kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Platyrrhinus

Platyrrhinus är ett släkte av fladdermöss som ingår i familjen bladnäsor.

Utseende 
Arterna når en kroppslängd (huvud och bål) av 48 till 98 mm och en underarmlängd av 36 till 64 mm. Den rudimentära svansen är inte synlig utanför kroppen. Stora arter som Platyrrhinus vittatus väger nästan 55 g och små arter som Platyrrhinus helleri är bara 14 g tunga. Pälsen har allmänt en mörkbrun till svartaktig färg. Påfallande är ljusgråa eller vita strimmor i ansiktet och på ryggens mitt. Ansiktets strimmor går från näsan till hjässan vid öronens rot samt från munnen till örsnibben. Ett blad (hudflik) finns på näsan liksom hos de flesta andra bladnäsor. De medelstora öronen är lite avrundade.

Ekologi 
Dessa fladdermöss föredrar fuktiga skogar som habitat men de hittas även i andra regioner. De vilar i den täta växtligheten, under mossa på träd, i håligheter under rötter, under överhängande klippor, i grottor och i byggnader. Vid viloplatsen bildas flockar med 3 till 10 medlemmar, ibland upp till 20 medlemmar. Honor med ungar bildar hos några arter egna flockar som är skilda från hanarna. Hos Platyrrhinus lineatus observerades även flockar med en dominant hane och flera honor, liksom ett harem. Per kull föds en unge. Parningstiden är beroende på art och utbredningsområde. Hos Platyrrhinus helleri förekommer två kullar per år, en vid slutet av den torra perioden och en i mitten av regntiden.

Arterna äter främst frukter samt några insekter.

Arter 
Arter enligt IUCN:

 Platyrrhinus albericoi, lever vid Andernas östra sluttningar från Colombia till Bolivia.
 Platyrrhinus aurarius, förekommer i Venezuela, norra Brasilien, Guyana och Surinam.
 Platyrrhinus brachycephalus, hittas i norra Sydamerika öster om Anderna.
 Platyrrhinus chocoensis, har sitt utbredningsområde i västra Colombia och norra Ecuador.
 Platyrrhinus dorsalis, förekommer från norra Venezuela till norra Ecuador.
 Platyrrhinus helleri, hittas från södra Mexiko till Bolivia och södra Brasilien.
 Platyrrhinus incarum, finns i nordvästra Sydamerika.
 Platyrrhinus infuscus, lever öster om Anderna från Colombia till Bolivia.
 Platyrrhinus ismaeli, bor i Anderna från Colombia till Peru.
 Platyrrhinus lineatus, förekommer i norra Anderna samt från centrala Brasilien till Uruguay.
 Platyrrhinus masu, hittas vid Andernas östra sluttningar i Peru och Bolivia.
 Platyrrhinus matapalensis, är endemisk för Ecuador väster om Anderna.
 Platyrrhinus nigellus, lever i norra Anderna, söderut till centrala Bolivia.
 Platyrrhinus recifinus, förekommer i östra Brasilien.
 Platyrrhinus umbratus, har små populationer i norra Venezuela och nordöstra Colombia.
 Platyrrhinus vittatus, hittas från Costa Rica till norra Venezuela och norra Colombia.

IUCN listar P. chocoensis som starkt hotad (EN), P. ismaeli som sårbar (VU), P. matapalensis som nära hotad (NT), P. umbratus med kunskapsbrist (DD) och alla andra som livskraftiga (LC).

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Platyrrhinus
Platyrrhinus aurarius

Platyrrhinus aurarius är en fladdermusart som först beskrevs av Charles O. Handley och Ferris 1972.  Platyrrhinus aurarius ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i södra Venezuela, i norra Brasilien och i regionen Guyana. Den lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 500 och 1500 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar. Denna fladdermus äter främst frukter.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
aurarius
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus brachycephalus

Platyrrhinus brachycephalus är en fladdermusart som först beskrevs av C. Stanley Rouk och Carter 1972.  Platyrrhinus brachycephalus ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i norra Sydamerika i Venezuela, norra Brasilien, regionen Guyana, Colombia, Ecuador, Peru och norra Bolivia. Den lever i låglandet och i låga bergstrakter. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar. Denna fladdermus äter främst frukter. Flockar med 3 till 10 medlemmar vilar i trädens håligheter eller i grottor. Ungar föds vanligen vid början av regntiden.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
brachycephalus
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus chocoensis

Platyrrhinus chocoensis är en fladdermusart som beskrevs av Natalia A. Alberico och Arturo Velasco Negueruela 1991. Platyrrhinus chocoensis ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i västra Colombia och nordvästra Ecuador vid Stilla havet. Vid två tillfällen hittades denna fladdermus i Panama. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1000 meter över havet och vistas bland annat i skogar.

Individerna äter frukter och kanske pollen och nektar. Honor parar sig kort efter ungarnas födelse igen. Antagligen kan de ha flera kullar per år. I Colombia hittades mellan juli och september inga dräktiga honor.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
chocoensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus dorsalis

Platyrrhinus dorsalis> är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1900.  Platyrrhinus dorsalis ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Denna fladdermus når en kroppslängd av 66 till 86 mm, saknat svans och väger 18 till 40 g. Underarmarna är 46 till 50 mm långa och öronen är 18 till 25 mm stora. Pälsen på ovansidan är mörkbrun och undersidans päls har en gråbrun färg. På ryggens mitt finns en längsgående vit strimma. Djuret har ljusbruna strimmor i ansiktet ovanför och nedanför varje öga.

Arten förekommer i norra Sydamerika i Colombia, Ecuador och Venezuela samt i södra Panama. Den lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 230 och 2000 meter över havet. Habitatet utgörs av tropiska städsegröna skogar.

Individerna vildar under stora palmblad eller i den täta växtligheten. De äter främst frukter.

Skogsröjningar påverkar beståndet i viss mån. Hela populationen anses vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
dorsalis
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus helleri

Platyrrhinus helleri är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1866.  Platyrrhinus helleri ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den amerikanska zoologen Edmund Heller.

Utseende 
Denna fladdermus blir 50 till 66 mm lång och saknar synlig svans. Den har 35 till 41 mm långa underarmar, 9 till 14 mm långa bakfötter och 15 till 19 mm långa öron. Artens vingspann är 290 till 330 mm och vikten varierar mellan 13,2 och 18,9 g. De vita strimmorna i ansiktet ovanför och nedanför ögonen är allmänt tydligare än hos andra släktmedlemmar. Platyrrhinus helleri avviker även genom olikartad konstruerade detaljer av tänderna. Pälsen på ovansidan är brunaktig och det finns en längsgående vit linje på ryggens mitt. Dessutom är den mörkbruna till svarta flygmembranen delvis täckt med hår. Den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen är nästan naken förutom en hårig kant. Denna fladdermus har i varje käkhalva 2 framtänder, 1 hörntand, 2 premolarer och 3 molarer. På nedre läppen förekommer en rad med vårtor. Hudfliken på näsan (bladet) består av en rund skiva och ett spjutformigt utskott.

Utbredning 
Arten förekommer i Central- och Sydamerika från södra Mexiko till Bolivia och till den brasilianska delstaten São Paulo. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1500 meter över havet. Platyrrhinus helleri föredrar fuktiga landskap som städsegröna skogar eller fuktiga lövfällande skogar. Den hittas även i mera torra områden inklusive odlingsmark.

Ekologi 
Denna fladdermus äter främst frukter. Antagligen kompletteras födan med några insekter. Ett par eller en mindre flock vilar i träd, i grottor, i tunnlar eller i byggnader. Ungarna föds i början av regntiden. Vid olika studier har arten fångats vid trädens kronor eller tätt över vattendrag.

Individerna lämnar viloplatsen vid skymningens början.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
helleri
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus infuscus

Platyrrhinus infuscus är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1880.  Platyrrhinus infuscus ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten förekommer i Anderna och i angränsande bergstrakter från Colombia till Bolivia. Den vistas i bergstrakternas låga delar mellan 180 och 1900 meter över havet. Individerna vilar i växtligheten och i grottor. De bildar där mindre flockar. Platyrrhinus infuscus äter frukter som kompletteras med några blad.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
infuscus
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus lineatus

Platyrrhinus lineatus är en fladdermusart som först beskrevs av E. Geoffroy 1810.  Platyrrhinus lineatus ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Det svenska trivialnamnet vitstrimmig brednosbladnäsa förekommer för arten.

Arten har tre från varandra skilda populationer. Den första i Anderna från Colombia till Bolivia, den andra i norra Surinam och den tredje från centrala Brasilien till Uruguay och norra Argentina.

Denna fladdermus väger cirka 22 g, har gulbrun till mörkbrun päls på ovansidan och ljusare päls på undersidan. Kännetecknande är en vitaktig strimma på ryggens mitt. Dessutom förekommer fyra vita strimmor i ansiktet, två från näsans sidor till hjässan och två över kinderna till ögonen. Liksom andra bladnäsor har arten ett hudveck på näsan (bladet).

En hane och 7 till 15 honor bildar ett harem. De äter främst frukter som kompletteras med insekter och nektar. Individerna vilar främst i träd eller sällan i grottor.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
lineatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus recifinus

Platyrrhinus recifinus är en fladdermusart som först beskrevs av Thomas 1901.  Platyrrhinus recifinus ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på staden Recife i nordöstra Brasilien där de första exemplaren hittades.

Med 40 till 43,5 mm långa underarmar och en vikt av 14 till 19 g är arten en medelstor medlem av släktet Platyrrhinus. Individerna blir med svans 58,5 till 93 mm långa och exemplar i södra delen av utbredningsområdet är störst. Bakfötterna är 10,5 till 13 mm långa och öronen är 16 till 20 mm stora. På ovansidan förekommer mörkbrun till gråaktig päls och undersidan är täckt av ljusare päls. Kännetecknande är två vita strimmor i ansiktet mellan ögonen samt en längsgående vit linje på ryggens topp. Liksom andra bladnäsor har Platyrrhinus recifinus hudflikar (bladet) på näsan där den centrala delen liknar en hästsko. Avvikande detaljer i tändernas konstruktion skiljer arten från nära släktingar som Platyrrhinus incarum och Platyrrhinus lineatus. Fladdermusens tandformel är I 2/2, C 1/1, P 2/2, M 3/3, alltså 32 tänder i hela tanduppsättningen.

Arten förekommer i östra Brasilien i en bredare region vid Atlanten. Den lever i tropiska städsegröna skogar och i andra fuktiga landskap. Ibland besöker Platyrrhinus recifinus torra områden när det finns ett vattendrag i närheten. Individerna lever i kulliga områden och i bergstrakter mellan 200 och 1530 meter över havet.

Individerna vilar i täta bladansamlingar, i trädens håligheter och i grottor. De bildar där mindre flockar. Platyrrhinus recifinus äter främst frukter. Ungarna föds i början av regntiden. Flygande exemplar fångades med hjälp av slöjnät nära markytan och upp till 16 meter ovanför grunden.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
recifinus
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus umbratus

Platyrrhinus umbratus är en fladdermusart som först beskrevs av Lyon 1902.  Platyrrhinus umbratus ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som otillräckligt studerad. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan tre underarter.

Arten förekommer med tre från varandra skilda populationer i norra Venezuela och norra Colombia. Det är inte känt vilket habitat Platyrrhinus umbratus föredrar.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
umbratus
Däggdjur i neotropiska regionen
Platyrrhinus vittatus

Platyrrhinus vittatus är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1860.  Platyrrhinus vittatus ingår i släktet Platyrrhinus och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Utseende 
Denna fladdermus blir 87 till 103 mm lång, saknar svans och väger 49 till 60 g. Underarmarna är 58 till 62 mm långa, bakfötternas längd är 15 till 20 mm och öronen är 20 till 27 mm stora. En vit längsgående strimma på ryggens mitt är omsluten av chokladbrun päls. Undersidan är täckt av gråbrun päls. I ansiktet finns två ljusbruna strimmor på varje sida och den nedre är otydlig eller den saknas helt. Svansflyghuden liknar i formen ett V. Den har en kam av hår vid kanten. Arten är större än andra släktmedlemmar. Vampyrodes caraccioli har som avvikelse vita ansiktsstrimmor och är allmänt ljusare.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer från Costa Rica till norra Colombia och norra Venezuela. Den lever främst i skogar i kulliga regioner och äter huvudsakligen frukter. Ofta föds ungarna i början av regntiden.

Utbredningsområdet ligger 600 till 2000 meter över havet. Individerna vilar i grottor, i tunnlar och vid strandlinjen även mellan rötter och i bergssprickor. Födan utgörs av fikon och av frukter från andra växter som släktena Acnistus och Cecropia.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
vittatus
Däggdjur i neotropiska regionen
Vampyrodes caraccioli

Vampyrodes caraccioli är en däggdjursart som först beskrevs av Thomas 1889.  Vampyrodes caraccioli är ensam i släktet Vampyrodes som ingår i familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan två underarter.

Utseende 

Denna fladdermus kännetecknas av fyra ljusa strimmor på huvudet, två över ögonen och två från mungiporna till öronen. Dessutom går en ljus strimma över halva ryggen. Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 6,5 till 7,7 cm och en vikt mellan 30 och 40 gram. Svanskotor finns bara rudimentärt och på utsidan är ingen svans synlig. Främre lemmarnas längd som bestämmer djurets vingspann är 4,5 till 5,7 cm. Hudfliken (bladet) vid näsan slutar i en spets som är riktad uppåt. För övrigt liknar arten medlemmar av släktet Platyrrhinus men Vampyrodes caraccioli har bara 2 molarer i varje käkhalva.

Utbredning och habitat 

Vampyrodes caraccioli förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika från södra Mexiko till östra Peru, centrala Bolivia och centrala Brasilien. I bergstrakter når arten 1000 meter över havet. Habitatet utgörs främst av tropiska regnskogar. Fladdermusen uppsöker ibland odlade områden.

Ekologi 

Individerna är aktiva på natten och på dagen vilar de gömda i täta bladansamlingar. Vanligen vilar en vuxen hanne, två eller tre honor samt deras ungar tillsammans. Ensamma hannar finns likaså. Gömstället ligger oftast tre eller fler meter över marken. 30 till 45 minuter efter solnedgången flyger fladdermusen varje natt uppskattningsvis 850 meter. Där äter den frukter, nektar och pollen.

Honor har upp till två kullar per år. Hittills blev bara honor med en enda unge observerade.

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
caraccioli
Däggdjur i neotropiska regionen
Vampyressa

Vampyressa är ett släkte av däggdjur som ingår i familjen bladnäsor. Det vetenskapliga släktnamnet syftar på de mytologiska vampyrerna och ändelsen –essa hänvisar till arternas mindre storlek. Tidiga naturforskare antog att alla fladdermöss från den neotropiska regionen liknar den blodslickande underfamiljen vampyrer (Desmodontinae).

Utseende 

Arterna kännetecknas av runda öron med gula kanter och därför kallas släktet på engelska yellow-eared bats. Pälsens färg varierar mellan ljusbrun, mörkbrun och gråaktig. Hos vissa arter förekommer vita strimmor i ansiktet och ibland finns på ryggens mitt en strimma i annan färg än övriga pälsen. Hudfliken vid näsan (bladet) slutar i en uppåtriktad spets.

Individerna når en kroppslängd av 4,3 till 6,5 cm och vikten ligger vanligen mellan 9 och 12 gram. På utsidan är ingen svans synlig. Underarmarnas längd som bestämmer djurets vingspann är 3,0 till 3,8 cm.

Utbredning och habitat 

Dessa fladdermöss förekommer i Central- och Sydamerika från södra Mexiko till Bolivia, Paraguay, södra Brasilien och Argentinas nordligaste delar. Habitatet utgörs främst av fuktiga städsegröna skogar.

Ekologi 

Individerna vilar i träd och bygger där ett slags tält av stora blad som gömställe. Oftast vilar två till sju individer tillsammans. Flocken antas vara ett harem. Hos arten Vampyressa nymphaea hittades alltid en hanne med några honor och deras ungar tillsammans. Parningstiden varierar beroende på utbredningsområdet. Födan utgörs främst av frukter.

Taxonomi 

Arter enligt Catalogue of Life:

 Vampyressa bidens
 Vampyressa brocki
 Vampyressa melissa
 Vampyressa nymphaea
 Vampyressa pusilla

Wilson & Reeder (2005) listar ytterligare en art i släktet, Vampyressa thyone.

Status 

IUCN listar Vampyressa melissa som sårbar (VU), Vampyressa pusilla med kunskapsbrist (DD) och alla övriga som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Bladnäsor
Vampyressa
Vampyriscus bidens

Vampyriscus bidens är en däggdjursart som först beskrevs av George Edward Dobson 1878.  Vampyriscus bidens ingår i släktet Vampyriscus och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade. Arten listades fram till 2006 i släktet Vampyressa.

Utseende 
Arten blir 50 till 60 mm lång (huvud och bål), saknar synlig svans, har 35 till 37 mm långa underarmar, 14 till 18 mm långa öron och 8 till 11 mm långa bakfötter. Den broskiga hälsporren (calcar) är kortare än halva fotens längd. På ovansidan har hannar en gråbrun till chokladbrun eller svart päls och honornas päls är mera gråaktig. I ansiktet finns fyra vitaktiga strimmor från nosen till öronen, ovanpå och nedanför ögonen. Dessutom har öronen nära huvudet en vit kant. Likaså finns en ljus längsgående strimma på ryggens mitt som kan vara otydlig hos ljusa exemplar.

Hudfliken på näsan (bladet) består av en hästskoformig basis och en spjutformig topp. Den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen har en klaff i mitten. Den bär bara nära kroppen hår.

Fladdermusen har bara två framtänder i underkäken vad som återspeglas i artepitet. Det bildas av de latinska orden bi (två) och dens (tand).

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i norra delen av Sydamerika i Amazonområdet och angränsande regioner. Arten vistas där främst i låglandet. Habitatet utgörs av tropiska regnskogar och andra fuktiga landskapsformer.

Ekologi 
Vampyressa bidens äter främst frukter. Individerna är främst aktiva under skymningen men de kan vara aktiva hela natten. De syns ofta tillsammans med andra fladdermöss nära vattenpölar som skapades av tapirer. Allmänt är levnadssättet okänt.

Källor 

Bladnäsor
Phyllostomidae
Däggdjur i neotropiska regionen
Vampyressa brocki

Vampyressa brocki är en däggdjursart som beskrevs av Peterson 1968. Vampyressa brocki ingår i släktet Vampyressa och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Den först upphittade individen (holotypen) var en hona med en 47 mm lång kropp (huvud och bål), 32,4 mm långa underarmar, 7 mm långa bakfötter och 14 mm långa öron. Den broskiga hälsporren (calcar) var 4,2 mm lång. Den hade gråbrun päls på ovansidan med en otydlig längsgående strimma på ryggens mitt. På varje sida av huvudet fanns en bred vitaktig strimma från nosen till örat ovanpå ögat samt en smal och otydlig vit linje nedanför ögat. Dessutom var öronens kanter delvis vit- till gulaktig. Håren på ovansidan är i motsats till Vampyressa nymphaea trefärgad, mörk vid roten, ljus i mitten och åter mörk vid spetsen. En bladformig hudflik på näsan liksom hos andra släktmedlemmar finns likaså. Vampyressa brocki liknar främst Vampyressa bidens men den har två par framtänder i underkäken.

Denna fladdermus är känd från norra Brasilien, södra Colombia, Guyana och Surinam. Kanske förekommer arten i angränsande regioner. Habitatet utgörs av städsegröna skogar. Vampyressa brocki äter främst frukter och ungarna föds under regntiden.

Källor 

Bladnäsor
brocki
Däggdjur i neotropiska regionen
Vampyressa melissa

Vampyressa melissa är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1926. Vampyressa melissa ingår i släktet Vampyressa och familjen bladnäsor. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar. Inga underarter finns listade.

Denna fladdermus förekommer i norra Sydamerika vid östra sluttningarna av Anderna. Utbredningsområdet sträcker sig från västra Venezuela över Colombia och Ecuador till Peru. Habitatet utgörs av ursprungliga skogar. Det finns inga observationer från områden som förändrades av människan.

Källor 

Bladnäsor
melissa
Däggdjur i neotropiska regionen
Vampyressa nymphaea

Vampyressa nymphaea är en däggdjursart som beskrevs av Thomas 1909. Vampyressa nymphaea ingår i släktet Vampyressa och familjen bladnäsor. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 54 till 64 mm, saknar svans och väger 11 till 16 g. Underarmarna är 35 till 39 mm långa, bakfötterna är 9 till 12 mm långa och öronen är 14 till 18 mm stora. Håren som bildar pälsen på ovansidan består av tre eller fyra färgavsnitt vad som ger en gråbrun pälsfärg. En lite ljusare och otydlig längsgående strimma på ryggens mitt kan finnas. Typiska är två vita strimmor i ansiktet från hudflikarna på näsan (bladet) till huvudets topp. Dessutom finns gula ställen på öronen nära huvudet, på öronens kant och på näsbladet. På svansflyghuden förekommer några hår.

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i södra Centralamerika och norra Sydamerika. Utbredningsområdet sträcker sig från södra Nicaragua till norra Ecuador. Habitatet utgörs av ursprungliga städsegröna skogar.

Ekologi 
Individerna vilar ofta under stora blad som omvandlas till ett tält. De lever i mindre flockar med en hanne och några honor.

Hot 
I Colombia hotas beståndet av landskapsförändringar. Hela populationen bedöms fortfarande som stor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Källor 

Bladnäsor
nymphaea
Däggdjur i neotropiska regionen