kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Papagomys armandvillei

Papagomys armandvillei är en däggdjursart som först beskrevs av Fredericus Anna Jentink 1892.  Papagomys armandvillei ingår i släktet Papagomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Med en kroppslängd (huvud och bål) av 275 till 435 mm och en svanslängd av 265 till 360 mm är arten en stor gnagare. Viktuppgifter saknas, bakfötterna är 75 till 88 mm långa och öronen är 24 till 31 mm stora. Typisk är den långa, täta och delvis borstiga pälsen. Pälsen är på ovansidan mörkbrun till tanfärgad och ljusare på kroppens sidor. Undersidans päls har en ljusgrå färg. Kännetecknande är breda framtassar och långa bakfötter som har en vitaktig färg. På artens avrundade och mörkbruna öron förekommer några fina hår. Även svansen är glest täckt av hår och i främre delen mörk samt vid spetsen vit.

Denna gnagare förekommer endemisk på ön Flores som tillhör Indonesien. Den vistas i låglandet och i bergstrakter. Habitatet utgörs av olika slags skogar. Papagomys armandvillei äter antagligen blad, unga växtskott och frukter samt några insekter. De nattaktiva exemplaren vistas på marken och vilar i jordhålor. Denna gnagare når 900 meter över havet.

Några individer jagas för köttets skull och andra exemplar faller offer för hundar och katter. Beståndet påverkas i viss mån av landskapsförändringar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
armandvillei
Däggdjur i orientaliska regionen
Papagomys theodorverhoeveni

Papagomys theodorverhoeveni är en utdöd däggdjursart som beskrevs av Guy G. Musser 1981. Papagomys theodorverhoeveni ingår i släktet Papagomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare levde på ön Flores i Sydostasien. Kvarlevor av en art från släktet Papagomys som förvaras i olika museer är inte så gamla. Det ansågs att kvarlevorna tillhör Papagomys theodorverhoeveni och att arten kan finnas kvar. Nyare undersökningar visade däremot att resterna tillhör Papagomys armandvillei.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
theodorverhoeveni
Hadromys

Hadromys är ett släkte av gnagare i familjen råttdjur med två arter som förekommer i södra Asien.

Wilson & Reeder (2005) och IUCN listar följande arter:
 Hadromys humei, lever i nordöstra Indien (delstater Assam och Manipur).
 Hadromys yunnanensis, i södra Kina (delstat Yunnan).

Den senare klassificerades tidigare som underart av den första arten.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 9,5 till 14 cm, en svanslängd av 10,5 till 14 cm och en vikt av 41 till 77 g. Pälsen är på ovansidan mörkgrå, ibland med röd skugga och undersidan har en gul eller orange till vitaktig färg. Även svansen har en svartgrå ovansida och en vitaktig undersida. I motsats till nära besläktade råttdjur som Golunda ellioti har arterna en ganska mjuk päls. Det finns bara enstaka taggar inblandade eller inga taggar alls.

Medlemmar av släktet fångades i bergstrakter mellan 900 och 1300 meter över havet. De flesta vistades i städsegröna skogar. Andra individerna hittades i buskskogar eller i områden med högt gräs. Födan utgörs av löv och gräs. Den mera kända arten Hadromys humei är nattaktiv och gräver i marken.

Arterna hotas av skogsavverkningar samt av skogsbränder och jakt. IUCN listar Hadromys humei som starkt hotad (EN) och Hadromys yunnanensis med kunskapsbrist (DD).

Referenser 

Råttdjur
Hadromys
Hadromys humei

Hadromys humei är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1886.  Hadromys humei ingår i släktet Hadromys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 9,8 till 14,0 cm långa (huvud och bål) och har en 12,0 till 13,8 cm lång svans. Bakfötternas längd är 2,3 till 2,8 cm och öronen är 1,5 till 2,2 cm stora. Viktuppgifter saknas. Pälsen på ovansidan har en mörk gråbrun till svartaktig färg med flera ljusa punkter i ljusgrå, gul eller vit. På undersidan förekommer ljusgrå päls. Huvudet kännetecknas av stora avrundade öron. Svansen har är mörkare brun ovansida och en ljusbrun till vit undersida. Håren på svansen är så fina att fjällen syns. Antalet spenar hos honor är fyra par.

Denna gnagare förekommer i nordöstra Indien (delstater Assam och Manipur). Den vistas i låga bergstrakter mellan 900 och 1300 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna skogar och av fuktiga lövfällande skogar. Individerna är aktiva på natten och gräver i marken.

Enligt en annan källa hittas Hadromys humei i torra buskskogar och i områden med högt gräs. Födan utgörs av unga växtskott, gräs och blad. Flera exemplar var i september och oktober sexuell aktiv.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
humei
Däggdjur i orientaliska regionen
Golunda ellioti

Golunda ellioti är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1837. Golunda ellioti är ensam i släktet Golunda som ingår i familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Indien och i angränsande regioner av Pakistan, Nepal och Bangladesh. Dessutom finns två avskilda populationer i södra Iran och i Sri Lanka. Artens habitat varierar mellan skogar, buskskogar och gräsmarker. Den kan leva i kyliga öknar. Golunda ellioti är vanlig på jordbruksmark.

Råttdjuret påminner lite om en sork i kroppsbyggnaden. Det blir 11 till 16 cm lång (huvud och bål) och har en 9 till 13 cm lång svans. Vikten är 50 till 80 gram. Pälsen kan vara mjuk eller borstliknande beroende på population. Färgen på ovansidan varierar mellan gulbrun, rödbrun, mörkbrun och gråaktig och buken är ljusgrå till vitaktig, ibland med blå skugga.

Individerna kan vara aktiva på dagen och på natten. De går främst på marken och klättrar ibland i växtligheten. Golunda ellioti bygger klotrunda bon av växtdelar som göms i buskar eller högt gräs. I öknar grävs underjordiska hålrum där boet placeras. Hos arten förekommer ensam levande exemplar och mindre flockar. Under en studie i Indien fångades dräktiga honor mellan mars och april. De hade 5 till 10 ungar per kull. I ett annat område registrerades bara 3 till 4 ungar per kull.

Arten äter ofta blommor och unga skott av kaffeplantor och den betraktas därför som skadedjur. I Sri Lanka där kaffeodlingen är nästan helt inställd minskade även råttdjurets bestånd.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
ellioti
Däggdjur i orientaliska regionen
Skadedjur
Eropeplus canus

Eropeplus canus är en gnagare som beskrevs av Miller och Hollister 1921. Eropeplus canus är ensam i släktet Eropeplus som ingår i familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna blir 195 till 240 mm långa (huvud och bål) och har en 210 till 315 mm lång svans. Den mjuka pälsen är på ovansidan gråbrun och vid buken ljusgrå. På fötterna finns glest fördelade svarta hår och svansens bakre del är vitaktig. Arten har långa svarta morrhår. Eropeplus canus skiljer sig från närbesläktade råttdjur genom avvikande detaljer av skallens och tändernas konstruktion.

Denna gnagare förekommer på centrala Sulawesi. Den vistas i bergstrakter som ligger 1800 till 2300 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar. Eropeplus canus går troligen främst på marken och äter växtdelar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
canus
Däggdjur i orientaliska regionen
Echiothrix

Echiothrix är ett släkte i familjen råttdjur med två arter som förekommer på Sulawesi.

Arterna är:
 Echiothrix centrosa lever på norra och centrala Sulawesi.
 Echiothrix leucura förekommer i nordöstra hörnet av Sulawesis norra halvö.

Beskrivning 

Dessa råttdjur når en kroppslängd (huvud och bål) av 20 till 25 cm och en svanslängd av 23 till 26 cm. Äldre källor skriver att svansen är kortare än djurens övriga kropp. Vikten är 220 till 310 gram. Pälsen är på ovansidan gråbrun och på undersidan krämfärgad till vit, ibland med gula eller röda skuggor. Några hår i pälsen liknar borstar eller taggar. Svansen är nästan helt naken och täckt med fjäll. Släktet kännetecknas av en spetsig nos och spetsiga öron. De båda arterna skiljer sig i detaljer av skallens och tändernas konstruktion.

Arterna vistas i tropiska skogar i låglandet. De är aktiva på natten och vistas vanligen på marken. Födan utgörs antagligen av daggmaskar och andra smådjur.

Båda arter fångas och dödas för köttets skull. Det största hotet är däremot skogsavverkningar. IUCN listar Echiothrix centrosa som sårbar (VU) och Echiothrix leucura som starkt hotad (EN).

Referenser 

Råttdjur
Echiothrix
Echiothrix leucura

Echiothrix leucura är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1867. Echiothrix leucura ingår i släktet Echiothrix och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Echiothrix leucura är större än den andra arten i samma släkte och den avviker även i detaljer av molarernas konstruktion. Jämförd med Echiothrix centrosa har Echiothrix leucura även längre bakfötter och en kortare svans.

Vuxna exemplar är 19,6 till 23,0 cm långa huvud och bål), har en 21,2 till 27,0 cm lång svans och väger 100 till 124 g. Bakfötterna är 5,0 till 5,5 cm långa och öronen är 3,1 till 3,3 cm stora.

Denna gnagare förekommer på Sulawesis nordöstra halvö. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Arten lever främst i tropiska städsegröna skogar. Den kan i viss mån anpassa sig till andra habitat.

Individerna är nattaktiva och de går främst på marken. Echiothrix leucura äter antagligen daggmaskar och andra jordlevande maskar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
leucura
Däggdjur i orientaliska regionen
Dephomys

Dephomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur.

Beskrivning 
Dessa gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av 11 till 15 cm och en svanslängd av 17,5 till 22 cm. Vikten är 30 till 60 gram. Pälsen har på ryggen en brun färg med röd skugga och sidorna är något ljusare. På buken är pälsen vitaktig. Arterna har en spetsig nos och nästan nakna öron.

Dephomys förekommer i västra Afrika från Sierra Leone till Ghana. De lever i tropiska skogar och föredrar träskmarker. Individerna går på marken och klättrar i växtligheten.

Dessa råttdjur är aktiva på natten och äter främst frukter och insekter. Upphittade honor var dräktiga med två till tre ungar.

IUCN klassificerar Dephomys eburneae som underart till Dephomys defua och listar hela arten som livskraftig (LC).

Taxonomi 
Kladogram enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder (2005):

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Dephomys
Dephomys defua

Dephomys defua är en däggdjursart som först beskrevs av Miller 1900.  Dephomys defua ingår i släktet Dephomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 109 till 137 mm lång (huvud och bål), har en 176 till 210 mm lång svans och väger 41 till 53 g. Bakfötternas längd är 24 till 29 mm och öronen är 15 till 20 mm långa. Den borstiga pälsen på ovansidan bildas av hår som är mörkgrå vid roten och rödbrun på spetsen vad som skapar en brun till rödbrun färg. Längre bak på bålen är pälsen ofta mera rödorange. På undersidan är håren likaså mörkgrå vid roten och ljusgrå till vit på spetsen. Huvudet kännetecknas av en spetsig nos, långa mörka morrhår och små avrundade öron med glest fördelade hår. På händernas och fötternas ovansida förekommer ljusbrun till vit päls. Den långa svansen är täckt av fjäll men de är nästan osynliga. Vid bakfötterna finns fem tår och de yttersta är små. Alla är utrustade med små klor.

Denna gnagare förekommer i västra Afrika från Sierra Leone och angränsande områden av Guinea till Ghana. Habitatet utgörs av skogar på fuktig mark i låglandet och i bergstrakter.

Individerna är aktiva på natten och går på marken eller klättrar i växtligheten. De äter främst växtdelar som kompletteras med några insekter. En upphittad hona var dräktig med två ungar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
defua
Däggdjur i etiopiska regionen
Dephomys eburnea

Dephomys eburnea är en däggdjursart som först beskrevs av Heim de Balsac och Bellier 1967.  Dephomys eburnea ingår i släktet Dephomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Liberia och Elfenbenskusten. IUCN räknar populationen till Dephomys defua.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
eburnea
Däggdjur i etiopiska regionen
Bullimus

Bullimus är ett släkte av däggdjur i familjen råttdjur. Arterna förekommer på Filippinerna.

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 24 till 27 cm och en svanslängd av cirka 20 cm. Pälsen har på ovansidan en brunaktig färg medan buken är ljusgrå till vit. Arterna har en långdragen nos och långa smala bakfötter. Bullimus skiljer sig även i detaljer av tändernas konstruktion från vanliga råttor.

Dessa gnagare lever i olika habitat som skogar, buskskogar och jordbruksmark. De vistas främst på marken och har sina bon under lövskikt eller annan växtlighet.

Systematik och status 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Bullimus bagobus
 Bullimus luzonicus

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare en art i släktet, Bullimus gamay. Arten lever endemisk på ön Camiguin norr om Mindanao. Den listas av IUCN som sårbar (VU) medan de andra arterna listas som livskraftig (LC).

Bullimus är nära släkt med vanliga råttor (Rattus) och släktet listas därför i Rattus-gruppen i underfamiljen Murinae.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Bullimus
Bullimus bagobus

Bullimus bagobus är en däggdjursart som beskrevs av Edgar Alexander Mearns 1905. Bullimus bagobus ingår i släktet Bullimus och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade. Typexemplaret hittades vid vulkanen Apo.

Utseende 
Arten är med en absolut längd av 430 till 483 mm, inklusive en 175 till 205 mm lång svans och med en vikt av 340 till 635 g en stor gnagare. Den har 52 till 60 mm långa bakfötter och 26 till 30 mm stora öron. De flesta exemplaren har mörkbrun päls på ovansidan och ljusare brun päls med silver skugga på undersidan. Bullimus bagobus har en nästan naken svans med brun färg. Ett fåtal individer hade en vit svansspets. I utbredningsområdet kan arten bara förväxlas med Rattus everetti men den senare har en svans som är längre än huvud och bål tillsammans och huvudet samt ögonen är mindre i jämförelse till bålen. Hos honor förekommer tre eller fyra par spenar.

Utbredning 
Detta råttdjur förekommer på Mindanao och på andra öar i södra Filippinerna. I bergstrakter når arten 1800 meter över havet. Habitatet utgörs främst av fuktiga skogar men även av andra skogar.

Ekologi 
Bullimus bagobus letar främst på natten efter föda som utgörs av olika växtdelar. Arten vistas främst på marken. Födan kompletteras med några leddjur. En hona visade tecken på två embryon i sin livmoder.

Hot 
Beståndet hotas av skogens omvandling till jordbruksmark och av gruvdrift. Hela populationen är fortfarande stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
bagobus
Däggdjur i orientaliska regionen
Bullimus luzonicus

Bullimus luzonicus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1895.  Bullimus luzonicus ingår i släktet Bullimus och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Med en kroppslängd (huvud och bål) av 234 till 267 mm, en svanslängd av 190 till 233 mm och en vikt av 350 till 520 g är arten en stor gnagare. Den har 49 till 56 mm långa bakfötter och 28 till 36 mm stora öron. Pälsen på ovansidan har en mörkbrun färg och undersidans päls är silvergrå. Den smala och nakna svansen är främst mörk och har en vit spets. Honor har 6 eller 8 spenar som är ordnade i par.

Denna gnagare förekommer på Luzon och på andra öar i norra Filippinerna. I bergstrakter når arten 2400 meter över havet. Habitatet utgörs av olika slags skogar, buskskograr och jordbruksmark.

Exemplaren skapar stigar i gräset genom att trampa ner växterna eller bita av gräsblad. Födan utgörs främst av växtdelar men troligtvis äts även smådjur. Bullimus luzonicus kan vara dag- och nattaktiv. Honor föder oftast två ungar per kull och allmänt upp till tre.

Troligtvis kan arten uthärda anlagda bränder. Den har ganska bra anpassningsförmåga. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
luzonicus
Däggdjur i orientaliska regionen
Batomys

Batomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur. Arterna förekommer på Filippinerna.

Beskrivning 

Batomys granti är med en kroppslängd (huvud och bål) av cirka 20 cm och en svanslängd av cirka 12 cm den största arten. Den minsta arten, Batomys salomonseni, är allmänt 17,5 cm lång (huvud och bål) och har en cirka 14 cm lång svans. Pälsen har på ovansidan en mörk rödbrun (granti), mörkbrun (salomonseni) eller ljusbrun (dentatus) färg. Alla arter har en mjuk och tjock päls. De liknar Luzonråttor (Carpomys) i utseende men de har en kortare svans och de skiljer sig dessutom i detaljer av skallens och tändernas konstruktion.

Batomys vistas i bergstrakter på 1600 till 2400 meters höjd. De lever i tät vegetation och äter blad, frön och frukter.

IUCN listar Batomys salomonseni som livskraftig (LC), Batomys granti som nära hotad (NT), Batomys russatus som starkt hotad (EN) och Batomys dentatus med kunskapsbrist (DD).

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life och Wilson & Reeder:

 Batomys dentatus Miller, 1911
 Batomys granti Thomas, 1895
 Batomys russatus Musser, Heaney & Tabaranza Jr., 1998  
 Batomys salomonseni (Sanborn, 1953) 

2008 blev en femte art beskriven, Batomys hamiguitan, som lever på Mindanao. 2015 tillkom en sjätte art från södra Luzon, Batomys uragon.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Batomys
Batomys dentatus

Batomys dentatus är en däggdjursart som beskrevs av Miller 1911. Batomys dentatus ingår i släktet Batomys, och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Individerna blir med svans i genomsnitt 380 mm långa, svanslängden är cirka 185 mm och bakfötterna är ungefär 36 mm långa. Ovansidan är täckt av mörkbrun och lite ullig päls och undersidan är lite ljusare. Ett exemplar hade en vit svansspets och resten av svansen var brun. På svansen förekommer hår och djurets morrhår är långa. Kring ögonen finns en ring utan hår.

Detta råttdjur hittades i en cirka 2100 meter hög bergstrakt på Luzon i norra Filippinerna. Området är täckt av skog.

Det är inget känt angående populationens storlek och möjliga hot. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
dentatus
Däggdjur i orientaliska regionen
Batomys granti

Batomys granti är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1895. Batomys granti ingår i släktet Batomys, och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Detta råttdjur förekommer på Luzon i norra Filippinerna. Arten vistas i bergstrakter som är 1350 till 2150 meter höga. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och andra bergsskogar.

Arten blir 18,5 till 20,0 cm lång (utan svans), svansens längd är 14,8 till 18,0 cm och vikten varierar mellan 145 och 226 g. Denna gnagare har 3,3 till 3,9 cm långa bakfötter och 2,1 till 2,3 cm stora öron. Den mjuka och täta pälsen på ovansidan är mörkbrun med några ljusare eller gråbruna hår inblandade vad som ger ett spräckligt utseende. Ansiktet kännetecknas av en smal naken ring kring varje öga samt av morrhår som är kortare än hos Batomys dentatus. Undersidans päls är ljusare och mer gråaktig än ryggens päls. Avvikande detaljer av kindtändernas konstruktion skiljer Batomys granti från andra släktmedlemmar. Honor har två par spenar vid ljumsken.

Batomys granti är aktiv på natten och den går på marken samt klättrar i träd och annan växtlighet upp till 5 meter över marken. Ett exemplar hittades i ett nästa av blad i en jordhåla. Oklart är om boet skapades av råttdjuret själv. Arten äter främst frukter och frön som kanske kompletteras med blad.

Källor

Externa länkar 

 Foto, ursprungligen från Arkive

Råttdjur
granti
Däggdjur i orientaliska regionen
Batomys salomonseni

Batomys salomonseni är en däggdjursart som först beskrevs av Sanborn 1953.  Batomys salomonseni ingår i släktet Batomys, och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare når en kroppslängd (huvud och bål) av 14 till 19 cm, en svanslängd av 13 till 16,5 cm och en vikt av 143 till 255 g. Bakfötterna är 3,3 till 4,1 cm långa och öronen är 1,9 till 2,4 cm stora. Den långa, fluffiga och ulliga pälsen har på ovansidan en rödbrun färg. Jämförd med Batomys granti är pälsen intensivare färgad på huvudet och på bålens sidor. Det saknas en tydlig gräns mot den ljusbruna undersidan. Kring ögonen förekommer en smal ring med naken hud som är mörk och vid ringens kanter finns svarta hår. Batomys salomonseni har vita händer och fötter men en mörkare fläck kan finnas på bakfötternas ovansida. Den mörkbruna svansen är täckt med fjäll och hår. Honans två par spenar ligger vid ljumsken. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 52 kromosomer (2n=52).

Detta råttdjur förekommer på centrala och södra Filippinerna. Arten vistas i bergstrakter som är 1200 till 2400 meter höga. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och andra bergsskogar.

Individerna är aktiva under natten samt under skymningen och de vistas på marken. Dräktiga honor med en eller två embryo registrerades i mars.

Beståndet hotas i begränsade regioner av skogens omvandling till odlingsmark eller av gruvdrift. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
salomonseni
Däggdjur i orientaliska regionen