kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Junee

Junee är en ort i New South Wales i Australien. Folkmängden uppgick till 4 578 år 2011.

Kommunikationer 
Junee betjänas av buss- och tågtrafik. Den närmaste flygplatsen, Wagga Wagga Airport, ligger 39 kilometer från Junee.

Järnväg 

Junee betjänas av järnvägsstationen Junee Railway Station som är belägen på delstatens södra stambana Main Southern Railway. Main Southern Railway utgör en förbindelse mellan Sydney och Albury där den ansluter med en järnväg mot Melbourne. Sträckan mellan Sydney och Junee invigdes stegvis mellan 1855 och 1878, och järnvägsstationen i Junee invigdes den 6 juli 1878. Sedan februari 1881 är Junee även järnvägsknut för banorna mot Narrandera, Hay och Griffith. Resande tåg förbi Junee körs av fjärrtågoperatörn NSW Trainlink som kör två tåg per dag i vardera riktning mellan huvudstäderna Sydney och Melbourne samt två tåg om veckan mellan Sydney och Griffith.

Väg 
Junee är belägen på landsvägen Olympic Highway. På vardagar körs det två bussar i vardera riktning mellan Junee och Wagga Wagga per dag. På helger finns det inga bussförbindelser.

Utbildning 
I Junee erbjuds primärutbildning vid tre grundskolor, Junee Public School och Junee North Public School samt privatskolan St Joseph's Primary School. Junee Public School grundades 1880 och hade 126 studenter år 2007. Junee North Public School hade 184 studenter år 2007. St Joseph's Primary School är en privatskola som grundades 1889. Sekundärutbildning i Junee erbjuds av Junee High School som hade 230 studenter år 2007.

Referenser

Externa länkar 

Orter i New South Wales
Gary Anderson

Gary Anderson kan syfta på:

 Gary Anderson (född 1967), nyzeeländsk cyklist
 Gary Anderson (född 1939), amerikansk sportskytt
 Gary Anderson (född 1970), skotsk dartspelare
Gary Anderson (skytt)

Gary Anderson, född 8 oktober 1939, var en svenskättad amerikansk sportskytt.

Anderson vann 1964 och 1968 OS-guld i fritt gevär 300 meter och 13 VM-guld, varav 7 individuella, 5 VM-silver (av vilka två individuella) och fyra VM-brons (varav ett individuellt). Han satte under 1960-talet även flera världsrekord. Gary Anderson var från 1990 vice ordförande ISSF (International Shooting Sport Federation).

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Födda 1939

Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska sportskyttar
Olympiska guldmedaljörer 1964
Olympiska guldmedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Världsmästare i sportskytte
Levande personer
Män
Idrottare från Nebraska
Alumner från University of Nebraska–Lincoln
Primera División de Uruguay 1924

Campeonato Uruguayo de Fútbol 1924 var den 24:e säsongen av Uruguays högstaliga i fotboll. Ligan spelades som ett seriespel där samtliga tolv lag mötte varandra vid två tillfällen. Totalt spelades 132 matcher med 267 gjorda mål. Mästerskapet anordnades av fotbollsförbundet Asociación Uruguaya de Fútbol, samtidigt som Federación Uruguaya de Football drev ett mästerskap parallellt.

Nacional vann sin elfte titel som uruguayanska mästare.

Deltagande lag 
Tolv lag deltog i mästerskapet; elva från Montevideo, och Universal från San José de Mayo.

Racing Montevideo flyttades upp från föregående säsong. Detta var lagets första säsong i Primera división.

Poängtabell

Källor 
 

1924
1924 i Uruguay
Fotbollssäsongen 1924
Ester Nagel

Ester Merete Nagel, född 5 mars 1918 i Stockholm, död 19 mars 2005, var en dansk författare. Hon var gift med författaren Halfdan Rasmussen 1943–1973 och var mor till skådespelaren Iben Nagel.

Ester Nagel var dotter till grosshandlaren Arnold Walter Nagel (1889–1947) och Else Elise Kønig (1893–1973). Hon växte upp i Berlin och Köpenhamn. Hon gick i lära som apoteksbiträde på Jernbaneapoteket 1935 och blev efter sin examen 1938 anställd som kontorist. Hon gjorde sin författardebut 1940, då hon fick en novell publicerad i tidskriften Vild Hvede. Genom denna tidskrift blev hon medlem i Unge Kunstneres Klub där hon träffade Tove Ditlevsen, som blev hennes väninna. Hon gjorde sin bokdebut 1943, då novellsamlingen Mennesker gavs ut. Året därpå kom den självbiografiska romanen Dagen gaar sin gang, som skildrar en hur ung kvinnas dröm om att bli konstnär kolliderar med verkligheten, som präglas av fattigdom och rutinarbete på ett kontor. Hennes tredje bok, Striden om Jakob (1947), var en socialrealistisk roman. Efter ett antal novellsamlingar gav hon ut romanen Lille-Ost og hans bedrifter 1955, som gjorde upp med den kvinnosyn som skildrades i Karen Blixens essä En båltale med 14 års forsinkelse från 1953.

Nagel var en del av den danska könsrollsdebatten under 1950- och 1960-talen, bland annat genom sina hörspel för Danmarks Radio (Ægtemand, dit smykke går på fødder (1954) och En køn redelighed (1965), samt som medlem av Dansk Kvindesamfund. Hon deltog även i debatten kring sociala och internationella frågor, bl.a. som föredragshållare för den humanitära hjälporganisationen Mellemfolkeligt Samvirke. Under 1970-talet skrev hon främst dramatik för barn, exempelvis Hovsa og Tralle (1970), Hattemarbutikken (1972) och Mathilde (1975).

Bibliografi 
 Mennesker (1943)
 Dagen gaar sin gang (1944)
 Striden om Jakob (1947)
 Havets døtre i vinden og andre noveller (1976)
 Husmor og skribøse (1986)

Hörspel 
 Ægtemand, dit smykke går på fødder (1954)
 Lukkede huse (1958)
 Lad Magdalena fortælle (1959)
 Bryllupsdagen (1960)
 Påske i bjælkehytten (1960)
 Markedet (1962)
 Glasbørnene (1963)
 En køn redelighed (1965)
 Det store kirsebærtræ (1972)

Priser och utmärkelser 
 Direktør J.P. Lund og hustru Vilhelmine Bugge's Legat (1948)
 Emma Bærentzens Legat (1950)
 Edith Rode Legatet (1952)
 Thit Jensens Forfatterlegat (1964)
 Morten Nielsens Mindelegat (1974)

Referenser 

Födda 1918
Avlidna 2005
Kvinnor
Författare från Stockholm
Danska novellförfattare
Danskspråkiga novellförfattare
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Herren kallar

Herren kallar är ett ofullbordat och opublicerat drama av Anne Charlotte Leffler, skrivet någon gång under 1860-talet. Manuskriptet till dramat finns bevarat i Kungliga biblioteket i Stockholm.

Referenser 

Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Anne Charlotte Leffler
Einar Lasson

Einar Lasson är ett ofullbordat och opublicerat drama av Anne Charlotte Leffler, skrivet 1869. Manuskriptet till dramat finns bevarat i Kungliga biblioteket i Stockholm.

Källor

Fotnoter 

1869 i Sverige
Verk 1869
Teateråret 1869
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Anne Charlotte Leffler
Niklas Åkerfelt

Niklas Sebastian Åkerfelt, född 1 november 1971 i Helsingfors, är en finlandssvensk skådespelare.

Biografi
Åkerfelt gick Teaterhögskolan i Helsingfors 1991–1995, frilansade fram till 2001 och har efter det varit anställd vid Svenska Teatern i Helsingfors. Han har arbetat på de flesta finlandssvenska scener och medverkat i ett flertal finska och svenska tv-, radio- och filmproduktioner.

Filmografi (urval)

Teater

Roller

Externa länkar 
 Niklas Åkerfelt på Internet Movie Database (engelska)

Källor 
 Riksteatern - Biografier, Niklas Åkerfelt

Män
Levande personer
Födda 1971
Finlandssvenska skådespelare
Skådespelare från Helsingfors
International Planned Parenthood Federation

International Planned Parenthood Federation (IPPF) är en global icke-statlig organisation som kämpar för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Rörelsens svenska avdelning är RFSU.

IPPF grundades 1952, två decennier efter svenska RFSU, och består nu av mer än 149 medlemsorganisationer verksamma i mer än 189 länder.

Externa länkar 
Website of the International Planned Parenthood Federation 
IPPF's organization by regions

Organisationer bildade 1952
Icke-statliga organisationer
Sexualitet
Vitbröstad skarv

Vitbröstad skarv (Phalacrocorax lucidus) är en afrikansk fågel i familjen skarvar inom ordningen sulfåglar med omdiskuterad artstatus.

Utseende och läten 
Vitbröstad skarv är en stor (80-100 cm) och svart skarv med vitt på strupe och bröst. Ögonen är turkosfärgade och gul bar hud syns vid näbbroten. I häckningsdräkt har den vita fläckar på flankerna och den bara fläcken i ansiktet blir mer orangefärgad. Ungfågeln har brunfläckat bröst men vit buk. Liksom andra skarvar är den mestadels tystlåten förutom grymtanden och skrin på häckplats.

Jämfört med den helsvarta nära släktingen storskarven (Phalacrocorax carbo), som den ofta behandlas som underart till, är den förutom det vita bröstet mindre och mer grönglänsande. Dock förekommer även svarta former av lucidus. Storskarvens underart maroccanus i Marocko utgör en mellanform.

Utbredning 
Vitbröstad förekommer i kustnära västra och södra Afrika, i inlandet i Östafrika.Tillfälligt har den påträffats i bland annat Belgien, Egypten, Israel, Saudiarabien och Jemen. Den har även setts i Kap Verdeöarna där den tidigare möjligen häckade. Vidare har denna art eller storskarv av underarten maroccanus hittats på Malta.

Systematik 
Fågeln kategoriseras ofta som underart till storskarv (P. carbo). I södra Marocko hybridiserar den troligen med storskarv av underarten maroccanus. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Skarvarnas släktskap 
Skarvarnas taxonomi har varit omdiskuterad. Traditionellt har de placerats gruppen i ordningen pelikanfåglar (Pelecaniformes) men de har även placerats i ordningen storkfåglar (Ciconiiformes). Molekulära och morfologiska studier har dock visat att ordningen pelikanfåglar är parafyletisk. Därför har skarvarna flyttats till den nya ordningen sulfåglar (Suliformes) tillsammans med fregattfåglar, sulor och ormhalsfåglar.

Levnadssätt 
Vitbröstad skarv förekommer i olika typer av våtmarker, både inåt landet och utmed kusten. Den lever huvudsakligen av fisk, med inslag av kräftdjur och groddjur. I flodmynningar i Sydafrika har den noterats ta fiskar som Atherina breviceps och Gilchristella aestuaria. Häckning sker året runt i tropiska områden, i kolonier ofta tillsammans med andra skarvarter, ormhalsfåglar, hägrar, skedstorkar och ibisar, i exempelvis Botswana med långstjärtad skarv och afrikansk ormhalsfågel i träd som står i vatten.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den inte som god art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Skarvar
Fåglar i etiopiska regionen
Kreayshawn

Natassia Gail Zolot (mest känd under sitt artistnamn Kreayshawn), född 24 september 1989, är en amerikansk rappare och regissör från San Francisco i Kalifornien.

Hennes singel Gucci Gucci släpptes i maj 2011 på Youtube och blev snabbt ett internetfenomen med över 39 miljoner visningar. Senare samma år blev hon nominerad som bästa nya artist av MTV Video Music Awards. Hon kom senare att få kontrakt med Columbia Records och släppte sitt debutalbum Somethin' Bout Kreay den 14 september 2012.

Bland musikvideor hon regisserat finns, förutom hennes egna, namn som Lil B, Red Hot Chili Peppers, 2Chainz, Chippy Nonstop och Novaboy.

Diskografi

Studioalbum

EP

Blandband

Referenser 

Amerikanska rappare
Musiker från Kalifornien
Kvinnor
Födda 1989
Levande personer
Amerikanska musikvideoregissörer
Amman (olika betydelser)

Amman, Ammann kan syfta på:

 Ammanbudskapet – ett dokument för att fastställa islamska normer

Geografi

Jordanien 

 Amman (guvernement) – ett av Jordaniens tolv guvernement 
 Amman – huvudstaden,

Personer 
Personer med efternamnet Amman eller Ammann (< ):
 Jacob Amman (1644–1708/1730), amishrörelsens grundare
 Johann Konrad Ammann (1669–1724), schweizisk 1700-talsläkare
 Johann Schneider-Ammann (1952–), schweizisk affärsman och politiker
 Jost Amman (1539–1591), tysk-schweizisk 1500-talsmålare
 Karuna Amman (1956–), lankesisk politiker och f.d. gerillaledare
 Simon Ammann (1981–), schweizisk backhoppare

Tyska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Robotskapade Jordanienförgreningar
Martina med frukostbrickan

Martina med frukostbrickan är en oljemålning från 1904 av Carl Larsson
. Tavlan är en avmålning av familjens hembiträde Martina Westergren. Åren 1909-1965 användes den även som omslag för Hemmets kokbok, och även därefter har den förekommit i boken.

Målningen fördes senare till Galleria interazional d'arte i Venedig i Italien.

2003 användes målningen på Sveriges  julfrimärken.

Källor

Hembiträden
Målningar i Venedig
Målningar av Carl Larsson
Målningar 1904
Porträttmålningar
San Marino i olympiska sommarspelen 2008

San Marino deltog i olympiska sommarspelen 2008 som ägde rum i Peking i Kina, med fyra deltagare i tre sporter.

Friidrott 
  Huvudartikel: Friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Förkortningar
Noteringar – Placeringarna avser endast löparens eget heat
Q = Kvalificerad till nästa omgång
q = Kvalificerade sig till nästa omgång som den snabbaste idrottaren eller, i fältgrenarna, via placering utan att uppnå kvalgränsen.
NR = Nationellt rekord
N/A = Omgången ingick inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte delta i denna omgång

Herrar
Bana och landsväg

Simning 
  Huvudartikel: Simning vid olympiska sommarspelen 2008

Skytte 
  Huvudartikel: Skytte vid olympiska sommarspelen 2008

Referenser

2008 i San Marino
2008
Nationer i olympiska sommarspelen 2008
Primera División de Uruguay 1926

Torneo del Consejo Provisorio 1926 var en provisoriskt säsong av Uruguays högstaliga i fotboll. Turneringen var ej en officiell AUF-ledd turnering. Ett provisoriskt råd (Consejo Provisorio) ledde turneringen under detta år vilket gör att Peñarols vinst ej räknas som en officiell ligatitel. Ligan spelades som ett seriespel där samtliga lag mötte varandra vid två tillfällen. Totalt spelades 90 matcher med 253 gjorda mål.

Deltagande lag 
Tio lag deltog i mästerskapet; nio från Montevideo, och Universal från San José de Mayo.

Poängtabell

Källor 
 

1926
1926 i Uruguay
Fotbollssäsongen 1926
Nina Ulmaja

Nina Maria Johanna Ulmaja, född 21 augusti 1967 i Finland, är en finsk-svensk författare och bokformgivare.

Ulmaja har undervisat i grafisk design och typografi på Konstfack och Beckmans. Hon arbetar som formgivare med inriktning på bokformgivning och varumärkesbyggande. Hon har bland annat fått VM-brons i bokdesign samt tilldelats Berlingpriset 2010 förutom 25 priser i Svensk bokkonst. Bland de mer kända omslagen som Ulmaja har designat finns Lars Noréns dagbok, David Lagercrantz bok Jag är Zlatan Ibrahimovic och Tomas Tranströmers samlade dikter.

2012 utgavs Nina Ulmajas första egna bok, ABC å allt om D, som hon både skrivit, illustrerat och formgivit. Boken vann samma år Augustpriset i kategorin barn- och ungdomsböcker. 2019 utkom boken Strindbergs lilla röda, skriven i samarbete med Alexandra Borg. Boken nominerades till Augustpriset i fackboksklassen.

Ulmaja är uppvuxen i Sverige och är bosatt i Gröndal.

Bibliografi
2012 – ABC å allt om D : Människans viktigaste uppfinning. Stockholm: Bonnier Carlsen. 
2019 – Strindbergs lilla röda : boken om boken och typerna. (Med Alexandra Borg.) Stockholm: Bokförlaget Atlantis. 
2023 – En annan Edith. Stockholm: Norstedts.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Finländska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska grafiska formgivare
Vinnare av Augustpriset
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Husnäs

Husnäs är en by i Sollefteå kommun. Den ligger vid Helgumssjöns södra sida, mellan byarna Västergransjö och Guxås.

Externa länkar
Svensk geografi

Orter i Sollefteå kommun
Försvarsmaktens reservofficersmedalj

Ặ
Försvarsmaktens reservofficersmedalj är en medalj som sedan 2002 utdelas av den svenska Försvarsmakten till reservofficerare. Medaljen finns i både guld och silver och bärs på bröstet i ett gult band med blå rand. Åtsidan visar Försvarsmaktens heraldiska vapen och texten "FÖR RIKETS FÖRSVAR". Utförandet är identiskt med Försvarsmaktens grundutbildningsmedalj, som dock bara delades ut i silver och i annat band.

Versioner
Medaljen finns i två versioner:
i guld (FMresoffGM), som tilldelas efter minst 20 års anställning, och
i silver (FMresoffSM), som tilldelas efter avlagd yrkesofficers- eller reservofficersexamen och fullgjort anställningsavtal med godkända vitsord.

Referenser

Svenska militära utmärkelser
Svenska medaljer
Mattiwilda Dobbs

Mattiwilda Dobbs, född 11 juli 1925 i Atlanta, Georgia, död 8 december 2015 i Atlanta, var en amerikansk operasångerska (koloratursopran) och en av de första svarta sångare som hade en stor internationell operakarriär. Hon är beundrad för sin raffinerade röstteknik och sina livliga tolkningar.

Biografi
Hennes föräldrar hade en framträdande ställning i det afro-amerikanska samhällslivet i Atlanta. Hon började spela piano vid sju års ålder och sjöng i kyrkokören. Hon började sin sångutbildning vid Spelman College och fortsatte sedan med den tyska sopranen Lotte Leonard i New York och därefter på ett stipendium, som gjorde det möjligt för henne att fullfölja sina studier i Europa.

Efter att ha vunnit en internationell musiktävling i Genève i Schweiz 1951 gjorde Dobbs 1952 sin professionella operadebut vid Holland Festival som näktergalen i Stravinskijs Le Rossignol.

Dobbs framträdde därefter på stora festivaler och operahus över hela Europa, bland annat La Scala i Milano och Covent Garden i London. I Sverige framträdde hon första gången 1952 och engagerades 1961 vid Staatsoper i Hamburg.

Sin amerikanska debut gjorde Dobbs med Little Orchestra Society i New York 1954. Två år senare debuterade hon på Metropolitanoperan som Gilda i Verdis Rigoletto. Även om Marian Anderson uppträtt tidigare på denna scen, var hon den första svarta sångaren som fick ett långvarigt kontrakt med Metropolitan.

Dobbs lämnade scenen 1974 och började undervisa vid University of Texas. Hon fortsatte sin lärarkarriär som professor i sång vid Howard University i Washington D.C. innan hon vid sin pensionering flyttade till Arlington, Virginia.

Dobbs bodde kortvarigt i Spanien med sin förste make, som gick bort 1954. I slutet av 1957 gifte hon sig med den svenske tidningsmannen och PR-chefen Bengt Janzon, som avled 1997. Hon var under flera år bosatt i Sverige.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1974

Noter

Externa länkar

Intervju med Bruce Duffie

 

Amerikanska operasångare under 1900-talet
Amerikanska sångpedagoger
Personer från Atlanta
Födda 1925
Avlidna 2015
Kvinnor
Karl Anderson

Karl Anderson, född 24 mars 1865 i Stockholm, död 1938, var en svensk guldsmed och hovjuvelerare.

Biografi
Anderson gick i lära hos guldsmed Lars Larson (1844-1892) i Stockholm med början år 1879. Därefter följde studieresor i Europa för att fånga tidens smak. Han blev sedan prokurist hos L. Larson & Co och när firman gick i konkurs 1892 tog han över verksamheten under sitt eget namn, guldsmedsfirman K. Anderson, Stockholm.
Sina arbeten stämplades k.a. Firman som byggde upp filialer i Göteborg och Malmö övertogs 1917 av C. G. Hallberg, men behöll sitt firmanamn fram till 1975. Bland företagets formgivare märks Ferdinand Boberg, Helge Lindgren och Sylvia Stave.

Se även
 Villa Kåa, Karl Andersons villa på Södra Djurgården.

Källor 
 Exklusiva vår 2013: Karl Anderson.

Svenska silversmeder
Födda 1865
Avlidna 1938
Män
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Issay Dobrowen

Issay Aleksandrovitsj Dobrowen, född den 27 februari 1894 i Nizjnij Novgorod, Kejsardömet Ryssland, död den 9 december 1953 i Oslo, var en norsk dirigent, kompositör och regissör av rysk härkomst.

Biografi
Dobrowen föddes som Itschok Zorachovitsj Barabeitsjik i en familj med små ekonomiska omständigheter och blev därför bortadopterad till sin mors styvfar och fick namnet Dobrowel. Namnet ändrades under hans studietid till Dobrowejn och efter att han emigrerat 1922 var han känd under namnet Issay Dobrowen.

Redan som 4-åring framträdde han offentligt med pianospel, vilket han senare studerade vid musikkonservatoriet i Moskva, liksom komposition. Han betraktades som en av de bästa pianoeleverna och fick guldmedalj i piano när han tog examen 1911. I Moskva var Dobrowen verksam som pianist och kompositör av skådespelsmusik för Konstantin Stanislavskij Art Theatre, som några år tidigare hade blivit känd för sina uppsättningar av Anton Tjechovs dramer. Han var 1917-1922 professor i pianospel vid musikkonservatoriet i Moskva och 1919-1922 dirigent vid operan. 

Han emigrerade 1922 till Dresden, där han inledde ett framgångsrikt engagemang vid Semperoper och satte upp Musorgskijs Boris Godunov för första gången i Tyskland. Från 1924 var han förste kapellmästare vid Grosse Volksoper i Berlin, 1927-1928 ledare för den bulgariska statsoperan i Sofia och konstnärlig ledare för Filharmonisk Selskaps orkester i Oslo 1927-1930. Han blev norsk medborgare 1929.  Dabrowen var fast dirigent vid San Francisco Symphony Orchestra 1930-1935 och dirigent vid Göteborgs orkesterförening 1939-1953 och från 1941 även permanent gästdirigent vid Kungliga Teatern. Förutom de fasta engagemangen hade han en omfattande konsertverksamhet i Europa och USA. 

Efter den tyska invasionen i Norge 1940, emigrerade familjen för tredje gången, den här gången till Sverige. Under andra världskriget arbetade han uteslutande med svenska orkestrar och satte upp ett antal operor. Ingmar Bergman har berättat att Dobrowens iscensättning gjorde ett djupt intryck på honom.

Dobrowen stannade i Stockholm efter kriget, men kunde återuppta sin internationella karriär. Bland annat gjorde han ett antal inspelningar med Walter Legges nybildade Philharmonia Orchestra redan 1945. Under åren 1946 till 1952 spelade han in 20 timmar musik för HMV. Han dirigerade symfonikonsertrar och fortsatte att iscensätta operor och var särskilt känd som expert på rysk musik. År 1949 tog han initiativ till uppsättning av en serie ryska operor på La Scala, där han var både regissör och dirigent.

Han har tonsatt bland annat operan 1001 natt, scenmusik, en pianokonsert, en violinkonsert, tre pianosonater, två violinsonater, piano- och violinstycken samt sånger och körarrangemang.

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1974

Externa länkar
 Biografi på Simax.no, også på norsk i CD-heftet til PSC 1246.
 

Födda 1894
Avlidna 1953
Män
Norska dirigenter
Personer från Nizjnij Novgorod
Alonzo Garcelon

Alonzo Garcelon, född 6 maj 1813 i Lewiston, Massachusetts (i nuvarande Maine), död 8 december 1906 i Medford, Massachusetts, var en amerikansk politiker och läkare. Han var Maines guvernör 1879–1880.

Garcelon var en framgångsrik läkare i Lewiston som under amerikanska inbördeskriget fick tjänstgöra som surgeon general.

Garcelon bytte parti flera gånger under sin karriär. Först gick han med i Whigpartiet, sedan var han demokrat, därefter bytte han till Free Soil Party och vid tidpunkten av inbördeskriget framträdde han som republikan främst på grund av slaverifrågan. Efter kriget kritiserade han de radikala republikanernas politik under rekonstruktionstiden och blev demokrat på nytt.

Garcelon tjänstgjorde som borgmästare i Lewiston 1871–1872. År 1879 efterträdde han Seldon Connor som Maines guvernör och efterträddes 1880 av Daniel F. Davis.

Vid Bates College grundades år 2005 Garcelon Society som samlar pengar till stipendier för förfördelade studenter. Sällskapet har fått sitt namn efter Alonzo Garcelon som år 1855 lyckades övertyga grundarna om förträffligheten av staden Lewiston i valet av säte för Bates College. År 1847 hade han också varit med om att grunda tidningen Lewiston Journal. Garcelon härstammade från franska hugenotter. Han var den första franskamerikanska guvernören i Maines historia; den andra, republikanen Paul LePage, tillträdde guvernörsämbetet år 2011.

Referenser

Födda 1813
Avlidna 1906
Borgmästare i Lewiston, Maine
Guvernörer i Maine
Män