kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lan Cao

Lan Cao, född 1961 i Saigon, är en vietnamesisk-amerikansk författare och juridikprofessor.

Lan Cao växte upp i ett buddhistiskt hem i Vietnam därifrån hon flydde till USA som barn mot slutet av Vietnamkriget. Efter grundexamen vid Mount Holyoke College fick hon sin juristutbildning vid Yale Law School. År 1997 debuterade hon som författare med romanen Monkey Bridge som handlar om vietnamesiska invandrares öden i USA. The New York Times recensent Michiko Kakutani liknade bokens skildring av exil samt förlustens och hoppets geografi med verk av författare som Salman Rushdie och Bharati Mukherjee. Familjen som Cao skildrar i romanen drabbas av Vietnamkriget (för vietnameser "det amerikanska kriget") och försöker anpassa sig till livet i USA efter kriget bland antikommunistiska flyktingar i Virginia.

Lan Cao undervisade i sex år vid Brooklyn Law School. År 2001 anställdes hon av College of William & Mary där hon är verksam som professor i juridik.

Referenser

Födda 1961
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Amerikanska professorer
Amerikanska jurister
Personer verksamma vid College of William & Mary
Kvinnor
Levande personer
Alumner från Yale Law School
Alumner från Mount Holyoke College
Sierra Leone Truth and Reconciliation Commission

Sierra Leone Truth and Reconciliation Commission etablerades som ett av villkoren vid Lomé-avtalet med hjälp av det internationella samfundet, under ett försök att få slut på det då 11 år långa inbördeskriget i landet. Det undertecknades den 7 juli 1999 av president Ahmad Tejan Kabbah och ledaren för RUF, Foday Sankoh. Kommissionens mandat var att "skapa ett opartiskt historiskt protokoll över kränkningar och övergrepp mot mänskliga rättigheter och internationell lag relaterade till den väpnade konflikten i Sierra Leone, från konfliktens början 1991 till undertecknandet av fredsavtalet vid Lomé; att behandla straffrihet, att möta offrens behov, att främja läkning och försoning och att förhindra en upprepning av de kränkningar och övergrepp som lidits."

Ordförande var den pensionerade pastorn Dr. Joseph Christian Humper.

Kommissionen verkade mellan november 2002 och oktober 2004. Den första fasen bestod av en insamling av vittnesuppgifter genom landet, följd av ett antal offentliga utfrågningar. Kommissionen avlade sin slutliga rapport till både Sierra Leones regering och FN:s säkerhetsråd 2004. Den slutliga rapporten inkluderar både enskilda förövares namn och rekommendationer till regeringen.

Fotnoter 

Afrikanska inbördeskrig
Sierra Leone under 1990-talet
Sierra Leone under 2000-talet
Industripalatset

Industripalatset var en cirkusbyggnad, utställningslokal och senare teater belägen i kvarteret Brandvakten vid Karlavägen i Stockholm. Den byggdes 1888 och brann ner 1913. På en del av den tomt Industripalatset stod står i dag en skolbyggnad som 1925-1927 uppfördes för Nya Elementarskolan för Flickor, senare Ahlströmska skolan. I dag har Carlssons skola sin verksamhet i byggnaden.

Historia

Cirkus Olympia
Byggnaden var ursprungligen en cirkus i orientalisk stil, Nya Cirkus, och uppfördes och invigdes 1888 mittemot Östra Real enligt Gustaf Lindgren och Kasper Salins ritningar. Cirkus Olympia var dåtidens största cirkus i Stockholm, med över 2 700 åskådarplatser.

Industripalatset
Mellan 1893 och 1897 tjänstgjorde byggnaden som utställningshall för enskilda handelsfirmors utställningar och hette då Industripalatset. I Industripalatset fanns en Bosco-automat, en uppfinning av Conrad Bernitt i Hamburg år 1890, vilken åstadkom porträtt i ferrotypi på en liten plåtbricka.

Mellan 1896 och 1897 huserade byggnaden Svenskt Industri- och Handelsmuseum. För detta ändamål förvärvade direktören Reinhold Hörnell, en nära medarbetare till Gustaf de Laval, våren 1896 byggnaden på exekutiv auktion för 150 000 kronor varpå den moderniserades med värmeledningar, elektrisk belysning, en hörsal för 300 personer samt ett nykterhetskafé. Museet flyttade 1897 på grund av för höga kostnader till Regeringsgatan 40. Industripalatset såldes samma år till ägaren av Kristiana tivoli, B. H. Jacobsen. Dennes avsikt var att utnyttja fastigheten som konsert- och nöjeslokal och även kunna visa exotiska folkslag och andra tivoliattraktioner. I november 1897 visade han en större grupp ashantis och javaneser, som tidigare uppträtt på zoo i Österrike.

Industripalatset byggdes 1900 om till teater och fick 1902 namnet Olympiateatern för att 1904 döpas om till Östermalmsteatern. Då teaterdirektören Anton Salmson tog över 1909 döptes den till Operett-teatern - De tusen rosornas teater. Operett-teatern var en privatteater för operett och revy. Den fick sitt tillnamn eftersom 40 000 pappersrosor var planerade att smycka salongens tak, men detta kunde inte förverkligas då Salmsons bolag gick i konkurs efter en säsong.

Östermalmsteatern
Under en tid därefter var lokalen danspalats för att till sist åter bli Östermalmsteatern 1912. Byggnaden brann ner den 30 mars 1913 efter ovarsam rökning i salongen.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Bild från Stockholmskällan som visar Industripalatset 1904

Sverige
Ej längre existerande byggnader på Östermalm
Bränder 1913
Förbundsnomism

Förbundsnomism (nomism, av grekiska νόμος, lag, engelska covenantal nomism) myntades av forskaren E.P. Sanders och syftar till att förklara det judiska folkets förhållande till Gud genom förbundet på Sinai berg. Man föds som jude in i förbundet med Gud men för att förbli i förbundet åtar man sig att följa lagen, Torah.

Källor 
 Jesus och de första kristna: inledning till Nya testamentet, (red.) Dieter Mitternacht & Anders Runesson, Verbum 2006 

Judisk historia
Little Things

Little Things är det brittiska-irländska pojkbandet One Directions andra singel från deras andra studioalbum Take Me Home. Singeln släpptes officiellt den 29 oktober 2012 och den 2 november 2012 släpptes låtens musikvideo ut på Youtube.

Referenser

Brittiska musiksinglar
Musiksinglar 2012
Sånger av One Direction
Victoriafortet

Victoriafortet, eller Armébatteriet Bomyrberget, är en nu avvecklad befästning vid Vuollerim i Jokkmokks kommun, Lappland.

Victoriafortet byggdes på toppen av Bomyrberget omedelbart söder om Vuollerim i början av 1960-talet för att försvara Porsi kraftverk i Lule älv. Befästningen är bestyckad med två 15,2 centimeters kanoner, vilka i ett dubbeltorn från 1921 till 1957 utgjorde två av de åtta kanoner av denna kaliber som satt på pansarskeppet . Befästningen upprätthölls mellan 1963 och 1997.

Victoriafortet är idag byggnadsminnesmärke och drivs nu som ett museum och en fritidsanläggning.

Källor
Victoriafortets broschyr

Externa länkar
Victoriafortets webbplats

Byggnader och anläggningar i Jokkmokks kommun
Militärhistoriska museer i Sverige
Befästningar i Sverige
Museer i Norrbottens län
Byggnadsminnen i Norrbottens län
Vuollerim
Lynx (musikgrupp)

Lynx är en albansk musikgrupp bestående av fyra medlemmar, bildad år 2007.

Karriär 

Gruppen bildades i december 2007 av Aurel Gjini (gitarr) tillsammans med sina barndomsvänner Klejdi Shtrepi (gitarr) och Rei Sulejmani (trummor). Bandets medlemmar har sedan dess varierat men i dag består bandet av Aurel, Rei, Renato Rexha (keyboard) och Endrik Beba (sång). Bandet debuterade på allvar år 2009 då man ställde upp i Top Fest 6 med låten "Shqiptaria".  År 2010 deltog gruppen i Kënga Magjike 12 med låten "Nuk ma ndjen". Man tog sig till finalen och slutade där 33 av 47 bidrag på 78 poäng. Året därpå ställde gruppen upp i Kënga Magjike 13 med bidraget "Është për ty kjo melodi". Våren 2012 ställde Lynx upp i Top Fest igen, denna gång med låten "Është për ty ky refren". Under sommaren 2012 släppte bandet singeln "Gjysma ime me e mirë" och musikvideon till låten släpptes i augusti. I november 2012 ställde gruppen för tredje året i rad upp i tävlingen, då man i Kënga Magjike 14 framförde låten "Sa pak mjafton". Gruppen framträdde vid den andra semifinalen, 9 november 2012, men tog sig inte till finalen då man inte hamnade bland topp tio. Man slutade istället på plats 30 i tävlingen av 43 bidrag, på 223 poäng. Den 31 oktober samma år presenterades gruppen som en av de 26 deltagarna i Festivali i Këngës 51, Albaniens uttagning till Eurovision Song Contest 2013. De tävlade med låten "Si ty askush". Via semifinal tog de sig till final och slutade där på 14 plats av 17 bidrag efter att ha fått 1 poäng.

Under våren 2013 deltog gruppen i Top Fest med låten "Imazhi yt më ndjek pas" och i november deltog man i Kënga Magjike 15 med låten "S'dua të mbarojë". I december 2013 deltog man i Festivali i Këngës 52 med låten "Princesha". De slutade näst sist i finalen på 6 poäng. I mars 2014 presenterade sitt bidrag "Deshmitar" som de deltar med i Top Fest 11. De tog sig till finalen och tilldelades pris för bästa grupp i tävlingen.

I september 2014 lämnade bandets sångare Endrik Beba bandet och ersattes av Renato Rexha som tidigare spelat keyboard i bandet.

Lynx ställer för tredje gången upp i Festivali i Këngës i december 2017. Man kommer att framföra bidraget "Vonë" som man själva står bakom i Festivali i Këngës 56.

Medlemmar 
Aurel Gjini (gitarr), född  i Rrëshen.
Renato Rexha (sång), född .
Eno Gjoni (trummor)
Geri Hasani (keyboard)

Diskografi

Singlar 
2009 – "Shqiptaria"
2010 – "Bej çfarë ti do"
2010 – "Nuk ma ndjen"
2011 – "Është për ty kjo melodi"
2011 – "Peng i kohës ti sdo jësh"
2012 – "Është për ty ky refren"
2012 – "Gjysma ime me e mirë"
2012 – "Sa pak mjafton"
2012 – "Si ty askush"
2013 – "Imazhi yt më ndjek pas"
2013 – "S'dua të mbarojë"
2013 – "Princesha"
2014 – "Deshmitar"
2017 – "Vonë"

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Lynx på Youtube
Lynx på Facebook

Albanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2007
Artister som deltagit i Festivali i Këngës
Schiller-Gedächtnispreis

Schiller-Gedächtnispreis ("Schiller-minnespriset") är ett tyskt litteraturpris till diktaren Friedrich Schillers minne som delas ut i Baden-Württemberg. Det instiftades 1955 och delas ut vart tredje år på Schillers födelsedag den 10 november. Prisvinnaren ska ha åstadkommit "ett enastående arbete inom tysk litteratur eller humaniora". Prissumman är 25.000 euro.

Pristagare

1955 Rudolf Kassner 
1957 Rudolf Pannwitz
1959 Wilhelm Lehmann
1962 Werner Bergengruen
1962 Heinar Kipphardt
1965 Max Frisch
1968 Günter Eich
1971 Gerhard Storz
1974 Ernst Jünger
1977 Golo Mann
1980 Martin Walser
1983 Christa Wolf
1986 Friedrich Dürrenmatt
1989 Käte Hamburger
1992 Volker Braun
1995 Peter Handke
1998 Hans Joachim Schädlich
2001 Alexander Kluge
2004 Christoph Hein
2007 Botho Strauß
2010 Tankred Dorst
2013 Rainald Goetz
2016 Ror Wolf
2019 Nino Haratischwili

Källor

Noter

Priser och utmärkelser instiftade 1955
Tyska litteraturpriser
Odette de Champdivers

Odette de Champdivers, född 1390, död 1425, var mätress till kung Karl VI av Frankrike från 1407 till 1422. Hon kallades allmänt för "den lilla drottningen".

Hon var dotter till den burgundiske adelsmannen Oudin de Champdivers, som var stallmästare vid franska hovet. År 1407 blev hon mätress till den mentalt sjuke Karl VI. En version säger att hon placerades i sin position av Hertig Johan den orädde av Burgund för att fungera som hans agent. En annan säger att Karl VI:s drottning, Isabella av Bayern, själv gjorde henne till sin ersättare i monarkens sexualliv, eftersom Isabella hade börjat bli rädd för Karls brutalitet och avskydde och vämjdes vid honom. I alla händelser var hon fullt accepterad av Isabella, som då var Frankrikes regent under makens sjukdom. Odette fick ett barn som mätress, Marguerite bâtarde de France, dvs Margareta Oäktingen av Frankrike. Odette de Champdivers beskrivs som vacker, livlig och vänlig och ska ha varit en ömsint skötare för den psykiskt sjuke monarken. Hon ska ha infört kortleken i Frankrike för att underhålla honom. Enligt uppgift bar hon Isabellas kläder i sängen hos Karl, som ska ha misstagit henne för sin maka. Karl VI gav henne flera gods, och hon närvarade vid hans dödsbädd 1422.

Efter Karl VI:s död 1422 togs den franska statskassan om hand av den engelska kungen, vilket gjorde att hon och hennes dotter inte fick ut sin pension. Hon flyttade till Dijon, där hon levde under beskydd av hertigen av Burgund. 1424 varnade hon, genom en munk vid namn Etienne, Karl VII av Frankrike för att Burgund och England planerade att anfall. Karl VII undvek därför faran och gav order om att hon skulle tas omhand för sin säkerhets skull. Etienne blev dock arresterad, vilket ledde till att Odette de Champdivers ställdes inför rätta och förhördes vid hovet i Burgund. Hon ska ha försvarat sig och sin dotter med stor skicklighet. Det är dock oklart vad rättegången ledde till, och hur hon dog. Hon antas ha dött i stor fattigdom år 1425.

Hennes dotter Marguerite bâtarde de France (1407-1458) erkändes av sin bror Karl VII som gav henne en hemgift och arrangerade ett äktenskap med adelsmannen Jean III de Harpedenne.

Odette de Champdivers är föremål för en roman av Honoré de Balzac med samma namn. En art av Rosa Gallica har fått sitt namn efter henne: den är rosa med vita fläckar.

Källor 

Födda 1390
Avlidna 1425
Kvinnor
Personer i Frankrike under 1400-talet
Franska mätresser
Amram ben Scheschna

Amram ben Scheschna, även Amram bar Sheshna eller Amram Gaon, död omkring 875, var en judisk teolog och ledare, gaon, för den judiska akademin i Sura söder om Bagdad cirka 853–871. Han är berömd för sina responsa, svar på frågor från församlingar kring uttolkningar av den judiska lagen eller läran. Huvudverket är ett svar på en fråga från en församling i Spanien, vilket utgör den äldsta nedskrivna ordningen för judisk liturgi, Seder Rav Amram, som fick grundläggande betydelse för utvecklingen av såväl sefardisk som ashkenasisk gudstjänstordning.

Källor 

Födda okänt år
Avlidna 800-talet
Män
Personligheter inom judendomen
Thrasymachos

Thrasymachos (grek. Θρασύμαχος), född ca 459 f.kr., död ca 400 f.kr.) var en grekisk sofist, mest känd som en av karaktärerna i Platons Staten. Han tillhörde, tillsammans med Antifon, Kritias, Hippias, Gorgias och Protagoras, de så kallade äldre sofisterna.

Fotnoter 

Försokratiska filosofer
Antikens filosofer
Män
Födda 459 f.Kr.
Avlidna 400 f.Kr.
Amoghli

Amoghli eller Emoghli var en iransk mattknytare, verksam i staden Meshed från omkring 1900 till 1920-talet.

Amoghli signerade oftast sina mattor som är knutna av högklassig ull, mycket täta, finmönstrade och försedda med 3–5 centimeter breda vävda långsideskanter i blått.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Födda 1800-talet
Avlidna 1900-talet
Män
Iranska textilkonstnärer
Processionskors

Processionskors är ett kors eller krucifix monterat på en stång som bärs vid kyrkliga processioner.

Redan under 300-talet fanns kors på stänger. Kors burna i procession är belagda från 500-talet. De äldsta korsen var tillverkade av metall med graverade eller skulpterade bilder. Under senmedeltiden utformades korsen ofta som ett krucifix. Bruket att bära processionskors vid kyrkliga processioner återupptogs  på nytt under 1900-talet inom Svenska kyrkan.

Referenser

Externa länkar

Kors
Kyrklig interiör
Lilltjära

Lilltjära är en by i Hanebo socken, Bollnäs kommun, Gävleborgs län, belägen vid sjön Bergviken som genomkorsas av Ljusnan.

Byn består nu huvudsakligen av ett antal gårdar men där finns även ett mellanlager för sågat timmer (Mellanskog) och en hundhall för Agility/träning/tävling. I den gamla skolan inryms en professionell studio för postproduktion av svensk spelfilm. I byn har funnits missionshus och en konsumbutik. I ordenshuset, tillhörande NTO, finns nu bygdegård, som drivs av Lilltjära bygårdsförening.

Från 1929 till 1967 hade SJ en hållplats i Lilltjära på Norra stambanan mellan Krylbo och Ånge.

Se även
http://www.kilafors.nu/utibygden/index.asp?id=251
http://affarer.cc/foretag/reportage/1.3917983-lanets-filmklippa-re-?m=print

Referenser

Orter i Bollnäs kommun
Gilbert Amy

Gilbert Amy, född 29 augusti 1936, är en fransk kompositör och dirigent.

Amy studerade bland annat för Olivier Messiaen och Darius Milhaud, men fick sina första avgörande impulser från Pierre Boulez, som introducerade serialismen för honom. 1967 efterträdde han Boulez som ledare för Domaine Musical-konserterna. Amy har skrivit seriell musik med polyfon klarhet för skiftande ensembletyper. Ett lyriskt-romantiskt drag har framträtt efter hand. Bland Amys verk märks Strophe (1964-66), Trajectoires (1967-69) samt Chant för orkester (1969). Till text av Arthur Rimbaud skrev Amy Une Saison en Enfer för piano, slagverk, sång och ljudband (1980).

Referenser

Noter

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Födda 1936
Levande personer
Män
Franska kompositörer
Franska dirigenter
IU

Lee Ji-eun (hangul: 이지은), mer känd under artistnamnet IU (hangul: 아이유), född 16 maj 1993 i Seoul, är en sydkoreansk sångerska, skådespelare och låtskrivare.

Diskografi

Album

Singlar

Filmografi

TV-drama

Referenser 
Artistinformation och diskografi på MelOn

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1993
Levande personer
Sydkoreanska sångare
Sydkoreanska skådespelare
Personer från Seoul
WP:Projekt Korea
Mononymt kända personer
Kumblinska tryckeriet

Kumblinska tryckeriet grundades 1772 och drevs fram till 1805. Det grundades av Lars Kumblin i Stockholm. Kumblin ansökte om privilegium om boktryckeri 1771 sedan han fått en fjärdedel av Grefingska tryckeriet till skänks av Momma. Privilegiet för verksamheten fick Kumblin 1773, ett år sedan han grundat verksamheten. Kumblin dog 1775 och verksamheten övertogs av hans änka Sara.

Sara Kumblin gifte om sig med kontrollören C. G. Cronland, som hon sedan blev änka efter 1802. Under den perioden arrenderades tryckeriet ut till ett flertal personer. Under slutet av 1700-talet drevs tryckeriet av en släkting till Kumblin, Johan Dahl, då han under en kort period tryckte under namnet ”Tryckt hos Bokhandlaren Johan Dahl 1796”. Mellan 1796 och 1799 drevs tryckeriet av C. Deléen. Därefter övertog Gustaf Abraham Silfverstolpe driften. År 1800 belades Silfverstolpes boktryckeriprivilegium med censur. Silfverstolpe drev Kumblinska tryckeriet fram till 1802. Därefter övertogs tryckeriet av Olof Lindberg. 1803 till 1805 ansvarade Jonas Lötström för tryckeriet. Tryckeriet anklagades för dålig skötsel och kom att besiktigas av Boktryckerisocieteten. Besiktningen, som bland annat utfördes av den tidigare arrendatorn Deléen, kunde påvisa att verktygen, däribland pressen och stilarna, var av dålig kvalité. Sara Cronland, tillsammans med hennes son, erbjöd, via Boktryckerisocieteten, tryckeriet till försäljning till Fru Fougt (Mommas dotter). I köpvillkoren ingick privilegiet för boktryckeri, vilket fick till följd att försäljning inte godkändes. Privilegier var vid tiden inte säljbara. Tryckeriet upphörde och skingrades åt flera håll.

Källa
Klemming, G.E. & Nordin, J.G. (1883). Svensk boktryckeri-historia 1483-1883: med inledande allmän öfversigt. Stockholm: Norstedt. ss. 245, 407
Fulltext: http://www.archive.org/stream/svenskboktrycke00nordgoog/svenskboktrycke00nordgoog_djvu.txt

Boktryckare
Svenska boktryckare
Företag bildade 1772
Företag upplösta 1805
Elefantkyrkogård

Elefantkyrkogård är en plats dit, enligt en traditionell uppfattning, elefanter beger sig för att dö. Denna uppfattning saknar vetenskaplig grund. Myten kan ha uppkommit eftersom elefanter som är sjuka eller skadade inte kan förflytta sig längre sträckor. Sådana djur har en tendens att uppsöka platser där det finns rikligt med vatten, mjuka växter att äta samt helst också träd som kan erbjuda skugga. Följaktligen kan man ofta finna kvarlevor efter elefanter i riklig mängd på platser som dessa. En annan förklaring kan ha sitt ursprung i jaktmetoder där ibland hela hjordar av elefanter har dödats vid ett tillfälle, varefter kvarlevorna lämnats på en och samma plats.

Se även
Elefantkyrkogården (metafor)

Källor

Tryckta källor

Noter

Elefanter
Mytiska platser
Alex Bergström

Alex Ali Bergström, född 24 oktober 1973 i Iran, är en socialdemokratisk kommun- och regionpolitiker.

Bergström var distriktsordförande för Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund i Skaraborg 1996–1998 och är sedan 1998 regionpolitiker i Västra Götalandsregionen, sedan 2002 ledamot i Falköpings kommunfullmäktige och regionråd i Västra Götalandsregionen sedan 2010. Bergström är under perioden 2023–2026 ordförande i kulturnämnden i Västra Götalandsregionen (vilket han även var under perioden 2012–2014) och ledamot i SKR-beredningen för kultur och fritid. Åren 2014–2018 var han verksam i Västtrafiks styrelse och 2018–2023 ordförande för Folkteatern Göteborg.

Källor
Valpejl

Noter

Svenska landstingsråd
Födda 1973
Levande personer
Män
Oskar Nygren

Karl Oskar Hugo Nygren, född 6 april 1909 i Södra Unnaryds socken, Småland, död 16 november 1988 i Varberg, var en svensk arkitekt. Han var far till Hans Nygren.

Nygren avlade studentexamen i Halmstad 1928 och tog arkitektexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1932. Han gjorde en studieresa till Italien och Mellaneuropa 1932 och anställdes som biträde på stadsarkitektkontoret i Halmstad. Han var stadsarkitekt i Varbergs stad, Laholms stad och Oskarströms köping, och byggnadskonsulent i Östra Karup, Mellbystrand, Tjärby, Knäred, Söndrum, Harplinge, Skrea, Ullared, Torpa och Ås, Träslöv och Lindberg samt Tvååker.

Oskar Nygren var medlem i Svenska Arkitekters Riksförbund, Svenska Teknologföreningen och Halmstads Rotaryklubb.

Referenser

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Varbergs stadsarkitekter
Laholms stadsarkitekter
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Södra Unnaryds socken
Födda 1909
Avlidna 1988
Män
Megalopolis (stad)

Megalopolis är ett geografiskt område där flera städer slutits samman till ett sammanhängande storstadsområde.

New Yorks storstadsområde benämndes megalopolis redan i mitten av 1900-talet. Benämningen användes snart för att beskriva Tokyo-Osaka-området. Flera ytterligare kandidater finns bland Kina och Indiens storstadsområden. Det ursprungliga megalopolis på USA:s norra östkust har växt till att omfatta ett område som sträcker sig mellan Boston, New York, Philadelphia och Washington D.C.

Se även 
 Megastad

Referenser 

Stadsplanering