kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
100 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000

100 meter för herrar vid olympiska sommarspelen 2000 i Sydney avgjordes 22-23 september.

Medaljörer

Resultat
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.

Omgång 1

Omgång 2

Semifinaler

Final

Referenser
Resultat

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Albert von Keller

Albert von Keller, född 27 april 1844, död 14 juli 1920, var en schweizisk målare.

Keller utbildade sig och bosatte sig därefter i München. Han målade genrescener från eleganta hem, från 1880-talets mitt även mystika ämnen som Jairi dotter, Sömngångerskan och dylikt, dessa senare i starkt dekorativt manér.

Källor

Externa länkar 
 

Schweiziska genremålare
Schweiziska målare under 1800-talet
Schweiziska målare under 1900-talet
Personer från kantonen Appenzell Ausserrhoden
Födda 1844
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Adolf Keller

Adolf Keller, född 7 februari 1872, död 10 februari 1963, var en tysk teolog.

Keller var verksam inom de kyrkliga enhetssträvandena och direktor för det på svenskt initiativ vid ekumeniska mötet i Stockholm 1925 grundade socialvetenskapliga institutet i Genève. Han var medutgivare av tidskriften Stockholm.

Källor

Noter

Födda 1872
Avlidna 1963
Män
Tyska teologer
Personer från kantonen Schaffhausen
Svensk uppslagsbok
Gästriklands runinskrifter 11

Runinskrift Gs 11 är en runsten av röd sandsten som står i Järvsta i Gävle kommun, Gästrikland. F.d. stod stenen i Valbo socken, men sockengräns ändrades i början av 2000-talet.

Stenen
Stenen är omkring två meter hög, 110–125 cm bred och 15–17 cm tjock. Runhöjden är 8–10 centimeter. Den är den enda av Gästriklands runstenar som står kvar på sin ursprunga plats.

Inskriften 

Anne Trygstads läsordning är problematiskt p.g.a. det går inte att läsa satti ur runföljden sata, samt avviker runföljden þasataimunt ifrån Åsmunds ristningsstil.

Källor 
 §Q: Trygstad, A. The Järsta stone. PMLA. Publications of the Modern Language Association of America 100:1, 1985.

Noter

 
Gästriklands runinskrifter
Runinskrifter i Gävle kommun
Mannish Boy

Mannish Boy (ibland stavad Manish Boy) är en blueslåt lanserad som singel av Muddy Waters 1955 på Chess Records. Låten var en svarslåt på Bo Diddleys "I'm a Man", som i sin tur var inspirerad av Muddy Waters och Willie Dixons "Hoochie Coochie Man". Muddy Waters spelade senare in nya versioner av låten till albumen Electric Mud (1968) och Hard Again (1977). Han framförde även låten på The Bands avskedskonsert The Last Waltz och inspelningen finns med på soundtracket från filmen.

Låten finns med på Rock and Roll Hall of Fames lista "500 låtar som skapade rock'n'roll". När magasinet Rolling Stone släppte listan The 500 Greatest Songs of All Time hamnade låten på plats #229. Den har även varit med i ett antal filmer så som Föräldrafritt (1983), The Long Kiss Goodnight (1994), Skuggor från det förflutna (1996) och Definitely, Maybe (2008).

Listplaceringar
Billboard R&B Singles, USA: #5
UK Singles Charts, Storbritannien: #51 (1988)

Källor

Musiksinglar 1955
Engelskspråkiga sånger
Girl from the North Country

Girl from the North Country är en låt skriven och lanserad av Bob Dylan på albumet The Freewheelin' Bob Dylan 1963. Dylan återupptog låten i en duett med Johnny Cash 1969 som togs med på countryalbumet Nashville Skyline. Den finns även med på livealbumen Real Live och The 30th Anniversary Concert Celebration.

Dylan skrev denna låt i slutet av 1962 under sin första resa till Storbritannien och den antas inspirerad av gamla brittiska folkvisor. Texten är en reflektion över en kvinna som sångaren har haft ett förhållande med. Låten har blivit en av Dylans populärare och spelats in av en stor mängd artister. Några som spelat in en version är Joe Cocker (Mad Dogs & Englishmen 1970), Rod Stewart (Smiler 1974), och Sting (hyllningsalbumet Chimes of Freedom 2012).  Johnny Cashs dotter Rosanne Cash framförde låten i TV-programmet Skavlan i november 2009. Enligt henne fanns låten med på en lista hon fått av sin far med "100 definitiva countrysånger".

Externa länkar
Låttexten på Bob Dylans hemsida

Sånger 1963
Sånger av Bob Dylan
Zulfahmi Khairuddin

Zulfahmi Khairuddin, född 20 oktober 1991 i Banting, Selangor, är en malaysisk roadracingförare som sedan 2016 kör världsmästerskapen i Supersport. Han har tidigare kört i Grand Prix Roadracing.

Tävlingskarriär 
Khairuddin gjorde VM-debut i 125GP-klassen i Malaysias Grand Prix 2009. Nästa år körde han hela VM-serien på en Aprilia och 2011 på en Derbi. Då 125-klassen upphörde efter 2011 och ersattes av Moto3 till 2012 körde Khairuddin för Team AirAsia-SIC-Ajo på en KTM. Första pole position och första pallplatsen (tvåa) kom på hans hemmaplan, Malaysias Grand Prix 2012. Han blev 7:a i VM 2012. Säsongen 2013 körde Khairuddin för Red Bull KTM Ajo och blev 12:a i VM. 2014 körde han för Ongetta-AirAsia på Honda och blev 20:e i VM samt 2015 för Sepang International Circuit på en KTM blev 23:a i VM. Därefter fick han lämna Grand Prix-cirkusen och kör istället Supersport-VM 2016.

Källor 
 http://www.motogp.com/en/riders/Zulfahmi+Khairuddin
 http://www.worldsbk.com/en/rider/Zulfahmi+Khairuddin

Födda 1991
Levande personer
Malaysiska roadracingförare
Moto3-förare
125GP-förare
Supersportförare
Män
Grumman F-11 Tiger

Grumman F-11 Tiger var amerikanska flottans andra hangarfartygsbaserade överljudsjaktplan (det första var Douglas F-6 Skyray). Flygplanet tjänstgjorde endast på hangarfartyg i ett par år innan det ersattes av det betydligt snabbare och radarutrustade Vought F-8 Crusader. Flygplanet fortsatte dock på grund av sina fina flygegenskaper och rena linjer att användas av uppvisningsgruppen Blue Angels fram till 1969.

Utveckling
Utvecklingen började 1952 som ett internt projekt inom Grumman för att utveckla Grumman F-9 Cougar med kraftigare motor och en längre och mer strömlinjeformad flygkropp utformad efter arearegeln. Förändringarna blev så genomgående att det färdiga flygplanet inte hade några likheter kvar med Cougar. Flottan blev intresserade och beställde två prototyper med beteckningen XF9F-9 trots att det uppenbarligen var en helt ny konstruktion och inte en direkt vidareutveckling av F9F Cougar. Den första prototypen hade inte någon efterbrännkammare, men kunde trots det nå ljudvallen, dock utan att lyckas spräcka den, något som den andra prototypen med efterbrännkammare kunde göra.

Grumman planerade också en efterföljare kallad F11F-1F Super Tiger utrustad med en kraftigare motorn General Electric J79-GE-3A. Två prototyper byggdes, men inga flygplan serieproducerades.

Användning
Totalt sju jaktdivisioner i amerikanska flottan, två i Atlantflottan och fem i Stillahavsflottan utrustades med F-11 Tiger. Karriären på hangarfartyg blev kort då den snabbt blev omodern och ersattes av Vought F-8 Crusader. Flygplanen fortsatte dock att användas för pilotträning och av uppvisningsgruppen Blue Angels fram till slutet av 1960-talet.

En F-11 blev också det första jetflygplan som lyckades skjuta ner sig själv. Den 21 september 1956 genomförde piloten Tom Attridge ett övningsanfall med automatkanoner mot ett markmål. Han avfyrade två eldskurar varav den första gick för högt. När han sänkte nosen för att avfyra nästa skur ökade flygplanet farten och hann på så vis upp granaterna från den första eldskuren vilka gradvis tappat fart. En granat träffade vindrutan och en träffade motorns huvudturbin. Attridge Lyckades nödlanda flygplanet och klarade sig ned ett brutet ben och en ryggskada.

Den 18 april 1958 satte överstelöjtnant George Watkins höjdrekord när han med sin F-11 Tiger lyckades nå 23 451 meters höjd.

Användare

VF-21, Atlantflottan
VF-33, Atlantflottan
VF-51, Stillahavsflottan
VF-121, Stillahavsflottan
VF-156, Stillahavsflottan
VF-191, Stillahavsflottan
VF-211, Stillahavsflottan

Externa länkar

 Färgning F-11F Tiger

Källor

Amerikanska jaktflygplan
F-11
Amerikanska militärflygplan under kalla kriget
Inner-Abborrtjärnen

Inner-Abborrtjärnen är en sjö i Örnsköldsviks kommun i Ångermanland som ingår i . Inner-Abborrtjärnen ligger i  Natura 2000-område och Vändåtbergets naturreservat. Den är belägen på Mittibergets nordsida.

Tjärnen har en yta av ungefär 2 hektar. Vid tjärnen har Länsstyrelsen inrättat en övernattningsstuga.
Inner-Abborrtjärnen är inte rotenonbehandlad men fiskbeståndet har förstärkts ett antal tillfällen genom inplantering av abborre och laxöring. Det finns inga säkra uppgifter om hur inplanteringarna lyckats.
Tjärnen lodades 2012 av Eric Bagger och Leif Wikberg och uppvisar en jämn bottenprofil. Mätdjupen visas på en skiss över sjön (längst ner) som upprättades i samband med lodningen.

Bildgalleri

Se även 
 Lista över insjöar i Örnsköldsviks kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 Färddagbok från Vändåt, från en öppen FaceBooksida om Vändåtberget.

Insjöar i Gideälvens avrinningsområde
Insjöar i Ångermanland
Insjöar i Örnsköldsviks kommun
Vändåtberget
Peer Åström

Peer Åström, född 1972 i Ljusdal, är en svensk låtskrivare, musiker och producent som tillsammans med Anders Bagge under namnet Bagge & Peer har skrivit och producerat låtar åt flera framgångsrika artister samt producerat många låtar till TV-serien Glee.

Åström spelar bas, klaviatur och trummor.

Åström är en av grundarna till företaget Epidemic Sound.
Han är gift med Sofia Källgren och har två barn.

Urval av låtar 
Celine Dion - "Have You Ever Been in Love"
Celine Dion - "Sorry for Love"
Celine Dion - "I Drove All Night" (producent)

Externa länkar 

Svenska musikproducenter
Svenska låtskrivare
Födda 1972
Levande personer
Män
Personer från Ljusdal
Paul Keller

Paul Keller, född 6 juni 1873, död 20 augusti 1932 i Breslau, var en tysk författare.

Keller hämtade ämnet till flertalet av sina många populära romaner från sin schlesiska hembygd. Bland dessa märks Waldwinter (1902, svensk översättning 1924), Sohn der Hagar (1907), Ferien vom Ich (1915, svensk översättning 1925), Hubertus (1918, svensk översättning 1923), Die vier Einsiedler (1923), Dorfjunge (1925), Titus und Timoteus und der Esel Bileam (1927).

Källor

Noter

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Schlesien
Födda 1873
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
Peter Pan (TV-serie)

Peter Pan är en tecknad äventyrsserie skapad av Takashi Nakamura i Japan 1989. Originaltiteln är Pîtâ Pan no bôken. Den sändes i TV3 och Fox Kids. Serien är baserad på J.M. Barries saga.

Handling
Det handlar om en pojke som heter Peter Pan och som inte vill bli vuxen. Peter Pan tar med sig flickan Wendy och pojkarna John och Mikael till Landet ingenstans på ett äventyr.

Svenska röster
Nick Atkinson - John
Susanne Barklund - Mikael och Tingeling
Anders Ekborg - Kapten Krok
Svante Hådell
Ole Ornered - Smee
Magnus Rongedal - Peter Pan
Eleonor Telcs-Lundberg - Wendy
Linus Wahlgren - Borttappad pojke
Fredrik Willstrand
Louise Raeder
Hasse Jonsson
Gunnar Ernblad
Sture Ström
Fredrik Dolk
Vendela Duclos - Tigerlilja

Referenser

Externa länkar

https://www.dubbningshemsidan.se/credits/peterpan-tv/

TV-seriestarter 1989
TV-program i Fox Kids
Anime (TV)
Nippon Animation
James Haarlef Haasum

James Haarlef Haasum, (även Harlef och Harlew, olika stavningar förekommer) född 1791 på Saint-Barthélemy, död 1871 i Uppsala, var en svensk militär och guvernör. Mellan 1826 och 1858 var Haasum guvernör över kolonin Svenska S:t Barthélemy.

Biografi
Haasums far var dansk och modern nederländska. Haasum blev student vid Uppsala universitet och började därefter vid armén och utnämndes till ny place-major på S:t Barthélemy, den 1 januari 1820 utnämndes han även till guvernementssekreterare. Haasum upprättade då en stadsmilis för att öka försvarskraften av ön eftersom garnisonen bestod av endast 22 man.

Haasum agerade starkt mot slaveriet och den svenska slavhandeln både på S:t Barthélemy och i Sverige. Han utfärdade flera dekret som begränsade den utländska slavhandeln via ön och den 9 oktober 1847 signerade han proklamationen om slaveriets upphörande (Proclamations de l'abolition de l'esclavage à Saint-Barthélemy).

James Haasum gifte sig med Anna Louise Norderling, född 10 augusti 1797, vilken var dotter till Johan Norderling. Den 21 juli 1821 fick paret dottern Jeanne Charlotte, som dog den 22 juli 1823 och den 2 september 1835 avled även hustrun. 

Gift andra gången 1845 med Emelie Augusta Noreen, 1825 - 1890. De fick sonen Emile Alfred Haasum, 1846 -1929, gift med Bertha W L Nordin, 1864 - 1934. De fick dottern Irene Haasum (g. Åberg), 1888 - 1973. 

Efter guvernör Norderlings död utnämndes Haasum i maj 1826 till tillförordnad guvernör över Svenska S:t Barthélemy i samstyre med justitiarien Lars Gustaf Morsing. Från oktober 1833 utnämndes Haasum till ensam ordinarie guvernör. Haasum innehade befattningen till augusti 1858. Under sin ämbetsperiod vistades Haasum längre perioder i Sverige (april 1831–1833, juli 1841–november 1842, juli 1844–november 1845 och maj 1853–oktober 1854). Under den första tjänstledigheten övertog Morsing hela styret, övriga perioder ersattes Haasum av Fredrik Ulrich. I augusti 1858 reste Haasum ånyo till Sverige och återvände inte utan begärde avsked från ämbetet. Den 14 december beslutades att styret skulle återgå till guvernören enbart varpå guvernörs- och justitiarieämbeten åter slogs ihop. Ulrich fortsatte som tillförordnad guvernör tills han utnämndes till ordinarie i december 1860.

Under besöket i Sverige 1853–1854 förlänades Haasum den 25 september 1854 Nordstjärneorden av Oscar I. Haasum var även riddare av Svärdsorden.

Efter sitt avsked stannade Haasum i Sverige och avled 1871 i Uppsala  och begravdes den 21 juni på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar
 Kort om James Haarlef Haasum

Svenska guvernörer
Kommendörer av Nordstjärneorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1791
Avlidna 1871
Män
Guvernörer över Svenska Sankt Barthélemy
Svensk slavhandel
Sveriges Arboristförbund

Sveriges Arboristförbund är en svensk branchorganisation för arborister.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Organisationer i Sverige
Ludwig Emanuel Schaerer

Ludwig Emanuel (Louis-Emmanuel) Schaerer , född den 11 juni 1785 i Bern, död den 3 februari 1853 i Belp, var en schweizisk präst och botanist.  

Schaerer gjorde sig känd som lavarforskare, särskilt genom Enumeratio critica Lichenum europæorum (1850) och herbariet Lichenes Helvetiæ exsiccati.

Källor

 

Schweiziska präster
Schweiziska botaniker
Lichenologer
Präster under 1800-talet
Botaniker under 1800-talet
Schweiziska forskare under 1800-talet
Personer från Bern
Födda 1785
Avlidna 1853
Män
Ugglan
Axel Arrhenius

Johan Axel Israel Arrhenius, född den 14 november 1858 i Tavastehus, död 1950, var en finlandssvensk lärare och botanist. 
Arrhenius blev filosofie magister i Helsingfors 1882, lärare vid Nya svenska läroverket där 1889, var dess rektor 1895-1903 och lärare vid Lundsbergs skola 1903-20. Han publicerade en stor mängd bidrag till Finlands och Skandinaviens flora och var en av dessa länders främsta Salixkännare.

Källor

Noter

Finländska botaniker
Finländska skolledare
Finlandssvenska naturvetare
Finlandssvenska pedagoger
Finländska forskare under 1800-talet
Personer från Tavastehus
Födda 1858
Avlidna 1950
Män
Epidemic Sound

Epidemic Sound är ett företag grundat 2009 av Peer Åström, David Stenmarck, Hjalmar Winbladh, Jan Zachrisson och Oscar Höglund.

Företaget arbetar med produktionsmusik och köper in  musik av musiker som inte är anslutna till en förvaltningsorganisation för upphovsrätt. Produktionsmusik är musik som är särskilt anpassad till användning i audiovisuella produktioner och företagets kunder är tv-kanaler, produktionsbolag och företag. Epidemic Sounds musiktjänst finns tillgänglig online där användare kan logga in och lyssna på samt ladda ner låtar. Låtarna är även uppdelade i så kallade STEMs, så att man kan ladda ner trummor, bas, melodi och instrument i olika spår. 

Epidemic Sound betalar en engångsersättning till upphovsmannen för varje verk vilken varierar beroende på verket. Upphovsmannen kan även få en återkommande ersättning för vissa verk som exempelvis musik till vinjetter under den tidsperiod som verket används. Musiken licensieras sedan till ett relativt lägre pris än för exempelvis musik som förvaltas av STIM. 

Systemet har fått kritik av Svenska kompositörer av populärmusik men kan enligt Epidemic Sound fungera som en dörröppnare för tonsättare in i branschen.

Både SVT och TV4 köper musik av Epidemic Sound och menar att ersättningen är skälig och inte missgynnar musiker.

Se även 
ASCAP boycott på Engelska Wikipedia

Referenser

Externa länkar 
 Epidemic Sounds webbplats
 Oscar Höglund. "10 Missuppfattningar om Epidemic Sound AB", blogginlägg den 7 mars 2013. Läst den 6 april 2014.

Musikorganisationer i Sverige
Peter Pontvik

Peter Pontvik, född 29 april 1963 i Köpenhamn, är en svensk tonsättare, ensembleledare, musikproducent och musikforskare.

Uppväxt och utbildning 
Pontvik växte upp i Uruguay där han studerade komposition, musikvetenskap och körledning i Montevideo under åren 1980 till 1986. I Stockholm utbildade han sig i komposition för bland andra Sven-David Sandström och Daniel Börtz mellan 1989 och 1992. I Karlsruhe, Tyskland studerade han komposition för Wolfgang Rihm och tidig musik för Hans-Georg Renner 1992 till 1993.

Yrkesverksamhet 

1989 vann Pontvik förstapriset i den ”18:de internationella tävlingen i körkomposition”, Tolosa, Spanien för körverket Amen.  Bland hans övriga kompositioner kan nämnas Candombe för blåsorkester och sångcykeln Norr om himlen samt Missa brevis.

Pontvik grundade 1995 Ensemble Villancico, i syfte att sprida renässansmusiksamlingen Cancionero de Upsala
. Sedan dess har ensemblen gett hundratals konserter i drygt 30 länder och då främst framfört den latinamerikanska barockmusiken från 1500- och 1600-talet.

Med Ensemble Villancico har Pontvik gett ut ett flertal skivor och spelat in ett antal radio- och TV-program. 2003 grammisnominerades CD:n Hyhyhy - the New Jungle Book of the Baroque. Ecuador Baroque, resultatet av ett forskningsprojekt i Ecuador. 2019 framförde de Missa super Lauda Jerusalem - Sveriges äldsta mässa från 1598 på Stockholm Early Music Festival. Konserten introduceras med en föreläsning av Mattias Lundberg, professor i musikvetenskap.

Projekt 
2002 grundade Peter Pontvik Stockholm Early Music Festival, som han fortfarande är konstnärlig ledare för och, 2006, NORDEM (Nordic Early Music), en sammanslutning av nordiska tidig musik-organisationer. 

Mellan 2011 och 2015 var Pontvik ordförande i det europeiska nätverket REMA (Réseau Européen de Musique Ancienne/European Early Music Network). Han är initiativtagare till Early Music Day (f.d. European Day of Early Music) som sedan 2013 firas i hela Europa på Johann Sebastian Bachs födelsedag, den 21 mars. 

Pontvik har varit verksam som nationell koordinator för SAMSPEL ett statligt uppdrag som bygger Sveriges framtida turnéstrukturer.

Priser och utmärkelser 
 2004 "Årets eldsjäl" av Svenska Musikfestivaler
 2010 "Swedish Early Music Award"
 2010 Årets mungiga av Föreningen för Tidig Musik (FFTM) 
 2021 Bo Bringborns minnespris för individuell skaparkraft, för sitt "oförtrutna arbete för den tidiga musiken".

Källor

Externa länkar
 Peter Pontviks webbplats

Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Födda 1963
Levande personer
Män
Antônio Conselheiro

Antônio Vicente Mendes Maciel (Quixeramobim, 13 mars 1830 - Canudos, 22 september 1897), mer känd som Antonio Conselheiro, var en social ledare i Brasilien.

Antonio Vicente föddes i en fattig bondfamilj i nordöstra Brasilien. Han uppfostrades från barndomen till att bli präst, eftersom prästämbetet var ett av de få alternativ som fanns för att röra sig uppåt på samhällsstegen för de fattigaste på den brasilianska landsbygden. Efter att ha fått en grundutbildning, var han efter faderns död tvungen att överge inriktningen till präst och ägnades sig åt mindre affärsverksamhet, men intresserade sig också för en mystik som kombinerade kristna begrepp med en messiansk profetia, långt från den ortodoxa katolska kyrkan. Efter att ha lämnat sin familj 1861 blev Antonio Vicente en karismatisk person på landsbygden i nordöstra Brasilien, där han under tre decennier lockade många anhängare bland de fattigaste i regionen, vilka gav honom namnet Antonio Rådgivaren (på portugisiska Antonio Conselheiro).

Se även 
 Upproret i Canudos

Källor 

Personer i Brasilien under 1800-talet
Män
Födda 1830
Avlidna 1897
Personer från Ceará
Bernhard Kellermann

Bernhard Kellermann, född 4 mars 1879 i Fürth, död 17 oktober 1951 i Klein Glienicke, var en tysk författare.

Biografi
Kellermann debuterade 1904 och var under ett tiotal år framöver en typisk representant för den då gängse impressionistiska romankonsten, där individualanalys och landskapsskildring upplöstes i ett ömtåligt stämningsspel. Med romanen Der Tunnel (1913), som blev en världssuccé, gjorde Kellermann ett tvärt omslag i ämnesval och stil och satte teknisk-sociala problem till drivkraft för handlingen, med uppbjudande av alla resurser i fråga om elementarisk massverkan. Den nya inriktningen fullföljde Kellermann bland annat i revolutionsromanen Der 9. November (1920) men ägnade sig under 1930-talet främst åt reseskildringar från främre Orienten.

På svenska
 Tunneln (översättning Carl David Marcus, Norstedt, 1914) (Der Tunnel)
 Kriget i väster (översättning Axel Kerfve, B. Wahlström, 1915)
 Havet (översättning Hanny Flygare, Norstedt, 1915) (Das Meer)
 På persiska karavanvägar (översättning Saima Stenlid, Hökerberg, 1929) (Auf Persiens Karawanenstrassen)
 Anatol: roman (okänd översättare, Åhlén & söner, 1933) (Die Stadt Anatol)

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 
   

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Fürth
Födda 1879
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Clifton Suspension Bridge

Clifton Suspension Bridge är en hängbro över floden Bristol Avon vid Clifton, en förort till Bristol. Bron utformades av Isambard Kingdom Brunel och invigdes 1864. Från bron utfördes världens första moderna bungyjump den 1 april 1979.

Bristol
Broar i England
Broar invigda 1864
Hängbroar
1864 i Storbritannien
Folke Nilsson (direktör)

Karl Folke Nilsson, född 5 november 1911 i Nyeds församling, Värmlands län, död 9 november 1996 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk ingenjör och direktör.

Folke Nilsson tog examen 1936 vid Kungliga Tekniska högskolan. Han anställdes vid Uddeholms AB på Hagfors järnverk där han 1948 blev överingenjör och platschef.

Nilsson invaldes 1960 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA).

Referenser

Noter

Källor

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska direktörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Nyeds socken
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1911
Avlidna 1996