kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pumphuset, Uppsala

Pumphuset är en informations- och mötesplats med utställning samt utbildning för skolelever. Huset är beläget vid Islandsbron intill Fyrisån i Uppsala och uppfördes med start 1874 av den då göteborgsbaserade arkitekten Adrian C. Peterson. Byggnaden var under nästan 100 år uppsalas vattenverk, och blev sedan ett kommuntekniskt museum. 

Med en modernisering under 2016–2017 är nu Pumphuset inte bara en historisk byggnad, utan inhyser även en ny interaktiv utställning där besökarna kan lära sig mer om vatten, avfall och vattnets historia i Uppsala.

Historik

Uppsalas befolkning har länge utnyttjat naturliga källor, egna brunnar och Fyrisån till sin vattenförsörjning. Efter ett antal stora bränder i Uppsala och en ökad motivation till förbättrad sanitet utvecklades vattensystemet, och år 1875 invigdes Uppsala stads vattenverk med pumphus och vattenledningsnät. Pumphuset ritades 1874 av arkitekten Adrian C. Peterson som mellan 1866 och 1872 bott i staden och varit Uppsalas ende praktiserande arkitekt 1874 och var i drift fram till 1968, då det ersattes av ett nytt vattenverk.

Huset är byggt i klassicistisk stil och maskinerna drevs av vattenkraft från Fyrisån. Byggnaden var ursprungligen asymmetrisk med nuvarande byggnadens mittdel samt den del av huset som ligger söderut samt en stor skorsten. Under de första åren på 1900-talet byggdes Pumphuset ut av stadsarkitekten Carl Axel Ekholm, som däremot endast replikerade Adrian C. Petersons sydsida och gjorde huset symmetriskt. Övervåningen huserade därefter även två lägenheter jämfört med en i den ursprungliga planen, en på norra sidan och en på södra. Pumphuset är byggt av synlig sten och tegel, huset har därefter putsats vitt och numera ljust gult.

Från början togs grundvatten från S:t Eriks källa, men 1876 togs även vatten in från Sandkällan. Efter hand utökades detta ytterligare med mer vatten från både Stadsträdgården och Slottskällan. S:t Eriks källa togs dock bort senare då den ansågs opålitlig, eftersom det fanns en risk för kontamination vid översvämning. 

År 1909 blev den ursprungliga turbinen ersatt med två nya, drivna av kolvpumpar.
År 1915 fick ångmaskinen ersättning av en eldriven centrifugalpump, men turbinerna brukades hela tiden fram till 1965.

Bilder

Se även
Pumphuset, Borstahusen

Källor

Externa länkar

Uppsala Vatten och Avfall AB – Pumphuset

Teknikmuseer i Sverige
Museer i Uppsala
Arbetslivsmuseer i Sverige
Bromsbelägg

Bromsbelägg är en delkomponent som ingår i skivbromsens uppbyggnad och används vanligen inom bilbranschen. Bromsbeläggen är uppbyggda genom att ha en bas gjord av stål där slitagedelen, ett material med hög friktion, fästes på stålplattan. Bromsbelägget är den del som är i kontakt med bromsskivan vid inbromsning.

Beskrivning
Bromsbelägg omvandlar fordonets kinestiska energi till termisk energi med hjälp av friktion.

Vid mycket hård bromsning under lång tid, kan det bli så varmt att friktionen minskar eller helt upphör. Det är en risk vid bilkörning i långa utförslut i alptrakter. Där bör i stället s.k. motorbromsning tillgripas.

Se även
 Skivbroms
 Broms
 Bromssystem

Referenser

Noter

Bromssystem
Ankarur

Ankargång är en typ av urverkskonstruktion som används i de flesta moderna mekaniska ur. I snävare bemärkelse brukar endast urverk med så kallat ankare, inberäknas, även kallad fri ankargång. I bredare bemärkelse även urverk med släphaksgång.

Sedan pendeluret uppfunnits 1656 visade sig spindelgången mindre lämplig för loddrivna pendelur, och omkring 1675 konstruerade engelsmannen William Clement släphaksången eller den återspringande ankargången, där lappspindeln ersattes av en tvåkload hake, en gånghake för att reglera steghjulets hastighet. 1710 konstruerade en annan engelsman George Graham den vilande hakgången, där gånghjulet enbart rör sig i impulsögonblicket, då hjulet är olåst rör sig men övrigt står stilla. En variant av samma urverkstyp är stiftgången, där gånghjulets tänder ersatts av halvcylindriska stift, som sitter vinkelrätt mot hjulets plan.

Den fria ankargången uppfanns av George Grahams elev Thomas Mudge 1760. Gånghaken ersattes av ett ankare. Ankaret är konstruerat som en gånghake men förlängd med en gaffel vars slutända omsluts av en skiva, förbunden med orons axel och vid orons svängande fram och tillbaka för ankaret fram och åter. Den fria ankargången gav en betydligt jämnare urverksgång.

Den fria ankargången blev dock länge okänd för de flesta urmakare. Från 1842 togs den upp i den schweiziska urproduktionen och förbättrades då av urmakarna A. Léchaud (1812-1875) och G. A. Leschot (1800-1884). Vid slutet av 1800-talet kom den att ersätta de flesta äldre urverkstyper.

Man brukar skilja mellan spetstandsankarur (i brittiska klockor), klumptandsankarur (i schweiziska klockor), glashütteankarur (i tyska klockor) och stiftsankarur.

Källor 

Ur
Teofil Lenartowicz

Teofil Aleksander Lenartowicz, född 27 februari 1822 i Warszawa, död 3 februari 1893 i Florens, var en polsk skald. 

Lenartowicz bosatte sig 1851 i utlandet och delade sin tid mellan diktning och bildhuggeri. Sin poetiska verksamhet inledde han 1841. Hans förnämsta lyriska diktsamlingar, som företrädesvis behandlar polska byidyller i folklig ton, är Polska ziemia (Polska jorden, 1848–50), Lirenka (1855), Nowa Lirenka (1859), Aniol ziemi (Jordens ängel, 1866) och Rytmy narodowe (1881). Ett urval av hans samlade dikter utkom i fyra delar 1876; dessutom författade han ett litteraturhistoriskt arbete på italienska, Sul carattere della poesin polono-slava (1886).

Källor 

Polska poeter
Polskspråkiga poeter
Polska litteraturvetare
Polska författare under 1800-talet
Personer från Warszawa
Födda 1822
Avlidna 1893
Män
Ugglan
Fairview, Kentucky

Fairview kan syfta på:

Fairview, Christian County, Kentucky
Fairview, Kenton County, Kentucky
Dongying

Dongying är en stad på prefekturnivå i Shandong-provinsen i östra Kina. Den ligger intill Bohaibukten omkring 180 kilometer nordost om provinshuvudstaden Jinan. Shenglifältet, Kinas största oljefält efter Daqing, är beläget i prefekturen.

Administrativ indelning
Dongying är indelat i två stadsdistrikt och tre härad:
 Stadsdistriktet Dongying (东营区), 1 155 km², 756 700 invånare (2010);
 Stadsdistriktet Hekou (河口区), 2 139 km², cirka 247 600 invånare ;
 Häradet Kenli (垦利县), 2 204 km², cirka 242 300 invånare;
 Häradet Lijin (利津县), 1 287 km², cirka 281 200 invånare;
 Häradet Guangrao (广饶县), 1 138 km², cirka 507 500 invånare.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Referenser

WP:Projekt Kina
Oljefält i Kina
Nathan Aké

Nathan Benjamin Aké, född 18 februari 1995 i Haag, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar för Manchester City i Premier League.

Aké har representerat Nederländerna i både U17 och U19-landslaget där han varit lagkapten. Han spelar som försvarare men kan spela som defensiv mittfältare och även vänsterback.

Klubbkarriär
Han gjorde sin debut i A-laget för Chelsea FC den 26 december 2012 mot Norwich borta där han endast var 17 år gammal. Den 27 februari 2013 startade Aké för första gången i Chelsea i en FA-cup match mot Middlesbrough där Chelsea vann 2-0. Aké spelade från start som defensiv mittfältare i kvartsfinalen i Europa League borta mot Rubin Kazan. Han hoppade in i andra mötet i semifinalen mot Basel där han byttes in istället för David Luiz. Han satt på bänken i Europa League finalen när Chelsea besegrade Benfica med 2-1 efter ett sent avgörande. Aké gjorde sin första Premier League start i den sista omgången mot Everton hemma där Chelsea vann med 2-1. Aké blev utsedd till Chelsea Young Player of the Year 2012/2013.

Den 30 juni 2017 skrev Aké på ett permanent kontrakt med Bournemouth dit han var utlånad till under säsongen 2016/2017 från Chelsea.

Den 5 augusti 2020 skrev Aké på ett femårskontrakt för Manchester City. Klubben uppges betalat drygt 460 miljoner kronor för den nederländska mittbacken.

Meriter

Chelsea 
 Europa League: 2012/2013 (1)
 Engelska Ligacupen: 2014/2015 (1)

Manchester City 
 Premier League: 2020/21, 2021/22, 2022/23 (3)
 UEFA Champions League: 2022/23 (1)
 FA-cupen: 2022/23 (1) 
 Ligacupen:2020/21 (1)
 UEFA Super Cup: 2023 (1)

Individuellt 
 Chelsea Young Player of the Year: 2012/2013
 Watford Young Player of the Season: 2015/2016
 AFC Bournemouth Supporters Player of the Season: 2017/2018

Referenser

Externa länkar 
Chelsea FC profil

Nederländska fotbollsspelare
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Reading FC
Spelare i Watford FC
Spelare i AFC Bournemouth
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Personer från Haag
Födda 1995
Levande personer
Män
Diagram-priset

Diagrampriset (egentligen The Bookseller/Diagram Prize for Oddest Title of the Year), är ett humoristiskt litteraturpris som årligen delas ut till den bok som anses ha den underligaste titeln. Priset är namngett efter "the Diagram Group", ett informations- och grafikföretag i London,

Referenser

Externa länkar

Horace Bent on The Bookseller.

Brittiska litteraturpriser
Vinglaset

Vinglaset är en oljemålning av Johannes Vermeer från 1658–1660.

Beskrivning av målningen
Målningen visar två personer i bildens mitt. En dam som sitter vid ett bord i profil och dricker ett glas vin och en stående man i hatt bakom henne, som har högra handen på ett vinkrus. På väggen bakom dem hänger en landskapsmålning i Allart van Everdingens stil. På en stol i förgrunden framför bordet ligger en luta på en kudde. På bordet ligger ett par uppslagna sånghäften.

Det blyinfattade fönstret på den vänstra väggen står öppet och släpper in ljus. På fönstret finns en glasmålning avbildad, vilken är vapenskölden för Jeanette Vogel (-1624) första maka till Moses van Nederveen, och boende vid Oude Kerk i Delft. Samma fönstermålning finns också framträdande avbildad på Flickan med vinglaset från 1659–60. Fönstermålningen visar en figur, som reprepresenterar Dygden.

Proveniens
Det tidigaste ägandeskapet är belagt från juli 1736, då den såldes efter Jan van Loon i Delft. År 1785 togs den upp i ägandeförteckningen efter John Hope i Amsterdam (1737–1784), då den ärvdes av sönerna Thomas Hope och Henry Philip Hope (1774–1839), vilka slog sig ned i England 1794. Thomas Hopes son, Henry Thomas Hope (1808–1862), ärvde sedan målningen och efter honom dottern Henrietta Adela Hope(1843–1913). Efter henne ärvdes den av sonen Henry Pelham-Clinton, hertig av Newcastle-under-Lyme (1866–1941). Hope Pelham-Clintons samling köptes 1898 av konsthandeln P. & D. Colnaghi i London. År 1901 köptes målningen till Gemäldegalerie i Berlin.

Vinglas i Johannes Vermeers målningar

Andra samtida genremålningar med vinglas

Källor
John Nash: Vermeer, Scala Books och Rijksmuseum,  Amsterdam 1991, 
 Om målningen på essentialvermeer.com

Noter

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar i Gemäldegalerie
Genremålningar
Józef Weyssenhoff

Józef Weyssenhoff, född 8 april 1860 i Kolano, död 6 juli 1932 i Warszawa, var en polsk baron och författare. 

Weyssenhoff var 1891–96 redaktör för tidskriften "Biblioteka Warszawska". Hans romaner Zaręczyny Jana Bełskiego (Jan Belskis förlovning, 1894), Za blękitami (Bortom de blå ängderna, 1894), Zywot i myśli Zygmunta Podfilipskiego (Zygmunta Podfilipskis liv och tankar, 1898), Sprawa Dolęgi (Dolęgas mål, 1902), Syn marnotrawny (Den förlorade sonen, 1904), Dni polityczne (1906), Unja (1910) och Hetman (1911) är delvis påverkade av Anatole Frances ironiska stil och kännetecknas av stark satir i den moderna samhällsskildringen med psykologisk trohet. Hans berättelsecykel Soból i panna (1911) uppvisar viss likhet med Ivan Turgenjevs "En jägares dagbok".

Källor

Noter

Polska författare under 1800-talet
Polska författare under 1900-talet
Polskspråkiga författare
Födda 1860
Avlidna 1932
Män
Ugglan
196 Philomela

196 Philomela eller 1934 JO är en asteroid i asteroidbältet, upptäckt 14 maj 1879 av Christian Heinrich Friedrich Peters i Clinton, New York, USA. Asteroiden har fått sitt namn efter Filomele inom grekisk mytologi.

Källor

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av CHF Peters
Astronomiska upptäckter 1879
5007 Keay

5007 Keay (Provisorisk beteckning: 1990 UH2) är en asteroid i asteroidbältet, upptäckt 20 oktober 1990 av Robert H. McNaught vid Siding Spring-observatoriet i Australien. Asteroiden har fått sitt namn efter astronomen Colin Stewart Lindsay Keay. 

Den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Källor

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av RH McNaught
Astronomiska upptäckter 1990
10007 Malytheatre

10007 Malytheatre (Provisorisk beteckning: 1976 YF3) är en asteroid i asteroidbältet, upptäckt 16 december 1976 av Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Asteroiden har fått sitt namn efter Malyjteatern, den äldsta teatern i Moskva.

Källor

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1976
Leonard Sowiński

Leonard Sowiński, född 7 november 1831 i Berezówka, Guvernementet Podolien, Kejsardömet Ryssland (nuvarande Ukraina), död 23 december 1887 i Statkowicach, Guvernementet Volynien, Kejsardömet Ryssland (nuvarande Ukraina),  var en polsk skald. 

Sowiński studerade i Lillryssland vid Kievs universitet och blev läkare. Hans poetiska alstring väcktes genom en italiensk resa, och hans diktsamlingar utkom 1875 och 1886. I sina episka dikter (Praznik och Prolog tragedye) försökte han lämna objektiva nutidsskildringar i folklig stil. Dessutom skrev han en polsk litteraturhistoria, Rys dziejów literatury polskiej (1874–78 i fem delar), och utgav memoarer från sin studietid (Wspomienia szkolne, 1885).

Källor

Noter

Polska poeter
Polskspråkiga poeter
Polska litteraturvetare
Polska författare under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Personer från Odessa oblast
Flickan med vinglaset

Flickan med vinglaset är en oljemålning av Johannes Vermeer från 1659–60

Beskrivning av målningen
Målningen visar tre personer i bildens mitt. En dam som sitter framför ett bord med ansiktet vänt mot betraktaren tar emot ett glas vin av en uppvaktande herre, som böjer sig fram mot henne. Vid sidan om, vid bordet med högra handen mot huvudet, sitter en andra mansperson med blicken bakom paret. På väggen bakom dem hänger ett holländskt mansporträtt, troligen från 1630-talet. På bordet finns ett vinkrus av fajans, en duk och ett silverfat med frukt.

Det blyinfattade fönstret på den vänstra väggen står öppet och släpper in ljus. På fönstret finns en glasmålning framträdande avbildad, vilken är vapenskölden för Janetge Vogel (- 1624) första maka till Moses van Nederveen, och boende vid Oude Kerk i Delft. Samma fönstermålning finns också på Vinglaset från 1658–60. Fönstermålningen visar en figur, som reprepresenterar Dygden.

Modellerna i Johannes Vermeers målningar har aldrig med säkerhet identifierats. Beträffande Vinglaset har experter gissat på Maria de Knuijt, som tillsammans med sin man Pieter van Ruijven var mecenat till Vermeer.

Proveniens
Troligen ägdes målningen av Pieter van Ruijven i Delft till 1674 och därefter av hans änka Maria de Knuijt till 1681 och senare av Magdalena van Ruijven och Jacob Dissius 1681–82. Den senare ägde den tillsammans med sin far Alexander 1685–94, varefter målningen såldes i Amsterdam på auktion efter Jacob Dissius i maj 1696 till en okänd köpare. 

Den ägdes av Anton Ulrich, hertig av Braunschweig före 1710 och inlemmades 1714 i samlingarna i Herzog Anton Ulrich Museum i Braunschweig.

Vinglas i Johannes Vermeers målningar

Andra samtida genremålningar med vinglas

Källor

Noter

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar i Niedersachsen
Genremålningar
Porträttmålningar
Pierre Larousse

Pierre Athanase Larousse, född 23 oktober 1817 i Toucy, Frankrike, död 3 januari 1875 i Paris, var en fransk bokförläggare och lexikograf.

Biografi
Larousse grundade 1851, tillsammans med Augustine Boyer det ännu existerande bokförlaget Librairie Larousse & Boyer  i Paris, varifrån han utgav Nouveau dictionnaire illustré (1854, 2:a utgåvan av Claude Augé i 8 band 1896-1906) och Grand dictionnaire universel du XIX siècle (15 band, 1864-76, 2 supplementsband 1878-90). Den senare arbetet utom i en ny utgåva som Larousse du XX siècle med början 1928, utgivet av Paul Augé.

Petit Larousse illustré är ett lexikon i mindre format. Det har funnits på marknaden sedan 1856 och innehåller ordbok, citatsamling och geografiskt och historiska lexikon. Det utkommer fortlöpande i nya utgåvor och finns på flera språk.

Källor 
 

Franska förläggare
Franska lexikografer
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1817
Avlidna 1875
Män
Svensk uppslagsbok
Guo Songtao

Guo Songtao, född 1818, död 1891, var en kinesisk ämbetsman och diplomat under den sena Qingdynastin.

Källa

Födda 1818
Avlidna 1891
Personer från Xiangyin
Kinesiska diplomater
Kinesiska ämbetsmän
Män
WP:Projekt Kina
Konstanty Gaszyński

Konstanty Gaszyński, född 10 mars 1809 i Jeziorna vid Grójec, död 8 oktober 1866 i Aix-en-Provence, var en polsk skald. 

Gaszyński deltog i polska revolutionen 1831 och flydde sedermera till Frankrike. Som poet tillhörde han i början den klassiska stilriktningen, men övergick snart till visdiktning i folklig tonart. Hans första diktsamling, Pieśni pielgrzyma polskiego (Den polske pilgrimens sånger) utkom 1833; därpå följde Poczye (1844), Sielanka młodości (Ungdomsidyll, 1855), hans populäraste samling, Pro publico bono (1858) och Kilka pieśni dla kraju (Några sånger för fosterlandet, 1864). 

Gaszyński översatte till franska åtskilliga dikter av ungdomsvännen Zygmunt Krasiński. Gaszyńskis samlade dikter (i urval) utkom i "Biblioteka pisarzy polskich" (Leipzig 1868, 1874).

Källor

Polska poeter
Polskspråkiga poeter
Polska författare under 1800-talet
Födda 1809
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Solgun Drevik

Solgun Anett Drevik, född 18 juni 1966 i Partille, är en svensk uppfinnare. Hon har arbetat 26 år som produktutvecklare av hygienprodukter på SCA Hygiene Products (före detta Mölnlycke AB). Hon har över 70 patent i sitt namn (2012). Hon är den kvinna i Sverige som har flest patent varav de flesta är internationellt sökta. Nästan hälften av de patenter hon har står hon själv för. År 2013 blev Solgun Drevik nominerad till ett pris för utveckling av intim-hygienprodukter. År 2012 slutade hon sin tjänst på SCA för att bli egenföretagre. I sin nuvarande roll som egenföretagare stöttar hon och hjälper andra innovativa uppfinnare och utvecklare. I hennes nya tjänst är målet att väcka uppmärksamhet till nya ensamma uppfinnare och få ut deras produkter på marknaden.

Tävlingar och priser 
 2003 GWINN, top ten award
 2004 SIIF Seoul International innovation Fair, bronze medal, representerad av SUF Svenska Uppfinnarförening
 Nominerad finalist för Polhemspriset 2013

Referenser

Noter

Externa länkar
Ny teknik
SCA
Polhemspriset 2013

Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Svenska uppfinnare under 2000-talet
Personer från Partille socken
Rika vänner

Rika vänner () är en amerikansk långfilm från 2006 i regi av Nicole Holofcener, med Jennifer Aniston, Catherine Keener, Frances McDormand och Joan Cusack i rollerna.

Handling
Olivia (Jennifer Aniston) är en ensamstående hårt arbetande kvinna som jobbar som husa i Los Angeles. Hon har flera rika vänner: Franny (Joan Cusack) - en hemmafru med rik släkt, Christine (Catherine Keener) - en manusförfattare för TV och Jane (Frances McDormand) - en modedesigner. Alla kvinnorna har sina egna problem, men med hjälp av varandra försöker de ta sig igenom livet.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2006
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska romantikfilmer
Adolf Nowaczyński

Adolf Nowaczyński, född 9 januari 1876 i Podgórze vid Kraków, död 3 juli 1944 i Warszawa, var en polsk författare. 

Nowaczyński debuterade 1899 med uppseendeväckande satirer av politiskt och socialt innehåll samt litterära studier och skisser. Bland hans sceniska arbeten märks den dramatiserade krönikan om Napoleon I:s återtåg från Ryssland, Bóg wojny i Car samozwaniec, samt Car Dymitr Joannowicz, även det en historisk studie.

Källor

Polska dramatiker
Polskspråkiga dramatiker
Polska författare under 1900-talet
Personer från Kraków
Födda 1876
Avlidna 1944
Män
Ugglan
Józef Korzeniowski

Józef Korzeniowski, född 19 mars 1797 i Brody, död 17 september 1863 i Dresden, var en polsk författare. 

Korzeniowski blev 1823 lärare vid lyceet i Krzemieniec, senare professor i latin och romerska antikviteter vid Kievs universitet och 1837 gymnasiedirektor i Charkov. År 1846 förflyttades han till Warszawa och blev byråchef i den lokala administrationen för kyrka och skola. 

Korzeniowskis dramatiska författarskap omfattar ett tjugotal stycken. Av dessa kan nämnas Karpaccy górale (Karpatiska bergsbor, 1842) och Zydci (Judarna, 1843). Hans pjäser är i allmänhet muntra, och teatern i Warszawa levde länge huvudsakligen på dem. Redan i Charkov började han skriva noveller (Spekulanten, 1846), senare övergick han uteslutande till denna skrivart och författade bland annat Wedrówki oryginala (Ett originals vandringar; 1848), Garbaty (Den puckelryggige; 1852), Tadeusz Bezimienny (1852) och Krewni (1857). 

Korzeniowski var med sina sympatier delad mellan den klassiska och romantiska skolan, blev sedan utpräglad realist ("den polske Honoré de Balzac") med god iakttagelseförmåga, hans stil är mera konstnärlig än Józef Ignacy Kraszewskis, men i andra avseenden står han efter denne. Korzeniowskis samlade arbeten (tolv band) utgavs 1871–73. Flera av dem, både dramer och noveller, är översatta till ryska.

Källor

Polska filologer
Klassiska filologer
Polska professorer
Polska dramatiker
Polskspråkiga dramatiker
Polska novellförfattare
Polskspråkiga novellförfattare
Polska författare under 1800-talet
Personer från Lviv oblast
Födda 1797
Avlidna 1863
Män
Ugglan
Personer verksamma vid Kievs universitet
Flicka som blir avbruten vid musicerande

Flicka som blir avbruten i musicerande är en oljemålning av Johannes Vermeer från 1660–61.

Beskrivning av målningen
Målningen visar två personer i bildens mitt. En dam som sitter framför ett bord med ansiktet vänt mot betraktaren har ett brev i handen, som också den stående mannen håller i och synes ha lämnat över. På väggen bakom dem hänger en målning föreställande Amor, en målning som kan vara avbildning av en målning som ägdes av hans svärmor Maria Thins. På bordet ligger ett stränginstrument och ett nothäfte och står ett porslinskrus. Framför och bakom bordet står två stolar.

Proveniens
Målningens tidiga ägarskap är inte känd. Den är först belagd vid försäljningen efter Pieter de Smeth van Alphen i Amsterdam i augusti 1810, då den köptes av J. de Vries och såldes vidare i Amsterdam i september 1811 till Cornelis Sebille Roos. Efter Roos såldes den 1820, eventuellt till ej identifierad köpare. 

År 1853 såldes den på auktion i London efter konsthandlaren och samlaren Samuel Woodburn (1786–1853), troligen till Francis Gibson (1805–58) på Saffron Walden i Essex i England och ärvdes efter dennes död av dottern Elisabeth Lewis Fry (1830–70) i  Bristol.

Målningen köptes 1901 av Henry Clay Frick av konsthandlaren Charles Carstairs på Knoedler & Company i New York, som anskaffat den från en brittisk privatsamling.

Källor
 Om målningen på essentialvermeer.com

Noter

Målningar av Johannes Vermeer
Målningar i Frick Collection
Genremålningar