kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Euneomys fossor

Euneomys fossor är en däggdjursart som först beskrevs av Oldfield Thomas 1899.  Euneomys fossor ingår i släktet Euneomys, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer i ett litet område i norra Argentina. Habitatet antas vara torra savanner och buskskogar.

Tydliga avvikelser mot andra släktmedlemmar förekommer i kraniets och tändernas konstruktion. Arten har till exempel ett större och kraftigare kranium än Euneomys chinchilloides.

Artens taxonomiska status är omstridd. Oldfield Thomas etablerade det vetenskapliga namnet efter en individ som han fick i en konserverande vätska. I vilket tillstånd exemplaret var är inte dokumenterad men Thomas noterade redan att han beskriver arten endast efter kraniet. En senare studie visade att den tillhörande pälsen kom från en annan art som ingår i släktet Chelemys.

Källor 

Hamsterartade gnagare
fossor
Däggdjur i neotropiska regionen
Euneomys mordax

Euneomys mordax är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1912. Euneomys mordax ingår i släktet Euneomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer i Anderna i gränsområdet mellan Chile och Argentina. Arten når där 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsängar. På ängarna växer glest fördelade buskar.

Euneomys mordax är troligen den största arten i släktet (för Euneomys fossor saknas storleksuppgifter). Den långa och ulliga pälsen har en gråaktig färg, med inslag av krämfärgad på olika ställen. Det saknas en tydlig gräns mot den ljusare undersidan. På de svarta öronen förekommer hår. Även svansen är täckt med päls och ibland syns ett mörkare streck på svansens ovansida. Tanduppsättningen kännetecknas av breda framtänder med en central ränna. Kring munnen förekommer bruna hår. Arten har en diploid kromosomuppsättning med 42 kromosomer (2n=42).

Ett exemplar var med svans 22,5 cm lång, svanslängden var nästan 8 cm och öronen var ungefär 3 cm stora.

Individerna skapar underjordiska tunnelsystem och stiger genom att trampa ned växtligheten. Euneomys mordax föredrar troligen mindre klippiga områden jämförd med Euneomys petersoni.

Källor 

Hamsterartade gnagare
mordax
Däggdjur i neotropiska regionen
Euneomys petersoni

Euneomys petersoni är en däggdjursart som beskrevs av J. A. Allen 1903. Euneomys petersoni ingår i släktet Euneomys och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i västra och södra Argentina samt i angränsande regioner av Chile. Habitatet utgörs av den patagoniska stäppen och av bergstrakter.

Jämförd med Euneomys chinchilloides är arten mindre. Den långa och nästan ulliga pälsen har på ryggens topp en mörk gråbrun färg med några inblandade svarta och orangebruna hår som är synliga som små linjer. Fram mot kroppens sidor blir pälsen ljusare gråbrun och antalet orangebruna hår ökar. På undersidan förekommer vit päls. De gråbruna öronen är täckta av fina hår. Typiskt är en ljusgrå till vit fläck på varje sida om näsan fram till kinderna. Denna fläck kan ha inslag av gul. Svansen är uppdelad i en mörkbrun ovansida och en vitaktig undersida samt bra täckt med hår. Tolv exemplar var 10,8 till 13,0 cm långa (huvud och bål), hade en 5,0 till 6,8 cm lång svans, 2,6 till 2,8 cm långa bakfötter och 1,9 till 2,3 cm stora öron.

Euneomys petersoni är nattaktiv och den äter främst växtdelar som ibland kompletteras med insekter. Parningen sker troligen under sommaren. Honor med aktiva spenar och ungdjur registrerades under februari (sensommar på södra jordklotet). Arten jagas bland annat av tornugglan och prärieugglan.

Källor 

Hamsterartade gnagare
petersoni
Däggdjur i neotropiska regionen
Andalgalomys

Andalgalomys är ett släkte av däggdjur. Andalgalomys ingår i familjen hamsterartade gnagare.

Beskrivning 

Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 8 till 14 cm och en svanslängd av 10 till 14 cm. Vikten varierar mellan 16 och 35 gram. Pälsen har på ovansidan en gulbrun färg med glest fördelade svarta hår och buken samt fötterna är vita. Öronen är ganska stora och täckt med fina hår. Även svansen bär hår och vid spetsen finns en tofs.

Dessa gnagare förekommer i Bolivia, Paraguay och norra Argentina. Habitatet utgörs av torra gräsmarker, buskskogar och öknar.

IUCN listar samma arter som Catalogue of Life och de klassificeras båda som livskraftig (LC).

Systematik 

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Enligt Wilson & Reeder (2005) finns ytterligare en art i släktet, Andalgalomys roigi.

Källor

Externa länkar 

Hamsterartade gnagare
Andalgalomys
Andalgalomys olrogi

Andalgalomys olrogi är en däggdjursart som beskrevs av Williams och Michael A. Mares 1978. Andalgalomys olrogi ingår i släktet Andalgalomys, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i norra Argentina vid Andernas östra sluttningar. Arten vistas i torra områden med taggiga buskar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
olrogi
Däggdjur i neotropiska regionen
Andalgalomys pearsoni

Andalgalomys pearsoni är en däggdjursart som först beskrevs av Myers 1977.  Andalgalomys pearsoni ingår i släktet Andalgalomys, och familjen hamsterartade gnagare. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i norra Paraguay och sydöstra Bolivia. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 400 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker och buskskogar.

Källor 

Hamsterartade gnagare
pearsoni
Däggdjur i neotropiska regionen
Zelotomys hildegardeae

Zelotomys hildegardeae är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1902.  Zelotomys hildegardeae ingår i släktet Zelotomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Vuxna exemplar är 104 till 142 mm långa (huvud och bål), har en 80 till 100 mm lång svans och väger 38 till 74 g. De har cirka 23 mm långa bakfötter och ungefär 15 mm stora öron. Artens mjuka och täta päls har på ovansidan en gråbrun färg med glest fördelade ljusbruna ställen. Övergången till den ljusgråa till ljusbruna undersidan är stegvis. Huvudet kännetecknas av mörka morrhår och av ovala öron. Svansen är täckt av fjäll och av glest fördelade korta hår. Den ser därför naken ut. Honor har 6 spenar vid främre delen av undersidan och 4 vid ljumsken.

Denna gnagare hittas kring Kongoflodens slättland men inte i den täta regnskogen utan i savannen och i buskskogar. Utbredningsområdet sträcker sig från Centralafrikanska republiken över Sydsudan, Uganda, Tanzania, södra Kongo-Kinshasa och norra Zambia till centrala Angola. Arten uppsöker även odlingsmark och andra urbaniserade områden. Individerna vistas främst på marken och de kan vara aktiva på dagen och på natten. Födan utgörs huvudsakligen av insekter.

Zelotomys hildegardeae har en intensiv kroppslukt, troligtvis för att avskräcka fiender. I magsäcken hittades även små rester av frukter. Honor som var dräktiga med tre till sju ungar registrerades i olika regioner under olika månader.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
hildegardeae
Däggdjur i etiopiska regionen
Zelotomys woosnami

Zelotomys woosnami är en däggdjursart som först beskrevs av Harold Schwann 1906.  Zelotomys woosnami ingår i släktet Zelotomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten når en kroppslängd av 21 till 26,4 cm, inklusive en 10 till 12 cm lång svans och vikten är 48 till 62 g. Pälsen har på ovansidan en grå färg med några svarta hårspetsar, bålens sidor är ljusare och undersidan, svansen och fötterna är täckta av vit päls. På honornas bröst förekommer tre par spenar och ytterligare ett par finns på buken.

Denna gnagare förekommer i södra Afrika i södra Angola, Namibia, Botswana och norra Sydafrika. Arten vistas i regioner som ligger 800 till 1200 meter över havet. Zelotomys woosnami förekommer vid strandlinjen av floder som flyttar genom öknar och torra savanner. Födan utgörs av växtdelar och smådjur.

När honor inte är brunstiga lever varje individ ensam. De är aktiva på natten och går främst på marken. Zelotomys woosnami har bra förmåga att klättra på klippor och hoppa. Honan föder mellan december och april en kull med upp till 11 ungar. Troligen föds vanligen fem ungar. Ibland förekommer par eller mindre flockar. De vilar i självgrävda håligheter eller i bon som skapades av ökenråttor.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
woosnami
Däggdjur i etiopiska regionen
Uromys anak

Uromys anak är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1907. Uromys anak ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Arten är med en kroppslängd (huvud och bål) av 22 till 33,5 cm, en svanslängd av 22,8 till 40 cm och en vikt av 0,45 till 1,02 kg ett stort råttdjur. Den har 6,1 till 7,6 cm långa bakfötter och 1,6 till 2,7 cm stora öron. Den långa och grova pälsen på ovansidan består främst av långa mörka täckhår vad som ger en svartaktig grundfärg. I ovansidans päls är gråbruna hår inblandade som ofta har rödbruna eller gulorange nyanser så att pälsfärgen blir lite ljusare. Flera exemplar har en längsgående mörk strimma på ryggens topp men strimman är oftast otydlig. Beroende på exemplar är undersidans päls ljusbrun eller vitaktig. De svarta fötterna är på ovansidan täckta med hår. Tårna och fotsulorna har allmänt en lite ljusare färg. Huvudet kännetecknas av avrundade nakna öron som är svartrosa. Dessutom förekommer tjocka svarta morrhår. Med undantag av några få ljusare fläckar är svansen enhetlig svartbrun. Honans fyra spenar ligger vid ljumsken.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i Nya Guineas centrala och östra bergstrakter. Den vistas där mellan 850 och 3000 meter över havet. Habitatet utgörs främst av tropiska regnskogar.

Ekologi 
Individerna vilar i trädens håligheter eller i grottor. Vid viloplatsen finns flockar med upp till 12 medlemmar. Per kull föds upp till fyra ungar.

Nästet kan även ligga i epifyter eller i träd av släktet Pandanus. Detta råttdjur har bland annat nötter av växter från släktena Pandanus och Homalanthus som föda. Antagligen äts även andra växtdelar. Uromys anak är aggressiv vid störningar. Den har hotande läten och den biter inkräktaren vid behov. Fortplantningssättet är nästan okänt. En hona med fyra ungar hittades i augusti och en annan hona var i juli nästan vuxen.

Bevarandestatus 
Uromys anak jagas för köttets skull. I begränsade områden försvann nästan hela populationen. I andra regionen påverkades beståndet inte av jakten. Flera naturskyddsområden som Lorentz nationalpark inrättades i utbredningsområdet. Denna gnagare påträffas ganska sällan men hela populationen antas vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Nakensvansade råttor
anak
Däggdjur i australiska regionen
Uromys caudimaculatus

Uromys caudimaculatus är en däggdjursart som först beskrevs av Johann Ludwig Gerard Krefft 1867.  Uromys caudimaculatus ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer på Nya Guinea, i Australien (norra och östra Kap Yorkhalvön) och på några mindre öar i samma region. Arten når i bergstrakter 1900 meter över havet men den är lika vanlig i låglandet. Habitatet utgörs av olika landskap med träd som skogar, mangrove och träskmarker. Efter dräktigheten som varar cirka 36 dagar föder honan 2 eller 3 ungar.

Källor

Externa länkar 

Nakensvansade råttor
caudimaculatus
Däggdjur i australiska regionen
Uromys hadrourus

Uromys hadrourus är en däggdjursart som först beskrevs av Heinrich Georg Winter 1983.  Uromys hadrourus ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare förekommer endemisk på östra Kap Yorkhalvön i Australien. Arten vistas i kulliga områden och låga bergstrakter där den når 1220 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar med tät undervegetation. Uromys hadrourus vistas främst på marken och äter huvudsakligen växtdelar samt några insekter.

Källor

Externa länkar 

Nakensvansade råttor
hadrourus
Däggdjur i australiska regionen
Uromys imperator

Uromys imperator är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1888.  Uromys imperator ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare är bara känd för vetenskapsvärlden från tre exemplar som hittades under sena 1800-talet på ön Guadalcanal som tillhör Salomonöarna. Sedan dess gjordes inga fler fynd och det antas att Uromys imperator är utdöd. Å andra sidan gjordes inga större ansträngningar för att hitta fler individer. IUCN kategoriserar arten därför fortfarande som akut hotad (CR). Enligt obekräftade berättelser från öns befolkning var arten i början vanlig i torra och fuktiga habitat. Dessutom hade djuret enligt dessa historier överlevt till 1960-talet. De sista overifierade observationerna gjordes i fuktiga bergsskogar.

Källor

Externa länkar 

Nakensvansade råttor
imperator
Däggdjur i australiska regionen
Uromys neobritannicus

Uromys neobritannicus är en däggdjursart som beskrevs av Tate och Archbold 1935. Uromys neobritannicus ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare lever endemisk på ön Niu Briten som tillhör Bismarckarkipelagen. Arten når i kulliga områden 500 meter över havet. Djuret är bara känt från ett fåtal fynd. Det antas att individerna lever ensam och att de vistas på marken. Ett exemplar hittades i regnskogen. Arten hotas av skogsavverkningar och listas av IUCN som nära hotad (NT).

Källor 

Nakensvansade råttor
neobritannicus
Däggdjur i australiska regionen
Uromys porculus

Uromys porculus är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1904. Uromys porculus ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Denna gnagare blev beskriven efter en enda individ som fångades under 1880-talet på ön Guadalcanal som tillhör Salomonöarna. Sedan dess gjordes inga fler bekräftade fynd och det antas att djuret är utdött. En forskare som besökte ön 1989 iakttog ett råttdjur som kan vara Uromys porculus. Observationen gjordes i tropisk regnskog nära en grotta men iakttagelsen kan inte heller betraktas som verifiering. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad.

Källor

Externa länkar 

Nakensvansade råttor
porculus
Däggdjur i australiska regionen
Uromys rex

Uromys rex är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1888.  Uromys rex ingår i släktet nakensvansade råttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Vuxna exemplar är 257 till 290 mm långa (huvud och bål), svanslängden är 232 till 292 mm och vikten ligger vid 420 g. Arten har 50 till 55 mm långa bakfötter och 16 till 20 mm stora öron. Den är ganska lik Uromys imperator men den har borstigare hår på svansen och svansens fjäll är större. Den korta ulliga pälsen på ovansidan ser tjockare ut. Ovansidans päls är spräcklig gråaktig och undersidan är täckt av vit päls. Som hos andra släktmedlemmar är fötterna nakna. Huvudet kännetecknas av köttfärgade öron med silvergråa hår och långa morrhår i svart och vit. Svansen har en brunsvart färg. Honans fyra spenar ligger vid ljumsken.

Utbredning och ekologi 
Denna gnagare lever endemisk på ön Guadalcanal som tillhör Salomonöarna. Arten vistas där i låglandet och i kulliga områden. Djuret är mycket sällsynt och det senaste fyndet är från senare 1980-talet. En expedition under 1990 hittade inga individer men det antas att arten finns kvar. Habitatet utgörs av tropisk regnskog. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 600 meter över havet. Exemplar iakttogs under skymningen. Antagligen klättrar de i växtligheten.

Hot 
Beståndet hotas av skogsröjningar och landskapets omvandling till jordbruksmark. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Nakensvansade råttor
rex
Däggdjur i australiska regionen
Tokudaia osimensis

Tokudaia osimensis är en däggdjursart som först beskrevs av Abe 1934.  Tokudaia osimensis ingår i släktet Tokudaia och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 103 till 160 mm långa (huvud och bål), svanslängden är 83 till 135 mm, bakfötterna är 29 till 34 mm långa och öronen är 22 till 23 mm stora. Viktuppgifter saknas. Pälsen har på ovansidan en mörkbrun färg med orange nyanser och undersidans päls är ljusgrå. På ovansidan finns dessutom några gråa borstar med svarta spetsar inblandad. Typisk är 30 mm långa hår vid munnen och ögonen. Honans fyra spenar är ordnade i par. Den diploida kromosomuppsättningen består av 25 kromosomer.

Denna gnagare är endemisk för ön Amami-Ōshima som tillhör Japan. Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 500 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar och dessutom besöks trädodlingar. Exemplaren är antagligen nattaktiva och de vistas på marken. Som föda dokumenterades frön, sötpotatis och myror, inklusive deras ägg. Tokudaia osimensis fortplantar sig mellan oktober och december med upp till sju ungar per kull.

Beståndet hotas av landskapsförändringar och av introducerade fiender som hundar, katter och Herpestes auropunctatus. Svartråttan är en konkurrent om samma föda. Utbredningsområdet är endast 700 km² stort. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
osimensis
Däggdjur i palearktiska regionen
Tokudaia muenninki

Tokudaia muenninki är en däggdjursart som beskrevs av Johnson 1946. Tokudaia muenninki ingår i släktet Tokudaia och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare lever endemisk i norra delen av ön Okinawa som tillhör Japan. Regionen ligger cirka 300 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar med tät undervegetation.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 11,2 till 17,5 cm, en svanslängd av 9,2 till 13,2 cm och en vikt av 132 till 169 g. Bakfötterna är 3,0 till 3,3 cm långa och öronen är 2,2 till 2,3 cm stora. I den mjuka pälsen på ovansidan som har en gulbrun till rödbrun färg är flera bruna taggar inblandade som har en svart spets vad som ger ett mörkare utseende. Undersidan är täckt av blek päls som varierar mellan grå och gul. Antalet spenar hos honor är två par. Tokudaia muenninki har en diploid kromosomuppsättning med 44 kromosomer.

Individerna är nattaktiva och de gräver horisontala tunnlar i sluttningar. De äter frön av bokväxter från släktena Castanopsis och Lithocarpus som kompletteras med blötdjur samt med krabbor som hittas i vattendrag. Mellan oktober och december föder honor 4 till 10 ungar per kull.

Intensivt skogsbruk är det största hotet mot beståndet. Arten påverkas antagligen negativ av introducerade fiender eller konkurrenter som tamkatt, mangusten Herpestes auropunctatus och svartråttan. Mellan 2007 och 2009 registrerades endast 24 exemplar av Tokudaia muenninki. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
muenninki
Däggdjur i palearktiska regionen
Thallomys

Thallomys är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen råttdjur.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 12 till 16 cm och en svanslängd av 13 till 21 cm. Vikten varierar mellan 63 och 100 gram. Den långa pälsen är antingen mjuk eller grov, beroende på art. Den har på ovansidan en gråbrun till gulbrun färg med en något mörkare rygg. Buken och extremiteterna är vita. Den långa svansen har vanligen en brun färg.

Dessa gnagare vistas i buskskogar och skogar, ofta med akacior som dominerande växter. Individerna bygger bon av olika växtdelar på förgreningar eller i hålor mellan rötter. De letar vanligen sent på kvällen efter föda som utgörs av akaciornas unga skott, blad och naturgummi. Dessutom äts frön, bär, rötter och några få insekter.

Thallomys bildar flockar som oftast består av ett eller två föräldrapar och deras ungar. Honor kan bara para sig under varma årstider. De har flera kullar per år med två till fem ungar per kull. Cirka en månad efter födelsen slutar honan med digivning. Med människans vård kan Thallomys leva 3,5 år.

Thallomys shortridgei som har ett mindre utbredningsområde i nordvästra Sydafrika klassificeras av IUCN med kunskapsbrist (DD). Alla andra arter listas som livskraftig (LC).

Taxonomi och utbredning 

Arterna är nära släkt med andra råttdjur från Afrika och släktet räknas därför av Wilson & Reeder (2005) till den så kallade Oenomys-gruppen inom underfamiljen Murinae.

Arter enligt Catalogue of Life, Wilson & Reeder (2005) och IUCN:

 Thallomys loringi, centrala Kenya till norra Tanzania.
 Thallomys nigricauda, från västra Angola över nästan hela Namibia och Botswana till norra Sydafrika.
 Thallomys paedulcus, från södra Etiopien och centrala Somalia till Angola och nordöstra Sydafrika.
 Thallomys shortridgei, nordvästra Sydafrika.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Thallomys
Thallomys loringi

Thallomys loringi är en däggdjursart som först beskrevs av Heller 1909.  Thallomys loringi ingår i släktet Thallomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade. Arten är uppkallad efter den amerikanska biologen och samlaren av zoologiska föremål John Alden Loring. Han var tillsammans med Heller i Afrika under gnagarens upptäckt.

Arten har brun päls på ovansidan med svarta nyanser på ryggens topp och vid stjärten. Fram till sidorna blir den mjuka pälsen ljusare och mer gråaktig. Sedan följer efter en skarp gräns undersidans krämfärgade till ljusgråa päls. Grundfärgen på huvudet är gråbrun och svarta mönster kring ögonen och kring nosen bildar en ansiktsmask. Vid bakfoten är den första tån kortast och de andra tårna har ungefär samma längd. Den långa mörkbruna svansen är vid spetsen nästan svart. Längre hår vid spetsen bildar en otydlig tofs. Honor har fyra spenar vid ljumsken.

Denna gnagare förekommer från centrala Kenya till norra Tanzania. Habitatet utgörs av torra och fuktiga savanner. Individerna går på marken och klättrar i växtligheten. De bygger bon av kvistar, blad och gräs som har en diameter av cirka 16 cm. En hona var i april dräktig med fyra ungar.

För beståndet är inga hot kända och hela populationen anses vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
loringi
Däggdjur i etiopiska regionen
Thallomys nigricauda

Thallomys nigricauda är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1882.  Thallomys nigricauda ingår i släktet Thallomys och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Arten har i princip samma utseende som Thallomys paedulcus med undantaget att svansen är svart (Thallomys paedulcus har en brun svans). Dessutom är de mörka ögonringarna hos Thallomys nigricauda tydligare. Arterna skiljer sig även i sina genetiska egenskaper. Pälsen på ovansidan är främst ljusgrå med gul skugga på vissa ställen och undersidan är täckt av vit päls. Även fötterna har en vit färg. Huvudet kännetecknas av breda bruna öron. Thallomys nigricauda når en kroppslängd av 28 till 36 cm, inklusive en 14 till 19 cm lång svans och vikten är 63 till 160 g.

Denna gnagare förekommer från västra Angola över nästan hela Namibia och Botswana till norra Sydafrika. Habitatet utgörs av buskskogar, ofta med akacior som dominerande växt. Individerna lever i familjegrupper som bygger ett näste av växtdelar.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
nigricauda
Däggdjur i etiopiska regionen