Brasilien. Den vistas i skogar och andra regioner med träd. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2620 meter över havet.

Artibeus lituratus är med en vikt av cirka 70 g en av de större arterna i släktet. Den har huvudsakligen mörkbrun päls. Hudfliken vid näsan (bladet) liknar ett horn. Det finns tydliga ljusa linjer i ansiktet och de bruna håren på kroppen har inga vita spetsar. Kroppslängden (inklusive svans) är 81 till 102 mm, underarmlängden 68 till 75 mm och öronens längd 10 till 27 mm.

En hane och flera honor bildar en flock som påminner om ett harem. Gruppen har vanligen 2 till 5 medlemmar och ibland upp till 20 medlemmar. De äter huvudsakligen frukter samt pollen och nektar. För att hitta födan använder arten ekolokalisering och luktsinnet. Ofta utforskar en individ området och när den hittade ett lämpligt träd följer hela flocken efter. Som pollenätare spelar de en betydande roll för växternas pollinering. Artibeus lituratus jagas av ugglor och rovfåglar.

Flocken vilar under stora blad eller i annan tät växtlighet men inte i trädens håligheter.

I norra delar av utbredningsområdet har honor vanligen en kull per år och i sydliga regioner förekommer ofta två kullar, en i varje regntid. Per kull föds en eller två ungar efter cirka 106 dagar dräktighet. Den äldsta kända individen levde nästan 11 år i fångenskap.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
lituratus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus obscurus

Artibeus obscurus är en däggdjursart som beskrevs av Schinz 1821. Artibeus obscurus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i norra Sydamerika öster om Anderna. Habitatet utgörs främst av fuktiga skogar men arten uppsöker även savanner och odlade områden. Individerna vilar i trädens håligheter eller gömda bakom stora blad. De äter frukter och frön.

Källor 

Bladnäsor
obscurus
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus phaeotis

Artibeus phaeotis är en däggdjursart som först beskrevs av Miller 1902.  Artibeus phaeotis ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Arten tillhör undersläktet Dermanura som ofta godkänns som släkte.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av 51 till 60 mm en liten fladdermus och den saknar synlig svans. Den har 35 till 42 mm långa underarmar, 8 till 12 mm långa bakfötter och 14 till 18 mm långa öron. Den tjocka och mjuka pälsen har en gråbrun färg med vissa variationer. På varje sida av ansiktet förekommer ovanför och nedanför ögat en ljus horisontal strimma. Vingarna är främst svarta med ett genomskinligt område på varje sida. Den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen är ljusare och glest täckt med hår. De bruna öronen har hos flera exemplar en vit kant. Liksom andra familjemedlemmar har Artibeus phaeotis hudflikar på näsan (bladet) med ett spjutformat utskott. I varje käkhalva finns 2 framtänder, en hörntand, 2 premolarer och 2 molarer.

Denna fladdermus förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från västra Mexiko till Ecuador och norra Brasilien. Habitatet utgörs av tropiska skogar och av fruktodlingar i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1200 meter över havet.

Individerna skapar av stora blad ett slags tält där de vilar. De äter främst frukter samt pollen och insekter. De flesta ungar föds i april och i september.

Artepitet i det vetenskapliga namnet är grekiska och betyder mörkt. Det syftar på den mörka pälsen.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
phaeotis
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus planirostris

Artibeus planirostris är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Baptist von Spix 1823.  Artibeus planirostris ingår i släktet Artibeus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) listar djuret bara som underart till Artibeus jamaicensis.

Artepitet planirostris i det vetenskapliga namnet är latin och betyder avplattad nos.

Utseende 
Arten blir 75 till 110 mm lång och saknar synlig svans. Den har 62 till 73 mm långa underarmar, 12 till 25 mm långa bakfötter, 15 till 26 mm långa öron och en vikt av 40 till 69 g. Liksom hos andra släktmedlemmar förekommer en hästskoformig hudflik på näsan med ett utskott på toppen som liknar en lans. Den mjuka pälsen på ovansidan bildas av 6 till 8 mm långa hår som vanligen är brun till gråbrun. Glest fördelad finns ljusgråa eller vita hår inblandade. Allmänt har ungdjur en ljusare päls än könsmogna exemplar. Hos Artibeus planirostris förekommer en mörkbrun till svartbrun flygmembran och den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen är naken. Två ljusa strimmor i ansiktet, som är typiska för flera andra släktmedlemmar, finns även hos Artibeus planirostris men de är hos flera individer otydliga.

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i Sydamerika. Utbredningsområdet ligger öster om Anderna och sträcker sig från Guyana, centrala Venezuela och centrala Colombia till södra Brasilien. Paraguay och norra Argentina. Arten saknas i centrala Brasilien. Artibeus planirostris vistas främst i regioner med fruktodlingar och den äter även frukter. I Anderna i Peru och Bolivia når denna bladnäsa ibland 2000 meter över havet.

Ekologi 
Individerna vilar främst i träd och ibland under byggnadernas tak. Honor kan troligen vara brunstiga under olika årstider. I norra Argentina sker antagligen ingen fortplantning under kalla månader (maj, juni på södra jordklotet). Honor från Peru var dräktiga med en unge. Dräktigheten varar uppskattningsvis 3,5 månader eller lite längre.

Källor 

Bladnäsor
planirostris
Däggdjur i neotropiska regionen
Artibeus toltecus

Artibeus toltecus är en däggdjursart som först beskrevs av Henri Saussure 1860.  Artibeus toltecus ingår i släktet Artibeus, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten är med en underarmlängd av 36,5 till 42,5 mm mindre än sin nära släkting Artibeus aztecus. Vikten är maximal 16 g. Artibeus toltecus undviker höga bergstoppar och vistas främst i bergstrakternas lägre delar. Populationer i norra delen av utbredningsområdet är oftast brunaktiga och längre söderut blir pälsfärgen svartaktig.

Denna fladdermus förekommer i södra Nordamerika och Centralamerika från Mexikos kustområden till Panama. Habitatet utgörs av tropiska skogar och fruktodlingar. Individerna vilar främst i grottor och byggnader. De äter huvudsakligen frukter. Honor kan troligen para sig hela året. Några exemplar hittades vilande under stora blad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
toltecus
Däggdjur i neotropiska regionen
Brachyphylla

Brachyphylla är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor.

Släktnamnet är sammansatt av de grekiska orden brachys och phyllo (kort blad). Det syftar på näsans hudflik som är mindre än hos andra bladnäsor.

Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

 Brachyphylla cavernarum
 Brachyphylla nana

Arterna förekommer på öar i Västindien, bland annat Kuba, Hispaniola och Puerto Rico. De vistas där i olika habitat.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 7 till 12 cm och en vikt av 45 till 67 gram. Arterna saknar svans. Pälsen är på ovansidan gul till elfenbensfärgad. Axlarna och sidorna är blekare och vid buken finns brun päls. Dessa bladnäsor har inget riktigt blad (hudflik) vid näsan utan bara en V-formig knöl. De små öronen är inte sammanlänkade med hud.

Brachyphylla vilar främst i grottor och ibland i byggnader eller i andra gömställen. Vid viloplatsen bildas större kolonier som kan ha 10 000 medlemmar. Arterna blir aktiva senare på kvällen. De äter frukter, blommor, pollen, nektar och insekter. Honor föder en unge per kull som väger 10 till 15 gram vid födelsen.

IUCN listar båda arter som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Brachyphylla
Ī

Ī (gemenform: ī) är den latinska bokstaven I med ett streck över. Ī används i lettiska och uttalas [i:]. Bokstaven introducerades i lettiskan 1909. Ī används också i japansk romaji.

Se även 
 Ā
 Ē
 Ō
 Ū
 Ǖ
 Ȳ

Latinska alfabetet
Brachyphylla cavernarum

Brachyphylla cavernarum (en: Antillean fruit-eating bat) är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1834. Brachyphylla cavernarum ingår i släktet Brachyphylla, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet är latin och syftar på sovplatsen i grottor.

Arten blir 80 till 103 mm lång och saknar synlig svans. Den har 17 till 23 mm långa bakfötter, 18 till 23 mm långa öron och 59 till 71 mm långa underarmar. Pälsens hår är gul- eller vitaktiga vid roten och mörk på spetsen. Kroppens färg är ofta ljusbrun med några mörkare ställen i svartbrun, gråbrun eller gråsvart. Mellan underarterna finns tydliga storleksskillnader. I motsats till Brachyphylla nana har arten en längre tanduppsättning. I varje käkhalva finns 2 framtänder, 1 hörntand, 2 premolarer och 3 molarer. En mindre hudflik på näsan (bladet) förekommer. Underläppen är V-formig med några vårtiga utskott. Vikten ligger mellan 45 och 67 g.

Denna fladdermus förekommer på karibiska öar från Puerto Rico till Barbados. Habitatet varierar mellan skogar och andra landskap.

Individerna bildar kolonier och vilar i grottor eller andra gömställen, till exempel byggnader. De äter insekter, pollen och frukter. Honor som tillhör samma flock föder sina ungar troligen samtidig. Individerna lämnar viloplatsen senare än Artibeus jamaicensis. Oftast söker Brachyphylla cavernarum nära trädens topp efter föda och Artibeus jamaicensis föredrar de lägre delarna. Ungen får ungefär två månader efter födelsen flygförmåga. Hannar och honor kan vara rätt aggressiva när de känner sig besvärad vid födosöket.

Källor

Externa länkar 

 Foto, ursprungligen från Arkive

Bladnäsor
cavernarum
Däggdjur i neotropiska regionen
Brachyphylla nana

Brachyphylla nana är en däggdjursart som beskrevs av Miller 1902. Brachyphylla nana ingår i släktet Brachyphylla, och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 65 till 97 mm lång och saknar svans. Den har 12 till 23 mm långa bakfötter, 16 till 22 mm långa öron och 51,5 till 61,4 mm långa underarmar. Pälsen på ovansidan bildas av hår som är vit eller gul vid roten och gråbrun, mörkbrun eller svartbrun vid spetsen. Brachyphylla nana skiljer sig från den andra arten i samma släkte genom mindre storlek, en mindre skalle och en kortare tanduppsättning.

Artepitet nana i det vetenskapliga namnet är grekiska och betyder dvärg. Det syftar på artens mindre storlek inom släktet.

Denna fladdermus förekommer på Kuba, Hispaniola, Jamaica och på mindre västindiska öar. Den vistas i olika habitat.

Individerna bildar stora kolonier och vilar i grottor, ibland tillsammans med andra fladdermus. De äter frukter, insekter, nektar och pollen. Brachyphylla nana lämnar gömstället under nattens mörka timmar. Dräktiga honor observerades mellan december och maj. Ungarna diar sin mor fram till augusti.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
nana
Däggdjur i neotropiska regionen
Choeronycteris mexicana

Choeronycteris mexicana (en: Mexican long-tongued bat) är en fladdermusart som beskrevs av Johann Jakob von Tschudi 1844. Choeronycteris mexicana är ensam i släktet Choeronycteris som ingår i familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Det vetenskapliga släktnamnet Choeronycteris är sammansatt av de grekiska orden choiros (svin) och nykteris (fladdermus). Artepitet syftar på utbredningsområdet som främst ligger i Mexiko.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 55 till 80 mm, en svanslängd av 10 till 16 mm och en vikt mellan 10 och 20 g. Underarmarna är 43 till 47 mm långa. Pälsen har på ovansidan en mörkbrun färg och undersidan är vanligen ljusare. Ibland förekommer en röd skugga eller hos honor en askgrå skugga. Kännetecknande är den långdragna nosen som är längre än andra delar av huvudet. Choeronycteris mexicana har en lång tunga med papiller på spetsen som liknar en borste. Den saknar de nedre framtänderna och har långa smala kindtänder. Liksom andra bladnäsor har arten ett blad (hudflik) på näsan. Det är cirka 5 mm lång, vid roten bredare och vid toppen spetsig.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer i sydvästra Nordamerika och i norra Centralamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från sydvästra USA (Kalifornien, Arizona, New Mexico) över Mexiko till västra Honduras. Arten vistas i kulliga områden eller i bergstrakter mellan 600 och 2400 meter över havet. Habitatet utgörs av öknar med glest fördelade buskar och av torra skogar med ek eller barrträd.

Ekologi 
Individerna vilar i grottor, i gruvor, i håligheter under trädens rötter och i byggnader. Vid gömstället bildas vanligen kolonier med några tiotal medlemmar och ibland vilar individer ensam. De håller vanligen 2 till 5 cm avstånd från varandra. Populationer i kalla regioner vandrar vanligen till varmare trakter före vintern. Dessa fladdermöss lämnar viloplatsen kort efter solnedgången och äter nektar och pollen från agaveväxter, kaktusväxter, kapokväxter och batatväxter. Arten är en betydande pollinatör för de nämnda växterna. Födan kompletteras med frukter och insekter.

Honor föder under senvåren eller tidiga sommaren en unge per kull. Ungen väger ungefär 4,5 g vid födelsen och utvecklar sig snabb. De första dagarna kan modern bära sin unge när hon flyger. Efter cirka en månad kan ungen själv flyga.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
mexicana
Däggdjur i nearktiska regionen
Däggdjur i neotropiska regionen