kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dipodomys heermanni

Dipodomys heermanni är en däggdjursart som beskrevs av LeConte 1853. Dipodomys heermanni ingår i släktet känguruspringmöss och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Utseende 
Arten blir 25 till 31 cm lång (huvud och bål), har en cirka 18 cm lång svans och väger 60 till 90 g. Honor är mindre än hannar. Liksom hos andra släktmedlemmar är de bakre extremiteterna stora och de främre korta. Pälsfärgen på ovansidan är liksom hos en rådjursunge brun med rosa skugga till ljusbrun. En ljusare längsgående linje sträcker sig över ryggens mitt. Ytterligare ljusa strimmor kan finnas på låren. Djuret har bredare bakfötter och ett bredare ansikte än flera andra kängururåttor. Svansen kännetecknas av en tofs vid slutet. Vid axlarna förekommer en körtel men dess syfte är inte känt. Dipodomys heermanni har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, en premolar och tre molarer.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i centrala Kalifornien (USA). Den lever i torra gräsmarker eller i andra torra landskap med glest fördelad växtlighet.

Ekologi 
Individerna gräver underjordiska tunnelsystem och vilar där under dagen. De är nattaktiva och äter frön, gröna växtdelar samt några insekter. I januari och februari stannar de vanligen i boet. De syns sällan på markytan när det regnar, vid dimma eller vid klart månsken. Även under årets varmaste månader blir arten slö. Ibland övertar Dipodomys heermanni boet från en jordekorre och bygger vidare.

Fortplantningen sker mellan februari och oktober och honor kan ha flera kullar under tiden. Dräktigheten varar 30 till 32 dagar och sedan föds två till fem ungar. Ungarna lämnar boet efter 4 till 6 veckor för första gången. Ungar av honkön som föds under våren kan ha egna kullar under samma år.

När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Individer i fångenskap som placerades i samma bur var aggressiva mot varandra.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 D. h. heermanni
 D. h. morroensis

Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 9 underarter.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
heermanni
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys ingens

Dipodomys ingens är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1904.  Dipodomys ingens ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Med en kroppslängd av 15 till 20 cm och en svanslängd av 18 till 21,5 cm är arten störst i släktet. I motsats till andra känguruspringmöss finns fem tår vid bakfötterna. Pälsen är på ovansidan sandfärgad eller lite mörkare brun och på buken vit. Kännetecknande är svansen som är mörk på toppen och på undersidan medan sidorna är vita.

Denna gnagare förekommer i Kalifornien (USA) i delar av Central Valley. Regionen ligger 120 till 870 meter över havet. Habitatet utgörs av halvöknar med några buskar. Efter regntider växer gräs och örter i utbredningsområdet. I vissa delar av regionen etablerades betesmarker med frodigare växtlighet.

Individerna behöver mjuk jord där de kan gräva sina bon. De lever främst ensamma och har ett 60 till 350 m² stort revir. Dipodomys ingens är aktiv på natten och äter främst frön samt några växtdelar och troligen insekter.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
ingens
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys merriami

Dipodomys merriami är en däggdjursart som beskrevs av Edgar Alexander Mearns 1890. Dipodomys merriami ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten blir med svans cirka 24,7 cm lång, svanslängden är ungefär 14,4 cm och vikten ligger mellan 40 och 50 g. På ovansidan förekommer gråbrun päls som har ett något strimmig utseende och undersidan är täckt av vit päls. Liksom andra känguruspringmöss har Dipodomys merriami kindpåsar för att bära födan och en tofs vid svansens slut. Huvudet kännetecknas av små nakna öron och stora ögon. Bakfötterna är påfallande stora med päls på undersidan. Tandformeln är I 1/1 C 0/0 P 1/1 M 3/3, alltså 20 tänder.

Denna gnagare förekommer i sydvästra USA samt i norra och centrala Mexiko. Den lever i olika torra habitat med glest fördelad växtlighet. Typiska växter är buskar, arter av malörtssläktet, amerikanska arter av tallsläktet och ensläktet samt Yucca brevifolia.

När honan inte är brunstig lever varje individ ensam och de är nattaktiva. På dagen vilar de i självgrävda underjordiska bon. Denna känguruspringmus äter främst frön som kompletteras med gräs, örter, andra gröna växtdelar och ibland insekter. Individer som hotas kastar sand mot angriparen.

Honor har mellan februari och maj en eller flera kullar. Dräktigheten varar uppskattningsvis 28 till 32 dagar och sedan föds upp till 6 ungar, oftast 3, som väger 3 till 8g. Ungarna diar sin mor 15 till 25 dagar och de blir könsmogna efter 60 till 84 dagar. Enskilda exemplar levde 9,8 år.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 D. m. parvus
 D. m. merriami

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare 17 underarter, däribland:
 Dipodomys merriami insularis
 Dipodomys merriami margaritae

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
merriami
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys microps

Dipodomys microps är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1904.  Dipodomys microps ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten blir i genomsnitt 112 mm lång (huvud och bål) och den har en cirka 158 mm lång svans. Vikten ligger vid 55 g. Pälsen på ovansidan har en brun till gråbrun färg och undersidan är vit. Liksom hos andra känguruspringmöss är de bakre extremiteterna betydlig längre än de främre. Framtänderna är nästan raka och de påminner om en huggmejsel i formen.

Denna gnagare förekommer i västra USA från Idaho och Oregon i norr till Kalifornien och Arizona i syd. Den lever i halvöknar med några glest fördelade buskar och i torra buskskogar. Typiska växter i utbredningsområdet är Coleogyne ramosissima, Grayia spinosa och arter av bocktörnesläktet (Lycium).

Individerna lever utanför parningstiden ensam och de gräver underjordiska bon. Arten äter främst blad och frön som ibland kompletteras med svampar och insekter. Den är aktiv mellan skymningen och gryningen och den lagrar föda i boet. Dipodomys microps går på marken eller klättrar i låga delar av växtligheten. Den håller ingen vinterdvala. Beroende på utbredning sker parningen i februari/mars eller mellan april och juni. Honan är 30 till 34 dagar dräktig och föder en till fyra ungar, vanligen två. Allmänt förekommer bara en kull eller sällan två kullar per år. De flesta individer lever cirka ett år.

Underarter 

Arten delas enligt Catalogue of Life i följande underarter:

 D. m. leucotis
 D. m. microps

Wilson & Reeder (2005) listar däremot 13 underarter.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
microps
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys nitratoides

Dipodomys nitratoides är en däggdjursart som beskrevs av den amerikanske zoologen Clinton Hart Merriam 1894. Dipodomys nitratoides ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Utbredning och habitat 
Denna gnagare förekommer endemiskt i San Joaquin Valley i centrala Kalifornien. Den lever i regioner som ligger 50 till 800 meter över havet. Habitatet utgörs av landskap med sandig jord och med glest fördelad växtlighet, bland annat gräs, örter och buskar. Dipodomys nitratoides undviker jordbruksmark men den hittas på åkrar som ligger öde.
Dipodomys species build their burrow openings, which range from 60-80 mm in diameter, in arid and alkaline plains under shrub and grass vegetation (Whitaker, 1996). Their burrows are approximately 200-250 mm underground with a tunnel diameter of 50 mm and may be 2 to 3 meters in area (Whitaker, 1996). Burrows may consist of one vertical entrance and several slanting ones, with usually only two openings being used at a time (Whitaker, 1996). Excess side tunnels allow the rat to escape if threatened by a predator.
Arten skapar underjordiska tunnelsystem, vars öppningar är 60–80 millimeter i diameter. Den använder även naturliga håligheter. Tunnlarna är vanligtvis 200–250 millimeter under jord, med tunneldiameter av 50 millimeter och två till tre meter i utbredning.

Beskrivning 
D. nitratoides är en liten art, en av de minsta I släktet känguruspringmöss, med en kroppslängd av 211–253 millimeter. De har långa, kraftiga bakbenen och förkrympta framben, kort hals och lång svans; svanslängden är 120–152 millimeter. Arten har en mycket god hörsel, som sägs vara fyra gånger bättre än människans. Ett bra kännetecken för artbestämning är att D. nitratoides har fyra tår på bakbenen. Genomsnittsvikten är 42 gram, med variationer mellan 39 och 44 gram

Föda 
Den äter främst frön som kompletteras med gräs och gröna växtdelar. I mindre omfattning livnär sig arten även på frukt och insekter. All mat lagras i kindpåsarna tills den tagits till boet. En viss del av födan, framför allt frön, lagras i små gropar i boet. Detta säkrar födotillgången under torrtider. D. nitratoides dricker sällan vatten eftersom dess metaboliska processer frigör vatten ur födan.

Reproduktion 
Honor kan bli brunstiga under alla årstider eller bara mellan februari och september. Under tiden förekommer upp till tre kullar med 1 till 3 ungar per kull, med ett genomsnitt av 2,3 ungar och en genomsnittlig födelsevikt av 4 gram. Honan är dräktig 31 till 35 dagar. Ungarna är kvar i boet 4–5 veckor och honorna blir könsmogna efter ungefär 88 dygn.

Livslängd 
Den genomsnittliga livslängden verkar vara ungefär 2 år, men ett exemplar i fångenskap blev 9 år gammalt.
Arten är bytesdjur för skallerormar, vesslor, skunkar, kattdjur, hunddjur och fåglar.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:

 D. n. nitratoides
 D. n. exilis
 D. n. brevinasus

Referenser

Noter

Externa länkar 

Känguruspringmöss
nitratoides
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys panamintinus

Dipodomys panamintinus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1894.  Dipodomys panamintinus ingår i släktet känguruspringmöss och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fem underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på bergstrakten Panamint Range i Kalifornien där de första exemplaren hittades.

Utseende 
I genomsnitt blir honor med svans 28,8 cm långa och hanarna är med 29,2 cm lite längre. Exemplar av hankön är även 2 procent tyngre än honor och den genomsnittliga vikten för arten är 72,4 g. Dipodomys panamintinus har en 16,9 till 17,2 cm lång svans, cirka 4,4 cm långa bakfötter och ungefär 1,4 cm stora öron. Ovansidans päls har samma färg som lera eller ljusbrun och på olika ställen kan inslag av ockra förekomma. Arten har några svarta mönster i ansiktet kring nosen. Dessutom är ögonlocket och den bakre kanten av örat svart. Typiskt är även de mörka fläckarna på lårens utsida. En vit strimma sträcker sig längs varje sida av svansen som är på ovansidan och undersidan mörk. Antalet tår vid bakfoten är fem.

Jämförd med andra släktmedlemmar är de vita strimmorna på svansen smalare än hos Dipodomys ordii. Dipodomys stephensi har en längre svans i förhållande till andra kroppsdelar men kortare bakfötter. Arten har en ljusare päls och kortare öron jämförd med Dipodomys agilis. Hos Dipodomys heermanni är svansens mörka delar gråaktig istället för brunaktig. Dipodomys merriami har endast fyra tår vid bakfoten.

Utbredning 
Denna gnagare förekommer i västra USA i Kalifornien och Nevada. Den lever i halvöknar med några ansamlingar av buskar eller träd. I bergstrakter når arten 1950 meter över havet.

Ekologi 
Dipodomys panamintinus skapar underjordiska bon och äter frön, bär, insekter samt några gröna växtdelar. Arten är nattaktiv och håller ingen vinterdvala. Utanför parningstiden lever varje individ ensam. Fortplantningen sker oftast i februari och mars eller ibland fram till maj. Honan är 29 eller 30 dagar dräktig och föder tre eller fyra ungar per kull. Ungarna diar sin mor 27 till 29 dagar och sedan måste de lämna moderns bo. Könsmognaden infaller kort efteråt eller under de första två månader.

Dipodomys panamintinus lever i underjordiska bon som har en till tolv ingångar. När mer än 40 procent av reviret är täckt med snö stannar arten i boet. Den kan vara aktiv under kalla dagar på våren med minus fem grader. Vid behov har arten bra simförmåga.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
panamintinus
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys stephensi

Dipodomys stephensi är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1907.  Dipodomys stephensi ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en längd upp till 33 cm inklusive svans och längden för huvudet och bålen tillsammans motsvarar ofta halva svansens längd. Vikten är omkring 65 g. Hos Dipodomys stephensi förekommer ljusbrun päls på ovansidan och ännu ljusare brun päls på undersidan. Liksom andra känguruspringmöss har den stora bakfötter, stora ögon och små öron. Den täcker vätskebehovet helt med födan och behöver inte dricka.

Denna gnagare förekommer med flera från varandra skilda populationer i södra Kalifornien (USA). Den lever i kulliga områden och i bergstrakter upp till 1250 meter över havet. Arten vistas i gräsmarker med några buskar.

Individerna gräver underjordiska bon eller övertar boet från en jordekorre eller en kindpåsråtta. Honor har en eller två kullar per år (bara under år med regn) med genomsnittlig 2,5 ungar per kull. Dipodomys stephensi äter främst frön samt några örter, blad från buskar och insekter. Gnagaren jagas av ugglor och olika rovdjur. Arten är nattaktiv och individerna lever utanför parningstiden ensam. När de hoppar med hjälp av sina kraftiga bakben kan de göra skutt över 2 meter. Ungarna diar sin mor 18 till 22 dagar och de blir könsmogna efter cirka tre månader. Fadern deltar inte i ungarnas uppfostring.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
stephensi
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys venustus

Dipodomys venustus är en däggdjursart som först beskrevs av Clinton Hart Merriam 1904.  Dipodomys venustus ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Arten blir med svans 29 till 33 cm lång och den väger 68 till 97 g. Honor är något mindre än hannar och de senare har längre bakfötter. Pälsen har på ovansidan en mörk grundfärg med några gula hår inblandade. På kroppssidorna finns fler gula hår som ger pälsen ett ljusare utseende. Huvudet kännetecknas av en svart nos, svarta ögon och ljusa kinder.

Denna gnagare förekommer i Kalifornien (USA) vid Stilla havet. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1770 meter över havet. Arten vistas i landskap med buskar och hed eller med glest fördelade träd. Dipodomys venustus kan anpassa sig till jordbruksmark.

Individerna gräver en eller flera underjordiska bon i reviret. Honor har en eller två kullar per år med 2 till 4 ungar per kull. Dipodomys venustus äter främst frön samt gröna växtdelar när de är tillgängliga. En del av födan lagras i boet. I motsats till andra känguruspringmöss behöver Dipodomys venustus dricka vatten. Den klarar sig inte med vätskan som finns i födan. När honan inte är brunstig lever varje exemplar ensam. Allmänt antas att Dipodomys venustus har samma levnadssätt som andra släktmedlemmar.

Underarter 

Arten delas in i följande underarter:

 D. v. elephantinus
 D. v. venustus

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare en underart.

 D. v. sanctiluciae

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
venustus
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys simulans

Dipodomys simulans är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1904. Dipodomys simulans ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Dipodomys simulans blir 85 till 130 mm lång (huvud och bål), har en 140 till 200 mm lång svans och väger 55 till 70 g. Den gråbruna till rödbruna pälsen på ryggen blir mer gulgrå med orange nyanser på kroppens sidor och på undersidan förekommer vit päls. Huvudet kännetecknas av en vit punkt ovanför varje öga samt framför och bakom varje öra. Den långa svansen är främst mörkbrun och vid spetsen svartaktig. De stora bakfötterna har fem tår. Arten har inte samma antal kromosomer jämförd med kustkänguruspringmus (Dipodomys agilis).

Denna gnagare förekommer i södra Kalifornien (USA) och på halvön Baja California (Mexiko). Utbredningsområdet ligger vanligen lägre än 800 meter över havet. Habitatet utgörs av torra gräsmarker med några buskar eller barrträd.

Individerna lever i underjordiska tunnelsystem och de besöker under natten tillfällig markytan. Dipodomys simulans äter främst frön samt några gröna växtdelar och insekter. Honor kan bli brunstiga under alla årstider men de flesta ungar föds under vintern och våren. Per kull föds två till fyra ungar. De flesta individer lever omkring 10 månader.

Intensivt jordbruk kan förstöra några bon. Hela populationen bedöms som stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Känguruspringmöss
simulans
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys gravipes

Dipodomys gravipes är en däggdjursart som beskrevs av Huey 1925. Dipodomys gravipes ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som akut hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet är sammansatt av de latinska orden gravis (hård) och pes (fot). Det syftar på djurets kraftiga bakfötter.

Arten är jämförd med andra känguruspringmöss som lever i samma utbredningsområde större. Svansen är lite längre än huvud och bål tillsammans och den har en mörk spets. I motsats till Dipodomys merriami, som har fyra tår vid bakfötterna, har Dipodomys gravipes fem tår. Pälsen på ovansidan är ljusbrun med rosa skugga och dessutom finns några svarta hår eller hår med svarta spetsar inblandade. Undersidan är täckt av vitaktig päls. Dipodomys gravipes blir med svans 29 till 31 cm lång, svanslängden är 17 till 18 cm och vikten ligger vid 80 g. Arten har cirka 4,5 cm långa bakfötter och 1,1 till 1,6 cm långa öron.

Arten förekommer i nordvästra delen av halvön Baja California (Mexiko). Den lever i torra landskap med kaktusar och annan glest fördelad växtlighet.

Individerna gräver underjordiska bon och är aktiva på natten. Honor kan para sig hela året men de flesta ungar föds under vintern och våren. Dipodomys gravipes är känslig för människans landskapsförändringar. Tunnelsystemet ligger ungefär 30 cm under markytan och hos vissa bon var alla gångar tillsammans 58 meter lång.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
gravipes
Däggdjur i neotropiska regionen
Dipodomys merriami insularis

Dipodomys merriami insularis är en underart till gnagaren Dipodomys merriami som ingår i släktet känguruspringmöss och familjen påsmöss. Underarten listas inte av IUCN.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
Dipodomys
Dipodomys merriami margaritae

Dipodomys merriami margaritae är en underart till gnagaren Dipodomys merriami som ingår i släktet känguruspringmöss och familjen påsmöss. Underarten listas inte av IUCN.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
Dipodomys
Dipodomys nelsoni

Dipodomys nelsoni är en däggdjursart som beskrevs av Clinton Hart Merriam 1907. Dipodomys nelsoni ingår i släktet känguruspringmöss, och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna gnagare förekommer i norra Mexiko på en större högplatå. Den lever i halvöknar och öknar med några buskar och annan glest fördelad växtlighet.

Individerna gräver kupolformiga underjordiska bon som har flera ingångar. Upphittade honor var dräktiga med två ungar.

Källor

Externa länkar 

Känguruspringmöss
nelsoni
Däggdjur i nearktiska regionen
Dipodomys phillipsii

Dipodomys phillipsii är en däggdjursart som beskrevs av Gray 1841. Dipodomys phillipsii ingår i släktet känguruspringmöss och familjen påsmöss. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar John Phillips som hittade holotypen.

Arten blir med svans 24,5 till 28 cm lång och svanslängden är 15,5 till 18 cm. Dipodomys phillipsii har 3,4 till 4,2 cm långa bakfötter. På ovansidan förekommer chokladbrun, kanelbrun eller ockra päls med några svarta hår inblandade. I ansiktet förekommer några svartaktiga ställen. Hos ungdjur är pälsen mera gråaktig och mörkare på ryggen. Skillnader till andra släktmedlemmar består främst i avvikande detaljer av skallens konstruktion. Djuret har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, en premolar och tre molarer.

Denna gnagare förekommer i bergstrakter i centrala Mexiko. Den vistas i regioner som ligger 950 till 2850 meter över havet. Landskapet i utbredningsområdet består främst av gräsmarker med några ansamlingar av buskar, kaktusar eller andra halvhöga växter.

Dipodomys phillipsii lever i enkla underjordiska bon och äter frön samt några gröna växtdelar. Upphittade honor var dräktiga med en eller två ungar.

Källor 

Känguruspringmöss
phillipsii
Däggdjur i neotropiska regionen
Skogstaggspringmöss

Skogstaggspringmöss (Heteromys) är ett släkte av däggdjur. Heteromys ingår i familjen påsmöss.

Systematik 
Arter enligt Catalogue of Life:

 Heteromys anomalus
 Heteromys australis
 Heteromys desmarestianus
 Heteromys gaumeri
 Heteromys goldmani
 Heteromys nelsoni
 Heteromys oresterus

Wilson & Reeder (2005) och IUCN listar ytterligare 2 arter i släktet, Heteromys oasicus och Heteromys teleus, men räknar Heteromys goldmani som underart till Heteromys desmarestianus. Året 2009 tillkom med Heteromys catopterius en ny art.

Enligt en studie från 2007 ska arterna från släktet grästaggspringmöss (Liomys) infogas i Heteromys.

Utbredning och habitat 

Arterna förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika från södra Mexiko till Ecuador. De hittas även på några öar som Isla Margarita eller Trinidad och Tobago. Habitatet utgörs av olika slags skogar i låglandet eller i upp till 2500 meter höga bergstrakter.

Utseende 

Skogstaggspringmöss når en kroppslängd (huvud och bål) av 11 till 18 cm och därtill kommer en 13 till 21 cm lång svans. Vikten är 35 till 85 gram för mindre arter som Heteromys gaumeri och 60 till 110 gram för större arter som Heteromys oresterus. Som släktets namn antyder finns i pälsen många styva hår eller taggar. Dessa taggar och övriga mjuka pälsen har en brun-, grå- eller svartaktig färg på ovansidan. Buken är vitaktig och svansen är ofta uppdelad i en mörk ovansida och en ljus undersida.

Ekologi 

Dessa gnagare är vanligen aktiva mellan skymningen och gryningen. På dagen vilar de i självgrävda underjordiska bon som har ingången gömd bakom rötter av buskar, stenar eller annan lämplig skydd. Födan utgörs av frön, blad, kvistar, nötter och örter. Individerna har kindpåsar för att bära födan till boet.

Skogstaggspringmöss lever antingen ensam eller i små grupper av en moder med sina ungar. Reviren är antagligen inte avgränsade mot varandra. Honor kan ha upp till fem kullar per år. Efter cirka 28 dagars dräktighet föds vanligen upp till tre ungar, sällan upp till fem.

Status och hot 

Det största hotet är skogsavverkningar som ökar faran för jordskred i regionen där boet ligger. Arter med begränsat utbredningsområde är därför hotade i beståndet. IUCN listar Heteromys nelsoni och Heteromys oasicus som starkt hotad (EN), Heteromys teleus som sårbar (VU) och alla andra som livskraftiga (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore,

Externa länkar 

Påsmöss