kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Myotis altarium

Myotis altarium är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1911. Myotis altarium ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i sydöstra Kina samt över östa Myanmar och norra Laos fram till norra Thailand. Arten lever i låglandet och i låga bergstrakter. Det är inte känt vilket habitat individerna föredrar. De flesta hittades vilande i grottor.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
altarium
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis annectans

Myotis annectans är en fladdermusart som först beskrevs av George Edward Dobson 1871.  Myotis annectans ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer huvudsakligen i Laos och i norra Thailand. Mindre avskilda populationer finns i nordöstra Indien, sydöstra Kina och Kambodja. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Habitatet utgörs av städsegröna skogar och av andra skogar, ofta nära floder.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
annectans
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis atacamensis

Myotis atacamensis är en fladdermusart som först beskrevs av Fernand Lataste 1892.  Myotis atacamensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer i västra Peru och nordvästra Chile. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2250 meter över havet. Habitatet utgörs av torra buskskogar med växter som har taggar samt av öknar med glest fördelade buskar eller träd.

Myotis atacamensis vilar vanligen i mindre grottor, i bergssprickor eller i trädens håligheter. Ibland sover den i gömställen i gamla byggnader. Individerna blir vanligen en timme före skymningen aktiva. De håller under den kalla årstiden vinterdvala, vad som skiljer Myotis atacamensis från andra central- eller sydamerikanska fladdermöss av samma släkte.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
atacamensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis australis

Myotis australis är en fladdermusart som först beskrevs av George Edward Dobson 1878.  Myotis australis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus hittades enligt den ursprungliga beskrivningen i delstaten New South Wales i Australien. Under nyare tider upptäcktes bara ett exemplar till som kanske tillhör Myotis australis. Andra zoologer antar att arten är identisk med Myotis muricola.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
australis
Däggdjur i australiska regionen
Myotis bocagii

Myotis bocagii är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1870.  Myotis bocagii ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Utseende 
Arten blir med svans 80 till 103 mm lång, svanslängden är 30 till 50 mm och vikten är 5 till 10 g. Myotis bocagii har 33 till 42 mm långa underarmar, en vingspann av 267 till 285 mm, 11 till 12 mm långa bakfötter och 12 till 16 mm långa öron. Svansen är för det mesta eller helt inbäddad i den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. En hudflik på näsan (bladet) saknas. Den ulliga pälsen på ovansidan bildas av hår som är mörkbruna vid roten, krämfärgad i mitten och rödaktig vid spetsen. Beroende på individ har ovansidan därför olika nyanser av rödbrun. På undersidan förekommer ljusbrun till krämfärgad päls som kan ha en rödaktig eller silvergrå skugga. I ansiktet är regionen kring ögonen naken och den har liksom nosen en mörkbrun till svartbrun färg vad som liknar en mörk ansiktsmask. Även öronen och flygmembranen är svartbruna. Kanten av flygmembranen mellan bakbenen är inte täckt av styva hår.

De flesta andra släktmedlemmar som förekommer i samma region har inga trefärgade hår på ryggen. I östra och södra Afrika har bara Myotis tricolor samma kännetecken.

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i Afrika söder om Sahara från Senegal i väst till Etiopien i öst och söderut till Sydafrika. Arten hittades även i Jemen. Habitatet utgörs av fuktiga skogar och av savanner med några skogsdungar, ofta nära vattenansamlingar.

Ekologi 
Individerna vilar i trädens håligheter eller i bladverket. De bildar ibland flockar med upp till åtta medlemmar. Arten vistas sällan nära människans samhällen.

Honor har vanligen två kullar per år under de torra perioderna och per kull föds en unge. Alla honor som tillhör samma flock föder sina ungar nästan samtidig.

Källor 

Läderlappar
bocagii
Däggdjur i etiopiska regionen
Myotis bombinus

Myotis bombinus är en fladdermusart som beskrevs av Thomas 1906. Myotis bombinus ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Arten blir 41 till 52 mm lång (huvud och bål) och har en 38 till 45 mm lång svans. Det finns 37 till 42 mm långa underarmar, 8 till 12 mm långa bakfötter och 14 till 19 mm stora öron som är smala. Håren som bildar den mjuka och ulliga pälsen på ovansidan är sotbruna med ljusare spetsar. På undersidan finns ljusare päls och på svansflyghudens kant förekommer styva hår.

Denna fladdermus förekommer i östra Sibirien (Ryssland), nordöstra Kina, på Koreahalvön och i Japan. Den föredrar ursprungliga skogar som habitat. Individerna vilar i grottor, i trädens håligheter och i byggnader.

Vid viloplatsen bildas mindre grupper. Antagligen vandrar några populationer till varmare trakter före vintern.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
bombinus
Däggdjur i palearktiska regionen
Myotis chiloensis

Myotis chiloensis är en fladdermusart som först beskrevs av Waterhouse 1840.  Myotis chiloensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Beroende på källa anges den genomsnittliga absoluta längden (med svans) som 71,6 respektive 90,0 mm, svanslängden som 28,7 respektive 37,4 mm och vikten som 6,4 respektive 7,5 g. Arten har ungefär 38 mm långa underarmar, 9,5 till 14,5 mm stora öron och 7 till 8 mm långa bakfötter.

Pälsfärgen på ovansidan varierar mellan brun och ljusbrun med de ljusare individerna i utbredningsområdets norra del. Pälsen bildas av cirka 4 mm långa hår som är mörka vid roten och ljus vid spetsen. Undersidan är täckt av ännu ljusare brun päls. På svansflyghudens framsida förekommer några hår. Svansflyghudens kanter bildar ett V och svansen är helt inbäddad.

Myotis chiloensis är fladdermusen med det största antalet tänder. Tandformeln är I 3/2 C 1/1 P 3/3 M 3/3, alltså 38 tänder. Det finns en klaff (diastema) mellan hörntänderna och de första premolarerna.

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i Chile och i angränsande områden av Argentina. Arten vistas i skogar, i klippiga områden och i landskap nära kusten. Den lever i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1500 meter över havet.

Ekologi 
Artens läte som används för ekolokaliseringen börjar med frekvensen 89 kHz och avslutar med 39 kHz.

Individerna vilar i trädens håligheter, i bergssprickor, i grottor, i byggnader och i gamla gruvor som inte längre används. Håligheter där arten vilar längre tider under vintern delas med andra fladdermöss som Tadarida brasiliensis eller medlemmar av släktet Histiotus. 

Myotis chiloensis jagar främst insekter. Allmänt sker jakten från skymningen och tre timmar framåt. Parningen sker så att den enda ungen föds under tidiga sommaren.

Status 
Denna fladdermus är inte sällsynt i utbredningsområdet. Det är inga hot för beståndet kända. Myotis chiloensis hittas i flera skyddsområden. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
chiloensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis chinensis

Myotis chinensis är en fladdermusart som först beskrevs av Robert Fisher Tomes 1857. Myotis chinensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten blir 91 till 97 mm lång (huvud och bål), har en 53 till 58 mm lång svans och 64 till 69 mm långa underarmar. Bakfötterna är 16 till 18 mm långa och öronen är 20 till 23 mm stora. På ovansidan förekommer mörkbrun päls med olivgrön skugga och undersidans päls är mörkgrå med ljusare hårspetsar. Vid fötterna finns en lång hälsporre (calcar).

Denna fladdermus förekommer i sydöstra Kina, östra Myanmar, norra Laos och norra Vietnam. En liten population lever på Hainan. Kanske finns arten även i norra Thailand. Myotis chinensis vistas i låglandet och i låga bergstrakter upp till 1000 meter över havet. Arten vilar i grottor och föredrar områden med vattendrag. Växtligheten kan däremot variera.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
chinensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis cobanensis

Myotis cobanensis är en fladdermusart som beskrevs av Candice M. Goodwin 1955. Myotis cobanensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus är bara känd från en mindre region i nordvästra Guatemala. Den hittades där vid 1305 meter över havet i Cobáns domkyrka. Inget är känt om levnadssättet.

Arten liknar främst Myotis velifer och har lite mörkare päls. En individ hade en kroppslängd (huvud och bål) av 35 mm, en svanslängd av 36 mm, 41 mm långa underarmar, 9 mm långa bakfötter och 13 mm stora öron. Vid kanten av svansflyghuden finns några ljusa hår.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
cobanensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis dominicensis

Myotis dominicensis är en fladdermusart som beskrevs av Miller 1902. Myotis dominicensis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus är bara känd från öarna Dominica och Guadeloupe. Individer hittades vilande i fruktodlingar och i grottor. I grottor bildar arten kolonier med 200 till 300 medlemmar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
dominicensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis elegans

Myotis elegans är en fladdermusart som beskrevs av Hall 1962. Myotis elegans ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 39 till 49 mm, en svanslängd av 27 till 35 mm och en vikt av 3 till 5 g. Den har 32 till 34 mm långa underarmar, 6 till 7 mm långa bakfötter och 12 till 13 mm stora öron. Ovansidan är vanligen täckt av rödbrun till orange päls och några exemplar har gråbrun päls på ryggen. Färgen av undersidans päls är ljusbrun till blek orange. Ansiktet kännetecknas av rosa-brun hud kring nosen och en tjock mustasch på övre läppen. Myotis elegans har en svart flygmembran.

Denna fladdermus förekommer i Centralamerika från södra Mexiko till norra Costa Rica. Den lever i låglandet och i kulliga områden upp till 750 meter över havet. Arten vistas i olika slags skogar. Den blir kort efter solnedgången aktiv.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
elegans
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis findleyi

Myotis findleyi är en fladdermusart som beskrevs av Bogan 1978. Myotis findleyi ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar zoologen James S. Findley som undersökte fladdermöss av släktet Myotis.

Denna fladdermus förekommer endemisk på de mexikanska Islas Marías öarna i södra Californiaviken. Arten hittades i området kring vattenpölar. Antagligen har den samma levnadssätt som andra släktmedlemmar.

Myotis findleyi är med en absolut längd (med svans) av 7,1 cm, med 2,9 till 3,3 cm långa underarmar och med en vikt av upp till 3 g en av de minsta arterna i släktet. Den har i genomsnitt en 2,6 cm lång svans, 0,7 cm långa bakfötter och 1,2 cm stora öron. Pälsfärgen på ovansidan varierar hos de flesta exemplar mellan mörkbrun och svart. Några individer har ljusare brun päls.

Liksom hos Myotis nigricans carteri är hårspetsarna tydlig ljusare än hårens andra avsnitt. Flygmembranen är inte svart som hos Myotis californicus utan brun och lite genomskinlig. Dessutom har Myotis findleyi en liten jack i hälsporren (calcar). Även öronen har ett litet snitt nära huvudet. Tårna vid bakfoten bär några hår och svansflyghudens undersida är täckt med päls.

Flera exemplar fångades med slöjnät ovanför vattenpölar och vattendrag och det antas att de jagar där insekter.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
findleyi
Däggdjur i neotropiska regionen
Myotis formosus

Myotis formosus är en fladdermusart som först beskrevs av Hodgson 1835.  Myotis formosus ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan sju underarter.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 70 mm och en svanslängd av 43 till 52 mm. Den har 45 till 50 mm långa underarmar, 10 till 12 mm långa bakfötter och 16 till 17 mm stora öron som är smala. Pälsen har på ovansidan en brun färg och undersidan är täckt av rödaktig päls. Dessutom är vingarna och svansflyghuden rödbruna med undantag av några svartbruna ställen. På vissa delar av flygmembranen finns korta hår.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i Asien från Afghanistan i västra och Koreahalvön i norr till Sulawesi och Bali. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 3000 meter över havet. Den vistas främst i skogar men den kan anpassa sig till förändrade landskap.

Myotis formosus vilar i grottor, i den täta växtligheten eller i byggnader. I kalla regioner håller arten i grottor vinterdvala.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
formosus
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis frater

Myotis frater är en fladdermusart som beskrevs av Glover Morrill Allen 1923. Myotis frater ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra Asien. Den kan hittas i ryska Sibirien, på Koreahalvön, i östra Kina och i Japan. Arten vilar bland annat i byggnader, i grottor, i bergssprickor eller i bambustjälkar. Ibland bildas kolonier med upp till 100 medlemmar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
frater
Däggdjur i palearktiska regionen
Myotis goudoti

Myotis goudoti är en fladdermusart som först beskrevs av Andrew Smith 1834.  Myotis goudoti ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer på nästan hela Madagaskar. Arten jagar vanligen i skogar eller kring andra ställen med hög växtlighet men den kan flyga en längre sträcka över öppna landskap. Individerna vilar i grottor.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
goudoti
Däggdjur i etiopiska regionen
Myotis hasseltii

Myotis hasseltii är en fladdermusart som först beskrevs av Coenraad Jacob Temminck 1840.  Myotis hasseltii ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fyra underarter.

Arten når en kroppslängd (utan svans) av cirka 60 mm. Den har 38 till 43 mm långa underarmar, 10 till 11 mm långa bakfötter och den väger 7,5 till 12,5 g. Pälsen på ovansidan bildas av hår som är ljusgråa nära roten och mörkare grå eller mörkbrun vid spetsen. Undersidans hår är däremot mörk nära roten och ljusgrå till vitaktig vid spetsen. Myotis hasseltii har en ljus eller mörk gråbrun flygmembran. Kännetecknande är dessutom positionen av den andra premolaren i överkäken. Den står tydlig mot insidan och därför ligger den första premolaren mycket nära den tredje premolaren. Kring munnen och näsborrarna finns nästan inga hår.

Svansflyghuden är på foten fäst vid vristen och den broskiga fliken i örat (tragus) är kort och smal.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i sydöstra Asien från östra Indien, Sri Lanka och norra Vietnam till Borneo och Flores. Arten når i bergstrakter 1000 meter över havet. Den vistas främst i torra skogar men den besöker även fuktiga skogar och mangrove. Myotis hasseltii hittades även i större städer.

Individerna vilar i ansamlingar av bambu, i håligheter i trädstubbar eller i ruiner. De sover ensam eller bildar mindre flockar. Arten iakttogs dessutom i grottor och bergssprickor. Myotis hasseltii jagar mindre flygande insekter tätt över marken eller över vattenytor, inklusive havet. Ibland fångar fladdermusen en fisk.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
hasseltii
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis horsfieldii

Myotis horsfieldii är en fladdermusart som först beskrevs av Coenraad Jacob Temminck 1840.  Myotis horsfieldii ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan fem underarter.

Arten blir med svans 83 till 95 mm lång, svanslängden är 29 till 37 mm och vikten ligger vid 6 till 8 g. Myotis horsfieldii har 9 till 12 mm långa bakfötter, 35 till 38 mm långa underarmar och 14 till 16 mm stora öron. Pälsen på ovansidan bildas av mörkbruna hår med ljusare spetsar och undersidans hår är ljusare och mer grå. Den broskiga fliken i örat (tragus) har en lång och smal form men den är på toppen bredare. Arten har inga rörformiga näsborrar.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i Sydostasien från Indien till Filippinerna, Sulawesi och Lombok. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1450 meter över havet. Habitatet utgörs av ursprungliga skogar och av teodlingar, vanligen nära vattendrag.

Myotis horsfieldii vilar i grottor, i tunnlar, i bergssprickor, under överhängande klippor, i byggnader, i trädens håligheter eller i bladverket. Den sover ensam eller bildar mindre flockar. Djuret flyger vanligen tätt över vattenansamlingar under jakten och använder ekolokalisering.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
horsfieldii
Däggdjur i orientaliska regionen
Myotis hosonoi

Myotis hosonoi är en fladdermusart som beskrevs av Yoshinori Imaizumi 1954. Myotis hosonoi ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Fladder musen förekommer på ön Honshu i Japan. Arten godkänns inte av IUCN. Den listas där som synonym till Myotis ikonnikovi.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
hosonoi
Däggdjur i palearktiska regionen
Myotis ikonnikovi

Myotis ikonnikovi är en fladdermusart som beskrevs av Sergej Ognew 1912. Myotis ikonnikovi ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer i nordöstra Asien från östra Kazakstan och ryska Sibirien över Mongoliet till nordöstra Kina och Japan. Arten lever främst i bergsskogar. Den vilar i trädens håligheter, i bergssprickor, i byggnader eller i liknande gömställen. Myotis ikonnikovi håller oftast i underjordiska håligheter vinterdvala. Den jagar flygande insekter.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
ikonnikovi
Däggdjur i palearktiska regionen
Myotis keaysi

Myotis keaysi är en fladdermusart som beskrevs av J. A. Allen 1914. Myotis keaysi ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar Herbert H. Keays som under en expedition till Peru samlade flera djur, däribland artens holotyp, som sedan undersöktes vid American Museum of Natural History.

Arten blir 41 till 53 mm lång (huvud och bål), har en 33 till 41 mm lång svans och väger 4 till 6 g. Underarmarna är 32 till 39 mm långa, bakfötterna är 7 till 9 mm långa och öronen är 10 till 14 mm stora. De 5 till 7 mm långa håren på ovansidan bildar en ullig päls som varierar mellan mörk gråbrun, rödbrun, rosa-grå eller orange i färgen. Nosen och öronen nära huvudet är nästan nakna med rosa-brun hud. Glest fördelade finns på vingarna nära kroppen, på svansflyghuden och på extremiteterna. Flygmembranen har en svart färg.

Denna fladdermus förekommer i Central- och Sydamerika från östra Mexiko till norra Argentina. I Sydamerika lever den nära Anderna. Myotis keaysi hittas även på några öar i samma region. Arten vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1100 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar.

Individerna vilar i grottor och troligen även i trädens håligheter. De flyger tätt över skogsgläntor, vattenansamlingar och andra öppna ställen. Parningen sker antagligen under regntiden.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
keaysi
Däggdjur i neotropiska regionen
Cistugo lesueuri

Cistugo lesueuri är en fladdermusart som beskrevs av Roberts 1919. Cistugo lesueuri ingår i släktet Cistugo och familjen läderlappar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Arten har i princip samma utseende och storlek som Cistugo seabrae (se beskrivningen för båda arter i artikeln om släktet). Svansen är nästan helt inbäddad i svansflyghuden och hudflikar på näsan (bladet) saknas. Öronen är inte formade som en tratt. På varje vinge förekommer en eller två körtlar som har lite avstånd från underarmen. Pälsen är tät med hår som på ryggens mitt är cirka 5 mm långa. Färgen på ovansidan varierar mellan gulorange, orangebrun, gulbrun, ljusbrun eller rödbrun. Cistugo lesueuri har en diploid kromosomuppsättning med 50 kromosomer (2n=50).

Utbredning 
Denna fladdermus hittas i Sydafrika och Lesotho. Habitatet varierar mellan buskskogar (fynbos), gräsmarker och klippiga områden. Individerna vilar ofta i bergssprickor.

Ekologi 
Exemplar som fångas i slöjnät är nästan tysta. De visar inte heller tydlig rörlighet. Enda undantaget är en rörelse med huvudet mot axlarna. Födan utgörs främst av tvåvingar och halvvingar.

Bevarandestatus 
Landskapets omvandling till jordbruksmark är i delar av utbredningsområdet ett hot mot beståndet. Även etablering av vindkraftverk kan ha negativ påverkan. Cistugo lesueuri dokumenteras regelbunden när regionens djurliv undersöks. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Etymologi 
Arten är uppkallad efter den franska naturforskaren Charles Alexandre Lesueur.

Enligt en studie från 2005 hedras istället en person med namnet J.S. le Sueur of L’Ormarins. Personen levde i Västra Kapprovinsen. Den hade en katt som fångade individen som senare användes för artens vetenskapliga beskrivning (holotyp).

Källor 

Läderlappar
Vespertilionidae
Däggdjur i etiopiska regionen
Myotis levis

Myotis levis är en fladdermusart som först beskrevs av I. Geoffroy 1824.  Myotis levis ingår i släktet Myotis och familjen läderlappar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Denna fladdermus förekommer i sydöstra Brasilien, Uruguay, nordöstra Argentina och kanske östra Paraguay. Arten vilar i olika gömställen och jagar främst insekter. Det är inte känt vilket habitat Myotis levis föredrar.

Källor

Externa länkar 

Läderlappar
levis
Däggdjur i neotropiska regionen