kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mus oubanguii

Mus oubanguii är en däggdjursart som beskrevs av Francis Petter och Genest 1970. Mus oubanguii ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Mus oubanguii 5,0 till 6,9 cm lång (huvud och bål) och har en 2,6 till 4,1 cm lång svans. Bakfötterna är cirka 1,4 cm långa och öronen är 0,9 till 1,3 cm stora. Viktuppgifter saknas. Ovansidan är täckt av rödbrun päls och pälsen på hakan samt undersidan är vit. Huvudet kännetecknas av svarta öron som är inte helt runda utan lite spetsig på toppen samt av en vit fläck bakom varje öra. Antalet spenar hos honor är fem par. Mus oubanguii har en diploid kromosomuppsättning med 28 kromosomer (2n=28).

Arten förekommer i södra delen av Centralafrikanska republiken. Den lever i låglandet som är täckt av savanner och av fuktiga skogar.

I maj och juni registrerades honor med 4 eller 5 ungar. Exemplar i fångenskap matades framgångsrik med frön och insekter. Individerna är nattaktiva och de går främst på marken.

Källor 

Råttdjur
oubanguii
Däggdjur i etiopiska regionen
Mus pahari

Mus pahari är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1916. Mus pahari ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna mus blir 88 till 103 mm lång (huvud och bål), har en 88 till 90 mm lång svans, 21 till 23 mm långa bakfötter och 15 till 17 mm långa öron. Vikten är 21 till 24 g. Med sin långsträckta nos, de små ögonen och de små öronen påminner arten om en näbbmus. Individerna har blågrå päls på ovansidan och silvergrå päls på undersidan. På ryggen är några styva hår eller taggar inblandade i pälsen. Även svansen är uppdelad i en mörkbrun ovansida och en vit undersida.

Arten förekommer i södra och sydöstra Asien från nordöstra Indien, Bhutan och södra Kina till norra Thailand och Vietnam. En mindre avskilda population lever i Kambodja. Musen vistas i kulliga områden och i bergstrakter mellan 200 och 2000 meter över havet. Habitatet utgörs främst av skogar och av landskap nära skogar.

Individerna är aktiva på natten och går på marken eller klättrar i växtligheten. Boet är en boll av torrt gräs. Mus pahari skapar inga jordhålor och den äter främst insekter.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
pahari
Däggdjur i orientaliska regionen
Mus phillipsi

Mus phillipsi är en däggdjursart som beskrevs av Wroughton 1912. Mus phillipsi ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 6,2 till 8,0 cm långa (huvud och bål) och har en 5,0 till 6,2 cm lång svans. Bakfötterna är 1,4 till 1,8 cm långa och öron är 1,1 till 1,4 cm stora. Viktuppgifter saknas. Pälsen på ovansidan är lite styv och den har en brun färg, ibland med inslag av grått. Undersidan är täckt av vitaktig päls. Vid svansen är undersidan ljusare än ovansidan. Antalet spenar hos honor är fem par. Där individens ögonbryn ligger har pannbenet en förtjockning.

Arten förekommer i centrala Indien. Den vistas i kulliga områden och i bergstrakter mellan 500 och 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av buskskogar (ibland med taggiga växter), av torra skogar och av gräsmarker. Ofta är grunden klippig. Individerna är aktiva på natten och går främst på marken. I nordvästra delen av utbredningsområdet registrerades 2 till 6 ungar par kull. Där hittades flera dräktiga honor i december.

Källor 

Råttdjur
phillipsi
Däggdjur i orientaliska regionen
Mus platythrix

Mus platythrix är en däggdjursart som beskrevs av Bennett 1832. Mus platythrix ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer främst i södra delen av Indien. Mindre glest fördelade populationer hittas dessutom i norra Indien. Denna mus vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet. Den lever i mera torra lövfällande skogar och i buskskogar. Individerna hittas ofta i skogsgläntor eller vid andra öppna ställen. De är aktiva på natten och går främst på marken.

Denna gnagare är med en genomsnittlig kroppslängd (huvud och bål) av 8,2 cm och en svanslängd av cirka 7 cm större än husmusen. På ovansidan är några styvare hår inblandade som är avplattade och bredare nära roten. Arten har gråbrun päls på ryggen och krämfärgad päls på undersidan. Svansens undersida är bara lite ljusare än ovansidan. Antalet spenar hos honor är fyra par.

Mus platythrix undviker människans samhällen. Den samlar små stenar som används för att fodra boet. Djuret äter såväl växtdelar som smådjur.

Källor 

Råttdjur
platythrix
Däggdjur i orientaliska regionen
Mus saxicola

Mus saxicola är en däggdjursart som beskrevs av Elliot 1839. Mus saxicola ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna mus är med en kroppslängd (huvud och bål) av 71 till 112mm, en svanslängd av 53 till 96mm och en vikt av 18 till 22g medelstor. Bakfötterna är 16 till 19mm långa. Den mer eller mindre taggiga pälsen har på ovansidan en sandbrun till mörk gråbrun färg. Undersidans päls är smutsig vit. Vid svansen är undersidan synlig ljusare. Honor har 10 eller 12 spenar som är ordnade i par. Mus saxicola har en diploid kromosomuppsättning med 22 till 26 kromosomer.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Indien, Pakistan och Nepal. Denna mus vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Den lever bland annat i mera torra lövfällande skogar, i buskskogar, i kultiverade områden och i gräsmarker. Individerna undviker öknar. De är aktiva på natten och går främst på marken.

Mus saxicola gräver i lövskiktet och i det översta jordlagret.

Hot 
För beståndet är inga hot kända och hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Råttdjur
saxicola
Däggdjur i orientaliska regionen
Mus setulosus

Mus setulosus är en däggdjursart som beskrevs av Peters 1876. Mus setulosus ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna mus blir 77 till 86 mm lång (huvud och bål), har en 52 till 59 mm lång svans och 14 till 16 mm långa bakfötter. Öronen är cirka 11,5 mm långa. Den ganska långa och grova pälsen på ovansidan har en mörkbrun till svart färg med några ljusbruna hår inblandade. Fram mot sidorna blir pälsen ljusare och undersidan är täckt av vitaktig päls. På artens mörka öron förekommer några glest fördelade hår. Svansen är täckt av fjäll som bildar ringar och av några styva hår. Läpparnas vita kant är smalare än hos nära besläktade arter.

Arten förekommer med tre från varandra skilda populationer i Afrika, den första från Sierra Leone till Togo, den andra i Kamerun och angränsande områden och den tredje i Etiopien. Habitatet utgörs av gräsmarker, av öppna trädansamlingar och av gläntor i skogar.

Antagligen har arten samma levnadssätt som Mus musculoides.

Källor 

Råttdjur
setulosus
Däggdjur i etiopiska regionen
Mus setzeri

Mus setzeri är en däggdjursart som beskrevs av Francis Petter 1978. Mus setzeri ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitetet i det vetenskapliga namnet hedrar den amerikanska zoologen Henry W. Setzer.

Arten blir cirka 61 mm lång (huvud och bål), har en 31 till 48 mm lång svans och 13 till 15 mm långa bakfötter. Vikten varierar mellan 5 och 9 g. Pälsen på ovansidan varierar i olika nyanser av brun, ofta med inslag av orange som är tydligast vid kroppssidorna. Den vita pälsen på undersidan sträcker sig vid stjärten ganska långt uppåt. Huvudet kännetecknas av en spetsig nos, långa morrhår och ljusbruna avrundade öron som har en vit fläck vid övergången till hjässan. Mus setzeri har fyra fingrar och fem tår. Alla är utrustade med klor.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Afrika i Zambia, Namibia, Botswana och kanske Angola. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Individer hittades i träskmarker, i savanner och i andra gräsmarker. Troligen ingår insekter i födan.

Källor 

Råttdjur
setzeri
Däggdjur i etiopiska regionen
Mus shortridgei

Mus shortridgei är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1914. Mus shortridgei ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i Sydostasien i Kambodja, Myanmar, Thailand och Vietnam. Habitatet utgörs av mera torra skogar med en undervegetation av gräs eller bambu.

Källor 

Råttdjur
shortridgei
Däggdjur i orientaliska regionen
Mus sorella

Mus sorella är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1909.  Mus sorella ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i Kongo-Kinshasa, en i nordöstra och en i sydöstra delen. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1850 meter över havet. Habitatet utgörs av gläntor i skogar och av savanner.

Denna mus når en kroppslängd (huvud och bål) av 51 till 73 mm, en svanslängd av 34 till 46 mm och den har 10 till 12 mm långa bakfötter. Den gråbruna päls på ovansidan bildas av hår som är grå vid roten och ljusbrun i mitten samt svart eller ljusbrun på spetsen. Kroppssidorna är vanligen ljusare och där förekommer inga svarta hårspetsar. Mellan den mörkar ovansidan och den vita undersidan finns en tydlig gräns i form av en orangebrun linje. De mörka öronen är täckta av några hår. De övre läpparna och nedre delen av kinden är vita.

Mus sorella äter frön och andra växtdelar.

Källor 

Råttdjur
sorella
Däggdjur i etiopiska regionen
Mus spicilegus

Mus spicilegus är en däggdjursart som beskrevs av Petenyi 1882. Den ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En liten husmus med en kroppslängd av 5,5 till 9 cm exklusive den 5 till 7,5 cm långa, nästan nakna svansen, och en vikt mellan  9 och 20 g. Ovansidan har gråbrun päls, mörkare på ryggen än sidorna, och med en oftast tydlig gräns mot den vanligtvis rent grå undersidan. Det förekommer dock individer med gråaktig päls över hela kroppen, utan tydlig skillnad mellan över- och undersida.

Ekologi 
Mus spicilegus påminner i uppträdandet om den vanliga husmusen, men är mindre temperamentsfull och mer social. Den förekommer på odlad mark som foderängar och åkrar. Vissa populationer har även påträffats i barrskogsplanteringar.

Arten bygger under hösten stora, kommunala bon, i vilka de samlar föda i form av säd, andra frön och rotfrukter samt tillbringar vintern. Bona har en diameter mellan 50 och 400 cm, en höjd av 40 till 80 cm, och kan innehålla upp till 50 kg näring. Varje bo byggs och bebos vanligtvis av 5 till 6 individer; enligt vissa källor upp till 14.

Fortplantning 
Fortplantningen sker från tidig vår till höst; honan, som blir könsmogen vid tre månaders ålder, får 4 till 5 kullar med mellan 4 och 11 ungar under denna tid. De nyfödda ungarna är mycket outvecklade; de är nakna, blinda, tandlösa och med sammanvuxna tår. Pälsen börjar växa ut redan första eller andra dagen och täcker ungarna helt efter ungefär 14 dagar, ögonen öppnas efter 17 till 18 dagar och de första tänderna kommer fram dag 13 eller 14. I fångenskap hybridiserar Mus spicilegus med vanlig husmus, men detta har inte konstaterats i naturen.

Utbredning 
Arten förekommer från Neusiedlersjön på gränsen mellan Österrike och Ungern över Ungern, Slovakien, Moldavien och Ukraina till sydvästligaste Ryssland (kring Rostov) samt söderut till Serbien och Bulgarien. Det finns även en isolerad, liten subpopulation på tre kustnära lokaler i Montenegro, Grekland och Albanien.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
spicilegus
Däggdjur i palearktiska regionen
Mus spretus

Algerisk husmus (Mus spretus) är en däggdjursart som beskrevs av Fernand Lataste 1883. Den ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
En liten mus med en kroppslängd på 7 till 9 cm exklusive den 5 till 7 cm långa, smala, nästan nakna svansen, och en vikt mellan 12 och 18 g. Arten är nära släkt med den vanliga husmusen. Pälsen är gulaktig till gråbrun på ovansidan, och vit till ljusgrå på buken, med en klar skiljelinje mellan ovansida och buk.

Svansen är tvåfärgad och den är täckt av små fjäll. De mörka öronen blir 12 till 15 mm långa. Den V-formiga rännan på insidan av de övre framtänderna är inte lika bra utvecklad som hos husmusen.

Ekologi 
Den algeriska husmusen förekommer i habitat som gräsmarker, sädesåkrar, torra buskmarker och glesa skogar. Arten har lågt vätskebehov och kan därför leva i torrare områden än andra husmöss. Till skillnad från den vanliga husmusen undviker den kontakt med människor. Födan består av frön, gröna växtdelar och en del insekter. Arten kan para sig året om, men har två toppar i april och augusti.

En hona i Spanien var dräktig med fyra ungar.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från sydvästra Frankrike, Iberiska halvön  och Balearerna till Nordafrika (från Marocko till norra Libyen).

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
spretus
Däggdjur i palearktiska regionen
Mus tenellus

Mus tenellus är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1903.  Mus tenellus ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 4,4 till 6,2 cm och en svanslängd av 3,4 till 4,3 cm. Den har 1,2 till 1,4 cm långa bakfötter och 0,8 till 1,0 cm stora öron. Viktuppgifter saknas. På ovansidan förekommer sandfärgad päls och undersidan (inklusive hakan och strupen) är täckt av vit päls. Några exemplar är lite mörkare vid ryggens topp. Framför och bakom de gråa öronen förekommer vita fläckar som ibland är sammanlänkade med varandra. Det skiljer Mus tenellus från alla andra släktmedlemmar. Svansen är likaså uppdelad i en mörkare ovansida och en ljus undersida. Den är täckt av fjäll och av små styva hår. Honor har två par spenar vid bröstet och två par vid ljumsken.

Arten förekommer med två från varandra skilda populationer i Etiopien och östra Sudan. Enstaka fynd finns från Somalia och Tanzania. Musen lever i låglandet och på högplatån upp till 2000 meter över havet. Den vistas i torra savanner.

Två upphittade honor var dräktiga med 3 respektive 4 ungar.

Källor 

Råttdjur
tenellus
Däggdjur i etiopiska regionen
Mus terricolor

Mus terricolor är en däggdjursart som beskrevs av Edward Blyth 1851. Mus terricolor ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Tidvis brukades det vetenskapliga namnet Mus dunni för arten. En nära släkting är Mus booduga.

Utseende 
Hos denna mus är kroppslängden (huvud och bål) 53 till 70 mm och svanslängden 51 till 70 mm. Viktuppgifter saknas. Bakfötterna är 14 till 16 mm långa och öronen är 9 till 11 mm stora. Pälsen på ovansidan kan ha en brun, ungefär rödbrun eller gråbrun färg och den tydlig avgränsade undersidan är ljusgrå till vit. Håren är korta och mjuka, utan inblandade borstar. Svansens färg motsvarar ungefär ovansidans färg. Mus terricolor har en diploid kromosomuppsättning med 40 kromosomer (2n=40). Allmänt är pälsens färg anpassad till jordens färg i reviret. Så har populationer nära floder en mörkare päls.

Utbredning 
Arten förekommer främst i Indien samt i angränsande regioner av andra stater. Den kan anpassa sig till många olika habitat som skogar, buskskogar, gräsmarker och kulturlandskap. På Sumatra finns en introducerad population.

Ekologi 
Exemplaren vilar på dagen i en jordhåla och letar på natten efter föda. Antagligen äter de främst frön och insekter. Honor kan fortplanta sig under alla årstider men de flesta ungar föds under tider med bra tillgång till ris och andra grödor. Per kull föds 2 till 19 ungar (oftast 8).

Boets djupaste delar ligger cirka 20 cm under ytan och består av gångar som är 2,5 cm breda samt av ett rum som har en diameter av ungefär 14 cm. Beroende på antalet invånare skapas små eller större jordhögar vid utgången. För ungarnas uppfostring byggs dessutom ett klotrunt näste av torrt gräs och andra växtdelar. Nästet placeras i boets kammare. Några hannar bor ensam i enklare bon.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Råttdjur
terricolor
Däggdjur i orientaliska regionen
Mus triton

Mus triton är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1909.  Mus triton ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Håren som bildar pälsen på ovansidan är gråa nära roten, svarta i mitten och gula, ljusbruna eller svarta vid spetsen vad som ger en spräcklig mörkbrun färg med ljusa punkter. Allmänt har området nära stjärten en mörkare färg. Undersidan är täckt av ljusgrå päls som kan ha nyanser av gul. Dessa två färgområden är skilda genom en gul eller ljusbrun linje. Även svansen är uppdelad i en mörk ovansida och en ljus undersida. Den bär korta styva hår. Honor har tre par spenar vid bröstet och två par spenar vid ljumsken. Kroppslängden (huvud och bål) är 5,6 till 7,7 cm, svanslängden är 4,5 till 5,9 cm och vikten varierar mellan 8 och 12 g.

Arten förekommer i centrala Afrika från Kenya, Uganda och östra Kongo-Kinshasa till centrala Angola, Zambia och norra Moçambique. Den lever i bergstrakter mellan 1000 och 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av gräsmarker, buskskogar och odlade områden. I en bergstrakt hittades musen även i skogar.

Individerna är huvudsakligen aktiva på natten och de går främst på marken. De äter insekter samt några växtdelar. Honor föder oftast 5 till 7 nakna ungar per kull.

Källor 

Råttdjur
triton
Däggdjur i etiopiska regionen
Mus vulcani

Mus vulcani är en däggdjursart som först beskrevs av Robinson och Cecil Boden Kloss 1919.  Mus vulcani ingår i släktet Mus och familjen råttdjur. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer med några mindre och från varandra skilda populationer i vulkaniska bergstrakter på Java. Den vistas i regioner som ligger 2000 till 3000 meter över havet. Habitatet utgörs av bergsskogar och av buskskogar i högre höjder.

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
vulcani
Däggdjur i orientaliska regionen
Myomys

Myomys var tidigare ett släkte av däggdjur i familjen råttdjur som beskrevs av Thomas 1915. Senare forskning visade att det inte finns något närmare släktskap mellan arterna. Alla arter flyttades till andra släkten. Det vetenskapliga namnet Myomys listas av bland annat Wilson & Reeder (2005) som synonym till Mastomys.

Lista över arter som tidigare ingick i Myomys och deras aktuella vetenskapliga namn:
 Mastomys natalensis (tidigare som Myomys fumatus)
 Myomyscus verreauxii
 Myomyscus yemeni
 Praomys daltoni
 Praomys derooi
 Stenocephalemys albipes
 Stenocephalemys ruppi

Källor

Externa länkar 

Råttdjur
Stenocephalemys albipes

Stenocephalemys albipes är en däggdjursart som först beskrevs av Rüppell 1842.  Stenocephalemys albipes ingår i släktet Stenocephalemys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i Etiopiens högland mellan 800 och 3300 meter över havet. Den lever i skogar och buskskogar. Arten uppsöker även jordbruksmark. En mindre avskild population hittas i Eritrea.

Arten blir 10,7 till 17,1 cm lång (huvud och bål), har en 13,4 till 19,5 cm lång svans och väger 40 till 79 g. Bakfötternas längd är 2,5 till 3,2 cm och öronen är 1,7 till 3,0 cm stora. Det förekommer en tydlig gräns mellan den långa samt sandfärgade till bruna pälsen på ovansidan och den ljusgråa pälsen på undersidan. Svansen har en svartaktig ovansida och en vit undersida. De fina håren på svansen är i princip osynliga. Även på de gråa öronen förekommer hår.

Stenocephalemys albipes har gröna växtdelar och bär som föda som i sällsynta fall kompletteras med smådjur. Honor har avgränsande revir mot andra honor men hannar tolererar artfränder av båda kön. Hos arten finns ingen fast parningstid men de flesta ungar föds mellan september och november vid slutet av regntiden. Honan föder 2 till 8 ungar efter cirka 23 dagar dräktighet. De flesta exemplar i naturen dör innan de är ett år gamla. Livslängden i fångenskap går upp till 3 år.

Källor 

Råttdjur
albipes
Däggdjur i etiopiska regionen
Praomys daltoni

Praomys daltoni är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1892.  Praomys daltoni ingår i släktet afrikanska mjukpälsråttor och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar J. T. Dalton som var personen som hittade det första exemplaret som blev känt för vetenskapen (holotyp).

Denna gnagare förekommer i västra och centrala Afrika i Sahelzonen. Utbredningsområdet sträcker sig från Senegal till Sydsudan. Habitatet utgörs av savanner med gräs och trädansamlingar. Arten lever även i delvis klippiga områden med järnsten. Den kan anpassa sig till människan och hittas ibland i byggnader.

Källor 

Råttdjur
daltoni
Däggdjur i etiopiska regionen
Praomys derooi

Praomys derooi är en däggdjursart som beskrevs av Van der Straeten och Verheyen 1978. Praomys derooi ingår i släktet Praomys och familjen råttdjur. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Vuxna exemplar är 73 till 124 mm långa (huvud och bål), har en 84 till 136 mm lång svans och väger 24 till 45 g. Bakfötterna är cirka 21 mm långa och öronen är ungefär 14 mm stora. Beroende på individ är ovansidans päls ljusbrun till mörk gråbrun. Vid kroppssidorna blir pälsen ljusare och undersidan är täckt av ljusgrå päls. Flera exemplar har en vit punkt på bröstet. Den enfärgade svansen är täckt av långa hår. Honor har 6 spenar vid undersidans främre del och 4 spenar vid ljumsken.

Denna gnagare förekommer i västra Afrika från Ghana till Nigeria. En avskild population finns i Guinea. Arten vistas i låglandet och i kulliga områden. Habitatet utgörs av savanner, ofta nära byar.

Liksom svartråttan och Mastomys erythroleucus hämtar arten sin föda ofta från människans förråd. Dräktiga honor registrerades under regntiden och vid början av den torra perioden. Per kull föds två till fem ungar. Antagligen är fortplantningstiden längre på grund av att Praomys derooi är kulturföljare.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig (LC).

Källor 

Råttdjur
derooi
Däggdjur i etiopiska regionen