kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
L'Anglaise et le Duc

L'Anglaise et le Duc ("Engelskan och hertigen") är en fransk historisk dramafilm från 2001 i regi av Éric Rohmer, med Lucy Russell och Jean-Claude Dreyfus i huvudrollerna. Den handlar om Grace Elliott, en brittisk kvinna i Frankrike under franska revolutionen; Elliott är nära vän och före detta älskarinna till hertigen Filip av Orléans, som är kungens kusin och revolutionspolitiker. Filmen bygger på den verkliga Elliotts memoarer, Ma vie sous la révolution. Alla utomhusscener har målade bakgrunder och filmades mot greenscreen.

Filmen sålde 242 138 biljetter i Frankrike. Den nominerades till Césarpriset för Bästa kostym och Bästa scenografi.

Medverkande

Lucy Russell som Grace Elliott
Jean-Claude Dreyfus som hertigen av Orléans
François Mathouret som Dumouriez
Léonard Cobiant som Champcenetz
Caroline Morin som Nanon
Alain Libolt som hertigen av Biron
Héléna Dubiel som Madame Meyler
Charlotte Véry som kocken Pulcherie
Rosette som Franchette
François-Marie Banier som Robespierre

Mottagande
Serge Kaganski recenserade filmen i Les Inrockuptibles, och lovordade Rohmer för att han avstått från ett tidstypiskt autenticitetssträvande, och istället använt en stil som åkallar äldre tiders film. Kaganski skrev: "Där Spielberg åstadkommer en i grunden falsk realism (wow, man får intrycket att dinosaurierna är på riktigt! Men inte, för de finns inte längre), döljer Rohmer inte det konstgjorda i sina tekniker och uppnår en annan form av verklighet, som han kallar 'måleriskhet'." Recensionen avslutades: "L'Anglaise et le Duc är ett rörande och fascinerande kvinnoporträtt, tillika en formmässigt bländande och egendomlig sak. Detta är mycket mer än vad man vanligtvis väntar sig av film."

Källor

Filmer 2001
Filmer i regi av Éric Rohmer
Franska dramafilmer
Franska historiefilmer
Franska revolutionen på film
Franskspråkiga filmer
Vasastafetten

Vasastafetten är en löpstafett som ingår i Vasaloppets organisation och Vasaloppets sommarvecka. 10 deltagare i varje lag springer tio sträckor i det 9 mil långa Vasaloppsspåret mellan Berga by, Sälen till målet i Mora. Löparna springer mellan de klassiska Vasaloppskontrollerna för att sedan växla över till nästa. Vasastafetten har arrangerats varje år sedan 1991 och ingår i Vasaloppets organisation sedan 2008.

Både motionärer, elitmotionärer och elitidrottare deltar. Det finns numera en herrklass, en damklass och en motionsklass. 1991 deltog 29 lag (290 löpare) i Vasastafettens premiärlopp. Som mest har 486 lag kommit till start i loppet (år 2014). Till den nionde upplagan av sommarveckan 2017 var det också premiär för Vasakvartetten, en stafett för fyramannalag.  2019 avgörs Vasastafetten och Vasakvartetten den 17 augusti.

Sträckor 
 Sträcka 1: Start i Sälen - Smågan (9,2 km)
 Sträcka 2: Smågan - Mångsbodarna (14,3 km)
 Sträcka 3: Mångsbodarna - Risberg (10,8 km)
 Sträcka 4: Risberg - Evertsberg (12,4 km)
 Sträcka 5: Evertsberg - Oxberg (15,0 km)
 Sträcka 6: Oxberg - Gopshus (4,5 km)
 Sträcka 7: Gopshus - Hökberg (4,7 km)
 Sträcka 8: Hökberg - Läde (4,7 km)
 Sträcka 9: Läde - Eldris (5,5 km)
 Sträcka 10: Eldris - Mål i Mora (8,9 km)

Distansen är totalt 90 km.

Externa länkar 
Vasastafetten på Vasaloppets webbplats

Noter

Vasaloppets sommarvecka
Återkommande sportevenemang med premiär 2008
Ledøje kyrka

Ledøje kyrka () är en kyrka i Ledøje socken, omkring 20 kilometer västnordväst om Köpenhamn i Egedals kommun.

Kyrkan av tegel uppfördes i början av 1200-talet i romansk stil med utdraget kor. Den har den i Skandinavien ovanliga utformningen med två våningar i såväl skepp som kor. Skeppets valv bärs i varje våning av 4 granitkolonner, den mellersta valvavdelningen i nedre kyrkan är öppen. Övre våningen var avsedd för den närbelägna borgens härskare.

Källor 

 

Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Svensk uppslagsbok
Byggnader och anläggningar i Region Hovedstaden
Kyrkobyggnader i Egedals kommun
Kyrkobyggnader i Helsingörs stift
Medeltida kyrkobyggnader i Danmark
Bernardim Ribeiro

Bernardim Ribeiro född 1482 i Torrão, död 1552 i Lissabon var en portugisisk poet och författare under renässansen.

Hans Livro de Saudades, mest känd som Menina e moça, är ett av de främsta exemplen på herdediktning inom renässansens litteratur.

Referenser

Noter

Portugisiska poeter
Portugisiskspråkiga poeter
Födda 1482
Avlidna 1552
Män
Věra Chytilová

Věra Chytilová, född 2 februari 1929 i Ostrava i Tjeckoslovakien (nuvarande Tjeckien), död 12 mars 2014 i Prag, var en tjeckisk filmregissör och manusförfattare.

Chytilová var ett av de framstående namnen, och den mest framstående kvinnliga regissören, inom den Tjeckoslovakiska nya vågen. Under 1960-talet bannlystes hon av den Tjecksoslovakiska regeringen och hon fick mycket svårt att arbeta i hemlandet. Hennes mest kända film är Tusenskönorna (1966) som förbjöds i Tjeckoslovakien efter premiären men som gav henne en internationell uppmärksamhet.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Tjeckiska filmregissörer
Tjeckiska manusförfattare
Personer i Tjeckien under 1900-talet
Personer från Ostrava
Födda 1929
Avlidna 2014
Kvinnor
Brita Behm

Brita Behm, född 1670, död 1755, även kallad Järn-Brita, var brukspatron på Axmar bruk 1697–1755.

Biografi
Brita Behm var dotter till assessorn i Bergskollegium Albrecht Behm och Catharina Johansdotter, samt syster till Emanuel Swedenborgs mor och via sin farmor Bureättling. Hennes bror Albrecht adlades med namnet De Behm.

När Brita Behms far dog 1679 blev det en arvsstrid om egendomarna, främst Axmars bruk. 1697 dog dock Britas man, professor Johan Swede, och hennes bror blev sinnessjuk, varför Behm då fick ta över bruket. Med uthållighet och en stark vilja hävdade Behm brukets rätt med gott resultat i flera processer, vilket föranledde namnet Järn-Brita. 1728 blev hon ensam ägare till bruket, efter att ätten Swedenborgs femtedel lösts ut. 

Vid Behms död 1755 tog hennes två dottersöner av ätten Rosenadler över.

Referenser 
Anreps ättartavlor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Födda 1670
Avlidna 1755
Svenska godsägare under 1700-talet
Svenska brukspatroner under 1600-talet
Kvinnor
Bureätten
Svenska brukspatroner under 1700-talet
Gun Olsson

Gunhild Olsson, född Eriksson 30 januari 1946, är en svensk före detta friidrottare (sprinter och häcklöpare). Hon tävlade för bland annat IF Skade och IFK Helsingborg. Hon utsågs år 1970 till Stor Grabb/tjej nummer 276.

Källor

Referenser

Externa länkar 

Stora Grabbar-sida på friidrott.se
Stora grabbars märke

Kvinnor
Födda 1946
Levande personer
Svenska kortdistanslöpare
Svenska häcklöpare
Svenska längdhoppare
Svenska mästare i häcklöpning
Svenska mästare i längdhopp
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Svenska idrottare under 1900-talet
Borgmästargården, Ronneby

Borgmästargården, även kallad Flensburgska villan, i Ronneby byggdes 1894 på initiativ av borgmästare Flensburg som en privatvilla invid rådhuset med tillhörande parkanläggning. Villan byggdes i en fransk tolkning av nyrenässans  och är unik i Ronnebys stadsbild. Villan byggdes till ett tiotal år senare, och den arkitekturintresserade borgmästaren valde att inarbeta den då högaktuella jugendstilen i byggnaden. Följden blev att fasaden skalades av då stilidealen estetiskt krockar med varandra och ny huvudfasad tillskapades på byggnadens västra sida. Ett av de få arkitektoniska spåren som kan skönjas av byggnadens tidigare utförande är det torn som finns på byggnadens sydvästra hörn.

Källor 
I med och motgång, Björn O Svensson (2000) ISBN 91--631-0441-5

Externa länkar 
 Borgmästargårdens ekonomiska förening – Borgmastaregården

Byggnader och anläggningar i Ronneby
Catharina Cederström

Catharina Cederström, gift Hierta, född 1 september 1708 i Stockholm, död 1791 på Högbo bruk, var en svensk friherrinna och brukspatron.

Biografi
Catharina Cederström var tredje barnet till riksrådet Olof Cederström i dennes första äktenskap, med Margareta Silfverklou, och dotterdotter till Catharina Bröms. Brodern Carl Cederström blev landshövding över Kopparbergs län.

Vid ett tillfälle vid kungliga hovet i Stockholm, träffade hon Hans Bengtsson Hierta, sedan att han släppts efter en trettonåring fångenskap efter slaget vid Poltava. De gifte sig 1727, och eftersom han var (oavlönad) hovman bodde de sina första år i Stockholm. 1732 begärde Hierta avsked från krigstjänsten, och de flyttade då till Catharina Cederströms farmors säteri Wij bruk i Gästrikland. När farmodern Catharina Bröms avled 1735 köpte maken Hierta Högbo bruk och Edske masugn. I Högbo lät makarna uppföra ett ståndsmässigt boningshus, Högbo herrgård. 

Catharina Cederström blev änka 1754, och blev då ägare till bruksrörelsen, vilken hon drev till sin död 1791. En av hennes döttrar, Charlotta Christina Hierta gifte sig med Daniel Plaan, och hon uppförde då Plaanska villan åt sin dotter. Äldsta dottern Catharina Margareta Hierta gifte sig med Theodor Nordenadler, vars släkt sedermera skulle överta bruket.

Källor
 Anreps ättartavlor
 Andersson, Gillis (2000). Gästrikland och järnet: från järnåldersugnar till global verkstadsindustri. [Sandviken]: [G. Andersson].
 Länsmuseet i Gävleborg, "Högbo bruk"

Födda 1708
Avlidna 1791
Svenska friherrinnor
Svenska brukspatroner under 1700-talet
Svenska godsägare under 1700-talet
Bureätten
Kvinnor
Näringslivspersoner från Stockholm
Catharina
Söderbaum

Söderbaum är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 125 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet 
 Astrid Söderbaum (1919–2022), skådespelare och sångerska
 Caterina Pascual Söderbaum (1962–2015), översättare, tolk och författare
 Halvar Söderbaum (1878–1952), sjömilitär
 Henrik Söderbaum (1862–1933), kemist
 Hjalmar Söderbaum (1840–1929), skolman
 Inga Söderbaum (1911–2006), gymnast och skidåkare
 Jakob Söderbaum (född 1971), ekonom och företagsledare
 Kristina Söderbaum (1912–2001), svensk-tysk skådespelare
 Per Söderbaum (1841–1911), svensk läkare och kirurg

Källor

Svenska efternamn
Hjalmar Söderbaum

Per Hjalmar Söderbaum, född den 1 augusti 1840 i Hållnäs, Uppsala län, död den 8 april 1929, var en svensk skolman, son till prosten Johan Gustaf Söderbaum.

Söderbaum blev filosofie doktor i Uppsala 1866, adjunkt 1867, lektor 1889, rektor i Sundsvall 1876, Helsingborg 1884, Malmö 1894–1906. Han är begravd på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor 

 
 Söderbaum, Per Hjalmar på SvenskaGravar.se

Födda 1840
Avlidna 1929
Svenska skolledare under 1800-talet
Personer från Hållnäs socken
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Män
Sidney Lee

Sir Sidney Lee, född som Samuel Lazarus Levi (adlad 1911), född 5 december 1859 i London, död 3 mars 1926, var en brittisk författare.

Lee var under en följd av år medarbetare i, från 1891 huvudredaktör av det biografiska uppslagsverket Dictionary of national biography, för vars räkning han skrev ett stort antal på ingående källstudier grundade artiklar, de flesta behandlande den elisabetanska tidens personligheter. Om hans grundliga kännedom om denna period vittnar främst hans Shakespearemonografi (1898, 4:e upplagan 1925), som länge var standardverk samt Shakespeare and the modern stage (1906), Shakespeare and the Italian renaissance (1915) med flera verk. Bland Lees övriga arbeten märks Life of Queen Victoria (1902) samt en på officiellt uppdrag skriven biografi över Edvard VII (2 band, 1925-27).

Källor 
 
 

Engelska författare
Engelskspråkiga författare
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer från London
William Shakespeare
Födda 1859
Avlidna 1926
Män
Jef Leempoels

Jef Leempoels, född 1867, död 1935, var en belgisk målare.

Leempoels verkade ursprungligen som genremålare, men övergick omkring 1890 till en religiöst-symbolisk motivkrets och på senare år i allt större utsträckning även till porträttmåleri. Hans teknik utmärkte sig ibland för en viss hårdhet. Bland hans verk märks bland annat Silverbröllopet (1890), Arbetare på hemväg (1895) och Vänskap.

Källor 

 

Belgiska målare
Födda 1867
Avlidna 1935
Män
Ekedahl

Ekedahl är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 364 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Ekedahl
 Alfred Ekedahl (1860–1936), präst
 Esaias Ekedahl (1856–1926), präst och skolman
 Gunnar Ekedahl (1901–1962), jurist
 Ivan Ekedahl (1908–1998), konstnär
 John Ekedahl (född 1960), sångare
 Lisa Ekedahl (1895–1980), jurist och rösträttskvinna
 Sven Ekedahl (1879–1950), jurist
 Torsten Ekedahl (1955–2011), matematiker
 Waldemar Ekedahl (1869–1953), skolman
 Wilhelm Ekedahl (1830–1918), präst

Källor

Svenska efternamn
Ronneby torg

Ronneby torg har medeltida anor men anlades i sin nuvarande form i samband med antagandet av 1864 års stadsplan. Torget har fått sin form av rutnätsstaden vilken vid den tiden tog inspiration av den berömde arkitekten Haussmans stadsplaner för Paris. I norr kantas torget av Kungsgatan och Munktrappan, viken leder upp till Heliga Kors kyrka i fonden. I söder rinner Ronnebyån under Söderbro och på torgets västra sida kvarteren Måns och Lars. På nordvästra sidan ligger kvarteret Knut och på nordöstra sidan kvarteret Per samt på östra sidan återfinns kvarteren Olof och Nils. Ursprungligen utgjorde torgets södra del en stadspark vilken avgränsades från torget av Karlskronagatan som då löpte rakt över torget i öst-västlig led, under lång tid var gatan över torget körbar för biltrafik men utgör idag en gågata. Under mitten av 1900-talet fanns det på torgets norra sida, vid Kungsgatan, en bensinstation av märket Texaco.

Munktrappan uppfördes 1907 i nationalromantisk arkitektur samtidigt som Södra Sveriges Bank lät bygga sitt kontor alldeles intill i kvarteret Per. Byggnationerna utfördes i samband med 25-årsfirandet av de förnyade stadsprivilegierna.

Innan spåromläggningen av Blekinge kustbana på 1950-talet fanns ett tågstopp i torgets södra del i höjd med Söderbro.

Torgets västra sida fick 1959 en radikalt annorlunda utformning då det tidigare stadshotellet, "Kindblads Hotell", i trä revs i kvarteret Lars och bland annat EPA lät bygga ett varuhus i tegelarkitektur bredvid en lägre handelsbyggnad med gyllengul kakelfasad.

Den senaste omvandlingen av torget under 2012 är ett tillägg av en strandpromenad på torgets södra sida längs Strandgatan tillsammans med nya båtbryggor i Ronnebyån. Bryggorna har ursprungligen en äldre koppling till platsen, inte bara utifrån stadens koppling till sjöfart och fiske under medeltiden utan även då bryggor för skärgårdstrafik av Ronneby Ångslups AB funnits på platsen en god bit in på 1900-talet.

Källor
 
 
 
Torg i Sverige
Torg i Ronneby
Esaias Ekedahl

Esaias Ekedahl, född den 4 december 1856 i Almesåkra socken, Jönköpings län, död den 5 december 1926 i Växjö, var en svensk präst och skolman. Han var son till kontraktsprosten Jonas Ekedahl, bror till dennes efterträdare som prost Alfred Ekedahl, måg till biskop Johan Andersson och morbror till Elin och Harald Wägner.
 
Ekedahl blev student vid Uppsala universitet 1877 och avlade filosofie kandidatexamen där 1879. Han avlade filosofie licentiatexamen vid Lunds universitet 1885 och promoverades till filosofie doktor där 1886. Ekedahl blev lektor i kristendom och grekiska språket vid högre allmänna läroverket i Örebro 1889 och i kristendom och filosofi vid högre allmänna läroverket i Växjö 1890. Han prästvigdes sistnämnda år och blev kyrkoherde i Öjaby och Härlöv samma år. Ekedahl promoverades till teologie doktor 1907 och utnämndes till domprost i Växjö 1910. Han var kontraktsprost i Kinnevald 1893–1894 och 1908–1924. Ekedahl var ledamot av kyrkomötena 1909, 1910, 1915 och 1918. Han blev ledamot av Nordstjärneorden 1905.

Källor 

 
 
 
  

Domprostar i Växjö
Präster i Svenska kyrkan
Svenska lektorer
Ledamöter av kyrkomötet
Ledamöter av Nordstjärneorden
Präster under 1900-talet
Personer från Almesåkra socken
Elin Wägner
Födda 1856
Avlidna 1926
Män
Almesåkra

Almesåkra kan syfta på:

 Almesåkra socken – socken i Småland i Västra härad –1863
 Almesåkra landskommun – tidigare kommun i Jönköpings län 1863–1951
 Almesåkra församling – församling i Nässjö pastorat
 Almesåkra kyrka – kyrkobyggnad i Almesåkra församling i Växjö stift
 Almesåkra distrikt – distrikt i Nässjö kommun och Jönköpings län 2016–
Pragfördraget

Pragfördraget var ett fördrag som ingicks mellan Förbundsrepubliken Tyskland (Västtyskland) och Tjeckoslovakien 1973 som en del i Ostpolitik.

11 december 1973 undertecknades Pragfördraget mellan Förbundsrepubliken Tyskland (Västtyskland) och Tjeckoslovakien vilket normaliserade relationerna länderna emellan. Pragfördraget, som föregåtts av utdragna förhandlingar, innebar bland annat att länderna återupptog diplomatiska relationer (upprättandet av ambassader).

Källor
Pragfördraget

1970 i Tjeckoslovakien
1970 i Västtyskland
Fördrag
Politikåret 1973
Ostpolitik
Relationer mellan Tjeckoslovakien och Västtyskland
Värmländska Ingenjörsföreningen

Värmländska Ingenjörsföreningen är en ideell förening öppen för ingenjörer och andra personer med anknytning till Värmland och intresse för teknik. 

Föreningen grundades 1917 i Karlstad och har till syfte att vara ett nätverk för ingenjörer och andra teknikintresserade i Värmland.
Vid medlemsmöten, vanligen 4-5 gånger per år, som oftast förläggs i samband med studiebesök vid något företag, industri eller institution, får medlemmarna information om aktuell verksamhet och tillfälle till att knyta och underhålla kontakter.

Föreningen disponerar även en stipendiefond som årligen delar ut stipendier till framgångsrika elever vid tekniska och naturvetenskapliga utbildningar i Värmland.

Värmländska Ingenjörsföreningen har under sin existens varit en viktig kontaktyta mellan teknikintresserade och näringslivet och framstående företagsledare har uppträtt som föredragsshållare vid föreningens möten.  Bland föreningens gamla styrelseledamöter märks Klas Pallin och Lennart Thorngren.

Fotnoter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Yrkesföreningar i Sverige
Teknikorganisationer
Árni Páll Árnason

Árni Páll Árnason, född 23 maj 1966 i Reykjavik, är en isländsk politiker. Han valdes i februari 2013 till partiledare för Samlingsfronten, som är det socialdemokratiska partiet på Island. Han avgick som partiledare 2016.

Árnason valdes in i Alltinget 2007 och var socialminister från 10 maj 2009 till 2 september 2010. Därefter var han närings- och handelsminister fram till 31 december 2011.

Árni Páll Árnason studerade juridik och tog sin examen vid Islands universitet 1991. Han har en vidareutbildning i europeisk juridik från College of Europe, i Brygge i Belgien, där han studerade 1991-1992.  Han har undervisat i EU-rätt på Islands Universitet. Innan han blev Alltingsledamot arbetade han som advokat och diplomat.

Referenser

Externa länkar

Isländska socialdemokrater
Isländska partiledare
Islands socialministrar
Islands handelsministrar
Alumner från College of Europe
Födda 1966
Levande personer
Män
Personer från Reykjavik
Örjan Lindmark

Örjan Lindmark, född 22 april 1967 i Sala, var en svensk ishockeyspelare (back) som spelade i Leksands IF  de flesta åren av sin karriär. Lindmark var en utpräglat defensiv back som endast tre säsonger under karriären gjorde mer än tre mål. 

Elitkarriären inleddes med en match i Leksands IF:s A-lag säsongen 1984-1985 och där stannade Lindmark 13 säsonger. Efter sju säsonger i Kassel Huskies i DEL återvände Lindmark till Leksand och var med vid avancemanget till Elitserien säsongen 2004-2005 och säsongen efter. Därefter spelade Lindmark ett år i Danska Odense Bulldogs och ett år i Norska Stjernen Hockey. Säsongen 2008-2009 började med en kort sejour i Borlänge Hockey, varefter karriären avslutades med tre säsonger i Odense Bulldogs.

Höjdpunkter i karriären var ett brons med juniorkronorna 1987, SM-silver med Leksands IF säsongen 1988-1989 och vinst i danska mästerskapen med Odense Bulldogs 2008-2009.

Källor 

Födda 1967
Män
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Leksands IF
Personer från Sala
Spelare i Kassel Huskies
Spelare i Stjernen Hockey
Spelare i Odense Bulldogs
Inväxning

Inväxning är den process när trädplantor och små träd växer in i trädskiktet i en skog. 

Begreppet används oftast i samband med blädningsbruk och är då en förutsättning för att blädningsbruket skall fungera på riktigt lång sikt. Så länge det genomsnittliga antalet plantor eller småträd som årligen växer förbi inväxningsgränsen minst motsvarar det genomsnittliga antalet träd som årligen avverkas eller dör naturligt är inväxningen tillräcklig, oavsett hur mycket eller litet plantor det för stunden råkar finnas i skogen.

Vilken storleksgräns man väljer för inväxningen avgörs av hur små träd man väljer att mäta i den blädade skogen. I nordiska studier är inväxningsgränsen normalt sett satt någonstans i intervallet 0-10 cm diameter i brösthöjd (1,3 m över marken), och oftast kring 5-8 cm diameter. 

I nordiska studier av granskog som sköts med blädningsbruk är den årliga inväxningen förbi ca 8 cm diameter i brösthöjd oftast i storleksordning 5-15 stammar per hektar och det har räckt för att bibehålla den fullskiktade strukturen i skogen. Vid svaga blädningar verkar inte inväxningen påverkas vare sig uppåt eller nedåt. Om man avverkar hårdare och lämnar ett så glest restbestånd att tillväxten kraftigt reduceras ökar inväxningen något, men inte tillräckligt för att kompensera för den produktionsförlust som den hårda avverkningen orsakar. Den produktionsförlust som görs under den tid som inväxande träd behöver för att nå gagnvirkesdimension kan inte kompenseras i efterhand utan den är förlorad totalt sett.  

Inväxningen påverkar inte möjligheterna att bläda under de närmaste 40-50 åren. Däremot påverkar inväxningen förbi ca 8-10 cm i brösthöjd den stående volymen, och framförallt mängden träd som ska bli avverkningsbara om 50-100 år.

Källor 

Skogsbruk
Georg Danzer

Georg Danzer, född den 7 oktober 1946, död den 21 juni 2007, var en österrikisk sångare, musiker och kompositör.

Danzer var en av de tongivande personerna i den så kallade Austropopgenren. Tillsammans med Wolfgang Ambros och Reinhard Fendrich bildade han supergruppen Austria 3. Till hans mest kända låtar hör Ruaf mi ned an, Lass mi amoi no d’Sunn aufgeh’ segn och Weiße Pferde.

Österrikiska låtskrivare
Födda 1946
Avlidna 2007
män
Pingdingshan

Pingdingshan, tidigare känd som Pingtingshan, är en stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i centrala Kina. Den ligger omkring 110 kilometer sydväst om provinshuvudstaden Zhengzhou.

Administrativ indelning
Pingdinshan består av fyra stadsdistrikt, två städer på häradsnivå och fyra härad:
Stadsdistriktet Xinhua (新华区), 157 km², 389 842 invånare (2010);
Stadsdistriktet Weidong (卫东区), 103 km², 302 582 invånare;
Stadsdistriktet Zhanhe (湛河区), 124 km², 286 642 invånare;
Stadsdistriktet Shilong (石龙区), 35 km², 54 909 invånare;
Staden Wugang (舞钢市), 640 km², 313 807 invånare;
Staden Ruzhou (汝州市), 1 573 km², 927 870 invånare;
Häradet Baofeng (宝丰县), 722 km², 490 236 invånare;
Häradet Ye (叶县), 1 387 km², 777 150 invånare;
Häradet Lushan (鲁山县), 2 406 km², 789 845 invånare;
Häradet Jia (郏县), 727 km², 571 484 invånare.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Referenser

WP:Projekt Kina